# Úřední věstník L 266/2019

| | ISSN 1977-0626 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 266 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Ročník 6218. října 2019 |

ISSN 1977-0626

Úřední věstník

Evropské unie

L 266

České vydání

Právní předpisy

Ročník 6218. října 2019

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 17 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska sedadel, jejich ukotvení a opěrek hlavy 2019/1723 | 1 |
| | * | Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 80 – Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení 2019/1724 | 31 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 17 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska sedadel, jejich ukotvení a opěrek hlavy 2019/1723

1

*

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 80 – Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení 2019/1724

31

| CS | Akty, jejichž název není vytištěn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vytištěn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 18.10.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 266/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 266/1

---

Pouze původní texty Evropské hospodářské komise mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 17 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska sedadel, jejich ukotvení a opěrek hlavy 2019/1723

Zahrnující veškerá platná znění až po:

sérii 09 změn – datum vstupu v platnost: 28. května 2019

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Požadavky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Zkoušení |
| --- | --- |

6.

| 7. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

7.

| 8. | Sankce za neshodu při výrobě |
| --- | --- |

8.

| 9. | Změna typu vozidla a rozšíření schválení z hlediska sedadel, jejich ukotvení a/nebo jejich opěrek hlavy |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Návod k použití |
| --- | --- |

11.

| 12. | Názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů |
| --- | --- |

12.

| 13. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

13.

PŘÍLOHY

| 1. | Sdělení |
| --- | --- |

1.

| 2. | Uspořádání značky schválení |
| --- | --- |

2.

| 3. | Postup při určování H-bodu a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorových vozidlech |
| --- | --- |

3.

| 4. | Určení výšky a šířky opěrek hlavy |
| --- | --- |

4.

| 5. | Podrobné znázornění čar a měření prováděných během zkoušek |
| --- | --- |

5.

| 6. | Postup zkoušky k ověření pohlcování energie |
| --- | --- |

6.

| 7. | Metoda zkoušení pevnosti ukotvení sedadel a jejich seřizovacího, blokovacího a posouvacího systému |
| --- | --- |

7.

| 8. | Stanovení rozměru „A“ u otvorů v opěrce hlavy |
| --- | --- |

8.

| 9. | Zkušební postup pro zařízení určené k ochraně cestujících proti pohybu zavazadel |
| --- | --- |

9.

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Tento předpis se vztahuje na:

| a) | vozidla kategorií M1 a N (1), pokud jde o pevnost sedadel, jejich ukotvení a jejich opěrky hlavy; |
| --- | --- |

a)

vozidla kategorií M1 a N (1), pokud jde o pevnost sedadel, jejich ukotvení a jejich opěrky hlavy;

1

1

| b) | vozidla kategorií M2 a M3 (1), pokud jde o sedadla, na která se nevztahuje předpis č. 80, pokud jde o pevnost sedadel, jejich ukotvení a jejich opěrky hlavy; |
| --- | --- |

b)

vozidla kategorií M2 a M3 (1), pokud jde o sedadla, na která se nevztahuje předpis č. 80, pokud jde o pevnost sedadel, jejich ukotvení a jejich opěrky hlavy;

2

3

1

| c) | vozidla kategorie M1, pokud jde o konstrukci zadních částí opěradel sedadel a konstrukci zařízení určených k ochraně cestujících před nebezpečím vznikajícím pohybem zavazadel při čelním nárazu. |
| --- | --- |

c)

vozidla kategorie M1, pokud jde o konstrukci zadních částí opěradel sedadel a konstrukci zařízení určených k ochraně cestujících před nebezpečím vznikajícím pohybem zavazadel při čelním nárazu.

