# Eiropas Savienības C 300/2004

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 300 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 47. sējums2004. gada 4. decembris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 300

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

47. sējums2004. gada 4. decembris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Informācija |
| | Tiesa |
| | EIROPAS KOPIENU TIESA |
| 2004/C 300/1 | Tiesas Spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-153/01 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Grāmatojumu noskaidrošana — 1996. - 1998. finanšu gads — Lēmums 2001/137/EK) | 1 |
| 2004/C 300/2 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobra lietā C-255/01 (Symvoulio tis Epikrateias lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Panagiotis Markopoulos u.c. pret Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Astotā Direktīva 84/253/EEK — 11. un 15. pants — Personu apstiprināšana grāmatvedības obligāto revīziju veikšanai — Iespēja apstiprināt personas, kuras nav nokārtojušas profesionālās gatavības pārbaudījumu — Nosacījumi citu dalībvalstu pilsoņu apstiprināšanai) | 1 |
| 2004/C 300/3 | Tiesas spriedums (Virspalāta) 2004. gada 5. oktobrī apvienotajās lietās C-397/01 līdz C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrach lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01) un Matthias Döbele (C-403/01) pret Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (Sociālā politika — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Direktīva 93/104/CE — Darbības joma — Glābšanas dienesta darbinieki, kas darbojas ambulancēs, Deutsches Rotes Kreuz organizētā glābšanas dienesta ietvaros — Jēdziena autoceļu transports tvērums — Maksimālais nedēļas darba laiks — Princips — Tiešā iedarbība — Atkāpe — Apstākļi) | 2 |
| 2004/C 300/4 | Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-475/01 Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 90. panta pirmās daļas pārkāpums — Akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem — Zemāka nodokļa piemērošana ouzo nekā citiem alkoholiskajiem dzērieniem — Šī nodokļa saderība ar direktīvu, kas nav apstrīdēta EKL 230. pantā paredzētajā termiņā) | 3 |
| 2004/C 300/5 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-36/02 (Bundesverwaltungsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH pret Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Preču brīva aprite — Ierobežojumi — Sabiedriskā kārtība — Cilvēka cieņa — Valsts konstitūcijā nostiprināto pamatvērtību aizsardzība — Spēle, kas simulē slepkavošanu) | 3 |
| 2004/C 300/6 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-39/02 (Højesteret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Mærsk Olie & Gas A/S pret Firma M. de Haan en W. de Boer (Briseles Konvencija — Procedūra fonda dibināšanai, lai ierobežotu atbildību attiecībā uz kuģa lietošanu — Tiesvedība par zaudējumu atlīdzību — 21. pants — Lis pendens — Identiskas puses — Pirmā uzsāktā tiesvedība — Identisks pamatojums un priekšmets — Trūkums — 25. pants — Lēmuma jēdziens — 27. panta 2. punkts — Atzīšanas atteikums) | 4 |
| 2004/C 300/7 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-55/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/59/EK 1., 6. un 7. pants — Kolektīvās atlaišanas jēdziens — Atlaišanas kārtības pielīdzināšana — Daļēja transponēšana) | 4 |
| 2004/C 300/8 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-64/02 Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) pret Erpo Möbelwerk GmbH (Apelācija — Kopienas preču zīme — Sintagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT — Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Regulas EK Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)) | 5 |
| 2004/C 300/9 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-103/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 75/442/EEK un 91/689/EEK — Atkritumu daudzuma jēdziens — Izņēmums no prasības attiecībā uz atļaujām) | 5 |
| 2004/C 300/0 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-113/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Regula (EEK) Nr. 259/93 par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem — Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem — Valsts pasākums, kas paredz iebildumus pret reģenerējamo atkritumu pārvadājumiem, ja 20 % atkritumu ir reģenerējami dalībvalstī un ja galamērķa valstī reģenerējamo atkritumu procents ir mazāks — Dalībvalsts pasākums, kas Direktīvas 74/442 II B pielikuma R 1 punktā paredzēto darbību (reģenerācija sadedzinot) vai šīs pašas direktīvas II A pielikuma D 10 punktā paredzēto darbību (apglabāšana sadedzinot) klasificē nevis atkarībā no reālas izmantošanas kritērija, bet atkarībā no sadedzināmo atkritumu siltumspējas) | 6 |
| 2004/C 300/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-136/02P Mag Instrument Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Kabatas lukturīšu trīsdimensiju formas — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja) | 6 |
| 2004/C 300/2 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-173/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Regula (EEK) Nr. 3950/92 — Piena un piena produktu tirgus kopējā organizācija — Komisijas lēmums, kas aizliedz atbalstu piena kvotu iegādei) | 7 |
| 2004/C 300/3 | Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-200/02 (Immigration Appellate Authority lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen pret Secretary of State for the Home Department (Uzturēšanās tiesības — Bērns, kas ir vienas dalībvalsts pilsonis, bet uzturas citā dalībvalstī — Vecāki, kas ir trešās valsts pilsoņi — Mātes tiesības uzturēties citā dalībvalstī) | 7 |
| 2004/C 300/4 | Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-222/02 (Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte un Christel Mörkens pret Bundesrepublik Deutschland (Kredītiestādes — Noguldījumu garantiju sistēmas — Direktīva 94/19/EK — Direktīva 77/780/EEK, Direktīva 89/299/EEK un Direktīva 89/646/EEK — Kontroles pasākumi, kurus veic kompetentā iestāde, lai aizsargātu noguldītājus — Uzraudzības iestādes atbildība par zaudējumiem, kurus radījusi nepietiekama uzraudzība) | 7 |
| 2004/C 300/5 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-247/02 (Tribunale amministratitivo regionale per la Lombardia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Sintesi SpA pret Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici (Direktīva 93/37/EEK — Būvdarbu valsts līgumi — Līgumu piešķiršana — Līgumslēdzējas iestādes tiesības izvēlēties starp zemākās cenas un saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma kritēriju) | 8 |
| 2004/C 300/6 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-276/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Jēdziens — Uzņēmuma neveiktie nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu maksājumi — Valsts iestāžu nostāja pēc paziņojuma par maksājumu atlikšanu) | 8 |
| 2004/C 300/7 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-288/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Jūras transports — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Jūras kabotāža) | 9 |
| 2004/C 300/8 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-298/02 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Ražošanas atbalsts augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozarē — Regula (EEK) Nr. 1558/91 — 1. pants — Bumbieri un persiki — Lēmums 2002/524/EK) | 9 |
| 2004/C 300/9 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-299/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 48. pants — Valsts pasākumi, kas iespējai reģistrēt kuģi Nīderlandē izvirza nosacījumu, ka Kopienas sabiedrības, kurai pieder kuģis, akcionāriem, valdes locekļiem un fiziskajām personām, kas atbildīgas par sabiedrības vadību ikdienā, ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsoņiem — Valsts pasākumi, kas paredz, ka kuģniecības sabiedrības vadītājam ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsonim un tā dzīvesvietai jāatrodas Kopienā vai EEZ) | 10 |
| 2004/C 300/0 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-312/02 Zviedrijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Prasība par atcelšanu — ELVGF — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Atbalsts noteiktu laukaugu ražotājiem — Tirgu kopīgā organizācija vērša gaļas nozarē) | 10 |
| 2004/C 300/1 | Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-313/02 Nicole Wippel pret Peek & Cloppenburg GmbH & Co. KG (Direktīva 97/81/EK — Direktīva 76/207/EEK — Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Darba laika ilgums un darba laika organizācija) | 11 |
| 2004/C 300/2 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-328/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Lauksaimniecība — Regula (EEK) Nr. 3508/92 — Integrēta administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām) | 11 |
| 2004/C 300/3 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobra lietā C-336/02 (Landgericht Düsseldorf lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH pret Brangewitz GmbH (Augu šķirnes — Aizsardzības režīms — Regulas (EK) Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1768/95 9. pants — Ievāktā produkta izmantošana, ko veic lauksaimnieki — Apstrādātāji — Pienākums sniegt informāciju Kopienu aizsardzības īpašniekam) | 12 |
| 2004/C 300/4 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-340/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/50/EEK — Procedūra valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai — Atbalsta sniegšana attīrīšanas stacijas projekta vadībā — Ideju projekta konkursa uzvarētāja (izraudzīšana), nepublicējot EKOV paziņojumu par līguma piešķiršanu (paziņojumu par iepirkumu)) | 12 |
| 2004/C 300/5 | Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-379/02 (Østre Landsret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Skatteministeriet pret Imexpo Trading A/S (Kopējais muitas tarifs — Tarifu pozīcijas — Klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā — Krēsliem ar ritentiņiem paredzēti paliktņi) | 13 |
| 2004/C 300/6 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-402/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 89/48/EEK un 92/51/EEK — Diplomu atzīšana — Bērnu aprūpes darbinieka profesionālās darbības uzsākšana valsts slimnīcā un valsts civildienestā — Reglamentētas profesijas jēdziens — Profesionālā pieredze — EKL 39. pants) | 13 |
| 2004/C 300/7 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-409/02 P Jan Pflugradt pret Eiropas Centrālo banku (Apelācija — Eiropas Centrālās bankas darbinieki — Darba attiecību līgumiskais raksturs — Darba līgumā paredzēto pienākumu grozīšana) | 14 |
| 2004/C 300/8 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-426/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Kopējā tirdzniecības politika — Dalībvalstu un trešo valstu izcelsmes preču imports — Maksa, ko iekasē par rēķinu apstiprināšanu) | 14 |
| 2004/C 300/9 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-431/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Bīstamie atkritumi — Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/689/EEK) | 15 |
| 2004/C 300/0 | Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-442/02 (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Uzņēmējdarbības brīvība — Kredītiestādes — Valsts likumdošana, ar ko aizliedz samaksu par pieprasījuma noguldījumu kontiem) | 15 |
| 2004/C 300/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-447/02 P KWS Saat AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Krāsa kā tāda — Oranžā krāsa) | 16 |
| 2004/C 300/2 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-472/02 (Cour d'appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (Vide — Atkritumi — Regula Nr. 259/93/EEK par atkritumu pārvadājumiem — Nosūtītāja kompetentās iestādes kompetence kontrolēt pārvadājuma mērķa kvalifikāciju (pārstrāde vai apglabāšana) un izteikt iebildumus pret pārvadājumu, kas balstīts uz nepareizu kvalifikāciju — Iebildumu veidi) | 16 |
| 2004/C 300/3 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-8/03 (Tribunal de première instance de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) pret Beļģijas valsti (Sestā PVN Direktīva — 4. pants un 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts — Nodokļa maksātāja jēdziens — Pakalpojumu sniegšanas vieta — SICAV) | 17 |
| 2004/C 300/4 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-31/03, kur Bundesgerichtshof iesniedza lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu tiesvedībā Pharmacia Italia SpA (Regula (EEK) Nr. 1768/92 — Zāles — Papildu aizsardzības sertifikāts — Pārejas noteikumi — Viena otrai sekojoša atļauja dzīvniekiem un cilvēkiem paredzētām zālēm) | 17 |
| 2004/C 300/5 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-55/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Darba ņēmēji — Diplomu atzīšana — Civilās aviācijas kontrolieri — Nepieņemamība) | 18 |
| 2004/C 300/6 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-60/03 (Bundesarbeitsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Wolff & Müller GmbH & Co. KG pret José Filipe Pereira Félix (EKL 49. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi — Būvniecības uzņēmumi — Apakšuzņēmums — Uzņēmuma pienākums galvot par minimālās algas samaksu nodarbinātajam darba ņēmējam, ko veic apakšuzņēmums) | 18 |
| 2004/C 300/7 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobra lietā C-106/03 P Vedial SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdiska un grafiska preču zīme HUBERT — Valsts vārdiskas preču zīmes SAINT-HUBERT 41 īpašnieka iebildums — ITSB kā atbildētāja statuss Pirmās instances tiesā) | 18 |
| 2004/C 300/8 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-143/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. pants — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru attiecībā uz sārma [alkaline] baterijām piemēro marķēšanas sistēmu) | 19 |
| 2004/C 300/9 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-189/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Privāti drošības uzņēmumi) | 19 |
| 2004/C 300/0 | Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-193/03 Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku (Sociālais nodrošinājums — Medicīnas izdevumu atmaksa citai dalībvalstij — Regulas Nr. 574/72/EEK 34. pants — Vienkāršotas, pilnīgas atmaksas procedūras piemērošana rēķiniem ar ierobežotu kopsummu par slimības gadījumiem) | 20 |
| 2004/C 300/1 | Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-239/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Konvencija par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma — 4. panta 1.punkts un 8. pants — Protokols par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma — 6. panta 1. un 3. punkts — Attiecīgo pasākumu, lai novērstu, mazinātu un apkarotu plašu un ilgstošu piesārņojumu Berre purvā, neveikšana — Atļauja veikt nopludināšanu) | 20 |
| 2004/C 300/2 | Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-263/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Paralēlais imports — Citu dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski jau atļautajiem medikamentiem, imports — Tirdzniecības atļauja — Tiesiskā regulējuma trūkums) | 21 |
| 2004/C 300/3 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-275/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 89/665/EEK — Izskatīšanas procedūras, ko piemēro, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām — Daļēja transponēšana) | 21 |
| 2004/C 300/4 | Tiesas spriedums ceturtā palāta 2004. gada 14. oktobrī lietā C-339/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/22/EK — Savvaļas dzīvnieku turēšana zooloģiskajos dārzos — Netransponēšana noteiktajā termiņā) | 22 |
| 2004/C 300/5 | Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-341/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/49/EK netransponēšana) | 22 |
| 2004/C 300/6 | Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-445/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Uzņemošās dalībvalsts prasības uzņēmumiem, kas norīko uz tās teritoriju darba ņēmējus, kuri ir trešās valsts pilsoņi) | 22 |
| 2004/C 300/7 | Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-477/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Regula Nr. 2001/12/EK, Nr.2001/13/EK un Nr.2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana noteiktajā termiņā) | 23 |
| 2004/C 300/8 | Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-483/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana paredzētajā termiņā) | 23 |
| 2004/C 300/9 | Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-524/03 Eiropas Kopienu Komisija pret G. & E. Gianniotis EPE (Šķīrējklauzula — Saņemto summu atmaksa — Nokavējuma procenti — Aizmugurisks process) | 24 |
| 2004/C 300/0 | Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-550/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana paredzētajā termiņā) | 24 |
| 2004/C 300/1 | lieta C-407/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 24. septembrī (2004. gada 16. septembra fakss) ierosināja Dalmine SpA par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA/Eiropas Kopienu Komisija | 25 |
| 2004/C 300/2 | lieta C-409/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones Interntional Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd; 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un izpildes komisāri) | 26 |
| 2004/C 300/3 | lieta C-410/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 22. jūlija Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia rīkojumu lietā Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori - A.N.A.V. pret Comune di Bari, kā arī A.M.T.A.B. Servizio SpA | 27 |
| 2004/C 300/4 | lieta C-412/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu komisija iesniedza 2004. gada 24. septembrī | 27 |
| 2004/C 300/5 | lieta C-416/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī iesniedza The Sunrider Corporation, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 The Sunrider Corporation / Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrai pusei lietu izskatot ITSB Apelāciju padomē esot Juan Espadafor Caba | 29 |
| 2004/C 300/6 | lieta C-417/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī ierosināja Regione Siciliana, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) rīkojumu lietā T-341/02 Regione Siciliana pret Eiropas Kopienu Komisiju | 30 |
| 2004/C 300/7 | lieta C-421/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Audiencia Provincial de Barcelona Piecpadsmitās nodaļas rīkojumu lietā MATRATZEN CONCOD, AG pret HUKLA-GERMANY, S.A. | 31 |
| 2004/C 300/8 | lieta C-423/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 14. septembra Social Security Commissioner (Londona) rīkojumu lietā Sarah Margaret Richards pret Secretary of State for Work and Pensions | 31 |
| 2004/C 300/9 | lieta C-424/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī | 31 |
| 2004/C 300/0 | lieta C-425/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī | 32 |
| 2004/C 300/1 | lieta C-426/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 4. oktobrī iesniedza Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA), par 2004. gada 7. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-175/03 Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) | 32 |
| 2004/C 300/2 | lieta C-430/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V. | 33 |
| 2004/C 300/3 | lieta C-431/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 29. jūnijā Bundesgerichtshof lēmumu Massachussetts Institute of Technology apelācijas procesā | 33 |
| 2004/C 300/4 | lieta C-432/04: Prasība pret Edith Cresson kundzi, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 7. oktobrī | 34 |
| 2004/C 300/5 | lieta C-433/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. oktobrī | 34 |
| 2004/C 300/6 | lieta C-434/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Korkein Oikeus rīkojumu kriminālprocesā pret Jan - Erik Anders Ahokainen un Mati Leppik | 35 |
| 2004/C 300/7 | lieta C-435/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Cour de cassation de Belgique spriedumu lietā Sébastien Victor Leroy pret Ministère public | 35 |
| 2004/C 300/8 | lieta C-436/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Hof van Cassatie van België 2004. gada 5. oktobra spriedumu lietā VAN ESBROECK Léopold Henri pret Openbaar Ministerie | 35 |
| 2004/C 300/9 | lieta C-437/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. oktobrī | 36 |
| 2004/C 300/0 | lieta C-442/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 21. oktobrī | 36 |
| 2004/C 300/1 | Apvienoto lietu C-451/02 un C-452/02 izslēgšana no reģistra | 37 |
| 2004/C 300/2 | Lietas C-237/03 izslēgšana no reģistra | 37 |
| 2004/C 300/3 | Lietas C-256/03 izslēgšana no reģistra | 37 |
| | PIRMĀS INSTANCES TIESA |
| 2004/C 300/4 | Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 28. septembrī lietā T-310/00 MCI, Inc. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — Uzņēmumu koncentrācijas kontrole — Prasība par atcelšanu — Interese prasības iesniegšanā — Komisijas kompetence) | 38 |
| 2004/C 300/5 | Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-246/02 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Aizkavēta sastādīšana — Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana) | 38 |
| 2004/C 300/6 | Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-313/02 David Meca-Medina, Igor Majcen pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Starptautiskās olimpiskās komitejas (SOK) pieņemtais antidopinga tiesiskais regulējums — Tikai sportu regulējošs tiesiskais regulējums) | 39 |
| 2004/C 300/7 | Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Procesuālie trūkumi — Pamatojums — Ziņojuma atcelšana — Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana) | 39 |
| 2004/C 300/8 | Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 28. septembrī lietā T-216/03 Mario Paulo Tenreiro pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — [Pakāpes maiņa] — Paaugstināšanas atteikums — Salīdzinošā zināšanu pārbaude) | 40 |
| 2004/C 300/9 | Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 2. septembrī lietā T-291/02 González y Díez SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (EOTK — Valsts atbalsts — Prasība par atcelšanu — Prasība, kurai zudis pamats — Nav jāpieņem lēmums — Lēmums par izdevumiem) | 40 |
| 2004/C 300/0 | Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 21. septembrī lietā T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Lūguma, ko iesniedza persona, kas iestājusies lietā, pieņemamība) | 40 |
| 2004/C 300/1 | Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 19. jūlijā lietā T-439/03 R II: Ulrike Eppe pret Eiropas Parlamentu (Pagaidu noregulējums — Konkurss — Jauns pieteikums — Pieņemamība — Steidzamība — Prombūtne) | 41 |
| 2004/C 300/2 | lieta T-277/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH &Co. KG iesniedza 2004. gada 9. jūlijā | 41 |
| 2004/C 300/3 | lieta T-324/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko F iesniedza 2004. gada 6. augustā | 42 |
| 2004/C 300/4 | lieta T-333/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko House of Donuts International iesniedza 2004. gada 11. augustā | 42 |
| 2004/C 300/5 | lieta T-349/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Parfümerie Douglas GmbH iesniedza 2004. gada 23. augustā | 43 |
| 2004/C 300/6 | lieta T-361/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Austrijas Republika iesniedza 2004. gada 1. septembrī | 44 |
| 2004/C 300/7 | lieta T-368/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Luc Verheyden iesniedza 2004. gada 13. septembrī | 44 |
| 2004/C 300/8 | lieta T-372/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.) iesniedza 2004. gada 15. septembrī | 45 |
| 2004/C 300/9 | lieta T-375/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Grandits GmbH un pieci citi prasītāji iesniedza 2004. gada 17. septembrī | 45 |
| 2004/C 300/0 | lieta T-380/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko Ioannis Terezakis iesniedza 2004. gada 22. septembrī | 46 |
| 2004/C 300/1 | Lieta T-384/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)(ITSB), ko RB Square Holdings Spain S.L. iesniedza 2004. gada 22. septembrī | 47 |
| 2004/C 300/2 | lieta T-389/2004: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī | 47 |
| 2004/C 300/3 | lieta T-390/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carla Piccinni-Leopardi, Carlos Martínez Mongay un Georgios Katalagarianakis iesniedza 2004. gada 28. septembrī | 48 |
| 2004/C 300/4 | lieta T-394/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Guido Strack iesniedza 2004. gada 5. oktobrī | 48 |
| 2004/C 300/5 | lieta T-395/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air One SpA iesniedza 2004. gada 5. oktobrī | 49 |
| 2004/C 300/6 | lieta T-406/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko André Bonnet iesniedza 2004. gada 4. oktobrī | 50 |
| 2004/C 300/7 | lieta T-407/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benedicta Miguelez Herreras iesniedza 2004. gada 1. oktobrī | 50 |
| 2004/C 300/8 | lieta T-408/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Anke Kröppelin iesniedza 2004. gada 4. oktobrī | 50 |
| 2004/C 300/9 | lieta T-409/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benito Latino iesniedza 2004. gada 4. oktobrī | 51 |
| 2004/C 300/0 | lieta T-411/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. oktobrī | 51 |
| 2004/C 300/1 | lieta T-415/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vittoria Tebaldi u.c. iesniedza 2004. gada 6. oktobrī | 52 |
| 2004/C 300/2 | lieta T-417/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia iesniedza 2004. gada 15. oktobrī | 52 |
| 2004/C 300/3 | lieta T-418/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Confcooperative u. c. cēla 2004. gada 15. oktobrī | 53 |
| 2004/C 300/4 | Lieta T-420/04: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Kenneth Blackler iesniedza 2004. gada 10. oktobrī | 54 |
| 2004/C 300/5 | Lietas T-251/99 izslēgšana no reģistra | 54 |
| 2004/C 300/6 | Lietas T-305/99 izslēgšana no reģistra | 54 |
| 2004/C 300/7 | Lietas T-313/99 izslēgšana no reģistra | 54 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Informācija

Tiesa

EIROPAS KOPIENU TIESA

2004/C 300/1

Tiesas Spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-153/01 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Grāmatojumu noskaidrošana — 1996. - 1998. finanšu gads — Lēmums 2001/137/EK)

1

2004/C 300/2

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobra lietā C-255/01 (Symvoulio tis Epikrateias lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Panagiotis Markopoulos u.c. pret Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Astotā Direktīva 84/253/EEK — 11. un 15. pants — Personu apstiprināšana grāmatvedības obligāto revīziju veikšanai — Iespēja apstiprināt personas, kuras nav nokārtojušas profesionālās gatavības pārbaudījumu — Nosacījumi citu dalībvalstu pilsoņu apstiprināšanai)

1

2004/C 300/3

Tiesas spriedums (Virspalāta) 2004. gada 5. oktobrī apvienotajās lietās C-397/01 līdz C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrach lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01) un Matthias Döbele (C-403/01) pret Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (Sociālā politika — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Direktīva 93/104/CE — Darbības joma — Glābšanas dienesta darbinieki, kas darbojas ambulancēs, Deutsches Rotes Kreuz organizētā glābšanas dienesta ietvaros — Jēdziena autoceļu transports tvērums — Maksimālais nedēļas darba laiks — Princips — Tiešā iedarbība — Atkāpe — Apstākļi)

2

2004/C 300/4

Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-475/01 Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 90. panta pirmās daļas pārkāpums — Akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem — Zemāka nodokļa piemērošana ouzo nekā citiem alkoholiskajiem dzērieniem — Šī nodokļa saderība ar direktīvu, kas nav apstrīdēta EKL 230. pantā paredzētajā termiņā)

3

2004/C 300/5

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-36/02 (Bundesverwaltungsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH pret Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Preču brīva aprite — Ierobežojumi — Sabiedriskā kārtība — Cilvēka cieņa — Valsts konstitūcijā nostiprināto pamatvērtību aizsardzība — Spēle, kas simulē slepkavošanu)

3

2004/C 300/6

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-39/02 (Højesteret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Mærsk Olie & Gas A/S pret Firma M. de Haan en W. de Boer (Briseles Konvencija — Procedūra fonda dibināšanai, lai ierobežotu atbildību attiecībā uz kuģa lietošanu — Tiesvedība par zaudējumu atlīdzību — 21. pants — Lis pendens — Identiskas puses — Pirmā uzsāktā tiesvedība — Identisks pamatojums un priekšmets — Trūkums — 25. pants — Lēmuma jēdziens — 27. panta 2. punkts — Atzīšanas atteikums)

Lis pendens

4

2004/C 300/7

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-55/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/59/EK 1., 6. un 7. pants — Kolektīvās atlaišanas jēdziens — Atlaišanas kārtības pielīdzināšana — Daļēja transponēšana)

4

2004/C 300/8

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-64/02 Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) pret Erpo Möbelwerk GmbH (Apelācija — Kopienas preču zīme — Sintagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT — Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Regulas EK Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

5

2004/C 300/9

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-103/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 75/442/EEK un 91/689/EEK — Atkritumu daudzuma jēdziens — Izņēmums no prasības attiecībā uz atļaujām)

5

2004/C 300/0

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-113/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Regula (EEK) Nr. 259/93 par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem — Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem — Valsts pasākums, kas paredz iebildumus pret reģenerējamo atkritumu pārvadājumiem, ja 20 % atkritumu ir reģenerējami dalībvalstī un ja galamērķa valstī reģenerējamo atkritumu procents ir mazāks — Dalībvalsts pasākums, kas Direktīvas 74/442 II B pielikuma R 1 punktā paredzēto darbību (reģenerācija sadedzinot) vai šīs pašas direktīvas II A pielikuma D 10 punktā paredzēto darbību (apglabāšana sadedzinot) klasificē nevis atkarībā no reālas izmantošanas kritērija, bet atkarībā no sadedzināmo atkritumu siltumspējas)

6

2004/C 300/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-136/02P Mag Instrument Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Kabatas lukturīšu trīsdimensiju formas — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja)

6

2004/C 300/2

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-173/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Regula (EEK) Nr. 3950/92 — Piena un piena produktu tirgus kopējā organizācija — Komisijas lēmums, kas aizliedz atbalstu piena kvotu iegādei)

7

2004/C 300/3

Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-200/02 (Immigration Appellate Authority lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen pret Secretary of State for the Home Department (Uzturēšanās tiesības — Bērns, kas ir vienas dalībvalsts pilsonis, bet uzturas citā dalībvalstī — Vecāki, kas ir trešās valsts pilsoņi — Mātes tiesības uzturēties citā dalībvalstī)

7

2004/C 300/4

Tiesas spriedums (Tiesas plēnums) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-222/02 (Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte un Christel Mörkens pret Bundesrepublik Deutschland (Kredītiestādes — Noguldījumu garantiju sistēmas — Direktīva 94/19/EK — Direktīva 77/780/EEK, Direktīva 89/299/EEK un Direktīva 89/646/EEK — Kontroles pasākumi, kurus veic kompetentā iestāde, lai aizsargātu noguldītājus — Uzraudzības iestādes atbildība par zaudējumiem, kurus radījusi nepietiekama uzraudzība)

7

2004/C 300/5

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-247/02 (Tribunale amministratitivo regionale per la Lombardia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Sintesi SpA pret Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici (Direktīva 93/37/EEK — Būvdarbu valsts līgumi — Līgumu piešķiršana — Līgumslēdzējas iestādes tiesības izvēlēties starp zemākās cenas un saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma kritēriju)

8

2004/C 300/6

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. septembrī lietā C-276/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Valsts atbalsts — Jēdziens — Uzņēmuma neveiktie nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu maksājumi — Valsts iestāžu nostāja pēc paziņojuma par maksājumu atlikšanu)

8

2004/C 300/7

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-288/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Jūras transports — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Jūras kabotāža)

9

2004/C 300/8

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-298/02 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (ELVGF — Ražošanas atbalsts augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozarē — Regula (EEK) Nr. 1558/91 — 1. pants — Bumbieri un persiki — Lēmums 2002/524/EK)

9

2004/C 300/9

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-299/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 43. un 48. pants — Valsts pasākumi, kas iespējai reģistrēt kuģi Nīderlandē izvirza nosacījumu, ka Kopienas sabiedrības, kurai pieder kuģis, akcionāriem, valdes locekļiem un fiziskajām personām, kas atbildīgas par sabiedrības vadību ikdienā, ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsoņiem — Valsts pasākumi, kas paredz, ka kuģniecības sabiedrības vadītājam ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsonim un tā dzīvesvietai jāatrodas Kopienā vai EEZ)

10

2004/C 300/0

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-312/02 Zviedrijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (Prasība par atcelšanu — ELVGF — Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma — Atbalsts noteiktu laukaugu ražotājiem — Tirgu kopīgā organizācija vērša gaļas nozarē)

10

2004/C 300/1

Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-313/02 Nicole Wippel pret Peek & Cloppenburg GmbH & Co. KG (Direktīva 97/81/EK — Direktīva 76/207/EEK — Sociālā politika — Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem — Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm — Darba laika ilgums un darba laika organizācija)

11

2004/C 300/2

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-328/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Lauksaimniecība — Regula (EEK) Nr. 3508/92 — Integrēta administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām)

11

2004/C 300/3

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobra lietā C-336/02 (Landgericht Düsseldorf lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH pret Brangewitz GmbH (Augu šķirnes — Aizsardzības režīms — Regulas (EK) Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1768/95 9. pants — Ievāktā produkta izmantošana, ko veic lauksaimnieki — Apstrādātāji — Pienākums sniegt informāciju Kopienu aizsardzības īpašniekam)

12

2004/C 300/4

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-340/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Dalībvalsts pienākumu neizpilde — Direktīva 92/50/EEK — Procedūra valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai — Atbalsta sniegšana attīrīšanas stacijas projekta vadībā — Ideju projekta konkursa uzvarētāja (izraudzīšana), nepublicējot EKOV paziņojumu par līguma piešķiršanu (paziņojumu par iepirkumu))

12

2004/C 300/5

Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-379/02 (Østre Landsret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Skatteministeriet pret Imexpo Trading A/S (Kopējais muitas tarifs — Tarifu pozīcijas — Klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā — Krēsliem ar ritentiņiem paredzēti paliktņi)

13

2004/C 300/6

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-402/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 89/48/EEK un 92/51/EEK — Diplomu atzīšana — Bērnu aprūpes darbinieka profesionālās darbības uzsākšana valsts slimnīcā un valsts civildienestā — Reglamentētas profesijas jēdziens — Profesionālā pieredze — EKL 39. pants)

13

2004/C 300/7

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-409/02 P Jan Pflugradt pret Eiropas Centrālo banku (Apelācija — Eiropas Centrālās bankas darbinieki — Darba attiecību līgumiskais raksturs — Darba līgumā paredzēto pienākumu grozīšana)

14

2004/C 300/8

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-426/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību — Kopējā tirdzniecības politika — Dalībvalstu un trešo valstu izcelsmes preču imports — Maksa, ko iekasē par rēķinu apstiprināšanu)

14

2004/C 300/9

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-431/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Bīstamie atkritumi — Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 91/689/EEK)

15

2004/C 300/0

Tiesas spriedums (virspalāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-442/02 (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (Uzņēmējdarbības brīvība — Kredītiestādes — Valsts likumdošana, ar ko aizliedz samaksu par pieprasījuma noguldījumu kontiem)

15

2004/C 300/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-447/02 P KWS Saat AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regula (EK) Nr. 40/94 — Absolūts atteikuma pamatojums — Atšķirtspēja — Krāsa kā tāda — Oranžā krāsa)

16

2004/C 300/2

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-472/02 (Cour d'appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (Vide — Atkritumi — Regula Nr. 259/93/EEK par atkritumu pārvadājumiem — Nosūtītāja kompetentās iestādes kompetence kontrolēt pārvadājuma mērķa kvalifikāciju (pārstrāde vai apglabāšana) un izteikt iebildumus pret pārvadājumu, kas balstīts uz nepareizu kvalifikāciju — Iebildumu veidi)

16

2004/C 300/3

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-8/03 (Tribunal de première instance de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) pret Beļģijas valsti (Sestā PVN Direktīva — 4. pants un 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts — Nodokļa maksātāja jēdziens — Pakalpojumu sniegšanas vieta — SICAV)

17

2004/C 300/4

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 19. oktobrī lietā C-31/03, kur Bundesgerichtshof iesniedza lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu tiesvedībā Pharmacia Italia SpA (Regula (EEK) Nr. 1768/92 — Zāles — Papildu aizsardzības sertifikāts — Pārejas noteikumi — Viena otrai sekojoša atļauja dzīvniekiem un cilvēkiem paredzētām zālēm)

17

2004/C 300/5

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-55/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (Darba ņēmēji — Diplomu atzīšana — Civilās aviācijas kontrolieri — Nepieņemamība)

18

2004/C 300/6

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-60/03 (Bundesarbeitsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Wolff & Müller GmbH & Co. KG pret José Filipe Pereira Félix (EKL 49. pants — Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi — Būvniecības uzņēmumi — Apakšuzņēmums — Uzņēmuma pienākums galvot par minimālās algas samaksu nodarbinātajam darba ņēmējam, ko veic apakšuzņēmums)

18

2004/C 300/7

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 12. oktobra lietā C-106/03 P Vedial SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (Apelācija — Kopienas preču zīme — Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Sajaukšanas iespēja — Vārdiska un grafiska preču zīme HUBERT — Valsts vārdiskas preču zīmes SAINT-HUBERT 41 īpašnieka iebildums — ITSB kā atbildētāja statuss Pirmās instances tiesā)

18

2004/C 300/8

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-143/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — EKL 28. pants — Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru attiecībā uz sārma [alkaline] baterijām piemēro marķēšanas sistēmu)

19

2004/C 300/9

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-189/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Ierobežojumi — Privāti drošības uzņēmumi)

19

2004/C 300/0

Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-193/03 Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku (Sociālais nodrošinājums — Medicīnas izdevumu atmaksa citai dalībvalstij — Regulas Nr. 574/72/EEK 34. pants — Vienkāršotas, pilnīgas atmaksas procedūras piemērošana rēķiniem ar ierobežotu kopsummu par slimības gadījumiem)

20

2004/C 300/1

Tiesas spriedums (otrā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-239/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Konvencija par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma — 4. panta 1.punkts un 8. pants — Protokols par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma — 6. panta 1. un 3. punkts — Attiecīgo pasākumu, lai novērstu, mazinātu un apkarotu plašu un ilgstošu piesārņojumu Berre purvā, neveikšana — Atļauja veikt nopludināšanu)

20

2004/C 300/2

Tiesas spriedums (piektā palāta) 2004. gada 12. oktobrī lietā C-263/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Paralēlais imports — Citu dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski jau atļautajiem medikamentiem, imports — Tirdzniecības atļauja — Tiesiskā regulējuma trūkums)

21

2004/C 300/3

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 14. oktobrī lietā C-275/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 89/665/EEK — Izskatīšanas procedūras, ko piemēro, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām — Daļēja transponēšana)

21

2004/C 300/4

Tiesas spriedums ceturtā palāta 2004. gada 14. oktobrī lietā C-339/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīva 1999/22/EK — Savvaļas dzīvnieku turēšana zooloģiskajos dārzos — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

22

2004/C 300/5

Tiesas spriedums (trešā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-341/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 98/49/EK netransponēšana)

22

2004/C 300/6

Tiesas spriedums (pirmā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-445/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (Valsts pienākumu neizpilde — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Uzņemošās dalībvalsts prasības uzņēmumiem, kas norīko uz tās teritoriju darba ņēmējus, kuri ir trešās valsts pilsoņi)

22

2004/C 300/7

Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 21. oktobrī lietā C-477/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Regula Nr. 2001/12/EK, Nr.2001/13/EK un Nr.2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana noteiktajā termiņā)

23

2004/C 300/8

Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-483/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

23

2004/C 300/9

Tiesas spriedums (ceturtā palāta) 2004. gada 5. oktobrī lietā C-524/03 Eiropas Kopienu Komisija pret G. & E. Gianniotis EPE (Šķīrējklauzula — Saņemto summu atmaksa — Nokavējuma procenti — Aizmugurisks process)

24

2004/C 300/0

Tiesas spriedums (sestā palāta) 2004. gada 7. oktobrī lietā C-550/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (Valsts pienākumu neizpilde — Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK — Kopienas dzelzceļš — Attīstība — Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana — Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju — Netransponēšana paredzētajā termiņā)

24

2004/C 300/1

lieta C-407/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 24. septembrī (2004. gada 16. septembra fakss) ierosināja Dalmine SpA par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA/Eiropas Kopienu Komisija

25

2004/C 300/2

lieta C-409/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones Interntional Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd; 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un izpildes komisāri)

26

2004/C 300/3

lieta C-410/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 22. jūlija Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia rīkojumu lietā Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori - A.N.A.V. pret Comune di Bari, kā arī A.M.T.A.B. Servizio SpA

27

2004/C 300/4

lieta C-412/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu komisija iesniedza 2004. gada 24. septembrī

27

2004/C 300/5

lieta C-416/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī iesniedza The Sunrider Corporation, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 The Sunrider Corporation / Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrai pusei lietu izskatot ITSB Apelāciju padomē esot Juan Espadafor Caba

29

2004/C 300/6

lieta C-417/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī ierosināja Regione Siciliana, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) rīkojumu lietā T-341/02 Regione Siciliana pret Eiropas Kopienu Komisiju

30

2004/C 300/7

lieta C-421/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Audiencia Provincial de Barcelona Piecpadsmitās nodaļas rīkojumu lietā MATRATZEN CONCOD, AG pret HUKLA-GERMANY, S.A.

31

2004/C 300/8

lieta C-423/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 14. septembra Social Security Commissioner (Londona) rīkojumu lietā Sarah Margaret Richards pret Secretary of State for Work and Pensions

31

2004/C 300/9

lieta C-424/04: Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

31

2004/C 300/0

lieta C-425/04: Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

32

2004/C 300/1

lieta C-426/04 P: Apelācija, ko 2004. gada 4. oktobrī iesniedza Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA), par 2004. gada 7. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-175/03 Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA)

32

2004/C 300/2

lieta C-430/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V.

33

2004/C 300/3

lieta C-431/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 29. jūnijā Bundesgerichtshof lēmumu Massachussetts Institute of Technology apelācijas procesā

33

2004/C 300/4

lieta C-432/04: Prasība pret Edith Cresson kundzi, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 7. oktobrī

34

2004/C 300/5

lieta C-433/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. oktobrī

34

2004/C 300/6

lieta C-434/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Korkein Oikeus rīkojumu kriminālprocesā pret Jan - Erik Anders Ahokainen un Mati Leppik

35

2004/C 300/7

lieta C-435/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Cour de cassation de Belgique spriedumu lietā Sébastien Victor Leroy pret Ministère public

35

2004/C 300/8

lieta C-436/04: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Hof van Cassatie van België 2004. gada 5. oktobra spriedumu lietā VAN ESBROECK Léopold Henri pret Openbaar Ministerie

35

2004/C 300/9

lieta C-437/04: Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

36

2004/C 300/0

lieta C-442/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 21. oktobrī

36

2004/C 300/1

Apvienoto lietu C-451/02 un C-452/02 izslēgšana no reģistra

37

2004/C 300/2

Lietas C-237/03 izslēgšana no reģistra

37

2004/C 300/3

Lietas C-256/03 izslēgšana no reģistra

37

PIRMĀS INSTANCES TIESA

2004/C 300/4

Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 28. septembrī lietā T-310/00 MCI, Inc. pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — Uzņēmumu koncentrācijas kontrole — Prasība par atcelšanu — Interese prasības iesniegšanā — Komisijas kompetence)

38

2004/C 300/5

Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-246/02 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Aizkavēta sastādīšana — Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)

38

2004/C 300/6

Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-313/02 David Meca-Medina, Igor Majcen pret Eiropas Kopienu Komisiju (Konkurence — Pakalpojumu sniegšanas brīvība — Starptautiskās olimpiskās komitejas (SOK) pieņemtais antidopinga tiesiskais regulējums — Tikai sportu regulējošs tiesiskais regulējums)

39

2004/C 300/7

Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 30. septembrī lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — Novērtējuma ziņojums — Procesuālie trūkumi — Pamatojums — Ziņojuma atcelšana — Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)

39

2004/C 300/8

Pirmās instances tiesas spriedums 2004. gada 28. septembrī lietā T-216/03 Mario Paulo Tenreiro pret Eiropas Kopienu Komisiju (Ierēdņi — [Pakāpes maiņa] — Paaugstināšanas atteikums — Salīdzinošā zināšanu pārbaude)

40

2004/C 300/9

Pirmās instances tiesas rīkojums 2004. gada 2. septembrī lietā T-291/02 González y Díez SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (EOTK — Valsts atbalsts — Prasība par atcelšanu — Prasība, kurai zudis pamats — Nav jāpieņem lēmums — Lēmums par izdevumiem)

40

2004/C 300/0

Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 21. septembrī lietā T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi (Pagaidu noregulējums — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Lūguma, ko iesniedza persona, kas iestājusies lietā, pieņemamība)

40

2004/C 300/1

Pirmās instances tiesas priekšsēdētāja rīkojums 2004. gada 19. jūlijā lietā T-439/03 R II: Ulrike Eppe pret Eiropas Parlamentu (Pagaidu noregulējums — Konkurss — Jauns pieteikums — Pieņemamība — Steidzamība — Prombūtne)

41

2004/C 300/2

lieta T-277/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH &Co. KG iesniedza 2004. gada 9. jūlijā

41

2004/C 300/3

lieta T-324/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko F iesniedza 2004. gada 6. augustā

42

2004/C 300/4

lieta T-333/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko House of Donuts International iesniedza 2004. gada 11. augustā

42

2004/C 300/5

lieta T-349/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Parfümerie Douglas GmbH iesniedza 2004. gada 23. augustā

43

2004/C 300/6

lieta T-361/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Austrijas Republika iesniedza 2004. gada 1. septembrī

44

2004/C 300/7

lieta T-368/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Luc Verheyden iesniedza 2004. gada 13. septembrī

44

2004/C 300/8

lieta T-372/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.) iesniedza 2004. gada 15. septembrī

45

2004/C 300/9

lieta T-375/04: Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Grandits GmbH un pieci citi prasītāji iesniedza 2004. gada 17. septembrī

45

2004/C 300/0

lieta T-380/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko Ioannis Terezakis iesniedza 2004. gada 22. septembrī

46

2004/C 300/1

Lieta T-384/04: Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)(ITSB), ko RB Square Holdings Spain S.L. iesniedza 2004. gada 22. septembrī

47

2004/C 300/2

lieta T-389/2004: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī

47

2004/C 300/3

lieta T-390/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carla Piccinni-Leopardi, Carlos Martínez Mongay un Georgios Katalagarianakis iesniedza 2004. gada 28. septembrī

48

2004/C 300/4

lieta T-394/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Guido Strack iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

48

2004/C 300/5

lieta T-395/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air One SpA iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

49

2004/C 300/6

lieta T-406/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko André Bonnet iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

50

2004/C 300/7

lieta T-407/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benedicta Miguelez Herreras iesniedza 2004. gada 1. oktobrī

50

2004/C 300/8

lieta T-408/04: Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Anke Kröppelin iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

50

2004/C 300/9

lieta T-409/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benito Latino iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

51

2004/C 300/0

lieta T-411/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. oktobrī

51

2004/C 300/1

lieta T-415/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vittoria Tebaldi u.c. iesniedza 2004. gada 6. oktobrī

52

2004/C 300/2

lieta T-417/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

52

2004/C 300/3

lieta T-418/04: Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Confcooperative u. c. cēla 2004. gada 15. oktobrī

53

2004/C 300/4

Lieta T-420/04: Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Kenneth Blackler iesniedza 2004. gada 10. oktobrī

54

2004/C 300/5

Lietas T-251/99 izslēgšana no reģistra

54

2004/C 300/6

Lietas T-305/99 izslēgšana no reģistra

54

2004/C 300/7

Lietas T-313/99 izslēgšana no reģistra

54

| | III   Paziņojumi |
| --- | --- |
| 2004/C 300/8 | Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 284, 20.11.2004.. | 55 |

III   Paziņojumi

2004/C 300/8

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 284, 20.11.2004..

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

55

| | Labojums |
| --- | --- |
| 2004/C 300/9 | Labojums komunikācijai Oficiālajā Vēstnesī lietā C- 310/01 (OV C 55, 8.3.2003.) | 56 |

Labojums

2004/C 300/9

Labojums komunikācijai Oficiālajā Vēstnesī lietā C- 310/01 (OV C 55, 8.3.2003.)

(OV C 55, 8.3.2003.)

56

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Informācija

Tiesa

EIROPAS KOPIENU TIESA

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-153/01 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(ELVGF - Grāmatojumu noskaidrošana - 1996. - 1998. finanšu gads - Lēmums 2001/137/EK)

(2004/C 300/01)

tiesvedības valoda - spāņu

Lietā C-153/01 par prasību daļēji atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2001. gada 9. aprīlī cēla Spānijas Karaliste (pārstāvis - S. Ortiz Vaamonde) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāve - S. Pardo Quintillán), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann, J. N. Cuhna Rodrigues, R. Schintgen un tiesnese F. Macken (referente), ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Komisijas 2001. gada 5. februāra lēmums 2001/137/EK par Kopienas finansējuma dalībvalstu noteiktu izdevumu izslēgšanu no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas ietvaros tiek atcelts tajā daļā, ar kuru Spānijas Karalistei piemēro finanšu korektūru 2 426 259 870 ESP apmērā par procentiem papildmaksājumu sistēmas par piena produktiem ietvaros; |
| --- | --- |

1)

Komisijas 2001. gada 5. februāra lēmums 2001/137/EK par Kopienas finansējuma dalībvalstu noteiktu izdevumu izslēgšanu no Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantijas fonda (ELVGF) Garantiju nodaļas ietvaros tiek atcelts tajā daļā, ar kuru Spānijas Karalistei piemēro finanšu korektūru 2 426 259 870 ESP apmērā par procentiem papildmaksājumu sistēmas par piena produktiem ietvaros;

| 2) | prasība pārējā daļā tiek noraidīta; |
| --- | --- |

2)

prasība pārējā daļā tiek noraidīta;

| 3) | Spānijas Karaliste sedz četras piektās daļas no izdevumiem; |
| --- | --- |

3)

Spānijas Karaliste sedz četras piektās daļas no izdevumiem;

| 4) | Eiropas Kopienu Komisija sedz vienu piekto daļu no izdevumiem. |
| --- | --- |

4)

Eiropas Kopienu Komisija sedz vienu piekto daļu no izdevumiem.

---

(1)  OV C 186, 30.6.2001.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/1

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 7. oktobra

lietā C-255/01 (Symvoulio tis Epikrateias lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Panagiotis Markopoulos u.c. pret Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Astotā Direktīva 84/253/EEK - 11. un 15. pants - Personu apstiprināšana grāmatvedības obligāto revīziju veikšanai - Iespēja apstiprināt personas, kuras nav nokārtojušas profesionālās gatavības pārbaudījumu - Nosacījumi citu dalībvalstu pilsoņu apstiprināšanai)

(2004/C 300/02)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-255/01 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Symvoulio tis Epikrateias (Grieķija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2001. gada 12. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2001. gada 3. jūlijā tiesvedībā Panagiotis Markopoulos u.c. pret Ypourgos Anaptyxis, Soma Orkoton Elegkton, piedaloties Georgios Samothrakis u.c. un Christos Panagiotidis, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, S. von Bahr un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Padomes 1984. gada 10. aprīļa Astotās Direktīvas 84/253/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz personu apstiprināšanu grāmatvedības dokumentu obligāto revīziju veikšanai, 15. pants visām dalībvalstīm ļauj apstiprināt personas, kas atbilst šajā pantā noteiktajiem nosacījumiem, proti, kuras attiecīgajā dalībvalstī ir kvalificējušās 1. panta 1. punktā noteikto dokumentu obligāto revīziju veikšanai un kuras to veica līdz iepriekš 15. pantā noteiktajam datumam, neuzliekot tām par pienākumu iepriekš nokārtot profesionālās gatavības pārbaudījumu.
  Tomēr minētais 15. pants iestājas pret to, ka dalībvalsts izmanto šajā pantā noteiktās tiesības pēc viena gada termiņa izbeigšanās, skaitot no to valsts tiesību normu spēkā stāšanās datuma, ar ko transponē minēto direktīvu, kas ir datums, kurš nedrīkst būt vēlāks par 1990. gada 1. janvāri. |
| --- | --- |

1)

Padomes 1984. gada 10. aprīļa Astotās Direktīvas 84/253/EEK, kas pamatojas uz Līguma 54. panta 3. punkta g) apakšpunktu un attiecas uz personu apstiprināšanu grāmatvedības dokumentu obligāto revīziju veikšanai, 15. pants visām dalībvalstīm ļauj apstiprināt personas, kas atbilst šajā pantā noteiktajiem nosacījumiem, proti, kuras attiecīgajā dalībvalstī ir kvalificējušās 1. panta 1. punktā noteikto dokumentu obligāto revīziju veikšanai un kuras to veica līdz iepriekš 15. pantā noteiktajam datumam, neuzliekot tām par pienākumu iepriekš nokārtot profesionālās gatavības pārbaudījumu.

Tomēr minētais 15. pants iestājas pret to, ka dalībvalsts izmanto šajā pantā noteiktās tiesības pēc viena gada termiņa izbeigšanās, skaitot no to valsts tiesību normu spēkā stāšanās datuma, ar ko transponē minēto direktīvu, kas ir datums, kurš nedrīkst būt vēlāks par 1990. gada 1. janvāri.

| 2) | Astotās Direktīvas 84/253 11. pants uzņemošajai dalībvalstij ļauj apstiprināt grāmatvedības obligāto revīziju veikšanai speciālistus, kas jau ir apstiprināti citā dalībvalstī, neuzliekot tām par pienākumu nokārtot profesionālās gatavības pārbaudījumu, ja konkrētās uzņemošās dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar minēto direktīvu atzīst viņu kvalifikāciju par līdzvērtīgu tai kvalifikācijai, ko pieprasa šo iestāžu valsts tiesību akti. |
| --- | --- |

2)

Astotās Direktīvas 84/253 11. pants uzņemošajai dalībvalstij ļauj apstiprināt grāmatvedības obligāto revīziju veikšanai speciālistus, kas jau ir apstiprināti citā dalībvalstī, neuzliekot tām par pienākumu nokārtot profesionālās gatavības pārbaudījumu, ja konkrētās uzņemošās dalībvalsts kompetentās iestādes saskaņā ar minēto direktīvu atzīst viņu kvalifikāciju par līdzvērtīgu tai kvalifikācijai, ko pieprasa šo iestāžu valsts tiesību akti.

---

(1)  OV C 289, 13.10.2001.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/2

---

TIESAS SPRIEDUMS

(Virspalāta)

2004. gada 5. oktobrī

apvienotajās lietās C-397/01 līdz C-403/01 (Arbeitsgericht Lörrach lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01) un Matthias Döbele (C-403/01) pret Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV (1)

(Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Direktīva 93/104/CE - Darbības joma - Glābšanas dienesta darbinieki, kas darbojas ambulancēs, Deutsches Rotes Kreuz organizētā glābšanas dienesta ietvaros - Jēdziena “autoceļu transports” tvērums - Maksimālais nedēļas darba laiks - Princips - Tiešā iedarbība - Atkāpe - Apstākļi)

(2004/C 300/03)

tiesvedības valoda - vācu

Apvienotajās lietās C-397/01 līdz C-403/01 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Arbeitsgericht Lörrach (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2001. gada 26. septembrī un kas Tiesā reģistrēts 2001. gada 12. oktobrī tiesvedībā Bernhard Pfeiffer (C-397/01), Wilhelm Roith (C-398/01), Albert Süß (C-399/01), Michael Winter (C-400/01), Klaus Nestvogel (C-401/01), Roswitha Zeller (C-402/01) un Matthias Döbele (C-403/01) pret Deutsches Rotes Kreuz, Kreisverband Waldshut eV, Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, tiesnesis R. Schintgen (referents), tiesneses F. Macken un N. Colneric, tiesneši S. von Bahr un K. Lenaerts, ģenerāladvokāts: D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs: H. von Holstein, sekretāra palīgs, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | a) | 1989. gada 12. jūnija Padomes Direktīvas 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā 2. pants, kā arī Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem 1. panta 3. punkts ir jāsaprot tādējādi, ka glābšanas dienesta darbinieku darbs ātrās medicīniskās palīdzības dienestā, kas aplūkots pamata prāvā, ietilpst minēto Direktīvu darbības jomā; |
| --- | --- | --- |

1)

a)

1989. gada 12. jūnija Padomes Direktīvas 89/391/EEK par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā 2. pants, kā arī Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem 1. panta 3. punkts ir jāsaprot tādējādi, ka glābšanas dienesta darbinieku darbs ātrās medicīniskās palīdzības dienestā, kas aplūkots pamata prāvā, ietilpst minēto Direktīvu darbības jomā;

| b) | jēdziens “autoceļu transports” Direktīvas 93/104/EK 1. panta 3. punkta nozīmē ir jāsaprot tādējādi, ka tas neattiecas uz ātrās medicīniskās palīdzības dienesta darbu, kaut arī tajā vismaz daļēji ietilpst transportlīdzekļu vadīšana un pacienta medicīniskā apkalpošana pārvadājuma uz slimnīcu laikā; |
| --- | --- |

b)

jēdziens “autoceļu transports” Direktīvas 93/104/EK 1. panta 3. punkta nozīmē ir jāsaprot tādējādi, ka tas neattiecas uz ātrās medicīniskās palīdzības dienesta darbu, kaut arī tajā vismaz daļēji ietilpst transportlīdzekļu vadīšana un pacienta medicīniskā apkalpošana pārvadājuma uz slimnīcu laikā;

| 2) | Direktīvas 93/104 18. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļas pirmais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai 48 stundu maksimālā nedēļas darba laika ilguma, kas paredzēts Direktīvas 6. pantā, pārsniegšana būtu pieļaujama, ir nepieciešama katra individuāla darba ņēmēja skaidri un brīvi izteikta piekrišana. Šajā sakarā nepietiek ar to, ka ieinteresētās personas darba līgums atsaucas uz darba koplīgumu, kas pieļauj šādu pagarinājumu. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 93/104 18. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļas pirmais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai 48 stundu maksimālā nedēļas darba laika ilguma, kas paredzēts Direktīvas 6. pantā, pārsniegšana būtu pieļaujama, ir nepieciešama katra individuāla darba ņēmēja skaidri un brīvi izteikta piekrišana. Šajā sakarā nepietiek ar to, ka ieinteresētās personas darba līgums atsaucas uz darba koplīgumu, kas pieļauj šādu pagarinājumu.

| 3) | Direktīvas 93/104 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstākļos, kas aplūkoti pamata prāvā, tas iestājās pret dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas attiecībā uz uzraudzības pienākumiem (“Arbeitsbereitschaft”), kurus pilda glābšanas dienesta darbinieki, strādājot tādas organizācijas kā Deutsches Rotes Kreuz ātrās medicīniskās palīdzības dienestā, pieļauj vajadzības gadījumā, pamatojoties uz darba koplīgumu vai darba līgumu, kas balstās uz šādu darba koplīgumu, pārsniegt maksimālo 48 stundu darba laiku nedēļā, kas ir noteikts šajā Direktīvas normā;






  — | minētā norma atbilst visiem nosacījumiem, kas nepieciešami tās tiešai iedarbībai; |
| --- | --- | --- |

3)

Direktīvas 93/104 6. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka apstākļos, kas aplūkoti pamata prāvā, tas iestājās pret dalībvalsts tiesisko regulējumu, kas attiecībā uz uzraudzības pienākumiem (“Arbeitsbereitschaft”), kurus pilda glābšanas dienesta darbinieki, strādājot tādas organizācijas kā Deutsches Rotes Kreuz ātrās medicīniskās palīdzības dienestā, pieļauj vajadzības gadījumā, pamatojoties uz darba koplīgumu vai darba līgumu, kas balstās uz šādu darba koplīgumu, pārsniegt maksimālo 48 stundu darba laiku nedēļā, kas ir noteikts šajā Direktīvas normā;

—

minētā norma atbilst visiem nosacījumiem, kas nepieciešami tās tiešai iedarbībai;

| — | valsts tiesai, kurai ir jāiztiesā prāva tikai starp privātpersonām, līdzko tai ir jāpiemēro valsts tiesību normas, kas ir pieņemtas, lai transponētu pienākumus, ko paredz direktīva, ir jāņem vērā valsts tiesību normu kopums un tas ir jāinterpretē, cik vien tas ir iespējams, direktīvas teksta un mērķa kontekstā, lai nonāktu pie risinājuma, kas atbilst direktīvas mērķim. Pamata prāvās iesniedzējtiesai savas kompetences ietvaros ir jāveic viss, lai nepieļautu maksimālā 48 stundu nedēļas darba laika ilguma, kas noteikts Direktīvas 93/104 6. panta 2. punktā, pārsniegšanu. |
| --- | --- |

—

valsts tiesai, kurai ir jāiztiesā prāva tikai starp privātpersonām, līdzko tai ir jāpiemēro valsts tiesību normas, kas ir pieņemtas, lai transponētu pienākumus, ko paredz direktīva, ir jāņem vērā valsts tiesību normu kopums un tas ir jāinterpretē, cik vien tas ir iespējams, direktīvas teksta un mērķa kontekstā, lai nonāktu pie risinājuma, kas atbilst direktīvas mērķim. Pamata prāvās iesniedzējtiesai savas kompetences ietvaros ir jāveic viss, lai nepieļautu maksimālā 48 stundu nedēļas darba laika ilguma, kas noteikts Direktīvas 93/104 6. panta 2. punktā, pārsniegšanu.

---

(1)  OV C 3, 5.1.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(Tiesas plēnums)

2004. gada 5. oktobrī

lietā C-475/01 Eiropas Kopienu Komisija, ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste, pret Grieķijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EKL 90. panta pirmās daļas pārkāpums - Akcīzes nodoklis spirtam un alkoholiskajiem dzērieniem - Zemāka nodokļa piemērošana ouzo nekā citiem alkoholiskajiem dzērieniem - Šī nodokļa saderība ar direktīvu, kas nav apstrīdēta EKL 230. pantā paredzētajā termiņā)

(2004/C 300/04)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-475/01 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226.pantam, ko 2001. gada 6. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - E.Traversa un M.Condou Durande), ko atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvis – K. Manji), pret Grieķijas Republiku (pārstāvji – A.Samoni-Rantou un P. Mylonopoulos), Tiesa (Tiesas plēnums) šādā sastāvā: Tiesas priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Rodrigues, tiesnesis R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric un tiesnesis S. von Bahr (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasība ir noraidāma; |
| --- | --- |

1)

prasība ir noraidāma;

| 2) | Eiropas Kopienu Komisija sedz izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Kopienu Komisija sedz izdevumus;

| 3) | Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste savus izdevumus sedz pati. |
| --- | --- |

3)

Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste savus izdevumus sedz pati.

---

(1)  OV C 68, 16.3.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/3

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-36/02 (Bundesverwaltungsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH pret Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn (1)

(Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Preču brīva aprite - Ierobežojumi - Sabiedriskā kārtība - Cilvēka cieņa - Valsts konstitūcijā nostiprināto pamatvērtību aizsardzība - Spēle, kas simulē slepkavošanu)

(2004/C 300/05)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-36/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesverwaltungsgericht (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2001. gada 24. oktobrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 12. februārī, tiesvedībā Omega Spielhallen- und Automatenaufstellungs-GmbH pret Oberbürgermeisterin der Bundesstadt Bonn, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas (referents), tiesnese R. Silva de Lapuerta, tiesneši K. Lenaerts un S. von Bahr, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre M.-F. Contet, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Kopienas tiesības neiestājas pret to, ka ekonomiskā darbība, kuras ietvaros komerciālā nolūkā tiek izmantota spēle, kas simulē cilvēku slepkavošanu, tiek pakļauta valsts aizliegumam, kas pieņemts sabiedriskās kārtības aizsardzības interesēs, ievērojot faktu, ka šāda darbība aizskar cilvēka cieņu.

---

(1)  OV C 109, 4.5.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-39/02 (Højesteret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Mærsk Olie & Gas A/S pret Firma M. de Haan en W. de Boer (1)

(Briseles Konvencija - Procedūra fonda dibināšanai, lai ierobežotu atbildību attiecībā uz kuģa lietošanu - Tiesvedība par zaudējumu atlīdzību - 21. pants -
  Lis pendens
  - Identiskas puses - Pirmā uzsāktā tiesvedība - Identisks pamatojums un priekšmets - Trūkums - 25. pants - Lēmuma jēdziens - 27. panta 2. punkts - Atzīšanas atteikums)

(2004/C 300/06)

tiesvedības valoda - dāņu

Lietā C-39/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, piemērojot 1971. gada 3. jūnija protokolu par Tiesas interpretāciju 1968. gada 27. septembra Konvencijai par jurisdikciju un tiesu spriedumu izpildi civillietās un komerclietās, ko Højesteret (Dānija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 8. februārī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 13. februārī, tiesvedībā Mærsk Olie & Gas A/S pret Firma M. de Haan en W. de Boer, Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs A. Rosas, tiesnesis R. Schintgen (referents) un tiesnese N. Colneric, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs H. von Holstein, sekretāra palīgs, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Kuģa īpašnieka līgumslēdzējas valsts tiesai iesniegts lūgums izveidot fondu atbildības ierobežošanai, kurā norādīts iespējamais zaudējumu cietējs, un šī cietēja, savukārt, iesniegtais prasības pieteikums par zaudējumu atlīdzību pret kuģa īpašnieku citas līgumslēdzējas valsts tiesā nerada lis pendens situāciju 21. panta izpratnē 1968. gada 27. septembra Konvencijā par jurisdikciju un tiesu spriedumu izpildi civillietās un komerclietās, kas grozīta ar 1978. gada 9. oktobra Konvenciju par Dānijas Karalistes, Īrijas un Lielbritānijas Apvienotās karalistes un Ziemeļīrijas pievienošanos; |
| --- | --- |

1)

Kuģa īpašnieka līgumslēdzējas valsts tiesai iesniegts lūgums izveidot fondu atbildības ierobežošanai, kurā norādīts iespējamais zaudējumu cietējs, un šī cietēja, savukārt, iesniegtais prasības pieteikums par zaudējumu atlīdzību pret kuģa īpašnieku citas līgumslēdzējas valsts tiesā nerada lis pendens situāciju 21. panta izpratnē 1968. gada 27. septembra Konvencijā par jurisdikciju un tiesu spriedumu izpildi civillietās un komerclietās, kas grozīta ar 1978. gada 9. oktobra Konvenciju par Dānijas Karalistes, Īrijas un Lielbritānijas Apvienotās karalistes un Ziemeļīrijas pievienošanos;

| 2) | tāds lēmums izveidot fondu atbildības ierobežošanai, kāds ir pamata prāvā, ir uzskatāms par lēmumu minētās konvencijas 25. panta izpratnē; |
| --- | --- |

2)

tāds lēmums izveidot fondu atbildības ierobežošanai, kāds ir pamata prāvā, ir uzskatāms par lēmumu minētās konvencijas 25. panta izpratnē;

| 3) | lēmumam izveidot fondu atbildības ierobežošanai, ja, trūkstot tiesas pavēstei attiecīgajam kreditoram, un, pat ja kreditors ir pārsūdzējis šo lēmumu, apstrīdot tās tiesas kompetenci, kura šo lēmumu pieņēma, nevar atteikt atzīšanu citā līgumslēdzējā valstī atbilstoši minētās konvencijas 27. panta 2. punktam pie nosacījuma, ka tas tika noteiktā kārtībā nosūtīts vai paziņots. |
| --- | --- |

3)

lēmumam izveidot fondu atbildības ierobežošanai, ja, trūkstot tiesas pavēstei attiecīgajam kreditoram, un, pat ja kreditors ir pārsūdzējis šo lēmumu, apstrīdot tās tiesas kompetenci, kura šo lēmumu pieņēma, nevar atteikt atzīšanu citā līgumslēdzējā valstī atbilstoši minētās konvencijas 27. panta 2. punktam pie nosacījuma, ka tas tika noteiktā kārtībā nosūtīts vai paziņots.

---

(1)  OV C 109, 4.5.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/4

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-55/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 98/59/EK 1., 6. un 7. pants - “Kolektīvās atlaišanas jēdziens” - Atlaišanas kārtības pielīdzināšana - Daļēja transponēšana)

(2004/C 300/07)

tiesvedības valoda - portugāļu

Lietā C-55/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 22. februārī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - J. Sack un M. França) pret Portugāles Republiku (pārstāvji - L. Fernandes un F. Ribeiro Lopes), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesnesis C. Gulmann, tiesneses F. Macken, N. Colneric (referente) un tiesnesis J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | ierobežojot jēdziena “kolektīvā atlaišana” interpretāciju līdz atlaišanai strukturālas, tehnoloģiskas vai ekonomiskas dabas iemeslu dēļ un neattiecinot šo jēdzienu uz atlaišanu ar konkrēto darbinieku nesaistītu iemeslu dēļ, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu 1. un 6. pants; |
| --- | --- |

1)

ierobežojot jēdziena “kolektīvā atlaišana” interpretāciju līdz atlaišanai strukturālas, tehnoloģiskas vai ekonomiskas dabas iemeslu dēļ un neattiecinot šo jēdzienu uz atlaišanu ar konkrēto darbinieku nesaistītu iemeslu dēļ, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvas 98/59/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz kolektīvo atlaišanu 1. un 6. pants;

| 2) | noraidīt prasību pārējā daļā; |
| --- | --- |

2)

noraidīt prasību pārējā daļā;

| 3) | piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

3)

piespriest Portugāles Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 97, 20.4.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-64/02 Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) pret Erpo Möbelwerk GmbH (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Sintagma DAS PRINZIP DER BEQUEMLICHKEIT - Absolūts reģistrācijas atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja - Regulas EK Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts))

(2004/C 300/08)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-64/02 par prasību, ko atbilstoši Eiropas Kopienu Tiesas Statūtu 49. pantam 2002. gada 27. februārī cēla Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji A. von Mühlendahl un G. Schneider), kuru atbalsta Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji P. Ormond un C. Jackson, M. Bethell un M. Tappin, kuriem palīdz D. Alexander), pret Erpo Möbelwerk GmbH (advokāti S. von Petersdorff-Campen un H. von Rohr), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans (referents), tiesneši C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen un J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretāre M. Múgica, Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) sedz izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) sedz izdevumus;

| 3) | Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste sedz savus izdevumus pati.

---

(1)  OV C 109, 4.5.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/5

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-103/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 75/442/EEK un 91/689/EEK - Atkritumu daudzuma jēdziens - Izņēmums no prasības attiecībā uz atļaujām)

(2004/C 300/09)

tiesvedības valoda – itāļu

Lietā C-103/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 20. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji R. Wainwright un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis I. M. Braguglia, kam palīdz M. Frorilli), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnesis A. Rosas, tiesnese R. Silva de Lapuerta, tiesneši K. Lenaerts un S. von Bahr (referents), ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | 1998. gada 5. februāra dekrētā par nebīstamo atkritumu identifikāciju, uz ko attiecas vienkāršotas reģenerācijas procedūras 1997. gada 5. februāra likumdošanas dekrēta Nr. 22 31. un 33. panta nozīmē, katram atkritumu veidam nenosakot maksimālos atkritumu daudzumus, ko var reģenerēt, nesaņemot atļauju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek 10. pants un 11. panta 1. punkts Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK; |
| --- | --- |

1)

1998. gada 5. februāra dekrētā par nebīstamo atkritumu identifikāciju, uz ko attiecas vienkāršotas reģenerācijas procedūras 1997. gada 5. februāra likumdošanas dekrēta Nr. 22 31. un 33. panta nozīmē, katram atkritumu veidam nenosakot maksimālos atkritumu daudzumus, ko var reģenerēt, nesaņemot atļauju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek 10. pants un 11. panta 1. punkts Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvā 75/442/EEK par atkritumiem, ar grozījumiem, kas izdarīti ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK;

| 2) | precīzi nenosakot atkritumu veidus, uz kuriem attiecas minētā dekrēta 1. pielikumā ietvertie tehniskie standarti 5.9 un 7.8, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 11. panta 1. punkts Direktīvā 75/442, ar grozījumiem, un 3. pants Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvā 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem; |
| --- | --- |

2)

precīzi nenosakot atkritumu veidus, uz kuriem attiecas minētā dekrēta 1. pielikumā ietvertie tehniskie standarti 5.9 un 7.8, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 11. panta 1. punkts Direktīvā 75/442, ar grozījumiem, un 3. pants Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvā 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem;

| 3) | pārējā daļā prasību noraida; |
| --- | --- |

3)

pārējā daļā prasību noraida;

| 4) | katra puse sedz savus izdevumus pati. |
| --- | --- |

4)

katra puse sedz savus izdevumus pati.

---

(1)  OV C 118, 18.5.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-113/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

(Regula (EEK) Nr. 259/93 par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem - Direktīva 75/442/EEK par atkritumiem - Valsts pasākums, kas paredz iebildumus pret reģenerējamo atkritumu pārvadājumiem, ja 20 % atkritumu ir reģenerējami dalībvalstī un ja galamērķa valstī reģenerējamo atkritumu procents ir mazāks - Dalībvalsts pasākums, kas Direktīvas 74/442 II B pielikuma R 1 punktā paredzēto darbību (reģenerācija sadedzinot) vai šīs pašas direktīvas II A pielikuma D 10 punktā paredzēto darbību (apglabāšana sadedzinot) klasificē nevis atkarībā no reālas izmantošanas kritērija, bet atkarībā no sadedzināmo atkritumu siltumspējas)

(2004/C 300/10)

tiesvedības valoda - nīderlandiešu

Lietā C-113/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 27. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - H. van Lier, kam palīdz M. van der Woude un R. Wezenbeek-Geuke) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāve - H. G. Sevenster), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts un S. von Bahr, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1993. gada 1. februāra Regulas (EEK) Nr. 259/93 par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās 7. panta 4. punkts, kā arī Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvas 75/442/EEK par atkritumiem, kā tā ir grozīta ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK un ar Komisijas 1996. gada 24. maija lēmumu, 1. panta e) un f) apakšpunkti; |
| --- | --- |

1)

Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1993. gada 1. februāra Regulas (EEK) Nr. 259/93 par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās 7. panta 4. punkts, kā arī Padomes 1975. gada 15. jūlija Direktīvas 75/442/EEK par atkritumiem, kā tā ir grozīta ar Padomes 1991. gada 18. marta Direktīvu 91/156/EEK un ar Komisijas 1996. gada 24. maija lēmumu, 1. panta e) un f) apakšpunkti;

| 2) | Nīderlandes Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Nīderlandes Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 144, 15.6.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/6

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-136/02P Mag Instrument Inc. pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Kabatas lukturīšu trīsdimensiju formas - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja)

(2004/C 300/11)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-136/02P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas EK Statūtu 49. pantam, ko 2002. gada 8. aprīlī iesniedza Mag Instrument Inc., Ontario, Kalifornija (Amerikas Savienotās Valstis), ko sākotnēji pārstāvēja A. Nette, G. Rahn, W. von der Osten-Sacken un H. Stratmann, pēc tam W. von der Osten-Sacken, U. Hocke un A. Spranger, Rechtsanwälte, otrai pusei tiesvedībā esot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi ), ko pārstāv D. Schennen, pārstāvis, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W.A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | apelāciju noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelāciju noraidīt;

| 2) | Mag Instrument Inc. atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Mag Instrument Inc. atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 144, 15.6.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-173/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Regula (EEK) Nr. 3950/92 - Piena un piena produktu tirgus kopējā organizācija - Komisijas lēmums, kas aizliedz atbalstu piena kvotu iegādei)

(2004/C 300/12)

tiesvedības valoda - spāņu

Lietā C-173/02 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2002. gada 13. maijā cēla Spānijas Karaliste (pārstāvis - S. Ortiz Vaamonde) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis - J. L. Buendía Sierra), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas un S. Von Bahr, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Spānijas Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Spānijas Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 169, 13.7.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(Tiesas plēnums)

2004. gada 19. oktobrī

lietā C-200/02 (Immigration Appellate Authority lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen pret Secretary of State for the Home Department (1)

(Uzturēšanās tiesības - Bērns, kas ir vienas dalībvalsts pilsonis, bet uzturas citā dalībvalstī - Vecāki, kas ir trešās valsts pilsoņi - Mātes tiesības uzturēties citā dalībvalstī)

(2004/C 300/13)

tiesvedības valoda - angļu

Lietā C-200/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Immigration Appellate Authority (Apvienotā Karaliste) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 27. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 30. maijā tiesvedībā Kunqian Catherine Zhu, Man Lavette Chen pret Secretary of State for the Home Department, Tiesa (Tiesas plēnums) šādā sastāvā: Tiesas priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans un A. Rosas, palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta un palātas priekšsēdētājs K. Lenaerts, tiesneši C. Gulmann un R. Schintgen, tiesnese N. Colneric, tiesneši S. von Bahr un J. N. Cunha Rodrigues (referents), ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 19. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

EKL 18. pants un Padomes 1990. gada 28. jūnija Direktīva 90/364/EEK par uzturēšanās tiesībām tādos apstākļos kā pamata lietā piešķir uzturēšanās tiesības šīs dalībvalsts teritorijā uz nenoteiktu laiku mazgadīgam nepilngadīgajam, kas ir dalībvalsts pilsonis, kas ir attiecīgi apdrošināts pret slimības gadījumiem un kas atrodas konkrētā no vecākiem apgādībā, kurš pats ir trešās valsts pilsonis un kuram ir pietiekami daudz līdzekļu, lai bērns nekļūtu par apgrūtinājumu uzņēmējas dalībvalsts finansēm. Tādā gadījumā šīs pašas tiesību normas ļauj konkrētajam no vecākiem, kas gādā par šo pilsoni [bērnu], uzturēties ar viņu uzņēmējā dalībvalstī.