1

Předpis se nevztahuje na vozidla, pokud jde o bočně orientovaná nebo dozadu orientovaná sedadla nebo o opěrky hlavy upevněné na tato sedadla.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se

2.1.   
  „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o pevnost sedadel a jejich ukotvení, konstrukci zadní části opěradel sedadel a vlastnosti jejich opěrek hlavy;

2.2.   
  „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových základních hlediscích, jako jsou:

2.2.1.   konstrukce, tvar, rozměry, materiály a hmotnost sedadel, ačkoli sedadla se mohou lišit v potahu a barvě; rozdíly hmotnosti nepřevyšující 5 procent schváleného typu sedadla nejsou pokládány za významné;

2.2.2.   typ a rozměry seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému opěradel a sedadel a jejich částí;

2.2.3.   typ a rozměry ukotvení sedadel;

2.2.4.   rozměry, konstrukce, materiály a čalounění opěrek hlavy, ačkoli mohou se lišit v potahu a barvě;

2.2.5.   typ a rozměry upevnění opěrek hlavy a vlastnosti části vozidla, ke které je opěrka hlavy upevněna, pokud se jedná o samostatnou opěrku hlavy;

2.3.   
  „sedadlem“ rozumí konstrukce včetně čalounění, která může být pevnou součástí konstrukce vozidla a která je určena k sezení jedné osoby. V závislosti na orientaci jsou sedadla definována takto:

2.3.1.   
  „dopředu orientovaným sedadlem“ rozumí sedadlo, které může být užíváno během jízdy a které směřuje k přední části vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla svírá úhel +10 ° nebo –10 ° se svislou rovinou souměrnosti vozidla;

2.3.2.   
  „dozadu orientovaným sedadlem“ rozumí sedadlo, které může být užíváno během jízdy a které směřuje k zadní části vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla svírá úhel +10 ° nebo –10 ° se svislou rovinou souměrnosti vozidla;

2.3.3.   
  „bočně orientovaným sedadlem“ rozumí sedadlo, které může být užíváno během jízdy a které směřuje k boční části vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla svírá úhel 90 ° (±10 °) se svislou rovinou souměrnosti vozidla;

2.4.   
  „lavicovým sedadlem“ rozumí konstrukce včetně čalounění, určená k sezení více než jedné dospělé osoby;

2.5.   
  „ukotvením“ rozumí systém, kterým je soustava sedadel připevněna ke karoserii vozidla, včetně příslušných částí karoserie vozidla;

2.6.   
  „systémem seřízení“ rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou nastavit do polohy vyhovující tvaru těla cestujícího. Toto zařízení může zvláště umožňovat:

2.6.1.   podélné seřízení;

2.6.2.   výškové seřízení;

2.6.3.   úhlové seřízení;

2.7.   
  „systémem posouvání“ rozumí zařízení, pomocí kterého se může sedadlo nebo jedna z jeho částí posunout nebo natočit, bez pevné mezilehlé polohy, k usnadnění přístupu do prostoru za dotyčným sedadlem;

2.8.   
  „blokovacím systémem“ rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro užívání;

2.9.   
  „sklopným sedadlem“ rozumí sedadlo určené k příležitostnému použití, které je běžně sklopeno a je cestujícím snadno ovladatelné;

2.10.   
  „příčnou rovinou“ rozumí rovina kolmá k podélné střední rovině vozidla;

2.11.   
  „podélnou rovinou“ rozumí rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla;

2.12.   
  „opěrkou hlavy“ rozumí zařízení, jehož účelem je omezit posun hlavy dospělého cestujícího směrem dozadu vzhledem k trupu, aby se zmenšilo nebezpečí poranění krční páteře v případě nehody;

2.12.1.   
  „opěrkou hlavy tvořící nedílnou část sedadla“ rozumí opěrka tvořená horní částí opěradla sedadla. Této definici vyhovují opěrky hlavy, které vyhovují definici v bodech 2.12.2 nebo 2.12.3, avšak mohou být vyjmuty ze sedadla nebo konstrukce vozidla pouze s použitím nástrojů nebo při částečném nebo úplném sejmutí čalounění sedadla;