---

(1)  OV C 180, 27.7.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/7

---

TIESAS SPRIEDUMS

(Tiesas plēnums)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-222/02 (Bundesgerichtshof lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte un Christel Mörkens pret Bundesrepublik Deutschland (1)

(Kredītiestādes - Noguldījumu garantiju sistēmas - Direktīva 94/19/EK - Direktīva 77/780/EEK, Direktīva 89/299/EEK un Direktīva 89/646/EEK - Kontroles pasākumi, kurus veic kompetentā iestāde, lai aizsargātu noguldītājus - Uzraudzības iestādes atbildība par zaudējumiem, kurus radījusi nepietiekama uzraudzība)

(2004/C 300/14)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-222/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesgerichtshof (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 16. maijā un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 17. jūnijā tiesvedībā Peter Paul, Cornelia Sonnen-Lütte un Christel Mörkens pret Bundesrepublik Deutschland, Tiesa (Tiesas plēnums) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātu priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, tiesneši C. Gulmann (referents), J.-P. Puissochet, R. Schintgen, tiesneses F. Macken un N. Colneric un tiesneši S. von Bahr un J. N. Cunha Rodrigues, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | ja noguldītāju kompensācija, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. maija Direktīvas 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām 3. panta 2. – 5. punkts, ir nodrošināta, šī Direktīva nav interpretējama tādējādi, ka tā iestājās pret valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru valsts iestāde, kas uzrauga kredītiestādes, veic savus uzdevumus tikai vispārējās interesēs, un līdz ar to atbilstoši valsts tiesībām privātpersonas nevar pieprasīt atlīdzību par zaudējumiem, ko radījusi nepietiekama uzraudzība no šīs iestādes puses; |
| --- | --- |

1)

ja noguldītāju kompensācija, ko paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. maija Direktīvas 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām 3. panta 2. – 5. punkts, ir nodrošināta, šī Direktīva nav interpretējama tādējādi, ka tā iestājās pret valsts tiesību normu, saskaņā ar kuru valsts iestāde, kas uzrauga kredītiestādes, veic savus uzdevumus tikai vispārējās interesēs, un līdz ar to atbilstoši valsts tiesībām privātpersonas nevar pieprasīt atlīdzību par zaudējumiem, ko radījusi nepietiekama uzraudzība no šīs iestādes puses;

| 2) | Padomes 1977. gada 12. decembra Pirmā direktīva 77/780/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu [neoficiāls tulkojums], Padomes 1989. gada 17. aprīļa Direktīva 89/299/EEK par kredītiestāžu pašu kapitālu [neoficiāls tulkojums], kā arī Padomes 1989. gada 15. decembra Otrā direktīva 89/646/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu un groza Direktīvu 77/780, neiestājās pret valsts tiesību normu, atbilstoši kurai, valsts iestāde, kas uzrauga kredītiestādes, veic savus uzdevumus tikai vispārējās interesēs, un līdz ar to atbilstoši valsts tiesībām privātpersonas nevar pieprasīt atlīdzību par zaudējumiem, ko radījusi nepietiekama uzraudzība no šīs iestādes puses. |
| --- | --- |

2)

Padomes 1977. gada 12. decembra Pirmā direktīva 77/780/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu [neoficiāls tulkojums], Padomes 1989. gada 17. aprīļa Direktīva 89/299/EEK par kredītiestāžu pašu kapitālu [neoficiāls tulkojums], kā arī Padomes 1989. gada 15. decembra Otrā direktīva 89/646/EEK, kas koordinē normatīvos un administratīvos aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un izvēršanu un groza Direktīvu 77/780, neiestājās pret valsts tiesību normu, atbilstoši kurai, valsts iestāde, kas uzrauga kredītiestādes, veic savus uzdevumus tikai vispārējās interesēs, un līdz ar to atbilstoši valsts tiesībām privātpersonas nevar pieprasīt atlīdzību par zaudējumiem, ko radījusi nepietiekama uzraudzība no šīs iestādes puses.

---

(1)  OV C 202, 24.8.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-247/02 (Tribunale amministratitivo regionale per la Lombardia lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Sintesi SpA pret Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici (1)

(Direktīva 93/37/EEK - Būvdarbu valsts līgumi - Līgumu piešķiršana - Līgumslēdzējas iestādes tiesības izvēlēties starp zemākās cenas un saimnieciski visizdevīgākā piedāvājuma kritēriju)

(2004/C 300/15)

tiesvedības valoda - itāliešu

Lietā C-247/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunale amministratitivo regionale per la Lombardia (Itālija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 26. jūnijā un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 8. jūlijā tiesvedībā Sintesi SpA pret Autorità per la Vigilanza sui Lavori Pubblici, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet un R. Schintgen (referents), tiesneses F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretāre M. Múgica Azarmendi, galvenā administratore, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, 30. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas iestājas pret valsts regulējumu, kas abstraktā un vispārējā veidā uzliek līgumslēdzējām iestādēm par pienākumu piemērot vienīgi zemākās cenas kritēriju, piešķirot būvdarbu valsts līgumus atklātu vai slēgtu konkursa procedūru rezultātā.

---

(1)  OV C 202, 24. 8.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/8

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 14. septembrī

lietā C-276/02 Spānijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Valsts atbalsts - Jēdziens - Uzņēmuma neveiktie nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu maksājumi - Valsts iestāžu nostāja pēc paziņojuma par maksājumu atlikšanu)

(2004/C 300/16)

tiesvedības valoda - spāņu

Lietā C-276/02 par prasību atcelt tiesību aktu atbilstoši EKL 230. pantam, ko Tiesai 2002. gada 23. jūlijā cēla Spānijas Karaliste (pārstāvis S. Ortiz Vaamonde) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji V. Kreuschitz un J. L. Buendía Sierra), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un J. N. Cunha Rodrigues un F. Macken, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Atcelt Komisijas 2002. gada 14. maija lēmumu 2002/935/EK par atbalstu Grupo de Empresas Álvarez; |
| --- | --- |

1)

Atcelt Komisijas 2002. gada 14. maija lēmumu 2002/935/EK par atbalstu Grupo de Empresas Álvarez;

| 2) | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 219, 14.9.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-288/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

(Jūras transports - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Jūras kabotāža)

(2004/C 300/17)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-288/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 9. augustā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - K. Simonsson un M. Patakia) pret Grieķijas Republiku (pārstāve - E.-M. Mamouna), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans (referents), tiesneši C. Gulmann un R. Schintgen, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | uzskatot Peleponēsu par salu un kā pakalpojumu sniegšanas valsts piemērojot savus tiesību aktus attiecībā uz kuģu komandu Kopienu pasažieru laineriem ar tonnāžu virs 650 brutto tonnām, kas veic salu kabotāžu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 1., 3. un 6. pants Padomes 1992. gada 7. decembra Regulā (EEK) Nr. 3577/92/EEK, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža); |
| --- | --- |

1)

uzskatot Peleponēsu par salu un kā pakalpojumu sniegšanas valsts piemērojot savus tiesību aktus attiecībā uz kuģu komandu Kopienu pasažieru laineriem ar tonnāžu virs 650 brutto tonnām, kas veic salu kabotāžu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek 1., 3. un 6. pants Padomes 1992. gada 7. decembra Regulā (EEK) Nr. 3577/92/EEK, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža);

| 2) | pārējā daļā prasību noraidīt; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasību noraidīt;

| 3) | katra puse sedz savus izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

katra puse sedz savus izdevumus pati.

---

(1)  OV C 247, 12.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/9

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-298/02 Itālijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(ELVGF - Ražošanas atbalsts augļu un dārzeņu pārstrādes produktu nozarē - Regula (EEK) Nr. 1558/91 - 1. pants - Bumbieri un persiki - Lēmums 2002/524/EK)

(2004/C 300/18)

tiesvedības valoda - itāļu

Lietā C-298/02 par prasību par atcelšanu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2002. gada 21. augustā cēla Itālijas Republika (pārstāvis - I. M. Braguglia, kuram palīdzēja M. Fiorilli) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis - C. Cattabriga, kurai palīdzēja M. Moretto), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnese N. Colneric (referente), tiesneši J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič un E. Levits, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Itālijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 261, 26.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/10

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-299/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EKL 43. un 48. pants - Valsts pasākumi, kas iespējai reģistrēt kuģi Nīderlandē izvirza nosacījumu, ka Kopienas sabiedrības, kurai pieder kuģis, akcionāriem, valdes locekļiem un fiziskajām personām, kas atbildīgas par sabiedrības vadību ikdienā, ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsoņiem - Valsts pasākumi, kas paredz, ka kuģniecības sabiedrības vadītājam ir jābūt Kopienas vai EEZ pilsonim un tā dzīvesvietai jāatrodas Kopienā vai EEZ)

(2004/C 300/19)

tiesvedības valoda – nīderlandiešu

Lietā C-299/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 23. augustā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji K. H. I. Simonsson un H. M. H. Speyart) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāvji H. G. Sevenster un S. Terstal), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann (referents), tiesnesis A. Rosas un tiesnese R. Silva de Lapuerta, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | pieņemot un saglabājot savos tiesību aktos Wetboek van Koophandel 311. pantu un Burgerlijk Wetboek 8:169. pantu, atbilstoši kuriem ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz






  — | akcionāru un valdes locekļu pilsonību sabiedrībām, kam pieder jūras kuģis, kuru tās vēlas reģistrēt Nīderlandē; |
| --- | --- | --- |

1)

pieņemot un saglabājot savos tiesību aktos Wetboek van Koophandel 311. pantu un Burgerlijk Wetboek 8:169. pantu, atbilstoši kuriem ir paredzēti nosacījumi attiecībā uz

—

akcionāru un valdes locekļu pilsonību sabiedrībām, kam pieder jūras kuģis, kuru tās vēlas reģistrēt Nīderlandē;

| — | vadītāju pilsonību sabiedrībām, kam pieder jūras kuģis, kuru tās vēlas reģistrēt Nīderlandē; |
| --- | --- |

—

vadītāju pilsonību sabiedrībām, kam pieder jūras kuģis, kuru tās vēlas reģistrēt Nīderlandē;

| — | to fizisko personu pilsonību, kas atbildīgas par tā uzņēmuma vadību ikdienā, no kura Nīderlandē veic jūras navigācijas darbību, kas nepieciešama kuģa reģistrācijai Nīderlandes reģistros; |
| --- | --- |

—

to fizisko personu pilsonību, kas atbildīgas par tā uzņēmuma vadību ikdienā, no kura Nīderlandē veic jūras navigācijas darbību, kas nepieciešama kuģa reģistrācijai Nīderlandes reģistros;

| — | Nīderlandē reģistrētu jūras kuģu kuģniecības sabiedrību vadītāju pilsonību un |
| --- | --- |

—

Nīderlandē reģistrētu jūras kuģu kuģniecības sabiedrību vadītāju pilsonību un

| — | Nīderlandē reģistrētu jūras kuģu kuģniecības sabiedrību vadītāju dzīvesvietu, |
| --- | --- |

—

Nīderlandē reģistrētu jūras kuģu kuģniecības sabiedrību vadītāju dzīvesvietu,

Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 43. un 48. pantu;

| 2) | Nīderlandes Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Nīderlandes Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 247, 12.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/10

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-312/02 Zviedrijas Karaliste pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Prasība par atcelšanu - ELVGF - Izdevumi, kas ir izslēgti no Kopienas finansējuma - Atbalsts noteiktu laukaugu ražotājiem - Tirgu kopīgā organizācija vērša gaļas nozarē)

(2004/C 300/20)

tiesvedības valoda - zviedru

Lietā C-312/02 par atcelšanu atbilstoši EKL 230. pantam, ko 2002. gada 4. septembrī cēla Zviedrijas Karaliste (pārstāve - K. Renman) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvis - K. Simonsson), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann un R. Schintgen, tiesnese F. Macken un tiesnesis J.N. Cunha Rodrigues (referents), ģenerāladvokāts F.G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | noraidīt prasību; |
| --- | --- |

1)

noraidīt prasību;

| 2) | piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Zviedrijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 261, 26.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/11

---

TIESAS SPRIEDUMS

(virspalāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-313/02 Nicole Wippel pret Peek & Cloppenburg GmbH & Co. KG (1)

(Direktīva 97/81/EK - Direktīva 76/207/EEK - Sociālā politika - Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem - Vienlīdzīga attieksme pret vīriešiem un sievietēm - Darba laika ilgums un darba laika organizācija)

(2004/C 300/21)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-313/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Oberster Gerichtshof (Austrija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 8. augustā un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 5. septembrī, tiesvedībā Nicole Wippel pret Peek & Cloppenburg GmbH & Co. KG, Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs V. Skouris, palātas priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, R. Silva de Lapuerta un K. Lenaerts, tiesneši J.-P. Puissochet, R. Schintgen, F. Macken (referente), J. N. Cunha Rodrigues un K. Schiemann, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre galvenā administratore M.-F. Contet, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, ir piemērojama attiecībā uz darba ņēmēju, kuram, kā tas ir pamata prāvā, ir darba līgums, kas nosaka, ka darba laika ilgums un darba laiks ir atkarīgi no veicamā darba daudzuma un tiek noteikti no gadījuma uz gadījumu, pusēm vienojoties.
  Arī Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvai 97/81/EK pievienotais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu, ko noslēgušas UNICE, CEEP un EAK, ir piemērojams attiecībā uz šādu darba ņēmēju, ja:






  — | viņam ir darba līgums vai darba attiecības, kā to nosaka tiesību akti, koplīgums vai prakse, kura ir spēkā dalībvalstī; |
| --- | --- | --- |

1)

Padomes 1976. gada 9. februāra Direktīva 76/207/EEK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz darba, profesionālās izglītības un izaugsmes iespējām un darba apstākļiem, ir piemērojama attiecībā uz darba ņēmēju, kuram, kā tas ir pamata prāvā, ir darba līgums, kas nosaka, ka darba laika ilgums un darba laiks ir atkarīgi no veicamā darba daudzuma un tiek noteikti no gadījuma uz gadījumu, pusēm vienojoties.

Arī Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvai 97/81/EK pievienotais pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu, ko noslēgušas UNICE, CEEP un EAK, ir piemērojams attiecībā uz šādu darba ņēmēju, ja:

—

viņam ir darba līgums vai darba attiecības, kā to nosaka tiesību akti, koplīgums vai prakse, kura ir spēkā dalībvalstī;

| — | viņš ir darbinieks, kura parastais darba laiks nedēļā vai vidēji kādā laikposmā, kas nepārsniedz vienu gadu, ir mazāks par salīdzināmā pilna darba laika darba ņēmēja parasto darba laiku minētā pamatnolīguma 3. klauzulas 2. punkta izpratnē; un |
| --- | --- |

—

viņš ir darbinieks, kura parastais darba laiks nedēļā vai vidēji kādā laikposmā, kas nepārsniedz vienu gadu, ir mazāks par salīdzināmā pilna darba laika darba ņēmēja parasto darba laiku minētā pamatnolīguma 3. klauzulas 2. punkta izpratnē; un

| — | attiecībā uz nepilna darba laika darba ņēmējiem, kuru darbam ir gadījuma raksturs, dalībvalsts nav saskaņā ar šī paša pamatnolīguma 2. klauzulas 2. punktu pilnīgi vai daļēji izslēgusi šos darba ņēmējus no šī nolīguma noteikumu sniegtajām priekšrocībām. |
| --- | --- |

—

attiecībā uz nepilna darba laika darba ņēmējiem, kuru darbam ir gadījuma raksturs, dalībvalsts nav saskaņā ar šī paša pamatnolīguma 2. klauzulas 2. punktu pilnīgi vai daļēji izslēgusi šos darba ņēmējus no šī nolīguma noteikumu sniegtajām priekšrocībām.

| 2) | Direktīvai 97/81 pievienotā pamatnolīguma 4. klauzula un Direktīvas 76/207 2. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka:






  — | tie neizslēdz noteikumus, kā Arbeitszeitgesetz (Likums par darba laiku) 3. pants, kas nosaka maksimālo darba laiku parasti 40 stundas nedēļā un 8 stundas dienā un kas tādējādi reglamentē arī maksimālo darba laika ilgumu un darba laika organizāciju attiecībā gan uz pilna, gan uz nepilna darba laika darba ņēmējiem; |
| --- | --- | --- |

2)

Direktīvai 97/81 pievienotā pamatnolīguma 4. klauzula un Direktīvas 76/207 2. panta 1. punkts un 5. panta 1. punkts jāinterpretē tādējādi, ka:

—

tie neizslēdz noteikumus, kā Arbeitszeitgesetz (Likums par darba laiku) 3. pants, kas nosaka maksimālo darba laiku parasti 40 stundas nedēļā un 8 stundas dienā un kas tādējādi reglamentē arī maksimālo darba laika ilgumu un darba laika organizāciju attiecībā gan uz pilna, gan uz nepilna darba laika darba ņēmējiem;

| — | ka apstākļos, kad uzņēmuma visu pārējo darba ņēmēju darba līgumi nosaka nedēļas darba laika ilgumu un darba organizāciju, tie neizslēdz šī paša uzņēmuma darbinieku nepilna darba laika darba līgumu, kāds tas ir pamata prāvā, saskaņā ar kuru nedēļas darba laika darba ilgums un darba laika organizācija nav noteikti, bet ir atkarīgi no veicamā darba daudzuma un tiek noteikti no gadījuma uz gadījumu, kur attiecīgajiem darba ņēmējiem ir izvēle piekrist vai noraidīt šo darbu. |
| --- | --- |

—

ka apstākļos, kad uzņēmuma visu pārējo darba ņēmēju darba līgumi nosaka nedēļas darba laika ilgumu un darba organizāciju, tie neizslēdz šī paša uzņēmuma darbinieku nepilna darba laika darba līgumu, kāds tas ir pamata prāvā, saskaņā ar kuru nedēļas darba laika darba ilgums un darba laika organizācija nav noteikti, bet ir atkarīgi no veicamā darba daudzuma un tiek noteikti no gadījuma uz gadījumu, kur attiecīgajiem darba ņēmējiem ir izvēle piekrist vai noraidīt šo darbu.

---

(1)  OV C 289, 23.11.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/11

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-328/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Lauksaimniecība - Regula (EEK) Nr. 3508/92 - Integrēta administrācijas un kontroles sistēma konkrētām Kopienas atbalsta shēmām)

(2004/C 300/22)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-328/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 18. septembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve M. Condou-Durande) pret Grieķijas Republiku (pārstāvji - V. Kontolaimos un I. Chalkias), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesnesis J.-P. Puissochet, tiesnese F. Macken (referente), tiesneši J. Malenovský un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre L. Hewlett, galvenā administratore, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1992. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3508/92, ar ko izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, 2. panta a) un e) punktus, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Regula; |
| --- | --- |

1)

nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Padomes 1992. gada 27. novembra Regulas (EEK) Nr. 3508/92, ar ko izveido integrētu administrācijas un kontroles sistēmu konkrētām Kopienas atbalsta shēmām, 2. panta a) un e) punktus, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī Regula;

| 2) | prasību pārējā daļā noraidīt; |
| --- | --- |

2)

prasību pārējā daļā noraidīt;

| 3) | Eiropas Kopienu Komisija un Grieķijas Republika sedz savus izdevumus pašas. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Kopienu Komisija un Grieķijas Republika sedz savus izdevumus pašas.

---

(1)  OV C 261, 26.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/12

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobra

lietā C-336/02 (Landgericht Düsseldorf lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH pret Brangewitz GmbH (1)

(Augu šķirnes - Aizsardzības režīms - Regulas (EK) Nr. 2100/94 14. panta 3. punkts un Regulas (EK) Nr. 1768/95 9. pants - Ievāktā produkta izmantošana, ko veic lauksaimnieki - Apstrādātāji - Pienākums sniegt informāciju Kopienu aizsardzības īpašniekam)

(2004/C 300/23)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-336/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Landgericht Düsseldorf (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 8. augustā un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 23. septembrī tiesvedībā Saatgut-Treuhandverwaltungsgesellschaft mbH pret Brangewitz GmbH, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts un S. von Bahr (referents), ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | saistītie Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību 14. panta 3. punkta sestā ievilkuma un Komisijas 1995. gada 24. jūlija Regulas Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, 9. panta noteikumi nav interpretējami tādā nozīmē, ka tie īpašniekam, uz ko attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, paredz iespēju no apstrādātāja pieprasīt minētajos noteikumos noteikto informāciju, ja viņa rīcībā nav norādes uz to, ka apstrādātājs ir apstrādājis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, ko lauksaimnieki ieguvuši, audzēšanas nolūkos stādot īpašnieka, kas bauda šo aizsardzību, tās šķirnes pavairojamo materiālu, kura nav šķirnes hibrīds vai sintētiska šķirne, attiecībā uz Regulas Nr. 2100/94 14. panta 2. punktā minētajām lauksaimniecības augu sugām; |
| --- | --- |

1)

saistītie Padomes 1994. gada 27. jūlija Regulas (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību 14. panta 3. punkta sestā ievilkuma un Komisijas 1995. gada 24. jūlija Regulas Nr. 1768/95, ar ko īsteno noteikumus par izņēmumu lauksaimniecībā, kas paredzēts 14. panta 3. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 2100/94 par Kopienas augu šķirņu aizsardzību, 9. panta noteikumi nav interpretējami tādā nozīmē, ka tie īpašniekam, uz ko attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, paredz iespēju no apstrādātāja pieprasīt minētajos noteikumos noteikto informāciju, ja viņa rīcībā nav norādes uz to, ka apstrādātājs ir apstrādājis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, ko lauksaimnieki ieguvuši, audzēšanas nolūkos stādot īpašnieka, kas bauda šo aizsardzību, tās šķirnes pavairojamo materiālu, kura nav šķirnes hibrīds vai sintētiska šķirne, attiecībā uz Regulas Nr. 2100/94 14. panta 2. punktā minētajām lauksaimniecības augu sugām;

| 2) | saistītie Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkta sestā ievilkuma un Regulas Nr. 1768/95 9. panta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka, ja īpašnieka rīcībā ir norādes uz to, ka apstrādātājs ir apstrādājis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, ko lauksaimnieks ieguvis, audzēšanas nolūkos stādot tās īpašnieka, uz ko attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, šķirnes, kas nav šķirnes hibrīds vai sintētiska šķirne un kas ir viena no Regulas Nr. 2100/94 14. panta 2. punktā minētajām lauksaimniecības augu sugām, pavairojamo materiālu, apstrādātājam ir jāsniedz viņam būtiska informācija ne tikai par lauksaimniekiem, par kuriem īpašnieka rīcībā ir norādes, ka apstrādātājs ir veicis vai gatavojas veikt minēto apstrādi, bet arī par visiem citiem lauksaimniekiem, kuru vajadzībām viņš ir veicis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, kas iegūts, stādot attiecīgās šķirnes pavairojamo materiālu, ja apstrādātājam par attiecīgo šķirni ir ticis paziņots vai kā citādi darīts zināms. |
| --- | --- |

2)

saistītie Regulas Nr. 2100/94 14. panta 3. punkta sestā ievilkuma un Regulas Nr. 1768/95 9. panta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka, ja īpašnieka rīcībā ir norādes uz to, ka apstrādātājs ir apstrādājis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, ko lauksaimnieks ieguvis, audzēšanas nolūkos stādot tās īpašnieka, uz ko attiecas Kopienas augu šķirņu aizsardzība, šķirnes, kas nav šķirnes hibrīds vai sintētiska šķirne un kas ir viena no Regulas Nr. 2100/94 14. panta 2. punktā minētajām lauksaimniecības augu sugām, pavairojamo materiālu, apstrādātājam ir jāsniedz viņam būtiska informācija ne tikai par lauksaimniekiem, par kuriem īpašnieka rīcībā ir norādes, ka apstrādātājs ir veicis vai gatavojas veikt minēto apstrādi, bet arī par visiem citiem lauksaimniekiem, kuru vajadzībām viņš ir veicis vai gatavojas apstrādāt ievākto produktu, kas iegūts, stādot attiecīgās šķirnes pavairojamo materiālu, ja apstrādātājam par attiecīgo šķirni ir ticis paziņots vai kā citādi darīts zināms.

---

(1)  OV C 289, 23.11.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/12

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-340/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Dalībvalsts pienākumu neizpilde - Direktīva 92/50/EEK - Procedūra valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai - Atbalsta sniegšana attīrīšanas stacijas projekta vadībā - Ideju projekta konkursa uzvarētāja (izraudzīšana), nepublicējot EKOV paziņojumu par līguma piešķiršanu (paziņojumu par iepirkumu))

(2004/C 300/24)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-340/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 24. septembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis - M. Nolin) pret Francijas Republiku (pārstāvji - M. de Bergues, S. Pailler un D. Petrausch), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši S. von Bahr un K. Schiemann (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | sakarā ar to, ka Communauté Urbaine du Mans ir piešķīrusi [līgumu] par atbalstu Chauviniére attīrīšanas stacijas projekta vadībā, nepublicējot paziņojumu par iepirkumu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīva 92/50/EEK par procedūru saskaņošanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai un jo īpaši tās 15. panta 2. punkts; |
| --- | --- |

1)

sakarā ar to, ka Communauté Urbaine du Mans ir piešķīrusi [līgumu] par atbalstu Chauviniére attīrīšanas stacijas projekta vadībā, nepublicējot paziņojumu par iepirkumu Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Direktīva 92/50/EEK par procedūru saskaņošanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai un jo īpaši tās 15. panta 2. punkts;

| 2) | Francijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Francijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 289, 23.11.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/13

---

TIESAS SPRIEDUMS

(sestā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-379/02 (Østre Landsret lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Skatteministeriet pret Imexpo Trading A/S (1)

(Kopējais muitas tarifs - Tarifu pozīcijas - Klasifikācija Kombinētajā nomenklatūrā - Krēsliem ar ritentiņiem paredzēti paliktņi)

(2004/C 300/25)

tiesvedības valoda – dāņu

Lietā C-379/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam iesniedza Østre Landsret (Dānija) ar 2002. gada 15. oktobra lēmumu, kas Tiesā saņemts 2002. gada 21. oktobrī tiesvedībā Skatteministeriet pret Imexpo Trading A/S, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg-Barthet, tiesneši J.-P. Puissochet (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Kombinētā nomenklatūra, kas dota I pielikumā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulai (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, versijās saskaņā ar grozījumiem, kuri izdarīti ar Komisijas 1996. gada 9. septembra Regulu (EK) Nr. 1734/96, Komisijas 1997. gada 4. novembra Regulu (EK) Nr. 2086/97, Komisijas 1998. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 2261/98 un Komisijas 1999. gada 12. oktobra Regulu (EK) Nr. 2204/99, ir interpretējama tā, ka prāvā, kāda ir pamata prāva, kurā puses pretrunīgi apgalvo, ka tādi krēsliem ar ritentiņiem paredzēti paliktņi no plastmasas, par kādiem ir pamata prāva, atbilst Kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijai 3918 10 90 un apakšpozīcijai 9403 70 90, priekšroka ir dodama pirmajai no minētajām pozīcijām.

---

(1)  OV C 7, 11.1.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/13

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-402/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 89/48/EEK un 92/51/EEK - Diplomu atzīšana - Bērnu aprūpes darbinieka profesionālās darbības uzsākšana valsts slimnīcā un valsts civildienestā - “Reglamentētas profesijas” jēdziens - Profesionālā pieredze - EKL 39. pants)

(2004/C 300/26)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-402/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 12. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - M. Patakia un D. Martin) pret Francijas Republiku (pārstāvji - G. de Bergues un A. Colomb), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans (referents), tiesneši C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues, un tiesnese F. Macken, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | neieviešot diplomu savstarpējās atzīšanas procedūru, lai nodrošinātu atbilstību Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvai 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, un Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvai 92/51/EEK par otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības un mācību atzīšanai, lai papildinātu Direktīvu 89/48/EEK, kas ļautu uzsākt bērnu aprūpes darbinieka profesionālo darbību valsts slimnīcā un valsts civildienestā, un ļaujot pastāvēt valsts regulējumam un diplomu pielīdzināšanas komisijas praksei, kurā netiek ņemta vērā migrējošo darba ņēmēju profesionālā pieredze, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētajām direktīvām un EKL 39. pantu; |
| --- | --- |

1)

neieviešot diplomu savstarpējās atzīšanas procedūru, lai nodrošinātu atbilstību Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvai 89/48/EEK par vispārēju sistēmu tādu augstākās izglītības diplomu atzīšanai, ko piešķir par vismaz trīs gadu profesionālo izglītību, un Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvai 92/51/EEK par otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības un mācību atzīšanai, lai papildinātu Direktīvu 89/48/EEK, kas ļautu uzsākt bērnu aprūpes darbinieka profesionālo darbību valsts slimnīcā un valsts civildienestā, un ļaujot pastāvēt valsts regulējumam un diplomu pielīdzināšanas komisijas praksei, kurā netiek ņemta vērā migrējošo darba ņēmēju profesionālā pieredze, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minētajām direktīvām un EKL 39. pantu;

| 2) | Francijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Francijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 323, 21.12.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/14

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-409/02 P Jan Pflugradt pret Eiropas Centrālo banku (1)

(Apelācija - Eiropas Centrālās bankas darbinieki - Darba attiecību līgumiskais raksturs - Darba līgumā paredzēto pienākumu grozīšana)

(2004/C 300/27)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-409/02 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2002. gada 18. novembrī cēla Jan Pflugradt (pārstāve - advokāte N. Pflüger) pret Eiropas Centrālo banku (pārstāvji V. Saintot un T. Gilliams, kam palīdz B. Wägenbaur), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnesis A. Rosas, tiesnese R. Silva de Lapuerta (referente), tiesneši K. Lenaerts un S. von Bahr, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M.-F. Content, galvenā administratore, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | noraidīt prasību; |
| --- | --- |

1)

noraidīt prasību;

| 2) | Pflugradt kungam ir jāatlīdzina izdevumi. |
| --- | --- |

2)

Pflugradt kungam ir jāatlīdzina izdevumi.

---

(1)  OV C 19, 25.1.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/14

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-426/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Maksājumi ar līdzvērtīgu iedarbību - Kopējā tirdzniecības politika - Dalībvalstu un trešo valstu izcelsmes preču imports - Maksa, ko iekasē par rēķinu apstiprināšanu)

(2004/C 300/28)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-426/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 22. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - X. Lewis un M. Konstantindis) pret Grieķijas Republiku (pārstāves - A. Samoni-Rantou un N. Dafniou), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann (referents) un S. von Bahr, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretārs R. Grass, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | piemērojot Ethnikos Organismos Farmakon (Valsts zāļu aģentūra) labā maksu par dalībvalstu vai trešo valstu izcelsmes izejvielu, kas izmantojamas farmācijā, daļēji izgatavotu vai pilnībā izgatavotu medikamentu importa rēķinu apstiprināšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 23., EKL 25. un EKL 133. panti; |
| --- | --- |

1)

piemērojot Ethnikos Organismos Farmakon (Valsts zāļu aģentūra) labā maksu par dalībvalstu vai trešo valstu izcelsmes izejvielu, kas izmantojamas farmācijā, daļēji izgatavotu vai pilnībā izgatavotu medikamentu importa rēķinu apstiprināšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 23., EKL 25. un EKL 133. panti;

| 2) | Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 31, 8.2.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/15

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-431/02 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

(Bīstamie atkritumi - Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 91/689/EEK)

(2004/C 300/29)

tiesvedības valoda - angļu

Lietā C-431/02 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2002. gada 28. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - X. Lewis un M. Konstantinidis) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji - P. Ormond un K. Manji, kuriem palīdzēja M. Demetriou, barrister), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesneši A. Borg Barthet, F. Macken (referente), S. von Bahr un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nepieņemot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pienākumus, kurus uzliek Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem (OV L 377, 20. lpp.) 1. panta 4. un 5. punkts, 2. panta 1., 2. un 4. punkts, 3. panta 1. līdz 4. punkts, 4. panta 1. līdz 3. punkts un 5. panta 2. punkts, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva un EK līgums; |
| --- | --- |

1)

nepieņemot visus nepieciešamos pasākumus, lai izpildītu pienākumus, kurus uzliek Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīvas 91/689/EEK par bīstamajiem atkritumiem (OV L 377, 20. lpp.) 1. panta 4. un 5. punkts, 2. panta 1., 2. un 4. punkts, 3. panta 1. līdz 4. punkts, 4. panta 1. līdz 3. punkts un 5. panta 2. punkts, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šī direktīva un EK līgums;

| 2) | pārējā daļā prasību noraidīt; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasību noraidīt;

| 3) | Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina vienu piektdaļu no izdevumiem; |
| --- | --- |

3)

Eiropas Kopienu Komisija atlīdzina vienu piektdaļu no izdevumiem;

| 4) | Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina četras piektdaļas no izdevumiem. |
| --- | --- |

4)

Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina četras piektdaļas no izdevumiem.

---

(1)  OV C 19, 25.1.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/15

---

TIESAS SPRIEDUMS

(virspalāta)

2004. gada 5. oktobrī

lietā C-442/02 (Conseil d'État lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie (1)

(Uzņēmējdarbības brīvība - Kredītiestādes - Valsts likumdošana, ar ko aizliedz samaksu par pieprasījuma noguldījumu kontiem)

(2004/C 300/30)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-442/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Conseil d'État (Francija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 6. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 5. decembrī tiesvedībā CaixaBank France pret Ministère de l'Économie, des Finances et de l'Industrie, piedaloties Banque fédérale des banques populaires u.c., Tiesa (virspalāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs V. Skouris, palātas priekšsēdētāji P. Jann, C. W. A. Timmermans, C. Gulmann, J.-P. Puissochet un J. N. Cunha Rodrigues (referents), tiesnesis R. Schintgen, tiesnese N. Colneric, tiesnesis S. von Bahr, tiesnese R. Silva de Lapuerta, un tiesnesis K. Lenaerts, ģenerāladvokāts A. Tizzano, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

EKL 43. pants iestājas pret dalībvalsts tiesību aktiem, ar ko kredītiestādei - citas dalībvalsts iestādes meitas sabiedrībai – ir aizliegts maksāt atlīdzību par pieprasījuma noguldījumiem eiro, ko veikuši pirmās dalībvalsts iedzīvotāji.

---

(1)  OV C 19, 25.1.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/16

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-447/02 P KWS Saat AG pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Regula (EK) Nr. 40/94 - Absolūts atteikuma pamatojums - Atšķirtspēja - Krāsa kā tāda - Oranžā krāsa)

(2004/C 300/31)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-447/02 P par apelācijas prasību atbilstoši Tiesas Statūtu 49. pantam, ko 2002. gada 11. decembrī cēla KWS Saat AG, kas dibināta Einbeck (Vācija), (avocat - C. Rohnke) otrai pusei tiesvedībā esot Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvji - D. Schennen un G. Schneider), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann un J.-P. Puissochet, tiesnese N. Colneric un tiesnesis J. N. Cunha Rodrigues (referents), ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M. Múgica Arzamendi, galvenā administratore, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | apelāciju noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelāciju noraidīt;

| 2) | piespriest KWS Saat AG atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest KWS Saat AG atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 55, 8.3.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/16

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 19. oktobrī

lietā C-472/02 (Cour d'appel de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement (1)

(Vide - Atkritumi - Regula Nr. 259/93/EEK par atkritumu pārvadājumiem - Nosūtītāja kompetentās iestādes kompetence kontrolēt pārvadājuma mērķa kvalifikāciju (pārstrāde vai apglabāšana) un izteikt iebildumus pret pārvadājumu, kas balstīts uz nepareizu kvalifikāciju - Iebildumu veidi)

(2004/C 300/32)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-472/02 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Cour d'appel de Bruxelles (Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 20. decembrī un kas Tiesā reģistrēts 2002. gada 27. decembrī tiesvedībā Siomab SA pret Institut bruxellois pour la gestion de l'environnement, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann un S. von Bahr, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 19. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Padomes 1993. gada 1. februāra Regula Nr. 259/93/EEK par uzraudzību un kontroli attiecībā uz atkritumu pārvadājumiem Eiropas Kopienā, ievešanu tajā un izvešanu no tās, kurā izdarīti grozījumi ar Komisijas 1998. gada 18. maija Lēmumu 98/368/EK un 1999. gada 24. novembra Lēmumu 1999/816/EK, ir jāinterpretē tā, ka gadījumā, ja dalībvalsts saskaņā ar Regulas 6. panta 8. punkta nosacījumiem izmanto īpašo paziņošanas procedūru, kad nosūtītāja kompetentā iestāde nosūta pavadzīmi, kas sastādīta pārstrādei paredzētu atkritumu pārvadāšanai, šī iestāde, ja tā vēlas celt iebildumus pret pārvadājumu, pamatojoties uz to, ka paziņotājs ir nepareizi norādījis darbības kvalifikāciju, nedrīkst pēc savas iniciatīvas pārkvalificēt šo pārvadājumu, un tās pienākums ir nosūtīt paziņojumu citām kompetentajām iestādēm un kravas saņēmējam. Minētā iestāde tādā gadījumā var, izmantojot visus līdzekļus, Regulas 7. panta 2. punktā paredzētajā termiņā darīt zināmus savus iebildumus paziņotājam un citām kompetentajām iestādēm.

---

(1)  OV C 44, 22.2.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/17

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-8/03 (Tribunal de première instance de Bruxelles lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) pret Beļģijas valsti (1)

(Sestā PVN Direktīva - 4. pants un 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts - Nodokļa maksātāja jēdziens - Pakalpojumu sniegšanas vieta - SICAV)

(2004/C 300/33)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-8/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Tribunal de première instance de Bruxelles (Beļģija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 24. decembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 10. janvārī, tiesvedībā Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) pret Beļģijas valsti, Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesnesis A. Rosas, tiesnese R. Silva de Lapuerta, tiesneši K. Lenaerts un S. von Bahr (referents), ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

mainīga kapitāla ieguldījumu sabiedrības (SICAV), kuru vienīgais mērķis ir publiski iegūta kapitāla kolektīva ieguldīšana pārvedamos vērtspapīros saskaņā ar Padomes 1985. gada 20. decembra Direktīvu 85/611/EEK par normatīvo un administratīvo aktu koordināciju attiecībā uz pārvedamu vērtspapīru kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem (PVKIU), ir uzskatāmas par nodokļa maksātājām Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze izpratnē, un tādējādi šīs direktīvas 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā norādīto pakalpojumu, kas tika sniegti citā dalībvalstī nekā pakalpojumu sniedzējs nodibinātajām SICAV, sniegšanas vieta ir tā, kur šīs SICAV ir nodibinājušas savus uzņēmumus.

---

(1)  OV C 44, 22.2.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/17

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 19. oktobrī

lietā C-31/03, kur Bundesgerichtshof iesniedza lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu tiesvedībā Pharmacia Italia SpA (1)

(Regula (EEK) Nr. 1768/92 - Zāles - Papildu aizsardzības sertifikāts - Pārejas noteikumi - Viena otrai sekojoša atļauja dzīvniekiem un cilvēkiem paredzētām zālēm)

(2004/C 300/34)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-31/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesgerichtshof (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 17. decembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 27. janvārī, tiesvedībā Pharmacia Italia SpA, bijusī Pharmacia & Upjohn SpA, Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann un S. von Bahr, ģenerāladvokāts F. G. Jacobs, sekretārs R. Grass, 2004. gada 19. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Fakts, ka tirgū laišanas atļauja produktam, kas tiek izmantots kā dzīvniekiem paredzētās zāles, tika iegūta dalībvalstī pirms Regulas Nr. 1768/92 19. panta 1. punktā noteiktā datuma, 1992. gada 18. jūnijā, var traucēt papildu aizsardzības sertifikāta iegūšanu citā Kopienas dalībvalstī cilvēkiem paredzētajām zālēm, par kurām šajā dalībvalstī atļauja jau ir izsniegta.

---

(1)  OV C 101, 26.4.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/18

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-55/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti (1)

(Darba ņēmēji - Diplomu atzīšana - Civilās aviācijas kontrolieri - Nepieņemamība)

(2004/C 300/35)

tiesvedības valoda - spāņu

Lietā C-55/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāves - M. Patakia un M. Valverde López) pret Spānijas Karalisti (pārstāvis - S. Ortiz Vaamonde), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans (referents), tiesneši C. Gulmann, R. Schintgen, G. Arestis un J. Klučka, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | noraidīt prasību kā nepieņemamu; |
| --- | --- |

1)

noraidīt prasību kā nepieņemamu;

| 2) | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 83, 5.4.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/18

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-60/03 (Bundesarbeitsgericht lūgums saņemt prejudiciālu nolēmumu) Wolff & Müller GmbH & Co. KG pret José Filipe Pereira Félix (1)

(EKL 49. pants - Pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojumi - Būvniecības uzņēmumi - Apakšuzņēmums - Uzņēmuma pienākums galvot par minimālās algas samaksu nodarbinātajam darba ņēmējam, ko veic apakšuzņēmums)

(2004/C 300/36)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-60/03 par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko Bundesarbeitsgericht (Vācija) iesniedza ar lēmumu, kas pieņemts 2002. gada 6. novembrī un kas Tiesā reģistrēts 2003. gada 14. februārī tiesvedībā Wolff & Müller GmbH & Co. KG pret José Filipe Pereira Félix, Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulmann un R. Schintgen, F. Macken un N. Colneric, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs galvenais administrators M. Múgica Arzamendi, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā 5. pants, kas interpretējams EKL 49. panta kontekstā, tādā gadījumā kā pamata lietā, neiestājas pret valsts noregulējumu, saskaņā ar kuru būvniecības uzņēmums, kas otram uzņēmumam uztic veikt būvniecības darbus kā galvotājs, kurš atteicies no iebildumu prasības, ir atbildīgs par šī uzņēmuma vai tā apakšuzņēmuma saistībām maksāt minimālo algu darba ņēmējam vai kolektīvā līguma pušu kopējā organizācijā veikt iemaksas, ja minimālā alga sevī ietver tikai summu, kas izmaksājama darba ņēmējam, atvelkot nodokļus un sociālos maksājumus, un maksājumus nodarbinātības veicināšanai vai sociālajiem maksājumiem atbilstošas iemaksas (neto alga), ja šī noregulējuma primārais mērķis nav darba ņēmēja aizsardzība attiecībā uz samaksu, vai ja šī aizsardzība ir tikai šī noregulējuma pakārtots mērķis.

---

(1)  OV C 112, 10.5.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/18

---

TIESAS SPRIEDUMS

(otrā palāta)

2004. gada 12. oktobra

lietā C-106/03 P Vedial SA pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (1)

(Apelācija - Kopienas preču zīme - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Sajaukšanas iespēja - Vārdiska un grafiska preču zīme “HUBERT” - Valsts vārdiskas preču zīmes “SAINT-HUBERT 41” īpašnieka iebildums - ITSB kā atbildētāja statuss Pirmās instances tiesā)

(2004/C 300/37)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-106/03 P par apelācijas sūdzību atbilstoši Tiesas Statūtu 56. pantam, ko 2003. gada 27. februārī iesniedza Vedial SA, Ludres, (Francija) (pārstāvji - T. van Innis, G. Glas un F. Herbert, advokāti) pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji - O. Montalto un P. Geroulakos), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši C. Gulman un R. Schintgen, tiesneses F. Macken (referente) un N. Colneric, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | apelāciju noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelāciju noraidīt;

| 2) | Vedial SA atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Vedial SA atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 146, 21.6.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/19

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-143/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Itālijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - EKL 28. pants - Valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru attiecībā uz sārma [alkaline] baterijām piemēro marķēšanas sistēmu)

(2004/C 300/38)

tiesvedības valoda - itāliešu

Lietā C-143/03 par prasību sakarā ar pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 28. martā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - L. Visaggio un R. Amorosi) pret Itālijas Republiku (pārstāvis - I. M. Braguglia, kuram palīdzēja P. Gentili), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši N. Colneric (referente), J. N. Cunha Rodrigues, M. Ilešič un E. Levits, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | attiecībā uz sārma mangāna [alkaline] baterijām, kuras pēc svara satur mazāk nekā 0,0005 % merkūrija, piemērojot marķēšanas sistēmu, kas jo īpaši nosaka, ka ir jānorāda smago metālu klātbūtne, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants; |
| --- | --- |

1)

attiecībā uz sārma mangāna [alkaline] baterijām, kuras pēc svara satur mazāk nekā 0,0005 % merkūrija, piemērojot marķēšanas sistēmu, kas jo īpaši nosaka, ka ir jānorāda smago metālu klātbūtne, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants;

| 2) | Itālijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Itālijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 135, 7.6.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/19

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-189/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Nīderlandes Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Ierobežojumi - Privāti drošības uzņēmumi)

(2004/C 300/39)

tiesvedības valoda - holandiešu

Lietā C-189/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 5. maijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji – M. Patakia un W. Wils) pret Nīderlandes Karalisti (pārstāvji – H. G. Sevester, C. Wissels un N. A. J. Bel), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann (referents), tiesnesis A. Rosas, tiesnese R. Silva de Lapuetra, tiesneši K. Lenaerts un S. von Bahr, ģenerāladvokāte J. Kokott, sekretāre M.-F. Contet, galvenā administratore, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | ietverot 1997. gada 24. oktobra likumā par privātajiem apsardzes un detektīvu uzņēmumiem noteikumus, kas paredz:






  — | ka, neņemot vērā pienākumus, kādiem ārvalstu pakalpojumu sniedzējs jau ir pakļauts dibināšanas dalībvalstī, visiem uzņēmumiem, kā arī apsardzes uzņēmumu vadītājiem, kuru nodoms ir sniegt pakalpojumus Nīderlandes teritorijā, ir jāsaņem atļauja un ka šīs atļaujas saņemšanai jāsamaksā nodeva, un |
| --- | --- | --- |

1)

ietverot 1997. gada 24. oktobra likumā par privātajiem apsardzes un detektīvu uzņēmumiem noteikumus, kas paredz:

—

ka, neņemot vērā pienākumus, kādiem ārvalstu pakalpojumu sniedzējs jau ir pakļauts dibināšanas dalībvalstī, visiem uzņēmumiem, kā arī apsardzes uzņēmumu vadītājiem, kuru nodoms ir sniegt pakalpojumus Nīderlandes teritorijā, ir jāsaņem atļauja un ka šīs atļaujas saņemšanai jāsamaksā nodeva, un

| — | ka šo uzņēmumu darbiniekiem, kuri nosūtīti no dibināšanas dalībvalsts uz Nīderlandi, ir jāsaņem identitātes karte, ko izdod Nīderlandes iestādes, jo strīdīgajā prasībā nav ņemta vērā kontrole, kura attiecībā uz pārrobežu pakalpojumu sniedzējiem jau ir veikta to izcelsmes dalībvalstī, |
| --- | --- |

—

ka šo uzņēmumu darbiniekiem, kuri nosūtīti no dibināšanas dalībvalsts uz Nīderlandi, ir jāsaņem identitātes karte, ko izdod Nīderlandes iestādes, jo strīdīgajā prasībā nav ņemta vērā kontrole, kura attiecībā uz pārrobežu pakalpojumu sniedzējiem jau ir veikta to izcelsmes dalībvalstī,

Nīderlandes Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 49. pantu;

| 2) | Nīderlandes Karalistei piespriež atlīdzināt trīs ceturtdaļas Eiropas Kopienu Komisijas izdevumu. Pārējā daļā katra puse sedz savus izdevumus pati. |
| --- | --- |

2)

Nīderlandes Karalistei piespriež atlīdzināt trīs ceturtdaļas Eiropas Kopienu Komisijas izdevumu. Pārējā daļā katra puse sedz savus izdevumus pati.

---

(1)  OV C 158, 5.7.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/20 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/20

---

TIESAS SPRIEDUMS

(sestā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-193/03 Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

(Sociālais nodrošinājums - Medicīnas izdevumu atmaksa citai dalībvalstij - Regulas Nr. 574/72/EEK 34. pants - Vienkāršotas, pilnīgas atmaksas procedūras piemērošana rēķiniem ar ierobežotu kopsummu par slimības gadījumiem)

(2004/C 300/40)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-193/03, Betriebskrankenkasse der Robert Bosch GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, par lūgumu sniegt prejudiciālu nolēmumu atbilstoši EKL 234. pantam, ko 2003. gada 9. maijā iesniedza Sozialgericht Stuttgart (Vācija) ar 2003. gada 19. marta lēmumu, Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg Barthet, tiesneši J. P. Puissochet un S. von Bahr, ģenerāladvokāts M. Poiares Maduro, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Padomes 1972. gada 21. marta Regulas Nr. 574/72/EEK, ar kuru nosaka izpildes kārtību Regulai Nr. 1408/71/EEK par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, grozījumu, kas ieviesti ar Padomes 1983. gada 2. jūnija Regulu (EEK) Nr. 2001/83, kas grozīta ar Padomes 1999. gada 29. aprīļa Regulu Nr. 1399/1999/EK, 34. pants ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka tas nav pretrunā slimokases praksei attiecībā uz iekšējo noteikumu piemērošanu par pilnīgu medicīnas izdevumu atmaksu, [apdrošinātajai personai] uzturoties citā dalībvalstī, ja šo izdevumu kopsumma nepārsniedz 200 DEM.

---

(1)  OV C 200, 23.8.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/20 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/20

---

Tiesas spriedums

(otrā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-239/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Konvencija par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma - 4. panta 1.punkts un 8. pants - Protokols par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma - 6. panta 1. un 3. punkts - Attiecīgo pasākumu, lai novērstu, mazinātu un apkarotu plašu un ilgstošu piesārņojumu Berre purvā, neveikšana - Atļauja veikt nopludināšanu)

(2004/C 300/41)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-239/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 4. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - G. Valero Jordana un B. Stromsky) pret Francijas Republiku (pārstāvji - G. de Bergues un E. Puisais), Tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C. W. A. Timmermans, tiesneši R. Schintgen (referents), tiesnese R. Silva de Lapuerta, tiesneši P. Kūris un G. Arestis, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | neveicot visus attiecīgos pasākumus, lai novērstu, mazinātu un apkarotu plašu un ilgstošu piesārņojumu Berre purvā, un






  — | pienācīgi neievērojot Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma III pielikuma prasības, kas parakstīts 1980. gada 17. maijā Atēnās un ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1983. gada 28. februāra Lēmumu 83/101/EEK un, pēc tā noslēgšanas, negrozot atļauju veikt vielu, kas ietilpst Protokola II pielikumā, nopludināšanu, |
| --- | --- | --- |

1)

neveicot visus attiecīgos pasākumus, lai novērstu, mazinātu un apkarotu plašu un ilgstošu piesārņojumu Berre purvā, un

—

pienācīgi neievērojot Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma III pielikuma prasības, kas parakstīts 1980. gada 17. maijā Atēnās un ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1983. gada 28. februāra Lēmumu 83/101/EEK un, pēc tā noslēgšanas, negrozot atļauju veikt vielu, kas ietilpst Protokola II pielikumā, nopludināšanu,

| — | Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Konvencijas par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma, kas parakstīta 1976. gada 16. februārī Barselonā, ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1977. gada 25. jūlija Lēmumu 77/585/EEK, 4. panta 1. un 8. punkts un Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma, kas parakstīts 1980. gada 17. maijā Atēnās un ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1983. gada 28. februāra Lēmumu 83/101/EEK 6. panta 1. un 3. punkts, kā arī EK līguma 300. panta 7. punkts; |
| --- | --- |

—

Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Konvencijas par Vidusjūras aizsardzību no piesārņojuma, kas parakstīta 1976. gada 16. februārī Barselonā, ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1977. gada 25. jūlija Lēmumu 77/585/EEK, 4. panta 1. un 8. punkts un Protokola par Vidusjūras aizsardzību no sauszemes avotu radītā piesārņojuma, kas parakstīts 1980. gada 17. maijā Atēnās un ko Eiropas Ekonomikas Kopiena apstiprināja ar Padomes 1983. gada 28. februāra Lēmumu 83/101/EEK 6. panta 1. un 3. punkts, kā arī EK līguma 300. panta 7. punkts;

| 2) | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 184, 2.8.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/21

---

TIESAS SPRIEDUMS

(piektā palāta)

2004. gada 12. oktobrī

lietā C-263/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Paralēlais imports - Citu dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski jau atļautajiem medikamentiem, imports - Tirdzniecības atļauja - Tiesiskā regulējuma trūkums)

(2004/C 300/42)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-263/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 17. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis B. Stromsky) pret Francijas Republiku (pārstāvji - G. de Bergues un R. Loosli-Surrans), Tiesa (piektā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja R. Silva de Lapuerta, tiesneši C. Gulmann (referents) un R. Schintgen, ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 12. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nenosakot specifisku tiesisko regulējumu attiecībā uz citu Eiropas Kopienas dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski Francijā jau atļautajiem medikamentiem, importa atļauju (paralēlais imports), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants; |
| --- | --- |

1)

nenosakot specifisku tiesisko regulējumu attiecībā uz citu Eiropas Kopienas dalībvalstu izcelsmes medikamentu, kas ir identiski Francijā jau atļautajiem medikamentiem, importa atļauju (paralēlais imports), Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek EKL 28. pants;

| 2) | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 200, 23.8.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/21

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-275/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 89/665/EEK - Izskatīšanas procedūras, ko piemēro, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām - Daļēja transponēšana)

(2004/C 300/43)

tiesvedības valoda - portugāļu

Lietā C-275/03 par prasību sakarā ar pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 25. jūnijā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - A. Caeiros un K. Wiedner) pret Portugāles Republiku (pārstāvji - L. Fernandes un C. Gagliardi Graça), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesneši A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, S. von Bahr un U. Lõhmus, ģenerāladvokāte C. Stix-Hackl, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | neatceļot 1967. gada 21. novembra dekrētu - likumu Nr. 48 051, kas nosaka, ka zaudējumu atlīdzības piešķiršana personām, kuru intereses ir aizskartas, pārkāpjot Kopienu tiesības par līgumiem valsts vajadzībām vai tās transponējošos valsts tiesību aktus, ir atkarīga no kļūdas vai krāpšanas pierādīšanas, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām; |
| --- | --- |

1)

neatceļot 1967. gada 21. novembra dekrētu - likumu Nr. 48 051, kas nosaka, ka zaudējumu atlīdzības piešķiršana personām, kuru intereses ir aizskartas, pārkāpjot Kopienu tiesības par līgumiem valsts vajadzībām vai tās transponējošos valsts tiesību aktus, ir atkarīga no kļūdas vai krāpšanas pierādīšanas, Portugāles Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīva 89/665/EEK par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām;

| 2) | Portugāles Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Portugāles Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 213, 6.9.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/22 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/22

---

TIESAS SPRIEDUMS

ceturtā palāta

2004. gada 14. oktobrī

lietā C-339/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīva 1999/22/EK - Savvaļas dzīvnieku turēšana zooloģiskajos dārzos - Netransponēšana noteiktajā termiņā)

(2004/C 300/44)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-339/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 1. augustā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - J. Schieferer un M. van Beek) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvis - M. Lumma), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: ceturtās palātas priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs J. N. Cunha Rodrigues (referents), tiesneši E. Juhász un M. Ilešič, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 14. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | argumentētajā atzinumā noteiktajā termiņā nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos noteikumus, lai ieviestu Padomes 1999. gada 29. marta Direktīvu 1999/22/EK attiecībā uz savvaļas dzīvnieku turēšanu zooloģiskajos udārzos dažādās federālajās zemēs (Länder), izņemot Brēmeni, Hamburgu, Heseni, Bādeni – Virtembergu, Lejassaksiju, Berlīni, Šlēsvigu – Holšteini un Tīringeni, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi tai ar šo direktīvu uzliktos pienākumus; |
| --- | --- |

1)

argumentētajā atzinumā noteiktajā termiņā nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos noteikumus, lai ieviestu Padomes 1999. gada 29. marta Direktīvu 1999/22/EK attiecībā uz savvaļas dzīvnieku turēšanu zooloģiskajos udārzos dažādās federālajās zemēs (Länder), izņemot Brēmeni, Hamburgu, Heseni, Bādeni – Virtembergu, Lejassaksiju, Berlīni, Šlēsvigu – Holšteini un Tīringeni, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi tai ar šo direktīvu uzliktos pienākumus;

| 2) | piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

2)

piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt izdevumus.

---

(1)  OV C 226, 20.9.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/22 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/22

---

TIESAS SPRIEDUMS

(trešā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-341/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 98/49/EK netransponēšana)

(2004/C 300/45)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-341/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 1. augustā cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - H. Michard un D. Martin) pret Grieķijas Republiku (pārstāve N. Dafniou), Tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Rosas, tiesneši A. Borg Barthet, F. Macken, S. von Bahr un J. Malenovský, ģenerāladvokāts J. Kokott, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai nodrošinātu atbilstību Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīvai 98/49/EK par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darbiniekiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu; |
| --- | --- |

1)

nepieņemot nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, lai nodrošinātu atbilstību Padomes 1998. gada 29. jūnija Direktīvai 98/49/EK par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darbiniekiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar minēto direktīvu;

| 2) | Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 226, 20.9.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/22 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/22

---

TIESAS SPRIEDUMS

(pirmā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-445/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Luksemburgas Lielhercogisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Uzņemošās dalībvalsts prasības uzņēmumiem, kas norīko uz tās teritoriju darba ņēmējus, kuri ir trešās valsts pilsoņi)

(2004/C 300/46)

tiesvedības valoda - franču

Lietā C-445/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 21. oktobrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāve M. Patakia) pret Luksemburgas Lielhercogisti (pārstāvis S. Schreiner, kam palīdzēja A. Rukavina), Tiesa (pirmā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs P. Jann, tiesneši K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász un M. Ilešič, ģenerāladvokāts D. Ruiz-Jarabo Colomer, sekretārs R. Grass, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | izvirzot citā dalībvalstī dibinātiem pakalpojumu sniedzējiem, kas vēlas norīkot uz tās teritoriju darba ņēmējus, kuri ir trešo valstu pilsoņi, prasību saņemt individuālu darba atļauju, kuras izsniegšana ir atkarīga no darba tirgus apsvērumiem, vai prasību saņemt kolektīvu darba atļauju, kas tiek piešķirta tikai izņēmuma gadījumos, paredzot, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem vismaz sešus mēnešus pirms viņu norīkošanas jābūt saistītiem ar viņu izcelsmes uzņēmumu ar darba līgumu uz nenoteiktu laiku, un uzliekot šiem pakalpojumu sniedzējiem par pienākumu iesniegt bankas garantiju, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 49. pantu; |
| --- | --- |

1)

izvirzot citā dalībvalstī dibinātiem pakalpojumu sniedzējiem, kas vēlas norīkot uz tās teritoriju darba ņēmējus, kuri ir trešo valstu pilsoņi, prasību saņemt individuālu darba atļauju, kuras izsniegšana ir atkarīga no darba tirgus apsvērumiem, vai prasību saņemt kolektīvu darba atļauju, kas tiek piešķirta tikai izņēmuma gadījumos, paredzot, ka attiecīgajiem darba ņēmējiem vismaz sešus mēnešus pirms viņu norīkošanas jābūt saistītiem ar viņu izcelsmes uzņēmumu ar darba līgumu uz nenoteiktu laiku, un uzliekot šiem pakalpojumu sniedzējiem par pienākumu iesniegt bankas garantiju, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar EKL 49. pantu;

| 2) | Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Luksemburgas Lielhercogiste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 289, 29.11.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/23

---

TIESAS SPRIEDUMS

(sestā palāta)

2004. gada 21. oktobrī

lietā C-477/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Vācijas Federatīvo Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Regula Nr. 2001/12/EK, Nr.2001/13/EK un Nr.2001/14/EK - Kopienas dzelzceļš - Attīstība - Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana - Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras izmantošanu un drošības sertifikāciju - Netransponēšana noteiktajā termiņā)

(2004/C 300/47)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā C-477/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 17. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - C. Schmidt un W. Wils) pret Vācijas Federatīvo Republiku (pārstāvji - W.-D. Plessing un M. Lumma), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs A. Borg, tiesneši J.-P. Puissochet un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 21. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Vācijas Federatīvā Republika, nepieņemot direktīvu īstenošanai nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju; |
| --- | --- |

1)

Vācijas Federatīvā Republika, nepieņemot direktīvu īstenošanai nepieciešamos normatīvos un administratīvos aktus, nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju;

| 2) | Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Vācijas Federatīvā Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 21, 24.1.2004.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/23

---

TIESAS SPRIEDUMS

(sestā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-483/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK - Kopienas dzelzceļš - Attīstība - Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana - Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju - Netransponēšana paredzētajā termiņā)

(2004/C 300/48)

tiesvedības valoda - angļu

Lietā C-483/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 19. novembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis - W. Wils) pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti (pārstāvji - M. Demetriou un K. Manji), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja p.i. J.-P. Puissochet, tiesneši S. von Bahr un U. Lõhmus (referents), ģenerāladvokāts L. A. Geelhoed, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | sakarā ar to, ka Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav pieņēmusi normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ievērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, tā nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šīs direktīvas; |
| --- | --- |

1)

sakarā ar to, ka Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav pieņēmusi normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ievērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, tā nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šīs direktīvas;

| 2) | Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 7, 10.1.2004.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/24

---

TIESAS SPRIEDUMS

(ceturtā palāta)

2004. gada 5. oktobrī

lietā C-524/03 Eiropas Kopienu Komisija pret G. & E. Gianniotis EPE (1)

(Šķīrējklauzula - Saņemto summu atmaksa - Nokavējuma procenti - Aizmugurisks process)

(2004/C 300/49)

tiesvedības valoda – grieķu

Lietā C-524/03 par prasību atbilstoši EKL 238. pantam, ko 2003. gada 16. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis D. Triantafyllou, kam palīdz N. Korogiannakis) pret G. & E. Gianniotis EPE, ko sauc par “Nosokomeio Agia Eleni”, Pireja (Grieķija), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. N. Cunha Rodrigues, tiesneši K. Lenaerts (referents) un K. Schiemann, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 5. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | G. & E. Gianniotis EPE piespriež samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai 212 010,17 eiro kā pamatsummu, kam pieskaita šādus procentus:






  — | attiecībā uz 72 136,15 eiro pēc likmes 6 % gadā no 2001. gada 30. septembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 8 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši Grieķijas likumiem, – šobrīd saskaņā ar 3. panta 2. punktu Likumā 2842/2000 par drahmas aizstāšanu ar eiro – nepārsniedzot likmi 8 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai; |
| --- | --- | --- |

1)

G. & E. Gianniotis EPE piespriež samaksāt Eiropas Kopienu Komisijai 212 010,17 eiro kā pamatsummu, kam pieskaita šādus procentus:

—

attiecībā uz 72 136,15 eiro pēc likmes 6 % gadā no 2001. gada 30. septembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 8 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši Grieķijas likumiem, – šobrīd saskaņā ar 3. panta 2. punktu Likumā 2842/2000 par drahmas aizstāšanu ar eiro – nepārsniedzot likmi 8 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

| — | attiecībā uz 28 758,20 eiro pēc likmes 5,25 % gadā no 2001. gada 30. novembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 7,25 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienas un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 7,25 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz 28 758,20 eiro pēc likmes 5,25 % gadā no 2001. gada 30. novembra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 7,25 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienas un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 7,25 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

| — | attiecībā uz 111 115,82 eiro pēc likmes 4,78 % gadā no 2002. gada 15. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 6,78 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 6,78 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz 111 115,82 eiro pēc likmes 4,78 % gadā no 2002. gada 15. janvāra līdz 2002. gada 31. decembrim, pēc likmes 6,78 % gadā no 2003. gada 1. janvāra līdz šī sprieduma pasludināšanas dienai un pēc gada likmes, kas piemērojama atbilstoši iepriekš minētajai normai norādītajā Grieķijas likumā, nepārsniedzot likmi 6,78 % gadā no šī sprieduma pasludināšanas dienas līdz pilnīgai parāda atmaksai;

| 2) | G. & E. Gianniotis EPE atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

G. & E. Gianniotis EPE atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 59, 6.3.2004.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/24

---

TIESAS SPRIEDUMS

(sestā palāta)

2004. gada 7. oktobrī

lietā C-550/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Direktīvas 2001/12/EK, 2001/13/EK, 2001/14/EK - Kopienas dzelzceļš - Attīstība - Dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšana - Dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšana un maksas iekasēšana par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju - Netransponēšana paredzētajā termiņā)

(2004/C 300/50)

tiesvedības valoda - grieķu

Lietā C-550/03 par prasību sakarā ar valsts pienākumu neizpildi atbilstoši EKL 226. pantam, ko 2003. gada 23. decembrī cēla Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - W. Wils un G. Zavvos) pret Grieķijas Republiku (pārstāve - N. Dafniou), Tiesa (sestā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētāja p.i. J.-P. Puissochet, tiesneši S. von Bahr un U. Lõhmus, ģenerāladvokāts P. Léger, sekretārs R. Grass, 2004. gada 7. oktobrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | sakarā ar to, ka Grieķijas Republika nav pieņēmusi normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ievērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, tā nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šīs direktīvas; |
| --- | --- |

1)

sakarā ar to, ka Grieķijas Republika nav pieņēmusi normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai ievērotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/12/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 91/440/EEK par Kopienas dzelzceļa attīstību, un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/13/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 95/18/EK par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 26. februāra Direktīvu 2001/14/EK par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, tā nav izpildījusi pienākumus, kurus tai uzliek šīs direktīvas;

| 2) | Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Grieķijas Republika atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 59, 6.3.2004.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/25

---

Apelācija, ko 2004. gada 24. septembrī (2004. gada 16. septembra fakss) ierosināja Dalmine SpA par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA/Eiropas Kopienu Komisija

lieta C-407/04 P

(2004/C 300/51)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 24. septembrī ir iesniegta apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-50/00 Dalmine SpA pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Dalmine SpA, kuru pārstāv A. Sinagra, M. Siragusa un F.M. Moretti, avvocati.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto spriedumu un līdz ar to atcelt sākotnēji apstrīdēto lēmumu vai |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto spriedumu un līdz ar to atcelt sākotnēji apstrīdēto lēmumu vai

| — | atcelt apstrīdēto spriedumu un attiecīgi Komisijas lēmumu, ciktāl uz tiem attiecas apelācijas sūdzības pamati, kurus Tiesa uzskata par pamatotiem un pieņemamiem; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto spriedumu un attiecīgi Komisijas lēmumu, ciktāl uz tiem attiecas apelācijas sūdzības pamati, kurus Tiesa uzskata par pamatotiem un pieņemamiem;

| — | pakārtoti, sakarā ar lēmuma 4. panta atcelšanu no jauna noteikt ievērojami mazāku naudas sodu, ievērojot šajā apelācijas sūdzībā izvirzītos pamatus un tās mērķus, sods, kas tika noteikts Pirmās instances tiesas pieļautās tiesiskās maldības rezultātā, izvērtējot soda atbilstību, vai arī pilnīgas vai daļējas sprieduma atcelšanas rezultātā, jo īpaši (bet ne tikai) sakarā ar lēmuma 1. un 2. pantā konstatētajiem pārkāpumiem; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, sakarā ar lēmuma 4. panta atcelšanu no jauna noteikt ievērojami mazāku naudas sodu, ievērojot šajā apelācijas sūdzībā izvirzītos pamatus un tās mērķus, sods, kas tika noteikts Pirmās instances tiesas pieļautās tiesiskās maldības rezultātā, izvērtējot soda atbilstību, vai arī pilnīgas vai daļējas sprieduma atcelšanas rezultātā, jo īpaši (bet ne tikai) sakarā ar lēmuma 1. un 2. pantā konstatētajiem pārkāpumiem;

| — | izvērtēt, vai lieta pēc Tiesas ieskatiem nav nododama atpakaļ Pirmās instances tiesā jaunai izskatīšanai un jauna sprieduma taisīšanai, kurā tiek ņemta vērā tiesību aktu un tiesību principu Tiesas interpretācija šajā lietā; |
| --- | --- |

—

izvērtēt, vai lieta pēc Tiesas ieskatiem nav nododama atpakaļ Pirmās instances tiesā jaunai izskatīšanai un jauna sprieduma taisīšanai, kurā tiek ņemta vērā tiesību aktu un tiesību principu Tiesas interpretācija šajā lietā;

| — | visbeidzot jebkurā gadījumā sakarā ar Pirmās instances tiesas sprieduma atcelšanu piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam Dalmine radušos tiesvedības izdevumus abās instancēs. |
| --- | --- |

—

visbeidzot jebkurā gadījumā sakarā ar Pirmās instances tiesas sprieduma atcelšanu piespriest Komisijai atlīdzināt apelācijas sūdzības iesniedzējam Dalmine radušos tiesvedības izdevumus abās instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Pirmās instances tiesas spriedumam ir šādi trūkumi:

| — | Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināts Komisijas veikto apelācijas sūdzības iesniedzēja izmeklēšanu, jo īpaši, saistībā ar informācijas pieprasījumu saskaņā ar Regulas Nr. 17/62 (1) 11. panta 5. punktu; |
| --- | --- |

—

Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināts Komisijas veikto apelācijas sūdzības iesniedzēja izmeklēšanu, jo īpaši, saistībā ar informācijas pieprasījumu saskaņā ar Regulas Nr. 17/62 (1) 11. panta 5. punktu;

| — | Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta dokumenta “Sharing Key” pieļaujamība un tā izmantošana par pierādīšanas līdzekli; |
| --- | --- |

—

Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta dokumenta “Sharing Key” pieļaujamība un tā izmantošana par pierādīšanas līdzekli;

| — | Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta Dalmine bijušo direktoru nopratināšanas protokolēto liecību pieļaujamība un to izmantošana par pierādīšanas līdzekli; |
| --- | --- |

—

Kopienas tiesību pārkāpums un to nepareiza piemērošana, kā arī tiesību uz aizstāvību pārkāpums, ciktāl apstiprināta Dalmine bijušo direktoru nopratināšanas protokolēto liecību pieļaujamība un to izmantošana par pierādīšanas līdzekli;

| — | EK līguma 81. panta pārkāpums, ciktāl atzīti lēmumā ietvertie pārmērīgie pamati par sabiedrībai piedēvētajiem pārkāpumiem; |
| --- | --- |

—

EK līguma 81. panta pārkāpums, ciktāl atzīti lēmumā ietvertie pārmērīgie pamati par sabiedrībai piedēvētajiem pārkāpumiem;

| — | EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamā pārkāpuma priekšmetu saskaņā ar lēmuma 1. pantu par pārkāpuma nodarīšanas pārbaudi, par tā seku konstatēšanu un jebkāda pārkāpuma, kas ir tikai plānots vai ievērojami nekropļo konkurenci, pielīdzināšana pilnīgi paveiktam pārkāpumam vai pārkāpumam ar prettiesisku mērķi vai prettiesiskām sekām; |
| --- | --- |

—

EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamā pārkāpuma priekšmetu saskaņā ar lēmuma 1. pantu par pārkāpuma nodarīšanas pārbaudi, par tā seku konstatēšanu un jebkāda pārkāpuma, kas ir tikai plānots vai ievērojami nekropļo konkurenci, pielīdzināšana pilnīgi paveiktam pārkāpumam vai pārkāpumam ar prettiesisku mērķi vai prettiesiskām sekām;

| — | EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamo tirdzniecības iespaidošanu starp dalībvalstīm; |
| --- | --- |

—

EK līguma 81. panta pārkāpums, nepareiza tiesību piemērošana, pierādījumu sagrozīšana un pamatojuma trūkums attiecībā uz iespējamo tirdzniecības iespaidošanu starp dalībvalstīm;

| — | nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, Tiesai rekonstruējot Komisijas izvirzītos pārkāpumus lēmuma 2. pantā; |
| --- | --- |

—

nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, Tiesai rekonstruējot Komisijas izvirzītos pārkāpumus lēmuma 2. pantā;

| — | nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma mērķus un/vai sekas par prettiesiskām, jo šis līgums ierobežojot konkurenci gludu cauruļu un vītņu cauruļu tirgū; |
| --- | --- |

—

nepareiza pilnvaru izmantošana, Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma mērķus un/vai sekas par prettiesiskām, jo šis līgums ierobežojot konkurenci gludu cauruļu un vītņu cauruļu tirgū;

| — | Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma noteikumu prettiesiskumu; |
| --- | --- |

—

Kopienas tiesību pārkāpums un faktu un pierādījumu sagrozīšana, atzīstot Dalmine un British Steel piegādes līguma noteikumu prettiesiskumu;

| — | pakārtoti, EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine piedēvētā pārkāpuma smagumu; un visbeidzot arī pakārtoti, |
| --- | --- |

—

pakārtoti, EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine piedēvētā pārkāpuma smagumu; un visbeidzot arī pakārtoti,

| — | EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine izvirzītā pārkāpuma ilgumu un attiecībā uz vainu mīkstinošiem apstākļiem. |
| --- | --- |

—

EK līguma 81. panta pārkāpums un kļūdains pamatojums, atzīstot to, ka Komisija ievērojusi Regulas Nr. 17/62 15. pantu un Vadlīnijas sodanaudas noteikšanai attiecībā uz Dalmine izvirzītā pārkāpuma ilgumu un attiecībā uz vainu mīkstinošiem apstākļiem.

---

(1)  OV 13, 21.02.1962., 204. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/26

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones Interntional Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd; 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un izpildes komisāri)

lieta C-409/04

(2004/C 300/52)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) 2004. gada 2. augusta rīkojumu The Queen lietā sakarā ar prasības pieteikumu, ko iesnieguši: 1) Teleos plc; 2) Unique Distribution Ltd; 3) Synectiv Ltd; 4) New Communications Ltd; 5) Quest Trading Company Ltd; 6) Phones International Ltd; 7) AGM Associates Ltd; 8) DVD Components Ltd; 9) Fonecomp Ltd; 10) Bulk GSM; 11) Libratech Ltd; 12) Rapid Marketing Services Ltd; 13) Earthshine Ltd un 14) Stardex Ltd (Apvienotā Karaliste) pret Commissioners of Customers and Excise (Klientu un akcīzes nodokļu komisāri), un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 24. septembrī.