2.12.2.   
  „oddělitelnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělitelnou od sedadla, která je navržena pro zasunutí a pevné zachycení v konstrukci opěradla sedadla;

2.12.3.   
  „samostatnou opěrkou hlavy“ rozumí opěrka hlavy tvořená konstrukční částí oddělenou od sedadla, která je navržena pro zasunutí nebo pevné zachycení v konstrukci vozidla;

2.13.   
  „R-bodem“ rozumí vztažný bod místa k sezení podle definice v dodatku 3 k příloze 3 tohoto předpisu;

2.14.   
  „vztažnou čárou“ rozumí přímka na figuríně znázorněné na obrázku 1 v dodatku 1 k příloze 3 tohoto předpisu;

2.15.   
  „oddělovacím systémem“ rozumí části nebo zařízení, která, navíc k opěradlům sedadel, mají chránit cestující proti pohybu zavazadel; oddělovací systém může být konkrétně tvořen sítí nebo drátěným pletivem umístěným nad úrovní opěradel sedadel v jejich vzpřímené nebo rozložené poloze. Opěrky hlavy dodávané jako standardní vybavení vozidel vybavovaných takovými částmi nebo zařízením jsou pokládány za součást oddělovacího systému. Ovšem sedadlo vybavené opěrkou hlavy není samo o sobě pokládáno za oddělovací systém.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1.   Žádost o schválení typu vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.2.   Žádost musí být doplněna následujícími dokumenty ve trojím vyhotovení a s následujícími specifikacemi:

3.2.1.   podrobný popis typu vozidla, pokud jde o konstrukci sedadel, jejich ukotvení a jejich seřizovací, posouvací a blokovací systém;

3.2.1.1.   podrobný popis a/nebo výkresy oddělovacího systému, je-li to vhodné.

3.2.2.   výkresy sedadel, jejich ukotvení na vozidle a jejich seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému, provedené ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné.

3.2.3.   V případě sedadla s oddělitelnou opěrkou hlavy:

3.2.3.1.   podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro čalounění;

3.2.3.2.   podrobný popis umístění, typu nosiče a upevňovacích součástí pro montáž opěrky hlavy na sedadlo.

3.2.4.   V případě samostatné opěrky hlavy:

3.2.4.1.   podrobný popis opěrky hlavy upřesňující zejména druh materiálu nebo materiálů pro čalounění;

3.2.4.2.   podrobný popis umístění a typu nosiče a upevňovacích elementů pro montáž opěrky hlavy na konstrukci vozidla.

3.3.   Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží:

3.3.1.   vozidlo představující typ vozidla, které má být schváleno, nebo části vozidla, které technická zkušebna pokládá za nezbytné pro schvalovací zkoušení;

3.3.2.   další sada sedadel, kterými je vozidlo vybaveno, s jejich ukotvením.

3.3.3.   U vozidel se sedadly, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy, navíc k požadavkům stanoveným výše v bodech 3.3.1 a 3.3.2:

3.3.3.1.   V případě oddělitelných opěrek hlavy: další sada sedadel opatřených opěrkami hlavy, kterými je vozidlo vybavováno, včetně jejich ukotvení.

3.3.3.2.   V případě samostatných opěrek hlavy: další sada sedadel, kterými je vozidlo vybavováno včetně jejich ukotvení, další sada příslušných opěrek hlavy a část konstrukce vozidla, ke které jsou opěrky hlavy upevněny, nebo kompletní konstrukce.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1.   Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje odpovídající požadavky (sedadla, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy).

4.2.   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. První dvě číslice (nyní 09, což odpovídá sérii změn 09) informují o sérii změn, která zahrnuje poslední podstatné technické změny předpisu v době vydání schválení typu. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo stejnému typu vozidla vybaveného jiným typem sedadel nebo opěrek hlavy nebo sedadly s jiným odlišným ukotvením na vozidle (platí to jak pro sedadla s opěrkami hlavy, tak i bez nich), tak i jinému typu vozidla.