High Court of Justice (Anglija un Velsa) Queen's Bench Division (Administratīvā tiesa) lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | vai attiecīgajos apstākļos 28.a panta 3. punktā (1) (Kopienas iekšējā preču iegāde) ietvertais jēdziens “atsūtījis” nozīmē to, ka Kopienas iekšējā preču iegāde notiek, ja:






  a) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un piegādātājs preci piegādā, nododot tās pircēja rīcībā (kurš kā PVN maksātājs ir reģistrēts citā dalībvalstī) uz pārdošanas līguma pamata, kas noslēgts ar ražotāju rūpnīcu (ex works), kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai |
| --- | --- | --- |

1)

vai attiecīgajos apstākļos 28.a panta 3. punktā (1) (Kopienas iekšējā preču iegāde) ietvertais jēdziens “atsūtījis” nozīmē to, ka Kopienas iekšējā preču iegāde notiek, ja:

a)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un piegādātājs preci piegādā, nododot tās pircēja rīcībā (kurš kā PVN maksātājs ir reģistrēts citā dalībvalstī) uz pārdošanas līguma pamata, kas noslēgts ar ražotāju rūpnīcu (ex works), kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai

| b) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai |
| --- | --- |

b)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai

| c) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju un preces ir fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti? |
| --- | --- |

c)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju un preces ir fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti?

| 2) | vai 28.c panta A. punkta a) apakšpunkts nozīmē, ka preču piegāde ir atbrīvojama no PVN, ja:






  — | preces ir piegādātas pircējam, kurš ir reģistrēts kā PVN maksātājs citā dalībvalstī; un |
| --- | --- | --- |

2)

vai 28.c panta A. punkta a) apakšpunkts nozīmē, ka preču piegāde ir atbrīvojama no PVN, ja:

—

preces ir piegādātas pircējam, kurš ir reģistrēts kā PVN maksātājs citā dalībvalstī; un

| — | pircējs ir noslēdzis līgumu par preču pirkšanu uz tā pamata, ka pēc tam, kad tas būs ieguvis tiesības ar tām rīkoties kā īpašniekam piegādes dalībvalstī, viņš būs atbildīgs par preču nogādāšanu no piegādes dalībvalsts uz citu dalībvalsti; un:






  a) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un piegādātājs ir piegādājis preces, nododot tās pircēja rīcībā uz ar ražotāju rūpnīcu noslēgtā pārdošanas līguma pamata, kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai |
| --- | --- | --- |

—

pircējs ir noslēdzis līgumu par preču pirkšanu uz tā pamata, ka pēc tam, kad tas būs ieguvis tiesības ar tām rīkoties kā īpašniekam piegādes dalībvalstī, viņš būs atbildīgs par preču nogādāšanu no piegādes dalībvalsts uz citu dalībvalsti; un:

a)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un piegādātājs ir piegādājis preces, nododot tās pircēja rīcībā uz ar ražotāju rūpnīcu noslēgtā pārdošanas līguma pamata, kurā pircējs uzņemas atbildību par preču nogādāšanu no drošas noliktavas piegādātāja valstī uz citu dalībvalsti, ja piegādes dokumenti un/vai citi dokumentārie pierādījumi norāda uz nodomu pārvest preces tālāk uz galamērķa vietu citā dalībvalstī, bet preces vēl fiziski nav atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju; vai

| b) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai |
| --- | --- |

b)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un preces uzsāk, bet ne vienmēr pabeidz ceļu uz citu dalībvalsti (īpaši, ja preces vēl nav fiziski atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju); vai

| c) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju, un preces ir atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti; vai |
| --- | --- |

c)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam ir pārgājušas uz pircēju, un preces ir atstājušas piegādes dalībvalsts teritoriju un ir ceļā uz citu dalībvalsti; vai

| d) | tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un ir pierādāms, ka preces ir sasniegušas mērķa dalībvalsti? |
| --- | --- |

d)

tiesības rīkoties ar precēm kā īpašniekam pāriet uz pircēju, un ir pierādāms, ka preces ir sasniegušas mērķa dalībvalsti?

| 3) | attiecīgajos apstākļos, ja piegādātājs, rīkojoties labā ticībā, pēc prasības par atmaksu iesniegšanas ir iesniedzis atbildīgajām valsts institūcijām savā dalībvalstī objektīvu pierādījumu, kas tā saņemšanas laikā acīmredzami pamatoja viņa tiesības nemaksāt nodokļus par precēm atbilstoši 28.c panta A. punkta a) apakšpunktam, un atbildīgās institūcijas sākotnēji ir šo pierādījumu pieņēmušas kā pamato atbrīvošanai no nodokļiem, kādos gadījumos (ja tādi ir) piegādes dalībvalsts atbildīgās institūcijas var tomēr pieprasīt piegādātājam maksāt PVN par šīm precēm, ja viņi turpmāk saņem pierādījumus, kuri: a) liek apšaubīt iepriekšējo pierādījumu ticamību vai b) parāda, ka iesniegtie pierādījumi bija pēc būtības viltoti, bet piegādātājs par to nezināja vai tajā netika iesaistīts? |
| --- | --- |

3)

attiecīgajos apstākļos, ja piegādātājs, rīkojoties labā ticībā, pēc prasības par atmaksu iesniegšanas ir iesniedzis atbildīgajām valsts institūcijām savā dalībvalstī objektīvu pierādījumu, kas tā saņemšanas laikā acīmredzami pamatoja viņa tiesības nemaksāt nodokļus par precēm atbilstoši 28.c panta A. punkta a) apakšpunktam, un atbildīgās institūcijas sākotnēji ir šo pierādījumu pieņēmušas kā pamato atbrīvošanai no nodokļiem, kādos gadījumos (ja tādi ir) piegādes dalībvalsts atbildīgās institūcijas var tomēr pieprasīt piegādātājam maksāt PVN par šīm precēm, ja viņi turpmāk saņem pierādījumus, kuri: a) liek apšaubīt iepriekšējo pierādījumu ticamību vai b) parāda, ka iesniegtie pierādījumi bija pēc būtības viltoti, bet piegādātājs par to nezināja vai tajā netika iesaistīts?

| 4) | vai atbildi uz 3. jautājumu ietekmē fakts, ka pastāv pierādījumi, ka pircējs ir iesniedzis pārskatus nodokļu institūcijām galamērķa dalībvalstī, un šie pārskati ietver kā Kopienas iekšējās preču iegādes pirkumus, kas ir šīs prasības priekšmets, un ka pircējs tajos ierakstīja summu, kas domāta kā iegādes nodoklis, vienlīdz deklarējot tādu pašu summu kā ieguldāmo nodokli atbilstoši Sestās Direktīvas 17. panta 2. punkta d) apakšpunktam? |
| --- | --- |

4)

vai atbildi uz 3. jautājumu ietekmē fakts, ka pastāv pierādījumi, ka pircējs ir iesniedzis pārskatus nodokļu institūcijām galamērķa dalībvalstī, un šie pārskati ietver kā Kopienas iekšējās preču iegādes pirkumus, kas ir šīs prasības priekšmets, un ka pircējs tajos ierakstīja summu, kas domāta kā iegādes nodoklis, vienlīdz deklarējot tādu pašu summu kā ieguldāmo nodokli atbilstoši Sestās Direktīvas 17. panta 2. punkta d) apakšpunktam?

---

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā Direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem - Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 22. jūlija Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia rīkojumu lietā Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori - A.N.A.V. pret Comune di Bari, kā arī A.M.T.A.B. Servizio SpA

lieta C-410/04

(2004/C 300/53)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts rīkojums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 22. jūlija Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia lēmumu lietā Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori pret A.N.A.V. un Comune di Bari nonche A.M.T.A.B. Servizio SpA, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 27. septembrī.

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

“Vai ar Kopienas tiesībām un, it īpaši, EK līguma 46., 49. un 86. pantā paredzētajiem caurskatāmības un brīvas konkurences principiem ir saderīga dekrēta - likuma Nr. 267/00, kas grozīts ar dekrēta - likuma Nr. 269/03 14. pantu, 113. panta 5. daļa daļā, kurā tā nekādā ziņā neierobežo publiskās administrācijas tiesības brīvi izvēlēties, kādā veidā piešķirt līgumus par publisko pakalpojumu sniegšanu, proti, izvēli starp šo līgumu piešķiršanu, pamatojoties uz publiski izsludinātu konkursu, un šī līguma piešķiršanu sabiedrībai, kas atrodas šīs publiskās administrācijas pilnā kontrolē.”

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/27

---

Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu komisija iesniedza 2004. gada 24. septembrī

(lieta C-412/04)

(2004/C 300/54)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 24. septembrī ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu komisija, kuru pārstāv Klaus Wiedner un Giuseppe Bambara.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Direktīvu 93/37/EEK (1), 93/36/EEK (2), 92/50/EEK (3) un 93/38/EEK (4), ar EKL 43. un 49. pantu, kā arī caurskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principus, kas ir to tieša izpausme, pieņemot tiesību normas, ko satur 1994. gada 11. februāra likuma Nr. 109, kas ir pēdējo reizi grozīts ar 2002. gada 1. augusta likuma Nr. 166 7. pantu, 2. panta 1. daļa, 17. panta 12. daļa, 27. panta 2. daļa, 30. panta 6.a daļa, 37. b pants un 37. c panta 1. daļa, likuma Nr. 109/94, kas ir pēdējo reizi grozīts ar likumu Nr. 166/2002, 2. panta 5. daļa, skatoties kopsakarā ar likumu Nr. 1150/1942 un Nr. 10/1977 ar vēlākajiem grozījumiem un papildinājumiem, likuma 109/1994 28. panta 4. daļa, skatoties kopsakarā ar 1999. gada 21. decembra DPR Nr. 554 188. pantu, kā arī likuma Nr 166/2002 7. pants un 1995. gada 17. marta Decreto legislativo Nr. 157 3. panta 3. daļa; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti ar Direktīvu 93/37/EEK (1), 93/36/EEK (2), 92/50/EEK (3) un 93/38/EEK (4), ar EKL 43. un 49. pantu, kā arī caurskatāmības un vienlīdzīgas attieksmes principus, kas ir to tieša izpausme, pieņemot tiesību normas, ko satur 1994. gada 11. februāra likuma Nr. 109, kas ir pēdējo reizi grozīts ar 2002. gada 1. augusta likuma Nr. 166 7. pantu, 2. panta 1. daļa, 17. panta 12. daļa, 27. panta 2. daļa, 30. panta 6.a daļa, 37. b pants un 37. c panta 1. daļa, likuma Nr. 109/94, kas ir pēdējo reizi grozīts ar likumu Nr. 166/2002, 2. panta 5. daļa, skatoties kopsakarā ar likumu Nr. 1150/1942 un Nr. 10/1977 ar vēlākajiem grozījumiem un papildinājumiem, likuma 109/1994 28. panta 4. daļa, skatoties kopsakarā ar 1999. gada 21. decembra DPR Nr. 554 188. pantu, kā arī likuma Nr 166/2002 7. pants un 1995. gada 17. marta Decreto legislativo Nr. 157 3. panta 3. daļa;

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija paskaidro, ka likuma Nr. 109/94 2. panta 1. daļas un 1995. gada 17. marta Decreto legislativo Nr. 157 3. panta 3. daļas, saskaņā ar kurām publiskās būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas tiesības ir piemērojamas arī līgumiem, kuru galvenā sastāvdaļa saimnieciskā ziņā ir būvdarbi, kaut arī salīdzinājumā ar pārējiem pakalpojumiem tiem viennozīmīgi ir otršķirīga nozīme, rezultātā daudzi pakalpojumu un piegādes līgumi tiek izņemti no Kopienas tiesību, proti, Direktīvas 92/50, attiecīgi, 93/36, piemērošanas sfēras.

Tā kā šo direktīvu piemērošanas robežas ir ievērojami šaurākas nekā Direktīvas 93/37 piemērošanas robežas, apstrīdēto tiesību normu rezultātā jaukti pakalpojumu un būvdarbu, piegāžu un būvdarbu vai piegāžu, būvdarbu un pakalpojumu līgumi, kas atrodas Direktīvu 92/50 un 93/36 piemērošanas sfērā, bet neatrodas Direktīvas 93/37 piemērošanas sfērā, tika piešķirti, neievērojot Direktīvās 92/50 un 93/36 paredzēto procedūru, tikai tāpēc, ka būvdarbi, kaut arī tiem ir otršķirīga nozīme, bija galvenā sastāvdaļa saimnieciskā ziņā. Šādā aspektā apstrīdētās tiesību normas ir pretējas Direktīvām 92/50 un 93/36.

Privātpersonu regulējums, izņemot pasākumus, kas veikti no apgūšanas izmaksām

Komisija uzskata, ka likuma Nr. 109/94 2. panta 5. daļa ir pretēja Direktīvai 93/37 tādejādi, ka tā līguma starp privātpersonu un valsts pārvaldi gadījumā, kas aptver vairākus pasākumus vai darbus, kuri, atsevišķi ņemot, atrodas ārpus Direktīvas 93/37 piemērošanas sfēras, bet kuri, kopā ņemot, tomēr iekļaujas šajā sfērā, atbrīvo no pienākuma ievērot šajā direktīvo paredzēto procedūru, skatoties kopsakarā ar likumiem Nr. 1051/42 un Nr. 10/77, kā arī vēlākajiem grozījumiem un papildinājumiem, saskaņā ar ko apgūšanas darbi var tikt piešķirti tieši būvuzņēmējam, kam ir dotas tiesības saskaņā ar būvatļauju vai apstiprinātu apgūšanas plānu.

Būvdarbu, kas atrodas ārpus Kopienas tiesību piemērošanas sfēras, plānošanas un vadīšanas regulējums

Komisija ziņo, ka likuma 109/94 17. un 30. pants, saskaņā ar ko līgumslēdzējas iestādes attiecīgos līgumus var piešķirt, pamatojoties uz uzticēšanos, neizsludinot par tiem konkursu nekādā formā, neapstrīdami ir pretēji caurskatāmības principam, kas ir tieša EKL 49. panta izpausme. Bez tam atsaukšanās uz pakalpojuma sniedzēja pieredzes un spēju pārbaudes procedūru pati par sevi nevar nodrošināt caurskatāmības principa ievērošanu, ja bez tam netiek paredzēta izsludināšana pat minimālā veidā, kas dotu iespēju vienlīdzīgai konkurencei visu, kas ir potenciāli ieinteresēti pakalpojuma sniegšanā, starpā.

Būvdarbu vadības piešķiršanas regulējums

Komisija paskaidro, ka likuma Nr. 109/94 27. panta 2. daļa, kas atļauj tieši piešķirt būvdarbu vadības līgumus tiem, kam ir uzdota būvdarbu plānošana, ir pretēja, atkarībā no piešķirto pakalpojumu apmēra un piemērojamā regulējuma, Direktīvām 92/50 un 93/38, vai arī EKL 43. pantam vai 49. pantam.

Darba pieņemšanas pakalpojumu līgumu piešķiršanas regulējums

Komisija uzskata, ka likuma Nr. 109/94 28. pantā paredzētais mehānisms, kas piešķir tiesības līgumslēdzējām iestādēm tieši izvēlēties personas, kam uzticēta darba pieņemšana, ārpus pašu organizācijas, neparedzot konkursa izsludināšanu vai citu publiskošanas formu, kas visiem, kas ir potenciāli ieinteresēti pakalpojuma sniegšanā, dotu iespēju pieteikties darba pieņemšanas pakalpojumu līguma saņemšanai, ir pretējs, atkarībā no piešķirto pakalpojumu apmēram un piemērojamā regulējuma, Direktīvām 92/50 un 93/38 vai caurskatāmības principam, kura tiešas izpausmes ir EKL 43. pants un EKL 49. pants.

Projektu finansēšanas regulējums

Likuma Nr. 109/94 37. a un turpmākie panti regulē “projektu finansēšanas” institūtu. Šim institūtam ir jādod iespēja sabiedriskus būvdarbus īstenot, piešķirot būvkoncesiju, pamatojoties uz piedāvājumiem, ko dod ārpus pārvaldes esošas personas, tā saucamie - koncesionāri.

Komisija ziņo, ka šis konkursa par koncesijas izsludināšanas variantu regulējums dod priekšroku koncesionāriem attiecībā pret citiem iespējamiem pretendentiem divu iemeslu dēļ. Pirmkārt, no procesuālā viedokļa, koncesionārs automātiski tiek aicināts piedalīties apspriežu par koncesijas piešķiršanu procedūrā, nesalīdzinot tā piedāvājumu ar iepriekšējā konkursa dalībnieku piedāvājumu. Tādēļ koncesijas piešķiršanas procedūraā, arī tad ja šajā konkursā ir iesniegti vairāk nekā divi piedāvājumi, kas ir labāki nekā sākotnējais koncesionāra piedāvājums, tomēr tiek ņemti vērā tikai divi labākie piedāvājumi un koncesionāra piedāvājums. Otrkārt, materiālā nozīmē, koncesionāram piešķirtā iespēja koncesijas piešķiršanas procesa laikā mainīt savu piedāvājumu būtībā nozīmē priekšrocību radīšanu, piešķirot koncesiju.

Komisija uzskata, ka koncesionāram piešķirtās priekšrocības attiecībā pret koncesijas pretendentiem ir nesavienojamas ar vienlīdzīgas attieksmes principu.

---

(1)  OV L 199, 09. 08. 1993., 54. lpp.

(2)  OV L 199, 09. 08. 1993., 1. lpp.

(3)  OV L 209, 24. 07. 1992., 1. lpp.

(4)  OV L 199, 09. 08. 1993., 84. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/29

---

Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī iesniedza The Sunrider Corporation, par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 (1) The Sunrider Corporation / Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), otrai pusei lietu izskatot ITSB Apelāciju padomē esot Juan Espadafor Caba

(lieta C-416/04 P)

(2004/C 300/55)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 29. septembrī izskatīšanai ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 The Sunrider Corporation pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), kurā otra puse lietu izskatot ITSB Apelāciju padomē bija Juan Espadafor Caba, ko iesniedza The Sunrider Corporation, Torrance, Kalifornija (ASV), ko pārstāv A. Kocklauner, jurists.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | Pilnībā atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 (“apstrīdētais lēmums”). |
| --- | --- |

1)

Pilnībā atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija spriedumu lietā T-203/02 (“apstrīdētais lēmums”).

| 2) | Piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (“ITSB”) atlīdzināt izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Eiropas Kopienu Tiesā. |
| --- | --- |

2)

Piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (“ITSB”) atlīdzināt izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Eiropas Kopienu Tiesā.

| 3) | Atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Pirmās Apelāciju padomes 2002. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 1046/2000-1. |
| --- | --- |

3)

Atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Pirmās Apelāciju padomes 2002. gada 8. aprīļa lēmumu lietā R 1046/2000-1.

| 4) | Piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (“ITSB”) atlīdzināt izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā un ITSB. |
| --- | --- |

4)

Piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (“ITSB”) atlīdzināt izdevumus, kas radušies, izskatot lietu Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā un ITSB.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas iesniedzējs uzskata, ka Pirmās instances tiesas spriedums ir atceļams sekojošu iemeslu dēļ:

Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. un 3. punkta kopsakarā ar tās 15. panta 3. punktu pārkāpums (Izmantošana bez īpašnieka piekrišanas)

Pirmās instances tiesa nepareizi interpretējusi Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. un 3. punktu kopsakarā ar tās 15. panta 3. punktu, jo tā kļūdaini ņēmusi vērā to, ka preču zīmi izmantojusi trešā persona.

Šajā sakarā Pirmās instances tiesa nepareizi interpretējusi Regulas par Kopienas preču zīmi 15. panta 1. un 3. punktā regulēto pierādīšanas pienākuma sadalījumu. Bez tam, Pirmās instances tiesa ņēma vērā iebilduma iesniedzēja (netiešus) apgalvojumus un pierādījumus, kas nebija neapgāžami. Turklāt Pirmās instances tiesa balstījās uz pieņēmumiem, nevis pārliecinošiem pierādījumiem. Visbeidzot, Pirmās instances tiesai būtu bijis jāpārbauda, vai, ievērojot visus attiecīgos faktiskos un juridiskos apsvērumus, būtu bijis iespējams Pirmās instances tiesas sprieduma pasludināšanas brīdī pieņemt jaunu lēmumu ar tādu pašu operatīvo daļu, kā lēmums, par kuru bija iesniegta sūdzība.

Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. punkta pārkāpums (Nepārliecinoši pierādījumi par pretstatīto preču zīmi)

Tāpat Pirmās instances tiesa ir pārkāpusi Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. punktu, ciktāl tā nepareizi interpretējusi faktiskas izmantošanas jēdzienu Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. punkta izpratnē.

Proti, Pirmās instances tiesa nav izvērtējusi to, ka:

| — | iebilduma iesniedzējs par 1996. gadu iesniedza tikai trīs rēķinus, par kopējo summu, kas nepārsniedza EUR 3476; |
| --- | --- |

—

iebilduma iesniedzējs par 1996. gadu iesniedza tikai trīs rēķinus, par kopējo summu, kas nepārsniedza EUR 3476;

| — | iebilduma iesniedzējs par 1997. gadu iesniedza tikai divus rēķinus, par kopējo summu, kas nepārsniedza EUR 1306; |
| --- | --- |

—

iebilduma iesniedzējs par 1997. gadu iesniedza tikai divus rēķinus, par kopējo summu, kas nepārsniedza EUR 1306;

| — | attiecīgās preces bija preces ar mazu izmaksu, tātad preces, kas tiek ražotas lielā apjomā un plašam patēriņam; |
| --- | --- |

—

attiecīgās preces bija preces ar mazu izmaksu, tātad preces, kas tiek ražotas lielā apjomā un plašam patēriņam;

| — | šīs preces ir salīdzinoši viegli pārdot; |
| --- | --- |

—

šīs preces ir salīdzinoši viegli pārdot;

| — | attiecīgās preces bija, labākajā gadījumā, pārdotas vienam patērētājam. |
| --- | --- |

—

attiecīgās preces bija, labākajā gadījumā, pārdotas vienam patērētājam.

Tāpēc pretnostatītā preču zīme EC 372 221“VITAFRUIT” nav tikusi faktiski izmantota Regulas par Kopienas preču zīmi 43. panta 2. punkta izpratnē, jo tās izmantošana ir bijusi neregulāra, nepastāvīga, minimāla, un lielā daļā teritorijas, kurā preču zīme ir aizsargāta, tā faktiski lietota netika.

Regulas par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

Bez tam, salīdzināmās preču zīmes nav tik līdzīgas, lai tās maldinātu sabiedrību, attiecībā uz precēm, kas klasificētas kā ''ārstniecības augu un vitamīnu dzērieni“, par ko iesniegts pieteikums preču zīmes Nr. 156 422”VITAFRUIT“ reģistrēšanai. Proti, starp tādām precēm kā ''ārstniecības augu un vitamīnu dzērieni” un “augļu sulas koncentrāts” ir tikai attāla līdzība, jo tām ir tikai daži saskares punkti.

Šī secinājuma pamatā ir fakts, ka salīdzināmās preces ir atšķirīgas, ja ņem vērā to īpašības, izejvielas un preču ražošanas apstākļus, proti, tehnoloģijas, zinātību un šo izstrādājumu ražošanai nepieciešamās iekārtas. Bez tam, salīdzināmās preces atšķiras attiecībā uz to lietošanas veidu, funkcionālajām īpašībām un to izplatīšanas veidu. Tāpēc, apskatāmo preču atšķirības pārsniedz to iespējamās kopējās iezīmes.

---

(1)  OV C 233, 28.9.2002, 26. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/30

---

Apelācija, ko 2004. gada 29. septembrī ierosināja Regione Siciliana, par 2004. gada 8. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) rīkojumu lietā T-341/02 Regione Siciliana pret Eiropas Kopienu Komisiju

(lieta C-417/04 P)

(2004/C 300/56)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 29. septembrī ir iesniegta apelācijas sūdzība par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (trešā palāta) 2004. gada 8. jūlija rīkojumu lietā T-341/02 starp Regione Siciliana un Eiropas Kopienu Komisiju, ko iesniedza Regione Siciliana, ko pārstāv Avvocatura dello Stato.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījums Tiesai ir šāds:

| — | atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija rīkojumu. |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2004. gada 8. jūlija rīkojumu.

Pamati un galvenie argumenti

| — | Rīkojuma 47., 48. un 49. punktā ir skaidri rakstīts, ka tiesas nolēmuma juridisko pamatu veido Pirmās instances tiesas Reglamenta 113. pants, kas ir šāds: “Pirmās instances tiesa jebkurā laikā pēc savas ierosmes var apsvērt, vai pastāv kāds absolūts šķērslis tiesas procesam”. Šajā gadījumā iepriekš minētajā dokumentā nav atrodamas norādes ne uz vienu “absolūtu šķērsli tiesas procesam”, kas varētu pamatot lietas nepieņemamību, ko atzinusi Pirmās instances tiesa. Turklāt Pirmās instances tiesa pat nav centusies paskaidrot, kādi varētu būt un kas varētu ietilpt šajos “absolūtajos šķēršļos tiesas procesam”, kuru dēļ veicama īpašā procedūra, kas paredzēta Reglamenta 113. pantā. Pilnīgs pamatojuma trūkums šajā jautājumā veido tiesību uz aizstāvēšanos un tiesību tikt uzklausītam būtisku pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

Rīkojuma 47., 48. un 49. punktā ir skaidri rakstīts, ka tiesas nolēmuma juridisko pamatu veido Pirmās instances tiesas Reglamenta 113. pants, kas ir šāds: “Pirmās instances tiesa jebkurā laikā pēc savas ierosmes var apsvērt, vai pastāv kāds absolūts šķērslis tiesas procesam”. Šajā gadījumā iepriekš minētajā dokumentā nav atrodamas norādes ne uz vienu “absolūtu šķērsli tiesas procesam”, kas varētu pamatot lietas nepieņemamību, ko atzinusi Pirmās instances tiesa. Turklāt Pirmās instances tiesa pat nav centusies paskaidrot, kādi varētu būt un kas varētu ietilpt šajos “absolūtajos šķēršļos tiesas procesam”, kuru dēļ veicama īpašā procedūra, kas paredzēta Reglamenta 113. pantā. Pilnīgs pamatojuma trūkums šajā jautājumā veido tiesību uz aizstāvēšanos un tiesību tikt uzklausītam būtisku pārkāpumu;

| — | EKL 230. panta pārkāpums un nepareiza piemērošana attiecībā uz Regione Siciliana tiesībām rīkoties un tātad būtisku tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpums; |
| --- | --- |

—

EKL 230. panta pārkāpums un nepareiza piemērošana attiecībā uz Regione Siciliana tiesībām rīkoties un tātad būtisku tiesību uz aizstāvēšanos pārkāpums;

| — | 4. panta 1. punkta pārkāpums un nepareiza piemērošana Padomes 1988. gada 24. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2052 (1), ar vēlākajiem grozījumiem; |
| --- | --- |

—

4. panta 1. punkta pārkāpums un nepareiza piemērošana Padomes 1988. gada 24. jūnija Regulā (EEK) Nr. 2052 (1), ar vēlākajiem grozījumiem;

| — | 1988. gada 18. decembra Regulas (EEK) Nr. 4253/88 (2) 9. panta 1. punkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

1988. gada 18. decembra Regulas (EEK) Nr. 4253/88 (2) 9. panta 1. punkta pārkāpums;

| — | pamatojuma trūkums sakarā ar nesaskaņotību un patvaļību; |
| --- | --- |

—

pamatojuma trūkums sakarā ar nesaskaņotību un patvaļību;

| — | pamatojuma trūkums sakarā ar pretrunīgumu, neloģiskumu un argumentu neesamību. |
| --- | --- |

—

pamatojuma trūkums sakarā ar pretrunīgumu, neloģiskumu un argumentu neesamību.

---

(1)  OV L 185, 15.7.1988., 9. lpp.

(2)  OV L 374, 31.12.1988., 1. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Audiencia Provincial de Barcelona Piecpadsmitās nodaļas rīkojumu lietā MATRATZEN CONCOD, AG pret HUKLA-GERMANY, S.A.

(lieta C-421/04)

(2004/C 300/57)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 28. jūnija Audiencia Provincial de Barcelona Piecpadsmitās nodaļas rīkojumu lietā MATRATZEN CONCOD, AG pret HUKLA-GERMANY, S.A. un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 1. oktobrī.

Audiencia Provincial de Barcelona Piecpadsmitā nodaļa lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai tas, ka preču zīmes reģistrācija vienā dalībvalstī ir spēkā [citās dalībvalstīs], var būt slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm, ja preču zīmei, par ko ir strīds, nav atšķirtspējas vai tā tirdzniecībā tiek izmantota, lai apzīmētu preci, ko tā aizsargā, vai preces veidu, kvalitāti, daudzumu, mērķi, vērtību, ģeogrāfisko izcelsmi vai citas preces īpašības, un ja preču zīme ir citas dalībvalsts valodā, kurā reģistrācijas valstī nerunā, kā tas ir attiecībā uz Spānijas preču zīmi “MATRATZEN”, kas apzīmē matračus un ar tiem saistītas preces?

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/31

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 14. septembra Social Security Commissioner (Londona) rīkojumu lietā Sarah Margaret Richards pret Secretary of State for Work and Pensions

(lieta C-423/04)

(2004/C 300/58)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 14. septembra Social Security Commissioner (Sociālā nodrošinājuma komisārs) (Londona) rīkojumu lietā Sarah Margaret Richards pret Secretary of State for Work and Pensions (Valsts sekretārs nodarbinātības un pensiju jautājumos) un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 4. oktobrī.

Social Security Commissioner lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | vai Direktīva 79/7 (1) aizliedz atteikt vecuma pensiju transseksuālai personai, kas ir mainījusi vīrieša dzimumu uz sieviešu dzimumu, līdz viņa sasniedz 65 gadu vecumu, kaut viņai būtu piešķirama šāda pensija jau 60 gadu vecumā, ja saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem viņa tiktu uzskatīta par sievieti; |
| --- | --- |

1)

vai Direktīva 79/7 (1) aizliedz atteikt vecuma pensiju transseksuālai personai, kas ir mainījusi vīrieša dzimumu uz sieviešu dzimumu, līdz viņa sasniedz 65 gadu vecumu, kaut viņai būtu piešķirama šāda pensija jau 60 gadu vecumā, ja saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem viņa tiktu uzskatīta par sievieti;

| 2) | ja aizliedz, no kura datuma Tiesas spriedums par pirmo jautājumu stājas spēkā. |
| --- | --- |

2)

ja aizliedz, no kura datuma Tiesas spriedums par pirmo jautājumu stājas spēkā.

---

(1)  Padomes 1978. gada 19. decembra Direktīva 79/7/EEK par pakāpenisku vienlīdzīgas attieksmes principa pret vīriešiem un sievietēm īstenošanu sociālā nodrošinājuma jautājumos (OV L 6, 10.01.1979., 24. lpp.).

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/31

---

Prasība pret Francijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

(lieta C-424/04)

(2004/C 300/59)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 4. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Francijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv K. Wiedner un B. Stromsky, pārstāvji, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka neparedzot līgumslēdzējām iestādēm pienākumu nodrošināt īstu konkurenci, nosakot piegādātāju diapazonu ar minimālu 5 pretendentu piedalīšanos slēgtās procedūras ietvaros, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK (1) 19. 2. panta, Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK (2) 22.2. panta un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK (3); |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka neparedzot līgumslēdzējām iestādēm pienākumu nodrošināt īstu konkurenci, nosakot piegādātāju diapazonu ar minimālu 5 pretendentu piedalīšanos slēgtās procedūras ietvaros, Francijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK (1) 19. 2. panta, Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK (2) 22.2. panta un Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/37/EEK (3);

| 2) | atzīt, ka izslēdzot no Francijas valsts līgumu normu piemērošanas jomas aizņēmumu vai finansiālo saistību līgumus, kas domāti, lai nodrošinātu finansējumu vai skaidras naudas nepieciešamību un kas nav saistīti ar darījumiem ar nekustamo īpašumu, Francijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, kas izriet no Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK 1. panta a) vii) apakšpunkta un Padomes Direktīvas 93/38/EEK (4) 4. panta c) iv) apakšpunkta; |
| --- | --- |

2)

atzīt, ka izslēdzot no Francijas valsts līgumu normu piemērošanas jomas aizņēmumu vai finansiālo saistību līgumus, kas domāti, lai nodrošinātu finansējumu vai skaidras naudas nepieciešamību un kas nav saistīti ar darījumiem ar nekustamo īpašumu, Francijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, kas izriet no Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK 1. panta a) vii) apakšpunkta un Padomes Direktīvas 93/38/EEK (4) 4. panta c) iv) apakšpunkta;

| 3) | atzīt, ka paredzot, ka valsts līgumi par:






  — | juridisko pakalpojumu sniegšanu; |
| --- | --- | --- |

3)

atzīt, ka paredzot, ka valsts līgumi par:

—

juridisko pakalpojumu sniegšanu;

| — | sociālo un sanitāro pakalpojumu sniegšanu; |
| --- | --- |

—

sociālo un sanitāro pakalpojumu sniegšanu;

| — | atpūtas, kultūras un sporta pakalpojumu sniegšanu; |
| --- | --- |

—

atpūtas, kultūras un sporta pakalpojumu sniegšanu;

| — | izglītības, kā arī kvalifikācijas un profesionālās integrācijas pakalpojumu sniegšanu, |
| --- | --- |

—

izglītības, kā arī kvalifikācijas un profesionālās integrācijas pakalpojumu sniegšanu,

kas attiecībā uz to piešķiršanu ir pakļauti tikai pienākumiem, kas izriet no pakalpojumu definīcijas, atsaucoties uz normām, ja tādas eksistē, ka arī paziņojumu par līgumu, skaidri nenorādot Līguma noteikumus un principus, Francijas Republika nav izpildījusi savus pienākumus, kas izriet no Līguma (49. pants) principiem un noteikumiem un, jo īpaši, vienlīdzīgas attieksmes un caurredzamības principa, kura sekas ir atbilstoša publicitāte;

| 4) | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

4)

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Francijas valsts līgumu normas zināmā mērā nav savienojamas ar EK līguma un Kopienas direktīvu noteikumiem un principiem par valsts līgumiem.

Vispirms, neparedzot līgumslēdzējām iestādēm pienākumu nodrošināt īstu konkurenci ar minimālu 5 pretendentu piedalīšanos, Francijas Republika ir pārkāpusi Kopienu direktīvās minēto pienākumu nodrošināt īstu konkurenci noteiktu slēgtu procedūru ietvaros valsts līgumu piešķiršanas jomā.

Tāpat Francijas Republika, izslēdzot no Francijas valsts līgumu normu piemērošanas jomas aizņēmumu vai finansiālo saistību līgumus, kas domāti, lai nodrošinātu finansējumu vai skaidras naudas nepieciešamību, un kas nav saistīti ar darījumiem ar nekustamo īpašumu, nav izpildījusi savus pienākumus. Tomēr šie līgumi attiecas uz pakalpojumu sniegšanu un tātad ietilpst direktīvu piemērojamības jomā. Turklāt nevar uzskatīt, ka uz tiem attiecas izņēmums par maksājumiem un citiem finanšu instrumentiem.

Visbeidzot, pārkāpjot EK līguma 49. pantā paredzēto nediskriminācijas principu kā arī caurredzamības principu, noteikti līgumi par pakalpojumu sniegšanu tika izslēgti no pienākuma par atbilstošas publicitātes pakāpes nodrošināšanu, piemērojamības sfēras.

---

(1)  Padomes Direktīva 93/36/EEK ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras (OV L 199, 9.8.1993., 1. lpp.)

(2)  Padomes Direktīva 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 24.7.1992., 1. lpp.)

(3)  Padomes Direktīva 93/37/EEK par to kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu piešķiršanas procedūru (OV L 199, 9.8.1993., 54. lpp.)

(4)  Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīva 93/38/EEK ar ko koordinē līgumu piešķiršanas procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/32

---

Prasība pret Itālijas Republiku, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

(lieta C-425/04)

(2004/C 300/60)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 4. oktobrī ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Itālijas Republiku, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Wouter Wils un Claudio Loggi.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīvu 2001/16/EK (1) par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību, vai, jebkurā gadījuma, neinformējot Komisiju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 27. pants. |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas nepieciešami, lai transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 19. marta Direktīvu 2001/16/EK (1) par Eiropas parasto dzelzceļu sistēmas savstarpēju izmantojamību, vai, jebkurā gadījuma, neinformējot Komisiju, Itālijas Republika nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek šīs direktīvas 27. pants.

| — | piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Itālijas Republikai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas transponēšanas termiņš ir notecējis 2003. gada 20. aprīlī.

---

(1)  OV L 110, 20.4.2001., 1. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/32

---

Apelācija, ko 2004. gada 4. oktobrī iesniedza Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA), par 2004. gada 7. jūlija Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) spriedumu lietā T-175/03 Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA)

lieta C-426/04 P

(2004/C 300/61)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai 2004. gada 4. oktobrī ir iesniegta apelācija par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2004. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-175/03 Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA), ko iesniedza Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA), ko pārstāv Albert Coolen, Jean-Noël Louis, Etienne Marchal un Sébastien Orlandi, advokāti.

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:

Nospriest:

| — | atcelt pilnībā Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2004. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-175/03 (Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra). |
| --- | --- |

—

atcelt pilnībā Pirmās instances tiesas (ceturtā palāta) 2004. gada 7. jūlija spriedumu lietā T-175/03 (Norbert Schmitt/Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra).

Otrkārt, pieņemt lēmumu par jauniem pasākumiem:

| — | noraidīt prasību atcelt ERA 2003. gada 25. februāra lēmumu par līguma laušanu ar pagaidu darbinieku, ko prasītājs cēla pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

noraidīt prasību atcelt ERA 2003. gada 25. februāra lēmumu par līguma laušanu ar pagaidu darbinieku, ko prasītājs cēla pirmajā instancē;

| — | piespriest pusei, kas ir prasītājs lietas izskatīšanā pirmajā instancē, atbildētājs apelācijas tiesvedībā, atlīdzināt apelācijas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest pusei, kas ir prasītājs lietas izskatīšanā pirmajā instancē, atbildētājs apelācijas tiesvedībā, atlīdzināt apelācijas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmās instances tiesa neievēroja aizliegumu nepārkāpt prasījuma robežas, balstot savu lēmumu uz pamatiem un argumentiem, ko prasītājs pirmajā instancē nebija ne tieši izvirzījis, ne pietiekami tiesiski pamatojis.

Turklāt Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu tiesību jautājumos, interpretējot 4. pantu pagaidu darbinieka līgumā, kas noslēgts ar Schmitt kungu, kā tādu, kas ierobežo Aģentūras tiesības lauzt šo līgumu pirms viņa darba termiņa beigām, izņemot vienīgi gadījumus, ja Aģentūras darbība ievērojami samazinās vai tiek izbeigta.

Visbeidzot, Pirmās instances tiesa pieļāva kļūdu tiesību jautājumos, uzskatot, ka prasītāja tiesiskā paļāvība pirmajā instancē bija pārkāpta, kaut gan, kā tas izriet no sprieduma pamatojuma, prasītājam netika sniegtas nekādas īpašas, beznosacījumu, saskaņotas un visiem noteikumiem, kas piemērojami attiecībā uz citiem darbiniekiem, atbilstošas garantijas par to, ka viņš tiks paturēts darbā līdz Aģentūras darbības pilnvaru termiņa beigām.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/33 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/33

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof (Federālā finanšu tiesa) lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V.

(lieta C-430/04)

(2004/C 300/62)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 8. jūlijā Bundesfinanzhof lēmumu lietā Finanzamt Eisleben pret Feuerbestattungsverein Halle e.V., un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 7. oktobrī.

Bundesfinanzhof lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

vai privātais nodokļu maksātājs, kas konkurē ar publisko tiesību subjektu un apgalvo, ka tā neaplikšana ar nodokļiem vai pārāk zema aplikšana ar nodokļiem ir prettiesiska, var atsaukties uz Regulas 77/388/EEK (1) 4. panta 5. punkta 2. apakšpunktu?

---

(1)  OV L 145, 1. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/33 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/33

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 29. jūnijā Bundesgerichtshof lēmumu Massachussetts Institute of Technology apelācijas procesā

lieta C-431/04

(2004/C 300/63)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 29. jūnijā Bundesgerichtshof lēmumu Massachussetts Institute of Technology apelācijas procesā un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 7. oktobrī.

Bundesgerichtshof lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | Vai termins “zāļu aktīvo vielu kombinācija”, kas noteikts Padomes 1992. gada 18. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm (1) 1. panta b) apakšpunktā, paredz, ka katra no sastāvdaļām, no kurām sastāv kombinācija, pati par sevi ir aktīva viela ar zāļu iedarbību; |
| --- | --- |

1)

Vai termins “zāļu aktīvo vielu kombinācija”, kas noteikts Padomes 1992. gada 18. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1768/92 par papildu aizsardzības sertifikāta izstrādi zālēm (1) 1. panta b) apakšpunktā, paredz, ka katra no sastāvdaļām, no kurām sastāv kombinācija, pati par sevi ir aktīva viela ar zāļu iedarbību;

| 2) | Vai “zāļu aktīvo vielu kombinācija” ir arī tad, ja viena no divām vielu kombinācijas sastāvdaļām ir pazīstama zāļu aktīvā viela noteiktām indikācijām un otra sastāvdaļa padara iespējamu zāļu formu, kas izraisa zāļu atšķirīgu iedarbību uz šo indikāciju (in- vivo- implants ar vielas kontrolētu atbrīvošanu lai novērstu toksisku iedarbību)? |
| --- | --- |

2)

Vai “zāļu aktīvo vielu kombinācija” ir arī tad, ja viena no divām vielu kombinācijas sastāvdaļām ir pazīstama zāļu aktīvā viela noteiktām indikācijām un otra sastāvdaļa padara iespējamu zāļu formu, kas izraisa zāļu atšķirīgu iedarbību uz šo indikāciju (in- vivo- implants ar vielas kontrolētu atbrīvošanu lai novērstu toksisku iedarbību)?

---

(1)  OV L 182, 1. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/34

---

Prasība pret Edith Cresson kundzi, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 7. oktobrī

(lieta C-432/04)

(2004/C 300/64)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 7. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Edith Cresson kundzi, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv Hans Peter Hartvig un Julian Curalli, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| 1) | atzīt, ka Edith Cresson kundze pārkāpa pienākumus, ko tai uzlika EKL 213. pants; |
| --- | --- |

1)

atzīt, ka Edith Cresson kundze pārkāpa pienākumus, ko tai uzlika EKL 213. pants;

| 2) | pieņemt atbilstošu lēmumu atņemt Cresson kundzei tiesības uz pensiju pilnā apmērā vai daļēji un/vai uz visām citām priekšrocībām, kas saistītas ar šīm tiesībām vai izriet no tām, pēc Tiesas ieskatiem nosakot, ar kuru brīdi tiek uzsākta un cik ilgā termiņā tiek piemērota šo tiesību atņemšana; |
| --- | --- |

2)

pieņemt atbilstošu lēmumu atņemt Cresson kundzei tiesības uz pensiju pilnā apmērā vai daļēji un/vai uz visām citām priekšrocībām, kas saistītas ar šīm tiesībām vai izriet no tām, pēc Tiesas ieskatiem nosakot, ar kuru brīdi tiek uzsākta un cik ilgā termiņā tiek piemērota šo tiesību atņemšana;

| 3) | piespriest Edith Cresson kundzei atlīdzināt šīs tiesvedības izdevumus. |
| --- | --- |

3)

piespriest Edith Cresson kundzei atlīdzināt šīs tiesvedības izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisāres amata pienākumu izpildes laikā Cresson kundze, pretēji vispārīgajām interesēm, kā arī pienākumiem, ko viņai uzlika EKL 213. pants, izrādīja īpašu labvēlību diviem personīgiem draugiem. Viens no viņiem tika pieņemts darbā pēc Cresson kundzes iniciatīvas, lai gan viņa kvalifikācija neatbilda dažādiem posteņiem, kuros viņš tika pieņemts. Cresson kundzes īpaši labvēlīgā attieksme izpaudās vairākkārt, lai gan pakalpojumi, ko viņš sniedza, bija acīmredzami nepietiekami kvalitātes, kvantitātes un atbilstības ziņā. Tāpat, vienmēr pēc Cresson kundzes iniciatīvas, otram viņas draugam tika piedāvāts noslēgt pakalpojumu līgumus, lai gan pēc šiem līgumiem nebija atbilstoša pieprasījuma vai vajadzības. Cresson kundzes rīcību nenoteica iestādes intereses, bet galvenokārt vēlēšanās nodrošināt labumu šiem diviem draugiem. Vismaz Cresson kundze nevienā brīdī neizrādīja interesi par lēmumu regularitāti vai procedūrām, kas tiek īstenotas, neveica vajadzīgo uzraudzību pār personām, ar kurām viņa uzturēja draudzīgas attiecības. Tādējādi šādas darbības ir uzskatāmas par īpašas labvēlības izrādīšanu vai vismaz par tipisku nolaidību.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/34

---

Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 8. oktobrī

(lieta C-433/04)

(2004/C 300/65)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 8. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv D. Triantafyllou, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Eiropas Kopienu Komisijas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, uzliekot par pienākumu pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem, kas pieaicina apakšuzņēmēju, kas nav reģistrēti Beļģijā, ieturēt 15 % no summas, kas maksājama par veiktajiem darbiem un šiem pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem uzliekot solidāru un individuālu atbildību par to Beļģijā nereģistrēto uzņēmumu, ar kuriem tie stājas līgumattiecībās, nodokļu parādiem, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi tai ar Eiropas Kopienas Dibināšanas līguma 49. un 50. pantu uzliktos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, uzliekot par pienākumu pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem, kas pieaicina apakšuzņēmēju, kas nav reģistrēti Beļģijā, ieturēt 15 % no summas, kas maksājama par veiktajiem darbiem un šiem pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem uzliekot solidāru un individuālu atbildību par to Beļģijā nereģistrēto uzņēmumu, ar kuriem tie stājas līgumattiecībās, nodokļu parādiem, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi tai ar Eiropas Kopienas Dibināšanas līguma 49. un 50. pantu uzliktos pienākumus;

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Dalībvalsts likumdošanā būvniecības nozarē ir izvirzīta prasība, par tās neizpildi paredzot sodu, pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem, kad tie veic maksājumu līgumslēdzējām pusēm, ar ko tiem ir līgumattiecības un kuras nav reģistrētas Beļģijā, ieturēt 15 % no rēķina summas un iemaksāt to Beļģijas iestādēm, lai nodrošinātu šo pušu jebkādu nodokļu nomaksu vai parādu segšanu, un šī prasība ir pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežojums, kā tas noteikts EK līguma 49. un 50. pantā. Pilnvarotāju un darbuzņēmēju solidārā un individuālā atbildība par līgumslēdzēju pušu, kuras nav reģistrētas Beļģijā, nodokļu parādiem, kas veido gandrīz 35 % no kopējām darbu izmaksām bez PVN, arī ir EK līguma 49. un 50. panta pārkāpums.

Šīs normas attur pilnvarotājus un darbuzņēmējus no līgumattiecībām ar līgumslēdzējiem, kas nav reģistrēti Beļģijā. Solidāras un individuālas atbildības automātiska piemērošana attiecība uz pilnvarotājiem un darbuzņēmējiem par līgumslēdzēju pušu, kuras nav reģistrētas Beļģijā, nodokļu parādiem, nav savietojama ar samērīguma principu un ietver neattaisnojamu pilnvarotāju un darbuzņēmēju īpašuma tiesību un aizstāvības tiesību pārkāpumu. Pilnvarotāju un darbuzņēmēju solidāra un individuāla atbildība ir automātiska un iestādēm nav jāpārbauda attiecīgi pilnvarotāja vai darbuzņēmēja vaina vai līdzdalība. Atbildība var attiekties arī uz nodokļu parādiem par būvdarbiem, ko puse ir veikusi citām personām. Sods par ieturēšanas pienākuma pārkāpumu tiek paredzēts neieturētas summas divkāršā apmērā.

Likumdošana veido arī šķērsli nereģistrētiem uzņēmumiem, kuri vēlas piedāvāt savus pakalpojumus Beļģijā. Tiem ir jāpiekrīt saņemt par 15 % mazāk no rēķina summas, pat ja tiem nav nodokļu parādu, uz ko varētu attiecināt ieturēto summu, un šo summu tie var atgūt tikai pēc zināma laika, iesniedzot pieteikumu par tās atmaksāšanu.

Šie pasākumi nevar tikt uzskatīti par objektīvi attaisnojamiem. Vispirms, lielākoties pakalpojumu sniedzēji, kas dibināti citā dalībvalstī, nav atbildīgi par iepriekšminētajās normās minētajiem nodokļiem. Turklāt, atsevišķos gadījumos, kad nodokļu parādi ir atmaksājami vai atgūstami Beļģijā, ar iepriekšminētajām normām izveidotais mehānisms tā vispārīgā rakstura dēļ ir uzskatāms par nesamērīgu.

Visbeidzot, reģistrācijas iespējamība neattaisno ieturēšanas pienākumu un solidāro un individuālo atbildību. Darbības, kas saistītas ar reģistrācijas procedūru, kas savukārt nozīmē vairāk kā tikai informācijas paziņošanu Beļģijas iestādēm, nozīmē, ka reģistrācija nav alternatīva uzņēmumiem, kas nav dibināti Beļģijā un ik pa laikam vēlas izmantot savu pakalpojumu sniegšanas brīvību Beļģijā. Prasība reģistrēties padara EKL pakalpojumu sniegšanas brīvības noteikumus pilnīgi liekus.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/35

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Korkein Oikeus rīkojumu kriminālprocesā pret Jan - Erik Anders Ahokainen un Mati Leppik

(lieta C-434/04)

(2004/C 300/66)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Korkein Oikeus rīkojumu kriminālprocesā pret Jan - Erik Anders Ahokainen un Mati Leppik, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 11. oktobrī.

Korkein Oikeus lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | vai EKL 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas iestājas pret tādu dalībvalsts regulējumu, saskaņā ar kuru vairāk nekā 80 procentu stipra nedenaturēta etilspirta importu drīkst veikt tikai persona, kas ir saņēmusi atļauju? |
| --- | --- |

1)

vai EKL 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas iestājas pret tādu dalībvalsts regulējumu, saskaņā ar kuru vairāk nekā 80 procentu stipra nedenaturēta etilspirta importu drīkst veikt tikai persona, kas ir saņēmusi atļauju?

| 2) | Vai apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā šāds atļauju tiesību regulējums atbilst EKL 30. pantam? |
| --- | --- |

2)

Vai apstiprinošas atbildes uz pirmo jautājumu gadījumā šāds atļauju tiesību regulējums atbilst EKL 30. pantam?

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/35

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Cour de cassation de Belgique spriedumu lietā Sébastien Victor Leroy pret Ministère public

(lieta C-435/04)

(2004/C 300/67)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar 2004. gada 6. oktobra Cour de cassation de Belgique (Beļģijas Kasācijas tiesa) spriedumu lietā Sébastien Victor Leroy pret Ministère public, un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 14. oktobrī.

Cour de cassation de Belgique lūdz Tiesu lemt par šādu jautājumu:

Vai 49. līdz 55. pants 1957. gada 25. marta Eiropas Kopienas dibināšanas līgumā nepieļauj valsts tiesisko regulējumu pirmajā dalībvalstī, kas aizliedz personai, kura dzīvo un strādā minētajā valstī, izmantot tās teritorijā transportlīdzekli, kas pieder līzinga sabiedrībai otrā dalībvalstī, ja minētais transportlīdzeklis nav reģistrēts pirmajā valstī, kaut arī tas ir reģistrēts otrā valstī?

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/35

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - izteikts ar Hof van Cassatie van België 2004. gada 5. oktobra spriedumu lietā VAN ESBROECK Léopold Henri pret Openbaar Ministerie

(lieta C-436/04)

(2004/C 300/68)

Eiropas Kopienu Tiesā izskatīšanai ir iesniegts lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, kas izteikts ar Hof van Cassatie van België 2004. gada 5. oktobra spriedumu lietā VAN ESBROECK Léopold Henri pret Openbaar Ministerie un ko Tiesas kanceleja saņēmusi 2004. gada 13. oktobrī.

Hof van Cassatie van België lūdz Tiesu lemt par šādiem jautājumiem:

| 1) | Vai 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka to var piemērot Beļģijas tiesā attiecībā uz personu, kam ir uzrādīta apsūdzība Beļģijas krimināltiesā pēc 2001. gada 25. marta par tiem pašiem pārkāpumiem, par kuriem šī persona tika notiesāta ar Norvēģijas krimināltiesas 2000. gada 2. oktobra spriedumu un par kuriem uzliktais sods jau ir izciests, gadījumā, ja saskaņā ar 2.1. pantu 1999. gada 18. maija konvencijā, ko Eiropas Savienības Padome ir noslēgusi ar Īrijas Republiku un Norvēģijas Karalisti attiecībā uz pēdējo iesaistīšanos Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā, Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pantu Norvēģija ievieš un piemēro tikai no 2001. gada 25. marta?
  Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir pozitīva: |
| --- | --- |

1)

Vai 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka to var piemērot Beļģijas tiesā attiecībā uz personu, kam ir uzrādīta apsūdzība Beļģijas krimināltiesā pēc 2001. gada 25. marta par tiem pašiem pārkāpumiem, par kuriem šī persona tika notiesāta ar Norvēģijas krimināltiesas 2000. gada 2. oktobra spriedumu un par kuriem uzliktais sods jau ir izciests, gadījumā, ja saskaņā ar 2.1. pantu 1999. gada 18. maija konvencijā, ko Eiropas Savienības Padome ir noslēgusi ar Īrijas Republiku un Norvēģijas Karalisti attiecībā uz pēdējo iesaistīšanos Šengenas acquis ieviešanā, piemērošanā un attīstīšanā, Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pantu Norvēģija ievieš un piemēro tikai no 2001. gada 25. marta?

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir pozitīva:

| 2) | Vai 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pants saistībā ar 71. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nodarījumiem par to pašu jebkāda veida narkotisko un psihotropo vielu, ieskaitot kaņepes, turēšanu ar nodomu tās eksportēt vai importēt, ja par šādu eksportu un importu dažādās valstīs, kuras ir parakstījušas Šengenas līgumu vai kuras ievieš un piemēro Šengenas acquis, ir paredzēta atbildība, ir domāti tie paši nodarījumi, kas ir norādīti minētajā 54. pantā? |
| --- | --- |

2)

Vai 1990. gada 19. jūnija Konvencijas, ar kuru īsteno Šengenas līgumu, 54. pants saistībā ar 71. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka ar nodarījumiem par to pašu jebkāda veida narkotisko un psihotropo vielu, ieskaitot kaņepes, turēšanu ar nodomu tās eksportēt vai importēt, ja par šādu eksportu un importu dažādās valstīs, kuras ir parakstījušas Šengenas līgumu vai kuras ievieš un piemēro Šengenas acquis, ir paredzēta atbildība, ir domāti tie paši nodarījumi, kas ir norādīti minētajā 54. pantā?

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/36 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/36

---

Prasība pret Beļģijas Karalisti, ko Eiropas Kopienu Komisija iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

(lieta C-437/04)

(2004/C 300/69)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 15. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Beļģijas Karalisti, ko cēla Eiropas Kopienu Komisija, kuru pārstāv J.-F. Pasquier, pārstāvis, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, ieviešot nodokli, kas pārkāpj Eiropas Kopienu fiskālo imunitāti, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 3. pants; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, ieviešot nodokli, kas pārkāpj Eiropas Kopienu fiskālo imunitāti, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi pienākumus, ko tai uzliek Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 3. pants;

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar 1992. gada 23. jūlija reģionālo rīkojumu ieviešot reģionālo nodokli, ko sedz nekustamā īpašuma lietotāji un lietu tiesību īpašnieki attiecībā uz noteiktiem nekustamiem īpašumiem, kas atrodas Bruxelles-Capitale reģionā, ir pārkāpta Eiropas Kopienu fiskālā imunitāte, ko paredz 1964. gada 8. aprīļa Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 3. pants. Minētais rīkojums salīdzinājumā ar iepriekšējo regulējumu papildus ieviesa nekustamā īpašuma lietotāju aplikšanu ar nodokli, ko īpašniekiem jāmaksā gadījumos, ja nekustamais īpašums, kura platība pārsniedz noteiktu apjomu, tiek izmantots kā darba telpas. Kā tas redzams no 1992. gada 23. jūlija rīkojuma projekta, šāda īpašnieku nodokļa ieviešana faktiski rada juridisku mehānismu, kas vērsts uz to, lai izvairītos ievērot fiskālo imunitāti, ko bauda noteikts skaits personu vai iestāžu, kas lieto nekustamos īpašumus. Tās ir personas un to vidū, Kopienas, uz ko faktiski gulstas nodokļa ekonomiskās izmaksas – vai nu, pamatojoties uz nomas līgumā iekļautiem noteikumiem atbilstoši kuriem tām ir jāsedz visi nodokļi un nodevas, kas gulstas uz nekustamo īpašumu, lai atbrīvotu no tiem iznomātāju, vai nu sakarā ar to iekļaušanu nomas maksā. Tomēr atbilstoši Tiesas judikatūrai jebkura tiesību norma, kas, lai gan tiešā veidā Kopienai nodokli neuzliek, bet kuras faktiskā iedarbība un mērķis, kaut arī netieši, tomēr neizbēgami, ir uzlikt Kopienai nodokli, pārkāpj imunitātes principu.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/36 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/36

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Spānijas Karaliste iesniedza 2004. gada 21. oktobrī

(lieta C-442/04)

(2004/C 300/70)

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 21. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Spānijas Karaliste, kuru pārstāv Enrique Braquehais Conesa, Abogado del Estado, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2004. gada 19. jūlija Regulas (EK) Nr. 1415/2004 (1), ar ko nosaka maksimāli pieļaujamo ikgadējo zvejas intensitāti dažiem zvejas apgabaliem un zivsaimniecības nozarēm, 1. līdz 6. pantu, kas īsteno 3. un 6. pantus Padomes 2003. gada 4. novembra Regulā (EK) Nr. 1954/2003 (2), kura attiecas uz zvejas intensitātes pārvaldību saistībā ar dažiem Kopienas zvejas apgabaliem un resursiem un ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2847/93 (3) un atceļ Regulas (EK) Nr. 685/95 (4) un (EK) Nr. 2027/95 (5), un |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2004. gada 19. jūlija Regulas (EK) Nr. 1415/2004 (1), ar ko nosaka maksimāli pieļaujamo ikgadējo zvejas intensitāti dažiem zvejas apgabaliem un zivsaimniecības nozarēm, 1. līdz 6. pantu, kas īsteno 3. un 6. pantus Padomes 2003. gada 4. novembra Regulā (EK) Nr. 1954/2003 (2), kura attiecas uz zvejas intensitātes pārvaldību saistībā ar dažiem Kopienas zvejas apgabaliem un resursiem un ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2847/93 (3) un atceļ Regulas (EK) Nr. 685/95 (4) un (EK) Nr. 2027/95 (5), un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

nediskriminācijas principa pārkāpums,

| a) | jo ar šo prasību apstrīdētā Regula (EK) Nr. 1415/2004 nosaka Regulas (EK) Nr. 1954/2003, konkrēti, tās 3. un 6. panta - par maksimāli pieļaujamo ikgadējo zvejas intensitāti katrai dalībvalstij un katram zvejas apgabalam un zivsaimniecības nozarei, kas definēta iepriekš minētajos pantos - piemērošanas kārtību, kur Spānijas Karaliste apstrīd (lietā C-36/04) Regulu Nr. 1954/2003, kas diskriminē Spānijas floti pamatojoties uz piederību šai valstij, jo ciktāl tā atsaucas uz laika posmu no 1998. līdz 2002. gadam, šajā laikā, saskaņā ar Akta par Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanos Eiropas Kopienām noteikumiem un Regulu (EK) Nr. 685/95 un Nr. 2027/95 noteikumiem, bija ierobežota Spānijas flotes pieeja zonām CIEM V b, VI, VII un VIII a, b, d un e; |
| --- | --- |

a)

jo ar šo prasību apstrīdētā Regula (EK) Nr. 1415/2004 nosaka Regulas (EK) Nr. 1954/2003, konkrēti, tās 3. un 6. panta - par maksimāli pieļaujamo ikgadējo zvejas intensitāti katrai dalībvalstij un katram zvejas apgabalam un zivsaimniecības nozarei, kas definēta iepriekš minētajos pantos - piemērošanas kārtību, kur Spānijas Karaliste apstrīd (lietā C-36/04) Regulu Nr. 1954/2003, kas diskriminē Spānijas floti pamatojoties uz piederību šai valstij, jo ciktāl tā atsaucas uz laika posmu no 1998. līdz 2002. gadam, šajā laikā, saskaņā ar Akta par Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanos Eiropas Kopienām noteikumiem un Regulu (EK) Nr. 685/95 un Nr. 2027/95 noteikumiem, bija ierobežota Spānijas flotes pieeja zonām CIEM V b, VI, VII un VIII a, b, d un e;

| b) | jo jutīgas zonas izveidošana saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1954/2003 6. pantu, ko īsteno ar apstrīdēto Regulu (EK) Nr. 1415/2004, tāpat diskriminē Spānijas floti, jo jaunā jutīgā zona daļēji sakrīt ar tā saukto “Irish Box” zonu, kurā Spānijas flotei jau tika piemēroti ierobežojumi saskaņā ar Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanās līgumu. |
| --- | --- |

b)

jo jutīgas zonas izveidošana saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1954/2003 6. pantu, ko īsteno ar apstrīdēto Regulu (EK) Nr. 1415/2004, tāpat diskriminē Spānijas floti, jo jaunā jutīgā zona daļēji sakrīt ar tā saukto “Irish Box” zonu, kurā Spānijas flotei jau tika piemēroti ierobežojumi saskaņā ar Spānijas Karalistes un Portugāles Republikas pievienošanās līgumu.

pilnvaru nepareiza izmantošana,

jo jutīgās zonas aizsardzība, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 1954/2003 6. pantā, ko īsteno ar apstrīdēto Regulu (EK) Nr. 1415/2004, bija jāpanāk, piemērojot procedūras, kas paredzētās Regulā (EK) Nr. 850/1998, kas nosaka tehniskos līdzekļus jūras organismu mazuļu aizsardzībai un attiecas uz visām zonām, attiecībā uz kurām zinātniski ir pierādīta to atbilstība šim nosacījumam.

---

(1)  OV L 258, 5.8.2004., 1. lpp.

(2)  OV L 289, 7.11.2003., 1. lpp.

(3)  OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp.

(4)  OV L 71, 31.3.1995., 5. lpp.

(5)  OV L 199, 24.8.1995., 1. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/37

---

Apvienoto lietu C-451/02 un C-452/02 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/71)

Eiropas Kopienu tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 27. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra apvienotās lietas C-451/02 un C-452/02 (Bundesfinanzhof lūgumi sniegt prejudiciālus nolēmumus) Hauptzollamt Bremen/Joh. C. Henschen GmbH (C-451/02) & Co un ITG GmbH Inernationale Spedition (C-452/02).

---

(1)  OV C 55, 8.3.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/37

---

Lietas C-237/03 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/72)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 22. jūlijā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-237/03 (Tribunal d`instance de Roubaix lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) SA Banque Sofinco pret Daniel Djemoui, Carole Djemoui.

---

(1)  OV C 184, 2.8.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/37

---

Lietas C-256/03 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/73)

Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 25. augustā ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu C-256/03 Eiropas Kopienu Komisija pret Īriju.

---

(1)  OV C 184, 2.8.2003.

---

PIRMĀS INSTANCES TIESA

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/38

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 28. septembrī

lietā T-310/00 MCI, Inc. pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Konkurence - Uzņēmumu koncentrācijas kontrole - Prasība par atcelšanu - Interese prasības iesniegšanā - Komisijas kompetence)

(2004/C 300/74)

tiesvedības valoda - angļu

Lietā T-310/00 MCI, Inc., agrāk saukta MCI WorldCom, Inc., pēc tam WorldCom, Inc., kas nodibināta Ashburn, Virginia (ASV), ko sākotnēji pārstāvēja K. Lasok, QC, J.-Y. Art, jurists, un B. Harnett, barrister, pēc tam K. Lasok QC, kas norādīja adresi Luksemburgā, ko atbalsta Vācijas Federālā Republika (pārstāvji W.-D. Plessing un B. Muttelsee-Schön), pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji - sākotnēji P.Oliver, P. Hellström un L. Pignataro, pēc tam P. Oliver un P. Hellström, kam palīdz N. Khan, barrister, kas norādīja adresi Luksemburgā), ko atbalsta Francijas Republika (pārstāvji- G. de Bergues un F. Million, kas norādīja adresi Luksemburgā), par prasību atcelt Komisijas 2000. gada 28. jūnija lēmumu Nr. 2003/790/EK par uzņēmumu koncentrācijas nesaderību ar kopējo tirgu un ar EEZ līgumu (lieta COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint) (OV 2003, L 300, 1. lpp.), Pirmās instances tiesa (otrā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši A.W.H. Meij un N.J. Forwood, sekretārs J. Plingers, administrators, 2004. gada 28. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | atcelt 2000. gada 28. jūnija Komisijas lēmumu Nr. 2003/790/EK, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar EEZ līgumu (lieta COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint); |
| --- | --- |

1)

atcelt 2000. gada 28. jūnija Komisijas lēmumu Nr. 2003/790/EK, ar kuru koncentrācija ir atzīta par nesaderīgu ar kopējo tirgu un ar EEZ līgumu (lieta COMP/M.1741 – MCI WorldCom/Sprint);

| 2) | piespriest Komisijai papildus saviem izdevumiem atlīdzināt MCI, Inc. izdevumus; |
| --- | --- |

2)

piespriest Komisijai papildus saviem izdevumiem atlīdzināt MCI, Inc. izdevumus;

| 3) | piespriest Vācijas Federatīvai Republikai un Francijas Republikai segt savus izdevumus pašām. |
| --- | --- |

3)

piespriest Vācijas Federatīvai Republikai un Francijas Republikai segt savus izdevumus pašām.

---

(1)  OV C 355, 9.12.2000.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/38

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 30. septembrī

lietā T-246/02 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Aizkavēta sastādīšana - Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)

(2004/C 300/75)

tiesvedības valoda - franču

Lietā T-246/02 Albano Ferrer de Moncada, Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, Luksemburga (Luksemburga), ko pārstāv G. Vandersanden, L. Levi un A. Finchelstein, avocats pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāve - C. Berardis-Kayser, kurai palīdz D. Waelbroeck, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību, pirmkārt, atcelt lēmumu, ar kuru Komisija netieši noraidīja prasītāja 2001. gada 28. augusta lūgumu atlīdzināt viņam zaudējumus, kas radušies viņa novērtējuma ziņojumu par 1995./1997. un 1997./1999. gadu sastādīšanas aizkavēšanās dēļ un, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar kuru Komisija netieši noraidīja viņa 2002. gada 14. janvāra sūdzību, un, otrkārt, prasību atlīdzināt zaudējumus, ko prasītājs cietis šo novērtējuma ziņojumu aizkavējušās sastādīšanas dēļ, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un F. Dehousse, sekretārs H. Jung, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Komisija prasītājam samaksā 7000 eiro papildus 1000 eiro summai, ko Komisija jau piešķīrusi; |
| --- | --- |

1)

Komisija prasītājam samaksā 7000 eiro papildus 1000 eiro summai, ko Komisija jau piešķīrusi;

| 2) | pārējā daļā prasība tiek noraidīta; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasība tiek noraidīta;

| 3) | Komisija atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Komisija atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 247, 12.10.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/39

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 30. septembrī

lietā T-313/02 David Meca-Medina, Igor Majcen pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Konkurence - Pakalpojumu sniegšanas brīvība - Starptautiskās olimpiskās komitejas (SOK) pieņemtais antidopinga tiesiskais regulējums - Tikai sportu regulējošs tiesiskais regulējums)

(2004/C 300/76)

tiesvedības valoda - franču

Lietā T-313/02 David Meca-Medina, ar dzīvesvietu Barselonā (Spānija), Igor Majcen, ar dzīvesvietu Ljubljana (Slovēnija) (pārstāvis J-L. Dupont, jurists) pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji – O. Beynet un A. Bouquet, kas norādīja adresi Luksemburgā), ko atbalsta Somijas Republika (pārstāvis T. Pynnä, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību atcelt Komisijas 2002. gada 1. augusta lēmumu, ar kuru noraidīta prasītāju sūdzība pret Starptautisko Olimpisko Komiteju (SOK) ar lūgumu atzīt, ka atsevišķi SOK pieņemti un Starptautiskās peldēšanas federācijas (FINA) ieviesti noteikumi, kā arī prakse attiecībā uz dopinga kontroli, ir nesaderīgi ar Kopienas konkurences noteikumiem un pakalpojumu sniegšanas brīvību (lieta COMP/38158 – Meca-Medina un Majcen/SOK), Pirmās instances tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs H. Legal, tiesneši V. Tiili and M. Vilaras, sekretārs J. Palacio González, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | piespriest prasītājiem segt pašiem savus, kā arī atlīdzināt Komisijas izdevumus; |
| --- | --- |

2)

piespriest prasītājiem segt pašiem savus, kā arī atlīdzināt Komisijas izdevumus;

| 3) | Somijas Republikai segt savus izdevumus pašai. |
| --- | --- |

3)

Somijas Republikai segt savus izdevumus pašai.

---

(1)  OV C 305, 7.12.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/39

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 30. septembrī

lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Ierēdņi - Novērtējuma ziņojums - Procesuālie trūkumi - Pamatojums - Ziņojuma atcelšana - Nodarītā kaitējuma atlīdzināšana)

(2004/C 300/77)

tiesvedības valoda - franču

Lietā T-16/03 Albano Ferrer de Moncada, Eiropas Kopienu Komisijas ierēdnis, Luksemburga (Luksemburga), ko pārstāv G. Vandersanden, L. Levi un A. Finchelstein, avocats, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji - J. Currall un C. Berardis-Kayser, kuriem palīdz D. Waelbroeck, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā) par prasību, pirmkārt, atcelt prasītāja novērtējuma ziņojumu par 1995./1997. gadu un, otrkārt, atlīdzināt zaudējumus, Pirmās instances tiesa (trešā palāta) šādā sastāvā: priekšsēdētājs J. Azizi, tiesneši M. Jaeger un F. Dehousse, sekretārs H. Jung, 2004. gada 30. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasītāja novērtējuma ziņojums par 1995./1997. gadu tiek atcelts; |
| --- | --- |

1)

prasītāja novērtējuma ziņojums par 1995./1997. gadu tiek atcelts;

| 2) | Komisija prasītājam samaksā 1000 eiro; |
| --- | --- |

2)

Komisija prasītājam samaksā 1000 eiro;

| 3) | Komisija atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Komisija atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 83, 5.4.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/40

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS SPRIEDUMS

2004. gada 28. septembrī

lietā T-216/03 Mario Paulo Tenreiro pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(Ierēdņi - [Pakāpes maiņa] - Paaugstināšanas atteikums - Salīdzinošā zināšanu pārbaude)

(2004/C 300/78)

tiesvedības valoda – franču

Lietā T-216/03 Mario Paulo Tenreiro, ar dzīvesvietu Kraainem (Beļģija), ko pārstāv G. Vandersanden, avocat, pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji – A. Bordes un L. Lozano Palacios, kas norādīja adresi Luksemburgā), iesniedza prasību par Komisijas 2002. gada 14. augustā publicētā lēmuma atcelšanu ar ko tiek noteikts ierēdņu saraksts, kas paaugstināti A4 pakāpē, pamatojoties uz 2002. gada pārbaudes rezultātiem, sakarā ar to, ka tajā nav minēts prasītāja uzvārds, Pirmās Instances tiesa šādā sastāvā: tiesnesis M. Pirrung (vienpersoniski), sekretāre D. Christensen, administratore, 2004. gada 28. septembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | katra puse sedz pati savus izdevumus. |
| --- | --- |

2)

katra puse sedz pati savus izdevumus.

---

(1)  OV C 200, 23.8.2003.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/40

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS RĪKOJUMS

2004. gada 2. septembrī

lietā T-291/02 González y Díez SA pret Eiropas Kopienu Komisiju (1)

(EOTK - Valsts atbalsts - Prasība par atcelšanu - Prasība, kurai zudis pamats - Nav jāpieņem lēmums - Lēmums par izdevumiem)

(2004/C 300/79)

tiesvedības valoda - franču

Lietā T-291/02 González y Díez SA, Villabona-Llanera (Spānija), (pārstāvji - sākotnēji J. Folguera Crespo, A. Martínez Sánchez un J. C. Engra Moreno, vēlāk J. Folguera Crespo un A. Martínez Sánchez, avocats), pret Eiropas Kopienu Komisiju (pārstāvji - V. Kreuschitz un J. L. Buendía Sierra) par prasību par 1., 2. un 5. panta atcelšanu Komisijas 2002. gada 2. jūlija lēmumā 2002/827/EOTK par Spānijas piešķirto atbalstu uzņēmumam González y Díez 1998., 2000. un 2001. gadā (OV L 296, 80. lpp.), Pirmās instances tiesa (otrā palāta paplašinātā sastāvā) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs J. Pirrung, tiesneši A. W. H. Meij, N. J. Forwood, tiesnese I. Pelikánová un tiesnesis S. S. Papasavvas, sekretārs H. Jung, 2004. gada 2. septembrī ir izdevusi rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | nav jāpieņem lēmums par šo prasību; |
| --- | --- |

1)

nav jāpieņem lēmums par šo prasību;

| 2) | Komisija atlīdzina izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Komisija atlīdzina izdevumus.

---

(1)  OV C 289, 23.11.2002.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/40

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

2004. gada 21. septembrī

lietā T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH pret Eiropas Parlamentu un Eiropas Savienības Padomi

(Pagaidu noregulējums - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Lūguma, ko iesniedza persona, kas iestājusies lietā, pieņemamība)

(2004/C 300/80)

tiesvedības valoda - vācu

Lietā T-310/03 R, Kreuzer Medien GmbH, Leipzig (Vācija), ko pārstāv M. Lenz, advokāts, ko atbalsta Falstaff Verlags GmbH, Klosterneuburg (Austrija), kuru pārstāv W.-G. Schärf, advokāts, pret Eiropas Parlamentu (pārstāvji – E. Waldherr un U. Rösslein, kas norādīja adresi Luksemburgā) un Eiropas Savienības Padomi (pārstāve - E. Karlsson), ko atbalsta Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji - M.-J. Jonczy, L. Pignataro-Nolin un F. Hoffmeister, kuri norādīja adresi Luksemburgā), Spānijas Karaliste (pārstāve L. Fraguas Gadea, kas norādīja adresi Luksemburgā) un Somijas Republika (pārstāvji - A. Guimaraes-Purokoski un T. Pynnä, kuri norādīja adresi Luksemburgā), par Falstaff Verlags GmbH atbilstoši EK 243. pantam iesniegto lūgumu atlikt Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvas 2003/33/EK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu reklāmu un ar to saistīto sponsordarbību (OV L 152, 16. lpp.) noteikumu izpildi, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 21. septembrī ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | noraidīt lūgumu pieņemt pagaidu noregulējumu; |
| --- | --- |

1)

noraidīt lūgumu pieņemt pagaidu noregulējumu;

| 2) | lēmumu par izdevumiem atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmumu par izdevumiem atlikt.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/41 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/41

---

PIRMĀS INSTANCES TIESAS PRIEKŠSĒDĒTĀJA RĪKOJUMS

2004. gada 19. jūlijā

lietā T-439/03 R II: Ulrike Eppe pret Eiropas Parlamentu

(Pagaidu noregulējums - Konkurss - Jauns pieteikums - Pieņemamība - Steidzamība - Prombūtne)

(2004/C 300/81)

Tiesvedības valoda: vācu

Lietā T-439/03 R II Ulrike Eppe, ar dzīvesvietu Hannover (Vācija), ko pārstāv D. Rogalla, advokāte, pret Eiropas Parlamentu (pārstāvji: J. de Wachter un N. Lorenz), par galveno prasību atcelt konkursa kārtību EUR/A/167/02, kā arī atsākt šo konkursa kārtību ar prasītāja līdzdalību un, pakārtoti, lūgumu aizliegt Eiropas Parlamentam pieņemt darbā darbiniekus, Pirmās instances tiesas priekšsēdētājs 2004. gada 19. jūlijā ir izdevis rīkojumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

| 1) | Noraidīt lūgumu par pagaidu noregulējumu. |
| --- | --- |

1)

Noraidīt lūgumu par pagaidu noregulējumu.

| 2) | Jautājumu par izdevumiem atlikt. |
| --- | --- |

2)

Jautājumu par izdevumiem atlikt.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/41 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/41

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Vitakraft-Werke Wührmann & Sohn GmbH &Co. KG iesniedza 2004. gada 9. jūlijā

(lieta T-277/04)

(2004/C 300/82)

tiesvedības valoda nosakāma atbilstoši Reglamenta 131. panta 2 punktam – prasība sastādīta vācu valodā

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 9. jūlijā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi), ko cēla Vitakraft-WerkeWührmann & Sohn GmbH & Co. KG, ar sēdekli Brēmenē (Vācija) kuru pārstāv U. Sander, avocat. Jonson's Veterinary Products Limited, Sutton Coldfield (Apvienotā Karaliste) ir arī puse apelācijas padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesā ir šādi:

| — | atcelt pirmās apelācijas padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu R 56072003-1; |
| --- | --- |

—

atcelt pirmās apelācijas padomes 2004. gada 27. aprīļa lēmumu R 56072003-1;

| — | piespriest Apelāciju padomei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Apelāciju padomei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Jonson's Veterinary Products Limited |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Vārdiskā preču zīme “VITACOAT” precēm, kas ir ietvertas 3., 5. un 21. klasē (šampūni, kodicionieri, produkti matiem un ādai, dezodoranti, līdzekļi pret kodēm, utīm, blusām un citiem parazītiem; viss dzīvniekiem, kā arī birstes un ķemmes dzīvniekiem) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | prasītāja |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | vācu preču zīme “VITAKRAFT” |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | iebilduma noraidījums |
| Apelāciju padomes lēmums: | prasītājas prasības noraidījums |
| Izvirzītie pamati: | — | - Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Jonson's Veterinary Products Limited

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Vārdiskā preču zīme “VITACOAT” precēm, kas ir ietvertas 3., 5. un 21. klasē (šampūni, kodicionieri, produkti matiem un ādai, dezodoranti, līdzekļi pret kodēm, utīm, blusām un citiem parazītiem; viss dzīvniekiem, kā arī birstes un ķemmes dzīvniekiem)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

vācu preču zīme “VITAKRAFT”

Iebildumu nodaļas lēmums:

iebilduma noraidījums

Apelāciju padomes lēmums:

prasītājas prasības noraidījums

Izvirzītie pamati:

—

- Regulas (EK) Nr. 40/94 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | pretstatītās preču zīmes atšķirtspējas iekšējais nepareizs vērtējums, kā arī tās izmantošanas rezultātā pastiprinātās atškirtspējas; |
| --- | --- |

—

pretstatītās preču zīmes atšķirtspējas iekšējais nepareizs vērtējums, kā arī tās izmantošanas rezultātā pastiprinātās atškirtspējas;

| — | strīdus zīmju identitātes ietekmes nepareizs vērtējums sākuma daļā “VITA”; |
| --- | --- |

—

strīdus zīmju identitātes ietekmes nepareizs vērtējums sākuma daļā “VITA”;

| — | strīdus zīmju fonētiskās un jēdzieniskās līdzības nepareizs vērtējums; |
| --- | --- |

—

strīdus zīmju fonētiskās un jēdzieniskās līdzības nepareizs vērtējums;

| — | nav ņemts vērā fakts, ka preces ir ļoti līdzīgas. |
| --- | --- |

—

nav ņemts vērā fakts, ka preces ir ļoti līdzīgas.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/42 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/42

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko F iesniedza 2004. gada 6. augustā

(lieta T-324/04)

(2004/C 300/83)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 6. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla F, ar dzīvesvietu Rhode St Genèse (Beļģija), kuru pārstāv Eric Boigelot, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt PMO2 (Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs – Samaksa, komandējumi, eksperti) 2004. gada 8. janvāra lēmumu, ar ko paredz kārtību, kādā veicama summu, ko prasītājs nepamatoti saņēmis, pirmā piedziņa; |
| --- | --- |

—

atcelt PMO2 (Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs – Samaksa, komandējumi, eksperti) 2004. gada 8. janvāra lēmumu, ar ko paredz kārtību, kādā veicama summu, ko prasītājs nepamatoti saņēmis, pirmā piedziņa;

| — | atcelt PMO2 (Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs – Atsevišķo finansiālo prasījumu pārvaldīšana) 2003. gada 18. novembra lēmumu, ar ko atceļ prasītājam agrāk izmaksāto ekspatriācijas pabalstu; |
| --- | --- |

—

atcelt PMO2 (Atsevišķo prasījumu pārvaldīšanas un maksājumu birojs – Atsevišķo finansiālo prasījumu pārvaldīšana) 2003. gada 18. novembra lēmumu, ar ko atceļ prasītājam agrāk izmaksāto ekspatriācijas pabalstu;

| — | atcelt PMO2 2004. gada 9. februāra lēmumu, ar ko paredz kārtību, kādā piedzenama summa, ko prasītājs nepamatoti saņēmis; |
| --- | --- |

—

atcelt PMO2 2004. gada 9. februāra lēmumu, ar ko paredz kārtību, kādā piedzenama summa, ko prasītājs nepamatoti saņēmis;

| — | atcelt AIPN (iecēlējinstitūcija) 2004. gada 2. jūlija lēmumu, kas prasītājam paziņots 2004. gada 7. jūlijā, un kurā ar atbilde uz prasītāja celto sūdzību; |
| --- | --- |

—

atcelt AIPN (iecēlējinstitūcija) 2004. gada 2. jūlija lēmumu, kas prasītājam paziņots 2004. gada 7. jūlijā, un kurā ar atbilde uz prasītāja celto sūdzību;

| — | atcelt visus sekojošos un/vai tos aktus, kas attiecas uz šiem lēmumiem, kuri tiks pieņemti pēc prasības celšanas; |
| --- | --- |

—

atcelt visus sekojošos un/vai tos aktus, kas attiecas uz šiem lēmumiem, kuri tiks pieņemti pēc prasības celšanas;

| — | piespriest atmaksāt visas summas, kas ir tikušas un/vai tiks atvilktas no prasītāja darba algas, sākot no 2004. gada februāra, kā arī procentus ar likmi 5,25 %, sākot no sūdzības iesniegšanas dienas; |
| --- | --- |

—

piespriest atmaksāt visas summas, kas ir tikušas un/vai tiks atvilktas no prasītāja darba algas, sākot no 2004. gada februāra, kā arī procentus ar likmi 5,25 %, sākot no sūdzības iesniegšanas dienas;

| — | piešķirt prasītājam kompensāciju par morālo kaitējumu, kas ex aequo un bono noteikta 3000 eiro apmērā, kā zaudējumus un procentus, paredzot pieaugumu tiesvedības laikā; |
| --- | --- |

—

piešķirt prasītājam kompensāciju par morālo kaitējumu, kas ex aequo un bono noteikta 3000 eiro apmērā, kā zaudējumus un procentus, paredzot pieaugumu tiesvedības laikā;

| — | jebkurā gadījumā piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus, tai skaitā izdevumus par jurista konsultāciju prasības iesniegšanai. |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā piespriest atbildētājam atlīdzināt izdevumus, tai skaitā izdevumus par jurista konsultāciju prasības iesniegšanai.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs darbu Komisijā uzsāka 1987. gada 16. septembrī. Sākotnēji pildījis savas funkcijas Luksemburgā, kopš 1989. gada 1. aprīļa prasītājs strādāja Briselē. Prasītājs saņēma ekspatriācijas pabalstu gan Luksemburgā, gan Briselē.

Ar apstrīdētajiem lēmumiem Komisija pēc prasītāja pārcelšanas uz Briseli ar atpakaļejošu spēku atcēla šo pabalstu, ņemot vērā to, ka prasītājs atbilstošajā laikposmā no 1982. gada 16. marta līdz 1987. gada 15. martam dzīvoja un strādāja Briselē. Tāpat Komisija noteica kārtību, kādā atmaksājama summa, ko prasītājs nepamatoti saņēmis.

Savas prasības atbalstam prasītājs izvirza Civildienesta noteikumu 69. un 85. panta, VII pielikuma 4. panta pārkāpumus, kā arī labas pārvaldības, tiesiskās paļāvības un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpumus. Prasītājs norāda arī uz gādības pienākuma pārkāpumu un nozīmīgām kļūdām vērtējumā. Šajā sakarā prasītājs vispirms norāda, ka attiecīgajā laikposmā viņš strādāja metalurģijas uzņēmumu ārvalsts profesionālās organizācijas labā. Prasītājs uzskata, ka šī organizācija ir uzskatāma par starptautisku un tādējādi prasītāja tur nostrādātais laikposms nav ņemams vērā. Tāpat prasītājs norāda, ka jebkurā gadījumā attiecīgajā laikposmā viņš lielākoties pastāvīgi neuzturējās Briselē, un viņa ekonomiskās darbības tajā laikā bija koncentrētas ārvalstīs.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/42 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/42

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko House of Donuts International iesniedza 2004. gada 11. augustā

(lieta T-333/04)

(2004/C 300/84)

valoda, kādā sastādīts prasības pieteikums - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 11. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla House of Donuts International, George Town, Grand Cayman (British West Indies), kuru pārstāv N. Decker, advokāts, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Panrico S.A. ir arī puse procesā Apelāciju padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | noteikt, ka Kopienas Preču zīmes pieteikums Nr. 474486 ir jāpieņem; |
| --- | --- |

—

noteikt, ka Kopienas Preču zīmes pieteikums Nr. 474486 ir jāpieņem;

| — | atcelt ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 12. maija Lēmumu (lieta R 1034/2001-4); |
| --- | --- |

—

atcelt ITSB ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 12. maija Lēmumu (lieta R 1034/2001-4);

| — | piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt prasītāja izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest iebildumu iesniedzējam atlīdzināt prasītāja izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Prasītājs |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Grafiska preču zīme “House of donuts”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 30.,32. un 42. klasē (piem., mīklas virtuļi (doughnuts), smalkmaizītes (muffins), kruasāni (croissants), minerālūdens un gāzēts ūdens, un restorānu, kafejnīcu un piegādes pakalpojumi) – pieteikums Nr. 474486 |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Panrico S.A. |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Spāņu vārdiskās un grafiskās zīmes “DONUT” (virtulis) un “donuts” (virtuļi) precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30., 32., un 42. klasē (piem., visa veida saldumi, konditorejas izstrādājumi, konfektes un stiklenes, augļu dzērieni un augļu sulas, un kafejnīcas, bāra, restorāna, viesnīcas, kā arī kempingu pakalpojumi) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Noraidīt preču zīmes pieteikumu |
| Apelāciju padomes lēmums: | Noraidīt prasītāja apelāciju |
| Izvirzītie pamati: | Pretstatītās preču zīmes nav līdzīgas. Iebildumu iesniedzējam nav jāpiešķir ekskluzīvas tiesības lietot vārdus “donut” (virtulis) vai “donuts” (virtuļi) |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Prasītājs

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Grafiska preču zīme “House of donuts”, kas attiecas uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 30.,32. un 42. klasē (piem., mīklas virtuļi (doughnuts), smalkmaizītes (muffins), kruasāni (croissants), minerālūdens un gāzēts ūdens, un restorānu, kafejnīcu un piegādes pakalpojumi) – pieteikums Nr. 474486

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Panrico S.A.

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Spāņu vārdiskās un grafiskās zīmes “DONUT” (virtulis) un “donuts” (virtuļi) precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 30., 32., un 42. klasē (piem., visa veida saldumi, konditorejas izstrādājumi, konfektes un stiklenes, augļu dzērieni un augļu sulas, un kafejnīcas, bāra, restorāna, viesnīcas, kā arī kempingu pakalpojumi)

Iebildumu nodaļas lēmums:

Noraidīt preču zīmes pieteikumu

Apelāciju padomes lēmums:

Noraidīt prasītāja apelāciju

Izvirzītie pamati:

Pretstatītās preču zīmes nav līdzīgas. Iebildumu iesniedzējam nav jāpiešķir ekskluzīvas tiesības lietot vārdus “donut” (virtulis) vai “donuts” (virtuļi)

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/43 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/43

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko Parfümerie Douglas GmbH iesniedza 2004. gada 23. augustā

(lieta T-349/04)

(2004/C 300/85)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. augustā izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB), ko cēla Parfümerie Douglas GmbH, Hāgena (Vācija), ko pārstāv Christoph Schumann, advokāts.

Jürgen Heinz Douglas, Hamburga (Vācija) ir arī puse procesā Apelāciju padomē.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | pieļaut doto prasību kopā ar tai pievienotajiem dokumentiem, noteikt, ka prasība pret ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 24. maija lēmumu apelācijas lietā Nr. R 795/2002-4 ir celta savlaicīgi un pienācīgi un atcelt minēto lēmumu, noraidīt iebildumus un piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

pieļaut doto prasību kopā ar tai pievienotajiem dokumentiem, noteikt, ka prasība pret ceturtās Apelāciju padomes 2004. gada 24. maija lēmumu apelācijas lietā Nr. R 795/2002-4 ir celta savlaicīgi un pienācīgi un atcelt minēto lēmumu, noraidīt iebildumus un piespriest Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | prasītāja |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | vārdiska preču zīme “Douglas beauty spa” attiecībā uz 39. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (ceļojumu organizēšana un sagatavošana, ceļojumu kurjeru pakalpojumi, viesnīcas istabu un citu apmešanās vietu organizēšana) – pieteikums Nr. 1 459 197 |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Jürgen Heinz Douglas |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | vācu preču zīme “Douglas Touristik” attiecībā uz 39. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (ceļojumu organizēšana un sagatavošana; motorizēto transporta līdzekļu un kuģu izīrēšana) |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | pieteikumu noraidīt |
| Apelāciju padomes lēmums: | prasītājas sūdzību noraidīt |
| Izvirzītie pamati: | Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 42., 43., 74. un 79. panta savienojumā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 15., 16. un 18. noteikumu pārkāpums |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

vārdiska preču zīme “Douglas beauty spa” attiecībā uz 39. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (ceļojumu organizēšana un sagatavošana, ceļojumu kurjeru pakalpojumi, viesnīcas istabu un citu apmešanās vietu organizēšana) – pieteikums Nr. 1 459 197

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Jürgen Heinz Douglas

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

vācu preču zīme “Douglas Touristik” attiecībā uz 39. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (ceļojumu organizēšana un sagatavošana; motorizēto transporta līdzekļu un kuģu izīrēšana)

Iebildumu nodaļas lēmums:

pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums:

prasītājas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati:

Padomes Regulas (EK) Nr. 40/94 42., 43., 74. un 79. panta savienojumā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 2868/95 15., 16. un 18. noteikumu pārkāpums

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/44 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/44

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Austrijas Republika iesniedza 2004. gada 1. septembrī

(lieta T-361/04)

(2004/C 300/86)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. septembrī ir iesniegta izskatīšanai prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Austrijas Republika, kuru pārstāv Dr. Harald Dossi, Ministerialrat, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 22. jūnija lēmumu, ar kuru Komisija ir noraidījusi iesniegtos priekšlikumus par ekopunktu regulējuma maiņu vai līdzīgu regulējumu, lai ilgstspējīgi nodrošinātu apkārtējās vides un iedzīvotāju veselības aizsardzību, kā tas paredzēts 1994. gada Pievienošanās akta 9. protokolā un līdz ar to ir galīgi noraidījusi Austrijas Republikas 2004. gada 31.martā šajā sakarā izteikto aicinājumu Komisijai rīkoties; |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu Komisijas 2004. gada 22. jūnija lēmumu, ar kuru Komisija ir noraidījusi iesniegtos priekšlikumus par ekopunktu regulējuma maiņu vai līdzīgu regulējumu, lai ilgstspējīgi nodrošinātu apkārtējās vides un iedzīvotāju veselības aizsardzību, kā tas paredzēts 1994. gada Pievienošanās akta 9. protokolā un līdz ar to ir galīgi noraidījusi Austrijas Republikas 2004. gada 31.martā šajā sakarā izteikto aicinājumu Komisijai rīkoties;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1994. gada 24. jūnija Akta par Austrijas Republikas, Somijas Republikas un Zviedrijas Karalistes pievienošanās nosacījumiem un to līgumu pielāgojumiem, kas ir Eiropas Savienības pamatā, 9. protokols par ceļa, dzelzsceļa un kombinēto transportu Austrijā satur speciālu regulējumu par apkārtējās vides un cilvēku veselības aizsardzību attiecībā uz smagkravas transportlīdzekļu tranzītu caur Austriju. Saskaņā ar prasītājas apgalvojumiem šī regulējuma mērķis ir samazināt kopējo Nox izplūdi no smagkravu transportlīdzekļiem, kas šķērso Austriju tranzītā, par 60 % laika posmā no 1992. gada 1. janvāra līdz 2003. gada 31. decembrim saskaņā ar tabulu 4. pielikumā. Saskaņā ar šīs normas jēgu un mērķi tātad Nox kopējā izplūde ir samazināma par 60 %.

Prasītāja apgalvo, ka protokola 11. panta 4. daļa runā par to, ka tranzīta smagkravas transportlīdzekļu Nox izplūdes vēlamā samazināšana par 60 % ir jāpanāk ilgstspējīgi, un ka tā tāpēc vadās no tā, ka šis protokolā formulētais mērķis ir spēkā arī pēc formālā tranzīta režīma termiņa beigām 2003. gada 31. decembrī. Saskaņā ar Austrijas Republikas tiesību izpratni protokola mērķi ir saistoši arī turpmāk, un primārajām tiesībām atbilstoša ekopunktu regulējuma maiņas vai tādas, kas nodrošina tranzīta protokola mērķa īstenošanu līdzīgā veidā, pieņemšana ir tiesiski nepieciešama.

Prasītāja apgalvo, ka Padomes un Parlamenta starplaikā pieņemtā Regula (EK) Nr. 2327/2003 (1) nekalpo apkārtējās vides un iedzīvotāju veselības aizsardzības ilgstspējīgai nodrošināšanai, kā to prasa 9. protokols, un tāpēc prasītāja pret to vērsās ar prasību par spēkā neesamību (2). Līdz ar to ir jākonstatē, ka šobrīd nepastāv Kopienas tiesību aizsardzības režīms, kas atbilstu turpmāk saistošajiem protokola primāro tiesību mērķiem, un Komisija kavējas pildīt savu rīkošanās pienākumu, nekavējoties neiesniedzot priekšlikumus pārejas režīmam līdz jaunas ceļu maksas direktīvas pieņemšanai.

Turklāt prasītāja apgalvo, ka Komisijas 2004. gada 22. jūnija galīgais atteikums šajā sakarā pildīt savu pienākumu rīkoties ir pasludināms par spēkā esošu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 2327, ar ko atbilstīgi ilgtspējīgai transporta politikai izveido pagaidu punktu sistēmu, ko pielieto smago kravas transportlīdzekļu tranzītam caur Austriju 2004. gadā (OV L 345, 30. lpp.)

(2)  Lieta C-161/04 Austrijas Republika/Padome un Parlaments (OV 2004. C 106, 49. lpp.)

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/44 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/44

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Luc Verheyden iesniedza 2004. gada 13. septembrī

(lieta T-368/04)

(2004/C 300/87)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 13. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Luc Verheyden, Angera (Itālija), kuru pārstāv Eric Boigelot, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt prasītāja priekšniecības 2004. gada 4. februāra, 2004. gada 24. februāra un 2004. gada 27. februāra lēmumus; |
| --- | --- |

—

atcelt prasītāja priekšniecības 2004. gada 4. februāra, 2004. gada 24. februāra un 2004. gada 27. februāra lēmumus;

| — | atcelt AIPN (iecēlējinstitūcija) lēmumu, ar kuru atbildēts uz 2004. gada 1. jūnija sūdzību (R/159/04), un kas saņemts 2004. gada 14. jūnijā; |
| --- | --- |

—

atcelt AIPN (iecēlējinstitūcija) lēmumu, ar kuru atbildēts uz 2004. gada 1. jūnija sūdzību (R/159/04), un kas saņemts 2004. gada 14. jūnijā;

| — | atcelt jebkuru lēmumu, kas tiks pieņemts tiesvedības laikā; |
| --- | --- |

—

atcelt jebkuru lēmumu, kas tiks pieņemts tiesvedības laikā;

| — | piespriest atbildētājai samaksāt kompensāciju par neizmantotajām un neapmaksātajām 30 ikgadējā atvaļinājuma dienām atbilstoši Civildienesta noteikumu V pielikuma 4. panta 2. daļai, kā arī procentus ar likmi 5,25 %, sākot no šīs prasības celšanas dienas; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai samaksāt kompensāciju par neizmantotajām un neapmaksātajām 30 ikgadējā atvaļinājuma dienām atbilstoši Civildienesta noteikumu V pielikuma 4. panta 2. daļai, kā arī procentus ar likmi 5,25 %, sākot no šīs prasības celšanas dienas;

| — | piespriest zaudējumu un procentu atlīdzību par morālo kaitējumu un karjeras apdraudējumu ex aequo un bono 12 500 eiro apmērā, paredzot pieaugumu vai samazinājumu tiesvedības laikā; |
| --- | --- |

—

piespriest zaudējumu un procentu atlīdzību par morālo kaitējumu un karjeras apdraudējumu ex aequo un bono 12 500 eiro apmērā, paredzot pieaugumu vai samazinājumu tiesvedības laikā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs apstrīd lēmumu, ar kuru nav atļauta tā atvaļinājuma dienu pārcelšana uz 2004. gadu. Savas prasības atbalstam prasītājs norāda uz Civildienesta noteikumu 25. un 57. panta, V. pielikuma 4. panta pārkāpumu, kurā paredzēti atvaļinājuma piešķiršanas noteikumi, kā arī labas pārvaldības principa neievērošanu, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principa pārkāpumu, un būtisku kļūdu vērtējumā.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/45 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/45

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.) iesniedza 2004. gada 15. septembrī

(lieta T-372/04)

(2004/C 300/88)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.), Parīze, kuru pārstāv Olivier Schmitt, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | Atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 10. aprīļa lēmumu Nr. C (2004) 1361 final par Francijas sniegto atbalstu Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.), ciktāl 1. panta pirmais teikums Francijas atbalstu CELF franču grāmatu mazo pasūtījumu apstrādei laikā no 1980. līdz 2001. gadam kvalificē kā valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē; |
| --- | --- |

—

Atcelt Eiropas Kopienu Komisijas 2004. gada 10. aprīļa lēmumu Nr. C (2004) 1361 final par Francijas sniegto atbalstu Coopérative d'Exportation du Livre Français (C.E.L.F.), ciktāl 1. panta pirmais teikums Francijas atbalstu CELF franču grāmatu mazo pasūtījumu apstrādei laikā no 1980. līdz 2001. gadam kvalificē kā valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus 5000,00 eiro apmērā. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus 5000,00 eiro apmērā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs tieši nodarbojas ar grāmatu, brošūru un citu komunikācijas materiālu ārzemju pasūtījumu apstrādi un plašāk – ar visa veida darbību, kas vērsta uz franču kultūras popularizēšanu visā pasaulē. Prasītājs norāda, ka, īstenojot šo vispārības interesēs esošo nodarbošanos, tas ir baudījis dažādas Francijas valsts piešķirtās subsīdijas. Subsīdija, uz kuru attiecas šī lieta, ir darbošanās subsīdija, kas prasītajam piešķirta, lai kompensētu papildus izmaksas, ko rada ārzemēs atrodošos grāmattirgotāju mazo pasūtījumu apstrāde.

Savu prasījumu pamatojumam prasītājs atsaucas, pirmkārt, uz nepietiekamu apstrīdētā lēmuma pamatojumu. Otrkārt, prasītājs atsaucas uz EKL 86. panta 2. punkta un 87. panta 1. punkta pārkāpumu.

Prasītājs apgalvo, ka kā uzņēmumam, kas sniedz pakalpojumus vispārējās ekonomiskās interesēs, tam bija uzdots veikt skaidri noteiktus pienākumus valsts pakalpojumu jomā. Tādējādi valsts piešķirtās naudas summas neietilpst valsts atbalsta kategorijā, uz kuru attiecas EKL 87. panta 1. punkts.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/45 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/45

---

Prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko Grandits GmbH un pieci citi prasītāji iesniedza 2004. gada 17. septembrī

(lieta T-375/04)

(2004/C 300/89)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 17. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienas Komisiju, ko cēla Grandits GmbH, Kirchschlag (Austrija), Scheucher-Fleisch GmbH, Ungerdorf (Austrija), die Tauernfleisch Vertriebs GmbH, Flattach (Austrija), die Wech-Kärntner Truthahnverarbeitung GmbH, Glanegg (Austrija), die Wech-Geflügel GmbH, St. Andrä (Austrija) un Johann Zsifkovics, Vīne (Austrija). Prasītājus pārstāv J. Hofer un T. Humer, Rechtsanwälte.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 30. jūnija lēmumu [C(2004) 2037 fin], kas attiecas uz valsts atbalstu NN 34A 2000/Österreich “Qualitätsprogramme und das AMA-Biozeichen und das AMA-Gütesiegel”; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 30. jūnija lēmumu [C(2004) 2037 fin], kas attiecas uz valsts atbalstu NN 34A 2000/Österreich “Qualitätsprogramme und das AMA-Biozeichen und das AMA-Gütesiegel”;

| — | piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienas Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji pirmkārt norāda uz procesuālo normu pārkāpumu. Komisija par atbalstu atzinusi pasākumus, kuri ir apstrīdētā lēmuma priekšmets, kaut arī Austrija par šiem pasākumiem nebija paziņojusi. Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 659/1999 4. panta 4. punktu, jo tai nebija piešķirta rīcības brīvība, un tai bija pienākums uzsākt formālo izmeklēšanas procedūru. Komisija nav izpildījusi pamatojuma sniegšanas pienākumu, pietiekami rūpīgi un objektīvi neizvērtējot tās rīcībā esošos faktiskos un tiesiskos apstākļus. 52 mēnešu periods neatbilst iepriekšējās izmeklēšanas procedūrai un ir uzskatāms par vispārējā tiesību principa par lietas savlaicīgu izskatīšanu pārkāpumu.

Prasītāji tālāk norāda uz EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunkta pārkāpumu. Komisija pamatojoties uz nepietiekamu izmeklēšanu un faktiskās situācijas izvērtēšanu ir pieņēmusi, ka izpildīti EKL 87. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētā izņēmuma piemērošanas priekšnoteikumi.

Visbeidzot prasītāji norāda uz EKL 88. panta 3. punkta trešajā teikumā un Regulas Nr. 659/1999 3. pantā paredzēto pasākumu īstenošanas aizlieguma pārkāpumu. Attiecībā uz nepaziņotu atbalstu pastāv pasākumu īstenošanas aizliegums. Atbalsta atļaušana, pieņemot lēmumu ar atpakaļejošu spēku, nav pieļaujama.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/46 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/46

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko Ioannis Terezakis iesniedza 2004. gada 22. septembrī

(lieta T-380/04)

(2004/C 300/90)

tiesvedības valoda - angļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisija, ko cēla Ioannis Terezakis, Brisele (Beļģija), kuru pārstāv L. Delfalque, juriste.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 12. jūlija vēstules formā pieņemto lēmumu, ko prasītājs saņēma 2004. gada 16. jūlijā un kas tam liedz piekļuvi pamatlīgumam, apakšlīgumiem, būvmateriālu izmaksām, rēķiniem un gala ziņojumam attiecībā uz Spata lidostas būvniecību; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 12. jūlija vēstules formā pieņemto lēmumu, ko prasītājs saņēma 2004. gada 16. jūlijā un kas tam liedz piekļuvi pamatlīgumam, apakšlīgumiem, būvmateriālu izmaksām, rēķiniem un gala ziņojumam attiecībā uz Spata lidostas būvniecību;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt šī procesa izdevumus un šī procesa radītos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt šī procesa izdevumus un šī procesa radītos izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecībā uz to, ka Komisija viņam liegusi pieeju pamatlīgumam, prasītājs vispirms atsaucas uz acīmredzamu kļūdu gan no juridiskā, gan faktu viedokļa, jo Komisija nav izskaidrojusi, vai dokumenta autors, Atēnu Starptautiskā lidosta, ir trešā persona bez dalībvalsts, vai arī tā ir Grieķijas valsts iestāde, un sekojoši, vai būtu piemērojams Regulas Nr. 1049/2001 (1) 4. panta 4. punkts vai šī paša panta 5. punkts. Tāpat prasītājs norāda, ka Komisija nav sniegusi pierādījumus tam, ka tā piekļuves nodrošināšanas jautājumu izvērtējusi, nekonsultējoties ar trešo personu. Bez tam viņš uzskata, ka, izvēloties plašu komerciālo interešu aizsargāšanas jēdziena interpretāciju, Komisija ir pārkāpusi iespējami plašākas piekļuves principu, kas paredzēts Regulas Nr. 1049/2001 1. panta a) apakšpunktā.

Saistībā ar to pašu dokumentu, prasītājs arī norāda, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 4. punktu, un Lēmuma 2001/937 (2) 5. panta 3. un 4. punktu, neizvērtējot pamatojumu, ar kādu trešā persona liedz savu piekrišanu piekļuvei, un neizpaužot prasītāja ieguldījumu šajā novērtējumā. Tāpat prasītājs norāda, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr.1049/2001 4. panta 6. punktu, neapsverot iespēju atļaut daļēju piekļuvi, un ka, visbeidzot, tā ir pārkāpusi savu pienākumu sniegt lēmuma pieņemšanas pamatojumu.

Tāpat ar apstrīdēto lēmumu Komisija ir atteikusies atļaut piekļuvi rēķiniem un gala ziņojumam par lidostas pabeigšanu, pamatojot ar to, ka tie tiek pārbaudīti Reģionālās politikas direktoriāta pasūtītā un vēl nepabeigtā audita ietvaros. Attiecībā uz šo Komisijas lēmuma daļu, prasītājs norāda, ka Komisija ir nepareizi interpretējusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktu, un pieļāvusi acīmredzamu kļūdu attiecībā uz faktiem, uzskatot, ka šis pants attiecas uz minēto auditu. Tāpat prasītājs atsaucas uz to, ka, iespējams, nav ievērots iespējami plašākas piekļuves princips un Komisijas lēmuma piešķirt palīdzību no Kohēzijas fonda V pielikums, kas paredz, ka iesaistītajām dalībvalstīm ir pienākums nodrošināt atklātu un vienkāršu piekļuvi attiecīgai sabiedrības pieprasītajai informācijai. Tāpat prasītājs norāda, ka Komisija nav apsvērusi daļējas piekļuves iespēju.

Kas attiecas uz Komisijas lēmumu liegt piekļuvi būvmateriālu izmaksām, prasītājs norāda, ka Komisija ir kļūdainā kārtā pieņēmusi, ka šis pieteikums nav uzskatāms par pieteikumu piekļuvei dokumentiem, un tādējādi ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. un 8. pantus.

Visbeidzot, prasītājs atsaucas uz acīmredzamu labas ticības trūkumu un labas pārvaldes principa pārkāpumu no Komisijas puses, kura apstrīdētajā lēmumā nav norādījusi, kad ir sagaidāms, ka tās rīcībā būs apakšlīgumi.

---

(1)  OV L 145, 31.5.2001., 43.-48. lpp.

(2)  OV L 345, 29.12.2001., 94.-98. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/47 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/47

---

Prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)(ITSB), ko RB Square Holdings Spain S.L. iesniedza 2004. gada 22. septembrī

(Lieta T-384/04)

(2004/C 300/91)

valoda, kādā sastādīts prasības pieteikums - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 22. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju (preču zīmes, paraugi un modeļi)(ITSB), ko cēla RB Square Holdings Spain S.L., Barselona, (Spānija), kuru pārstāv Katia Manhaeve, advokāte, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Unelko N.V. ir arī puse procesā Apelāciju 4. padomē.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Apelāciju 4. padomes lēmumu lietā R 652/2002-4; |
| --- | --- |

—

atcelt Apelāciju 4. padomes lēmumu lietā R 652/2002-4;

| — | piespriest Birojam atlīdzināt visus izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Birojam atlīdzināt visus izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs: | Unelko NV |
| --- | --- |
| Attiecīgā Kopienas preču zīme: | Grafiskā preču zīme “clean x” – pieteikuma Nr. 222 471, attiecībā uz 3. klases precēm (balināšanas līdzekļi u.c.) |
| Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: | Prasītājs |
| Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: | Valsts verbālā un grafiskā preču zīme “CLEN” |
| Iebildumu nodaļas lēmums: | Iebildumu noraidīt |
| Apelāciju padomes lēmums: | Apelāciju noraidīt |
| Izvirzītie pamati: | Regulas (EK) Nr. 40/9418. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana |

Kopienas preču zīmes pieteikuma iesniedzējs:

Unelko NV

Attiecīgā Kopienas preču zīme:

Grafiskā preču zīme “clean x” – pieteikuma Nr. 222 471, attiecībā uz 3. klases precēm (balināšanas līdzekļi u.c.)

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks:

Prasītājs

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums:

Valsts verbālā un grafiskā preču zīme “CLEN”

Iebildumu nodaļas lēmums:

Iebildumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums:

Apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati:

Regulas (EK) Nr. 40/9418. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi, OV L 11, 14.01.1994., 1-36. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/47 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/47

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vācijas Federatīvā Republika iesniedza 2004. gada 23. septembrī

(lieta T-389/2004)

(2004/C 300/92)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 23. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Vācijas Federatīvā Republika, kuru pārstāv C.-D.Quassowski, kam palīdzēja G.Quardt, Rechtsanwältin kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2004. gada 14. jūlija lēmumu C(2004)2641 par MobilCom piešķirto pārstrukturēšanas atbalstu, ciktāl Komisija pieprasa Vācijai nodrošināt, ka MobilCom un visa tās sabiedrību grupa slēdz savus tiešsaistes mobilo telefonu līgumu tiešās pārdošanas tiešsaistes veikalus uz septiņu mēnešu ilgu laikposmu un ka uz šo periodu ir slēgti tiešsaistes veikali un slēgta tiešsaistes tiešā MobilCom mobilo telefonu līgumu pārdošana caur MobilCom veikalu mājaslapu, ka MobilCom un tās grupa neveic nekādus pasākumus, lai šos noteikumus apietu, un ka klients netiek ar automātisku saiti tieši pārvietots uz attiecīgo uzņēmējdarbības partnera mājas lapu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2004. gada 14. jūlija lēmumu C(2004)2641 par MobilCom piešķirto pārstrukturēšanas atbalstu, ciktāl Komisija pieprasa Vācijai nodrošināt, ka MobilCom un visa tās sabiedrību grupa slēdz savus tiešsaistes mobilo telefonu līgumu tiešās pārdošanas tiešsaistes veikalus uz septiņu mēnešu ilgu laikposmu un ka uz šo periodu ir slēgti tiešsaistes veikali un slēgta tiešsaistes tiešā MobilCom mobilo telefonu līgumu pārdošana caur MobilCom veikalu mājaslapu, ka MobilCom un tās grupa neveic nekādus pasākumus, lai šos noteikumus apietu, un ka klients netiek ar automātisku saiti tieši pārvietots uz attiecīgo uzņēmējdarbības partnera mājas lapu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja norāda, ka saskaņā ar EKL 88. panta 2. punktu Komisijai nav ļauts uzlikt attiecīgajai dalībvalstij citus pasākumus tādu valsts atbalsta seku, kas izraisa konkurences izkropļojumus, samazināšanai vai novēršanai, kā vien prasīt tā izbeigšanu vai mainīšanu. Apstrīdētā lēmuma 2. punktā paredzētos pasākumus nevar uzskatīt ne par atbalsta mainīšanu, ne arī par noteikumiem vai prasībām, uz ko attiektos Regulas Nr. 659/1999 7. panta 4. punkts. Tā rezultātā Komisija ir pārsniegusi savas kompetences robežas un pārkāpusi EKL 10. pantu, kurā ietverts dalībvalstu un EK iestāžu lojālas sadarbības pienākums, jo īpaši tādēļ, ka Vācija ir paskaidrojusi, ka tā nevar nodrošināt šo nosacījumu izpildi.

Prasītāja turklāt norāda uz Komisijas būtisko kļūdu vērtējumā, pārbaudot atbalsta saderību ar kopējo tirgu.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/48 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/48

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Carla Piccinni-Leopardi, Carlos Martínez Mongay un Georgios Katalagarianakis iesniedza 2004. gada 28. septembrī

(lieta T-390/04)

(2004/C 300/93)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 28. septembrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Carla Piccinni-Leopardi un Carlos Martínez Mongay, dzīvojoši Briselē, un Georgios Katalagarianakis, dzīvojošs Overijse (Beļģija), kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, advokātes, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu, ar ko piešķir izdienas un prioritātes punktus, veidojot prasītāja punktu bilanci (“sac-à-dos”), kā arī lēmumu, ar ko tie nav paaugstināti A4 pakāpē; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu, ar ko piešķir izdienas un prioritātes punktus, veidojot prasītāja punktu bilanci (“sac-à-dos”), kā arī lēmumu, ar ko tie nav paaugstināti A4 pakāpē;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji šajā procesā apstrīd atbildētājas lēmumu nepiešķirt tiem īpašus izdienas un prioritātes punktus, veicot 2003. gada paaugstināšanu amatā, nolūkā ievērot jau veiktās klasifikācijas izmaiņas, viņus pieņemot darbā, un lēmumu nepaaugstināt minētajā gadā A4 pakāpē.

Savu prasību pamatošanai viņi norāda uz:

| — | Civildienesta noteikumu 43. un 45. panta pārkāpumu, jo, kaut arī iepriekš bija sagatavoti novērtējuma ziņojumi, attiecībā uz prasītājiem par viņu agrākajiem nopelniem tika veikts viens un tas pats iepriekš noteikts paaugstinājums. Prasītāji šajā sakarā uzsver, ka no viņu viedokļa pagaidu prioritātes punkta piešķiršana par izdienas laiku vienā pakāpē pārkāpj principu saskaņā ar kuru paaugstinājumu piešķir tikai pēc ierēdņu salīdzinošo īpašību pārbaudes; |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 43. un 45. panta pārkāpumu, jo, kaut arī iepriekš bija sagatavoti novērtējuma ziņojumi, attiecībā uz prasītājiem par viņu agrākajiem nopelniem tika veikts viens un tas pats iepriekš noteikts paaugstinājums. Prasītāji šajā sakarā uzsver, ka no viņu viedokļa pagaidu prioritātes punkta piešķiršana par izdienas laiku vienā pakāpē pārkāpj principu saskaņā ar kuru paaugstinājumu piešķir tikai pēc ierēdņu salīdzinošo īpašību pārbaudes;

| — | vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa, kā arī Civildienesta noteikumu 5. panta 3. punkta, un principa, kas paredz tiesības uz samērīgu karjeras attīstību, pārkāpumu. Šajā sakarā prasītāji uzskata, ka ierēdņi, kas nav varējuši ilgāku laiku saņemt paaugstinājumu, jo to nopelni nav atzīti par pietiekamiem, ir saņēmuši un tie saņems īpašus prioritātes punktus, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā.
  Turpretī attieksme pret prasītājiem, kuru nopelnus nevarēja atbilstoši novērtēt jau viņu karjeras sākumā, ir tāda pati, kā pret ierēdņiem, kas darbā pieņemšanas brīdī nav klasificēti augstākā pakāpē; |
| --- | --- |

—

vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa, kā arī Civildienesta noteikumu 5. panta 3. punkta, un principa, kas paredz tiesības uz samērīgu karjeras attīstību, pārkāpumu. Šajā sakarā prasītāji uzskata, ka ierēdņi, kas nav varējuši ilgāku laiku saņemt paaugstinājumu, jo to nopelni nav atzīti par pietiekamiem, ir saņēmuši un tie saņems īpašus prioritātes punktus, veicot 2004. gada paaugstināšanu amatā.

Turpretī attieksme pret prasītājiem, kuru nopelnus nevarēja atbilstoši novērtēt jau viņu karjeras sākumā, ir tāda pati, kā pret ierēdņiem, kas darbā pieņemšanas brīdī nav klasificēti augstākā pakāpē;

| — | EK līguma 233. panta pārkāpumu. Šajā sakarā viņi precizē, ka, viņuprāt, te jānoskaidro jautājums par to, vai pēc tam, kad vispārīgie klasifikācijas kritēriju izpildes noteikumi būtu atzīti par nelikumīgiem, un Komisijai būtu jāpārskata daudzu ierēdņu klasifikācija, kas pieņemti darbā, piemērojot šos vispārīgos noteikumus, var ierobežot lēmumu klasificēt prasītājus, pieņemot tos darbā, augstākā pakāpē, tādējādi zaudējot šī lēmuma lietderīgo iedarbību. |
| --- | --- |

—

EK līguma 233. panta pārkāpumu. Šajā sakarā viņi precizē, ka, viņuprāt, te jānoskaidro jautājums par to, vai pēc tam, kad vispārīgie klasifikācijas kritēriju izpildes noteikumi būtu atzīti par nelikumīgiem, un Komisijai būtu jāpārskata daudzu ierēdņu klasifikācija, kas pieņemti darbā, piemērojot šos vispārīgos noteikumus, var ierobežot lēmumu klasificēt prasītājus, pieņemot tos darbā, augstākā pakāpē, tādējādi zaudējot šī lēmuma lietderīgo iedarbību.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/48 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/48

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Guido Strack iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

(lieta T-394/04)

(2004/C 300/94)

tiesvedības valoda - vācu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Guido Strack, Wasserliesch (Vācija), kuru pārstāv J. Mosar, Rechtsanwalt, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 45. pantu, attiecībā uz paaugstināšanu amatā 2003. gadā, atzīt par nederīgu punktu sadalījumu un no tā izrietošo lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu 45. pantu, attiecībā uz paaugstināšanu amatā 2003. gadā, atzīt par nederīgu punktu sadalījumu un no tā izrietošo lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs iebilst pret to, kā 2003. gadā notikusi paaugstināšana amatā, proti, pret to, ka prasītājam nav piešķirti paaugstināšanas punkti un pret iecēlējinstitūcijas 2003. gada lēmumu nenorīkot prasītāju nākamajā augstākajā amata pakāpē A5.

Prasītājs uzskata, ka pārkāptas šādas tiesību normas un vispārējie tiesību principi:

| — | Civildienesta noteikumu 26. pants, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 26. pants,

| — | Civildienesta noteikumu 25. pants, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 25. pants,

| — | Civildienesta noteikumu 24. panta 4. un 5. punkts, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 24. panta 4. un 5. punkts,

| — | Civildienesta noteikumu 110. pants kopsakarā ar 45. pantu, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 110. pants kopsakarā ar 45. pantu,

| — | Civildienesta noteikumu 43. pants, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 43. pants,

| — | Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts un vienlīdzīgas attieksmes princips, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 45. panta 1. punkts un vienlīdzīgas attieksmes princips,

| — | Administrācijas pienākums rūpēties par saviem ierēdņiem, |
| --- | --- |

—

Administrācijas pienākums rūpēties par saviem ierēdņiem,

| — | Civildienesta noteikumu 45. panta piemērošanas noteikumi, |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 45. panta piemērošanas noteikumi,

| — | Eiropas Savienības Pamattiesību Hartas 41. pants, tiesības uz taisnīgu pārvaldi, tiesības uz aprūpi un tiesības tikt uzklausītam, |
| --- | --- |

—

Eiropas Savienības Pamattiesību Hartas 41. pants, tiesības uz taisnīgu pārvaldi, tiesības uz aprūpi un tiesības tikt uzklausītam,

| — | pienākums sniegt pamatojumu un patvaļas aizliegums, |
| --- | --- |

—

pienākums sniegt pamatojumu un patvaļas aizliegums,

| — | tiesiskās paļāvības princips un princips Patere legem quam ipse fecisti (jāievēro paša pieņemtās normas). |
| --- | --- |

—

tiesiskās paļāvības princips un princips Patere legem quam ipse fecisti (jāievēro paša pieņemtās normas).

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/49 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/49

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Air One SpA iesniedza 2004. gada 5. oktobrī

(lieta T-395/04)

(2004/C 300/95)

tiesvedības valoda - itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 5. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Air One SpA, kuru pārstāv Gianluca Belotti un Matteo Padellaro, avvocati, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | noteikt, ka Komisija nav izpildījusi tai ar EKL uzliktos pienākumus, jo tā nav izskatījusi, kaut arī formāli tai tika lūgts to darīt, Air One 2003. gada 22. decembra sūdzību par nelikumīgu valsts atbalstu, ko Itālijas iestādes piešķīrušas pārvadātājam Ryanair; |
| --- | --- |

—

noteikt, ka Komisija nav izpildījusi tai ar EKL uzliktos pienākumus, jo tā nav izskatījusi, kaut arī formāli tai tika lūgts to darīt, Air One 2003. gada 22. decembra sūdzību par nelikumīgu valsts atbalstu, ko Itālijas iestādes piešķīrušas pārvadātājam Ryanair;

| — | likt Komisijai nekavējoties izskatīt prasītāja iesniegto sūdzību un pieņemt formālu pasākumu šajā sakarā un izskatīt pieprasītos aizsargpasākumus; |
| --- | --- |

—

likt Komisijai nekavējoties izskatīt prasītāja iesniegto sūdzību un pieņemt formālu pasākumu šajā sakarā un izskatīt pieprasītos aizsargpasākumus;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja atsaucas uz to, ka ar 2003. gada 22. decembra vēstuli prasītāja Komisijai ir iesniegusi sūdzību par nelikumīgo atbalstu, ko īru pārvadātājs Ryanair ir saņēmis dažādās Itālijas lidostās kā atbrīvojumus no ļoti konkurējošajām lidostu izmaksām un pakalpojumu cenām Itālijas lidostās.

Tā kā Komisija nekādu atbildi nav sniegusi, Air One formāli lūdza Komisijai izskatīt sūdzību EKL 232. panta nozīmē un šā panta mērķiem. Četri mēneši pagāja bez izmaiņām un Air One nolēma uzsākt tiesvedību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā.

Šajā sakarā jāatzīmē, ka, neskatoties uz labi sastādīto sūdzību par faktiem, ko lielā mēra un līdzīgās lietās Komisija ir novērtējusi un uzskata par valsts atbalstu, ir pagājis deviņu mēnešu ilgs laikposms, nesaņemot nekādu atbildi vai Komisijas lēmumu ierosināt kādus pasākumus pret Itālijas iestādēm attiecībā uz piešķirto pabalstu, kurš ir nelikumīgs un, iespējams, arī nesavienojams ar kopējo tirgu un ko cenzēt var tikai Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesa.

Turklāt ir vērts pieminēt, ka apstrīdētais atbalsts ir ticis piešķirts uzņēmumam, kas darbojas gaisa pārvadājumu nozarē, kurai Komisija jau ir pievērsusi īpašu uzmanību, arī attiecībā uz valsts atbalstiem.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/50 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/50

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko André Bonnet iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

(lieta T-406/04)

(2004/C 300/96)

tiesvedības valoda – franču

Eiropas Kopienu Tiesā 2004. gada 4. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Tiesu, ko cēla André Bonnet, ar dzīvesvietu Saint Pierre de Vassols (Francija), kuru pārstāv Hervé de Lépinau, avocat, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Tiesai Pirmās instances tiesā ir šādi:

| — | atcelt 2004. gada 11. februāra un 2004. gada 4. marta 2. jūlija lēmumu, kā arī lēmumu par citas personas iecelšanu amatā, kuru vajadzētu ieņemt prasītājam; |
| --- | --- |

—

atcelt 2004. gada 11. februāra un 2004. gada 4. marta 2. jūlija lēmumu, kā arī lēmumu par citas personas iecelšanu amatā, kuru vajadzētu ieņemt prasītājam;

| — | nospriest, ka 2004. gada 4. februāra pieņemšanai darbā ir jāstājas spēkā 2004. gada 1. martā; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka 2004. gada 4. februāra pieņemšanai darbā ir jāstājas spēkā 2004. gada 1. martā;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Tiesai maksāt prasītajam 100 000 eiro morālā kaitējuma atlīdzinājumu, kā arī 5000 eiro mēnesī, sākot no 1. marta līdz brīdim, kad prasītājs tiks iecelts amatā; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Tiesai maksāt prasītajam 100 000 eiro morālā kaitējuma atlīdzinājumu, kā arī 5000 eiro mēnesī, sākot no 1. marta līdz brīdim, kad prasītājs tiks iecelts amatā;

| — | pakārtoti un daļēji papildus, pieņemot, ka Pirmās instances tiesas lēmums nebūs par pamatu tam, lai prasītājs noteikti tiku iecelts amatā, piespriest Eiropas Kopienu Tiesai maksāt zaudējumu atlīdzību 260 000 eiro apmērā, ieskaitot likumiskos procentus no prasības iesniegšanas dienas. |
| --- | --- |

—

pakārtoti un daļēji papildus, pieņemot, ka Pirmās instances tiesas lēmums nebūs par pamatu tam, lai prasītājs noteikti tiku iecelts amatā, piespriest Eiropas Kopienu Tiesai maksāt zaudējumu atlīdzību 260 000 eiro apmērā, ieskaitot likumiskos procentus no prasības iesniegšanas dienas.

| — | jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Kopienu Tiesai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā piespriest Eiropas Kopienu Tiesai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja prasījumi ir identiski tiem, ko prasītājs norādījis lietā T-132/04 (1).

---

(1)  OV C 168, 26.6.2004., 7. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/50 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/50

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benedicta Miguelez Herreras iesniedza 2004. gada 1. oktobrī

(lieta T-407/04)

(2004/C 300/97)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 1. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Benedicta Miguelez Herreras, kura norādīja adresi Briselē un kuru pārstāv Marc van der Woude un Valérie Landes, avocats.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Juridiskā dienesta ģenerāldirektora lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, viņai piešķir tikai vienu ģenerāldirektorāta priekšrocības punktu un ko apstiprināja un pasludināja par galīgu lēmumu iecēlējinstitūcija, pieņemot lēmumu par sūdzības noraidīšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt Juridiskā dienesta ģenerāldirektora lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, viņai piešķir tikai vienu ģenerāldirektorāta priekšrocības punktu un ko apstiprināja un pasludināja par galīgu lēmumu iecēlējinstitūcija, pieņemot lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

| — | atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, prasītājai piešķir 23 punktus, C2 kategorijas ierēdņu nopelnu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, C1 kategorijā paaugstināto ierēdņu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, un jebkurā gadījumā lēmumu par prasītājas vārda neierakstīšanu šajos sarakstos; |
| --- | --- |

—

atcelt iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar ko, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, prasītājai piešķir 23 punktus, C2 kategorijas ierēdņu nopelnu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, C1 kategorijā paaugstināto ierēdņu sarakstu, kas sagatavots, īstenojot 2003. gada paaugstināšanu amatā, un jebkurā gadījumā lēmumu par prasītājas vārda neierakstīšanu šajos sarakstos;

| — | atcelt, ja ir nepieciešams, lēmumu par sūdzības noraidīšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt, ja ir nepieciešams, lēmumu par sūdzības noraidīšanu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisiju atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā norādītie pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas norādīti lietā T-311/04 José Luis Buendia Sierra/Komisija.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/50 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/50

---

Prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko Anke Kröppelin iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

(lieta T-408/04)

(2004/C 300/98)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 4. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Savienības Padomi, ko cēla Anke Kröppelin (Brisele), kuru pārstāv Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis un Etienne Marchal, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītājas prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu Padomes lēmumu, ar kuru tika atteikts prasītājai piešķirt ekspatriācijas pabalstu un no tā izrietošās tiesības, viņai stājoties dienesta attiecībās 2003. gada 1. novembrī. |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu Padomes lēmumu, ar kuru tika atteikts prasītājai piešķirt ekspatriācijas pabalstu un no tā izrietošās tiesības, viņai stājoties dienesta attiecībās 2003. gada 1. novembrī.

| — | piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pirms stāšanās Padomes dienestā prasītāja bija Chancellerie du Land Mecklenburg-Vorpommern dienestā Briselē. Savā prasībā viņa apstrīd atteikumu piešķirt viņai ekspatriācijas pabalstu.

Savas prasības pamatojumam prasītāja atsaucas uz Civildienesta noteikumu VII pielikuma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pārkāpumu, tā kā Padome neuzskatīja, ka prasītāja bija apstākļos, kas rodas darba rezultātā, kas veikts kādas citas valsts labā. Prasītāja bez tam atsaucas uz vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpumu.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/51 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/51

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Benito Latino iesniedza 2004. gada 4. oktobrī

(lieta T-409/04)

(2004/C 300/99)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 4. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Benito Latino, Lauzun (Francija), kuru pārstāv Juan Ramón Iturriagagoitia, avocat.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2002. gada 6. maija medicīnisko ziņojumu, kas tika paziņots 2003. gada 11. novembrī un ko prasītājs saņēma 2003. gada 15. novembrī; |
| --- | --- |

—

atcelt 2002. gada 6. maija medicīnisko ziņojumu, kas tika paziņots 2003. gada 11. novembrī un ko prasītājs saņēma 2003. gada 15. novembrī;

| — | atcelt Komisijas 2003. gada 11. novembra lēmumu, kas tika saņemts 2003. gada 15. novembrī, ciktāl prasītājam tiek atzīta pastāvīga daļēja invaliditāte 5 % līmenī un ciktāl prasītājam tiek uzlikts apmaksāt noteiktus medicīniskās komisijas locekļu izdevumus un honorārus; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2003. gada 11. novembra lēmumu, kas tika saņemts 2003. gada 15. novembrī, ciktāl prasītājam tiek atzīta pastāvīga daļēja invaliditāte 5 % līmenī un ciktāl prasītājam tiek uzlikts apmaksāt noteiktus medicīniskās komisijas locekļu izdevumus un honorārus;

| — | piespriest Komisijai apmaksāt visus medicīniskās komisijas locekļu izdevumus un honorārus; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai apmaksāt visus medicīniskās komisijas locekļu izdevumus un honorārus;

| — | piespriest Komisijai pilnībā apmaksāt visus procesa honorārus un izmaksas. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai pilnībā apmaksāt visus procesa honorārus un izmaksas.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs, bijušais Komisijas ierēdnis, kas no 1969. gada līdz 1991. gadam strādāja Berlaymont ēkā Briselē, 1994. gadā pieprasīja, lai tiktu atzīta viņa elpošanas ceļu saslimšanas profesionālās slimības izcelsmi, kuras pamatā bija azbesta ietekme, kurai viņš ticis pakļauts. Pirmo Komisijas lēmumu par šo lūgumu, kas atzina viņa saslimšanas profesionālās slimības izcelsmi un noteica invaliditāti 5 % līmenī, Pirmās instances tiesa atcēla prasītāja celtās lietas T-300/97 (1) ietvaros.

Pēc augšminētā sprieduma Komisija no jauna sasauca medicīnisko komisiju un pēc tam, kad šī komisija 2002. gada 6. maijā bija pieņēmusi jaunu medicīnisko ziņojumu, pieņēma apstrīdēto lēmumu.

Savu prasījumu pamatojumam prasītājs, pirmkārt, norāda, ka medicīniskās komisijas vairākuma ziņojums pārkāpj Civildienesta noteikumu 73. pantu, jo tas neņem vērā atsevišķo ziņojumu. Bez tam ziņojums neatbilst Pirmās instances tiesas judikatūrā noteiktajām prasībām un satur pretrunīgus un nesaprotamus vērtējumus.

Prasītājs arī atsaucas uz noteikumu par ierēdņu apdrošināšanu pret negadījumu un slimību risku 3., 17. un 20. panta pārkāpumiem, šo pašu noteikumu pielikuma trešā punkta pārkāpumu un Beļģijas oficiālās invaliditātes noteikšanas skalas 383. -383. panta un 387. un tam sekojošo pantu pārkāpumu. Tāpat viņš apgalvo, ka medicīniskā komisija ir bijusi neobjektīva, kā arī, ka divi no tās locekļiem ir bijuši viņam naidīgi. Pēc prasītāja domām, būtu jāizveido jauna medicīniskā komisija, ņemot vērā aizstāvības tiesības.

---

(1)  OV 1998 C 41, 23. lpp.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/51 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/51

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Jean-Paul Keppenne iesniedza 2004. gada 6. oktobrī

(lieta T-411/04)

(2004/C 300/100)

tiesvedības valoda – franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 6. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Jean-Paul Keppenne, dzīvojošs Etterbeek (Beļģija), kuru pārstāv advokāts Paul-Emmanuel Ghislain.

Jean-Paul Keppenne prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumus nepalielināt prioritātes punktu skaitu, kurus ģenerāldirektorāts piešķīra prasītājam 2003. gada novērtējuma ietvaros, un nepaaugstināt prasītāju A5 pakāpē 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā, kā arī iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru tika sniegta atbilde uz prasītāja sūdzībām (R/673/03 un R/716/03), |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumus nepalielināt prioritātes punktu skaitu, kurus ģenerāldirektorāts piešķīra prasītājam 2003. gada novērtējuma ietvaros, un nepaaugstināt prasītāju A5 pakāpē 2003. gada paaugstināšanas amatā laikā, kā arī iecēlējinstitūcijas lēmumu, ar kuru tika sniegta atbilde uz prasītāja sūdzībām (R/673/03 un R/716/03),

| — | piespriest Komisijai samaksāt prasītājam 3000 eiro kā atlīdzību par morālo kaitējumu, |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai samaksāt prasītājam 3000 eiro kā atlīdzību par morālo kaitējumu,

| — | piespriest Komisijai segt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai segt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī prasība ir celta pēc prasības, kas tika iesniegta lietā T-272/04, kurā tika apstrīdēti netiešie lēmumi par šī paša prasītāja iesniegto sūdzību noraidīšanu. Iecēlējinstitūcija visbeidzot pieņēma tiešus lēmumus par sūdzības noraidīšanu, kuru atcelšana tiek prasīta šajā lietā.

Pamatojot savus prasījumus, prasītājs pēc būtības norāda, ka attiecīgie lēmumi ir slēpta sankcija pret prasītāju sakarā ar viņa pārcelšanu uz Tiesu dienesta interesēs, un tajos nav pienācīgi ņemti vērā prasītāja nopelni.

Prasības pieteikumā minētie pamati balstās uz noteikumu, kas regulē ierēdņu novērtēšanu un paaugstināšanu amatā, diskriminācijas aizlieguma un samērīguma principa pārkāpuma, kā arī iespējamas pilnvaru nepareizas izmantošanas šajā lietā.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/52 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/52

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Vittoria Tebaldi u.c. iesniedza 2004. gada 6. oktobrī

(lieta T-415/04)

(2004/C 300/101)

tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 6. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Vittoria Tebaldi, Tervuren (Beļģija), Vicente Tejero Gazo, Sterrebeek (Beļģija), Victor González Martínez, Brisele (Beļģija) un Alessandro Giovannetti, Ernster (Luksemburga), kurus pārstāv Gilles Bounéou un Frédéric Frabetti, avocats, kas norādīja adresi Luksemburgā.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt to ierēdņu sarakstu, kas paaugstināti amatā, īstenojot paaugstināšanu amatā 2003. gadā, jo šis saraksts nesatur prasītāju vārdus, kā arī blakusprasījums atcelt šī lēmuma sagatavošanas dokumentus;
  pakārtoti |
| --- | --- |

—

atcelt to ierēdņu sarakstu, kas paaugstināti amatā, īstenojot paaugstināšanu amatā 2003. gadā, jo šis saraksts nesatur prasītāju vārdus, kā arī blakusprasījums atcelt šī lēmuma sagatavošanas dokumentus;

pakārtoti

| — | atcelt prioritātes punktu piešķiršanu paaugstināšanai amatā 2003. gadā, jo īpaši, tos, kuri tika piešķirti pēc amatā paaugstināšanas komiteju ieteikumiem; |
| --- | --- |

—

atcelt prioritātes punktu piešķiršanu paaugstināšanai amatā 2003. gadā, jo īpaši, tos, kuri tika piešķirti pēc amatā paaugstināšanas komiteju ieteikumiem;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus, izmaksas un honorārus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus, izmaksas un honorārus.

Pamati un galvenie argumenti

Šajā lietā prasītāji iebilst pret iecēlējinstitūcijas atteikumu paaugstināt kategoriju, īstenojot paaugstināšanu amatā 2003. gadā.

Lai pamatotu savus prasījumus, viņi uzsver šādus pārkāpumus:

| — | Civildienesta noteikumu 45. panta un Vispārējo noteikumu pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 45. panta un Vispārējo noteikumu pārkāpumu;

| — | Administratīvās rokasgrāmatas “Ierēdņu novērtēšana un paaugstināšana amatā” pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

Administratīvās rokasgrāmatas “Ierēdņu novērtēšana un paaugstināšana amatā” pārkāpumu;

| — | diskriminācijas aizlieguma principa un patvaļīgas procedūras aizlieguma, kā arī aktu pamatošanas pienākuma pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

diskriminācijas aizlieguma principa un patvaļīgas procedūras aizlieguma, kā arī aktu pamatošanas pienākuma pārkāpumu;

| — | tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu; |
| --- | --- |

—

tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpumu;

| — | rūpības pienākuma pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

rūpības pienākuma pārkāpumu.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/52 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/52

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia iesniedza 2004. gada 15. oktobrī

(lieta T-417/04)

(2004/C 300/102)

tiesvedības valoda – itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Regione Autonoma Friuli Venezia Giulia, kuru pārstāv advokāti Enzo Bevilacqua un prof. Fausto Capelli.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt Regulas Nr. 1429/2004 I pielikuma 103. punktā esošo paskaidrojošo piezīmi par nosaukuma “Tocai friulano” izmantošanas ierobežojumu laikā [pārejas posmā] līdz 2007. gada 31. martam; |
| --- | --- |

—

atcelt Regulas Nr. 1429/2004 I pielikuma 103. punktā esošo paskaidrojošo piezīmi par nosaukuma “Tocai friulano” izmantošanas ierobežojumu laikā [pārejas posmā] līdz 2007. gada 31. martam;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar Komisijas Regulas Nr. 1429/2004 (1) 1. panta 5. punktu, ar ko groza Komisijas Regulu Nr. 753/2002, aizstājot grozītās Regulas Nr. 753/2002 II pielikumu ar jaunu pielikumu (I pielikumu), kurā attiecībā uz vīnogu vīnu “Tocai friulano” (jaunā I pielikuma 103. punkts), pamatojoties uz pievienoto paskaidrojošo piezīmi, minētā nosaukuma izmantošanai ir saglabāts ierobežojums laikā [pārejas posmā] līdz 2007. gada 31. martam, kā jau ietverts Regulas Nr. 753/2002 II pielikumā. Šīs prasības mērķis ir panākt to, ka paskaidrojošā piezīme par nosaukuma “Tocai friulano” izmantošanu tiek atcelta.

Savas prasības pamatojumam prasītājs norāda šādus argumentus.

| — | Saskaņā ar 59. panta 1. punktu Vīnes konvencijā par līgumtiesībām pēc Līguma par Ungārijas un pārējo dalībvalstu pievienošanos, kas stājās spēkā 2004. gada 1. maijā, visi noteikumi, kuri ietverti iepriekšējos līgumos, kas noslēgti starp Ungāriju un Eiropas Kopienu, zaudēja spēku, ja vien nebija skaidri iekļauti Pievienošanās līgumā. |
| --- | --- |

—

Saskaņā ar 59. panta 1. punktu Vīnes konvencijā par līgumtiesībām pēc Līguma par Ungārijas un pārējo dalībvalstu pievienošanos, kas stājās spēkā 2004. gada 1. maijā, visi noteikumi, kuri ietverti iepriekšējos līgumos, kas noslēgti starp Ungāriju un Eiropas Kopienu, zaudēja spēku, ja vien nebija skaidri iekļauti Pievienošanās līgumā.

| — | Komisijas kompetences trūkums attiecībā uz tiesību atcelšanu Regulas Nr. 753/2002 19. panta piemērošanas jomā, ciktāl gadījumā, ja Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Pamatregulas (Regula Nr. 1493/1999) 53. pantu noteikt, kurā valstī var audzēt konkrētas vīnogu šķirnes, tā tomēr nav pilnvarota svītrot vīnogu šķirni, kuru jau ilgi audzē kādā dalībvalstī, jo tikai pašas dalībvalstis ir tiesīgas pieņemt šādu lēmumu. |
| --- | --- |

—

Komisijas kompetences trūkums attiecībā uz tiesību atcelšanu Regulas Nr. 753/2002 19. panta piemērošanas jomā, ciktāl gadījumā, ja Komisija ir pilnvarota saskaņā ar Pamatregulas (Regula Nr. 1493/1999) 53. pantu noteikt, kurā valstī var audzēt konkrētas vīnogu šķirnes, tā tomēr nav pilnvarota svītrot vīnogu šķirni, kuru jau ilgi audzē kādā dalībvalstī, jo tikai pašas dalībvalstis ir tiesīgas pieņemt šādu lēmumu.

| — | EKL 34. panta 2. punkta otrajā daļā noteiktā diskriminācijas aizlieguma pārkāpums. Šis aizliegums, ko Ungārijai nevarēja piemērot pirms pievienošanās, toties ir pilnībā piemērojams, [kopš brīža, kad] minētā valsts kļuva par dalībvalsti. |
| --- | --- |

—

EKL 34. panta 2. punkta otrajā daļā noteiktā diskriminācijas aizlieguma pārkāpums. Šis aizliegums, ko Ungārijai nevarēja piemērot pirms pievienošanās, toties ir pilnībā piemērojams, [kopš brīža, kad] minētā valsts kļuva par dalībvalsti.

| — | Visbeidzot, prasītājs norāda, ka ir pārkāpts samērīguma princips un īpašumtiesības. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot, prasītājs norāda, ka ir pārkāpts samērīguma princips un īpašumtiesības.

---

(1)  Komisijas 2004. gada 9. augusta Regula (EK) Nr. 1429/2004, ar kuru groza 2002. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 753/2002, ar ko paredz konkrētus noteikumus Padomes Regulas (EK) Nr. 1493/1999 piemērošanai attiecībā uz konkrētu vīna nozares produktu aprakstu, apzīmējumu, noformējumu un aizsardzību (OV L 263, 10.08.2004., 1. lpp.)

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/53 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/53

---

Prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko Confcooperative u. c. cēla 2004. gada 15. oktobrī

(lieta T-418/04)

(2004/C 300/103)

tiesvedības valoda - itāļu

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 15. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Kopienu Komisiju, ko cēla Confcooperative, Unione regionale della Cooperazione FVG Federagricole, Consorzio Friulvini S.C.a.r.l. un Cantina Sociale di Ramoscello e S. Vito S.C.a.r.l., Cantina Produttori Cormòns S.C.a.r.l. un Luigi Soini, ko pārstāv advokāts Fausto Capelli.

Prasītāju prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt paskaidrojošo piezīmi, kas ietverta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1429/2004 I pielikuma 103. punktā un kas laikā, konkrētāk, līdz 2007. gada 31. martam ierobežo nosaukuma “Tocai friulano” izmantošanu; |
| --- | --- |

—

atcelt paskaidrojošo piezīmi, kas ietverta Komisijas Regulas (EK) Nr. 1429/2004 I pielikuma 103. punktā un kas laikā, konkrētāk, līdz 2007. gada 31. martam ierobežo nosaukuma “Tocai friulano” izmantošanu;

| — | piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Kopienu Komisijai atlīdzināt izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pamati un galvenie argumenti ir identiski lietā T-417/04 Regione Autonoma Friuli-Venezia Giulia/Komisija (1) izvirzītajiem pamatiem un argumentiem.

---

(1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/54 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/54

---

Prasība pret Eiropas Parlamentu, ko Kenneth Blackler iesniedza 2004. gada 10. oktobrī

(Lieta T-420/04)

(2004/C 300/104)

Tiesvedības valoda - franču

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā 2004. gada 10. oktobrī izskatīšanai ir iesniegta prasība pret Eiropas Parlamentu, ko cēla Kenneth Blackler, kura dzīvesvieta ir Ispra un kuru pārstāv advokāts Patrick Goergen, kas norādījis adresi Luksemburgā.

Prasītāja prasījumi Pirmās instances tiesai ir šādi:

| — | atcelt lēmumu, ko 2004. gada 11. jūlijā pieņēmis Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretariāts un ar ko apstiprina konkursa PE/98/A atlases komisijas lēmumu neļaut prasītājam piedalīties šā konkursa mutiskajos eksāmenos, kuri tiek rīkoti, lai sagatavotu piemēroto inženieru sarakstu telekomunikāciju jomā, izveidojot rezervi galveno administratoru turpmākai iecelšanai amatā; |
| --- | --- |

—

atcelt lēmumu, ko 2004. gada 11. jūlijā pieņēmis Eiropas Parlamenta Ģenerālsekretariāts un ar ko apstiprina konkursa PE/98/A atlases komisijas lēmumu neļaut prasītājam piedalīties šā konkursa mutiskajos eksāmenos, kuri tiek rīkoti, lai sagatavotu piemēroto inženieru sarakstu telekomunikāciju jomā, izveidojot rezervi galveno administratoru turpmākai iecelšanai amatā;

| — | atcelt visas darbības un tiesību aktus, kas pieņemti pēc konkrētā konkursa procedūras; |
| --- | --- |

—

atcelt visas darbības un tiesību aktus, kas pieņemti pēc konkrētā konkursa procedūras;

| — | gadījumā, kad Pirmās instances tiesa neapmierina prasību par konkursa procedūras atcelšanu, papildus piespriest Parlamentam samaksāt prasītājam 100 000 eiro lielu summu, lai atlīdzinātu prasītājam nodarītos zaudējumus un morālo kaitējumu; |
| --- | --- |

—

gadījumā, kad Pirmās instances tiesa neapmierina prasību par konkursa procedūras atcelšanu, papildus piespriest Parlamentam samaksāt prasītājam 100 000 eiro lielu summu, lai atlīdzinātu prasītājam nodarītos zaudējumus un morālo kaitējumu;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt izdevumus, kas radušies šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājs pašreizējā lietā iebilst pret vispārējā konkursa PE/98/A atlases komisijas atteikumu ļaut viņam piedalīties mutiskajos eksāmenos tāpēc, ka viņa kandidatūras novērtējuma rezultātā viņš ir ierindots tikai 38. vietā un ka tikai pirmajiem 15 šajā klasifikācijā ietilpstošajiem ir atļauts piedalīties mutiskajos eksāmenos. Šis konkurss tika rīkots tāpēc, lai sagatavotu sarakstu rezerves veidošanai galveno administratoru turpmākai iecelšanai amatā telekomunikāciju ekspertīzes veikšanas jomā.

Savu prasījumu atbalstam prasītājs norāda uz to, ka:

| — | ir izdarīts pārkāpums attiecībā uz paziņojumu par konkursu, kas izpaudās tādējādi, ka apstrīdētajā lēmumā, izvērtējot kandidātu iesniegtos diplomus, kā novērtējuma kritērijs tika ņemts vērā studiju ilgums, ka tajā netika ņemti vērā dokumenti, ko iesniedzis prasītājs, piedāvājot savu kandidatūru, un ka tajā nav veikts kvalifikāciju novērtējums atbilstoši paziņojumā par konkursu paredzētajiem kritērijiem; |
| --- | --- |

—

ir izdarīts pārkāpums attiecībā uz paziņojumu par konkursu, kas izpaudās tādējādi, ka apstrīdētajā lēmumā, izvērtējot kandidātu iesniegtos diplomus, kā novērtējuma kritērijs tika ņemts vērā studiju ilgums, ka tajā netika ņemti vērā dokumenti, ko iesniedzis prasītājs, piedāvājot savu kandidatūru, un ka tajā nav veikts kvalifikāciju novērtējums atbilstoši paziņojumā par konkursu paredzētajiem kritērijiem;

| — | šajā gadījumā pastāv acīmredzama novērtējuma kļūda, jo tika nepareizi aprēķināts prasītāja profesionālās pieredzes ilgums, kā arī nav ņemtas vērā gan viņa publikācijas, gan arī viņa sniegtās ziņas par karjeras laikā veiktajiem darbiem, lai pārbaudītu to, vai viņš atbilst vismaz astoņām no paziņojumā par konkursu minētajām kompetenču jomām. |
| --- | --- |

—

šajā gadījumā pastāv acīmredzama novērtējuma kļūda, jo tika nepareizi aprēķināts prasītāja profesionālās pieredzes ilgums, kā arī nav ņemtas vērā gan viņa publikācijas, gan arī viņa sniegtās ziņas par karjeras laikā veiktajiem darbiem, lai pārbaudītu to, vai viņš atbilst vismaz astoņām no paziņojumā par konkursu minētajām kompetenču jomām.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/54 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/54

---

Lietas T-251/99 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/105)

(tiesvedības valoda - nīderlandiešu)

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas (paplašinātais sastāvs) priekšsēdētājs 2004. gada 5. oktobrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-251/99 Texaco Nederland B.V. u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju.

---

(1)  OV C 20, 22.1.2000.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/54 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/54

---

Lietas T-305/99 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/106)

(tiesvedības valoda - nīderlandiešu)

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas (paplašinātais sastāvs) priekšsēdētājs 2004. gada 5. oktobrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-305/99 OK Nederland B.V., ko atbalsta Nīderlandes Karaliste, pret Eiropas Kopienu Komisiju.

---

(1)  OV C 63, 4.3.2000.

---

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/54 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/54

---

Lietas T-313/99 (1) izslēgšana no reģistra

(2004/C 300/107)

(tiesvedības valoda - holandiešu)

Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas otrās palātas (paplašinātais sastāvs) priekšsēdētājs 2004. gada 5. oktobrī ir izdevis rīkojumu izslēgt no reģistra lietu T-313/99 Veka B.V./Eiropas Kopienu Komisija.

---

(1)  OV C 63, 4.3.2000.

---

III Paziņojumi

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/55 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/55

---

(2004/C 300/108)

Tiesas pēdējā publikācija
  Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 284, 20.11.2004.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 273, 6.11.2004.

OV C 262, 23.10.2004.

OV C 251, 9.10.2004.

OV C 239, 25.9.2004.

OV C 228, 11.9.2004.

OV C 217, 28.8.2004.

Šie teksti pieejami arī

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---

Labojums

| 4.12.2004 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 300/56 |
| --- | --- | --- | --- |

4.12.2004

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 300/56

---

Labojums komunikācijai Oficiālajā Vēstnesī lietā C- 310/01

(
  Eiropas Savienības 2003. gada 8. marta Oficiālais Vēstnesis C 55
  )

(2004/C 300/109)

OV komunikācijas teksts lietā C-310/01 Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) ir jāaizvieto ar sekojošu tekstu:

Tiesas spriedums

(ceturtā palāta)

2002. gada 14. novembrī

(Consiglio di Stato lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) lietā C- 310/01 Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI) (1)

(Reglamenta 104. panta 3. punkts - Jautājums, kura atbildi var skaidri secināt no judikatūras - Direktīva 92/50/EEK - Valsts līgumi par precēm un pakalpojumiem - Preču lielāka vērtība salīdzinājumā ar pakalpojumu vērtību - Direktīvas 93/36/EEK piemērošana)

(2003/C 55/50)

tiesvedības valoda - itāļu

Lietā C- 310/01 par Consiglio di Stato (Itālija) lūgumu Tiesai atbilstoši EKL 234. pantam sniegt prejudiciālu nolēmumu par Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai (OV L 209, 1. lpp.) 1. panta b) apakšpunkta, 2. panta un 6. panta interpretāciju tiesvedībā Commune di Undine, Azienda Multiservizi SpA (AMGA) pret Diddi Dino Figli Srl, Associazione Nazionale Impresse Gestione servizi tecnici integrati (AGESI), Tiesa (ceturtā palāta) šādā sastāvā: palātas priekšsēdētājs C.W.A. Timmermans (referents), tiesneši D.A.O. Edward un S. Von Bahr, ģenerāladvokāts S. Alber, sekretārs R. Grass, 2002. gada 14. novembrī ir pasludinājusi spriedumu, kura rezolutīvā daļa ir šāda:

Padomes 1992. gada 18. jūnija Direktīvas 92/50/EEK par procedūru koordinēšanu valsts pakalpojumu līgumu piešķiršanai 2. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka minētā Direktīva nav piemērojama attiecībā uz valsts līgumiem, kas attiecas vienlaicīgi uz precēm Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/36/EEK, ar ko koordinē piegāžu valsts līgumu piešķiršanas procedūras, izpratnē un pakalpojumiem Direktīvas 92/50 izpratnē, ja līgumā iekļauto preču vērtība ir lielāka par sniedzamo pakalpojumu vērtību.

Direktīva 93/36 ir piemērojama attiecībā uz tādiem valsts līgumiem, ja vien līgumslēdzējas iestādes nekontrolē šīs piegādes tāpat, kā tās kontrolē savus dienestus, un ja minētie piegādātāji savas darbības būtisko daļu realizē ar līgumslēdzēju iestādi vai iestādēm, kas tos kontrolē.

---

(1)  OV C 289, 13.10.2001.

1

---