4.3.   Oznámení o schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, oznámí na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

4.4.   Každé vozidlo odpovídající typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení označí mezinárodní značkou schválení sestávající z:

4.4.1.   z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil; (2)

2

4.4.2.   čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení vpravo od kružnice předepsané výše v bodě 4.4.1.

4.4.3.   Pokud je ale vozidlo vybaveno jedním sedadlem nebo větším počtem sedadel, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy, schválených jako odpovídající požadavkům níže uvedených bodů 5.1 a 5.2, bude číslo tohoto předpisu doplněno písmeny „RA“. Ve formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu musí být uvedeno, které sedadlo (sedadla) vozidla je (jsou) nebo může (mohou) být vybaveno(a) opěrkami hlavy. Z označení musí rovněž vyplývat, že zbývající sedadla ve vozidle, která nejsou nebo nemohou být vybavena opěrkami hlavy, jsou schválena a odpovídají požadavkům níže uvedeného bodu 5.1 tohoto předpisu.

4.5.   Pokud vozidlo odpovídá typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více jiných předpisů přiložených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, pak symbol předepsaný v bodě 4.4.1 nemusí být opakován; v takovém případě budou číslo předpisu a čísla schválení a doplňkové symboly veškerých předpisů, podle kterých bylo schválení uděleno v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístěny ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.

4.6.   Značka schválení musí být jasně čitelná a neodstranitelná.

4.7.   Značka schválení musí být umístěna poblíž typového štítku vozidla nebo přímo na něm. Tento štítek upevňuje výrobce.

4.8.   Příklady uspořádání značky schválení jsou uvedeny v příloze 2 tohoto předpisu.

5.   POŽADAVKY

5.1.   Všeobecné požadavky

5.1.1.   Montáž bočně orientovaných sedadel by měla být zakázána u vozidel kategorií M1, N1, M2 (třídy II, III a B) a M3 o maximální technicky přípustné hmotnosti nepřevyšující 10 tun (třídy II, III a B).

1

1

2

3

5.1.2.   To se netýká sanitek nebo vozidel určených pro ozbrojené složky, civilní ochranu, hasičské útvary a síly odpovědné za udržování veřejného pořádku.

5.2.   Obecné požadavky na všechna sedadla vozidel kategorie M1
   (3)

1

3

5.2.1.   Všechny systémy seřízení a posouvání musí být opatřeny samočinně fungujícím blokovacím systémem.

U loketních opěrek nebo jiných zařízení ke zvýšení pohodlí není blokovací systém nutný, pokud přítomnost uvedených zařízení nezpůsobuje další nebezpečí poranění cestujících v případě kolize.

Sklopná sedadla se musí v poloze pro používání cestujícími samočinně zablokovat.

5.2.2.   Ovládač sloužící k odblokování zařízení podle bodu 2.7 tohoto předpisu musí být umístěn na vnější straně sedadla blízko u dveří. Musí být snadno přístupný, a to i pro cestujícího na sedadle, které se nachází bezprostředně za dotyčným sedadlem.

5.2.3.   Zadní části sedadel nacházející se v oblasti 1 podle definice v níže uvedeném bodě 6.8.1.1 musí vyhovět při zkoušce pohlcování energie v souladu s požadavky přílohy 6 tohoto předpisu.

5.2.3.1.   Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6 tohoto předpisu nepřesáhne zpoždění makety hlavy 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.

5.2.3.2.   Požadavky bodu 5.2.3 se nevztahují na nejzadnější sedadla nebo na sedadla, jejichž opěradla směřují k sobě, nebo na sedadla, která splňují ustanovení předpisu č. 21 „Jednotná ustanovení o schvalování vozidel z hlediska jejich vnitřního vybavení“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, ve znění pozdějších předpisů).

5.2.4.   Povrch zadních částí sedadel nesmí vykazovat žádné nebezpečné nerovnosti nebo ostré hrany, které mohou zvýšit nebezpečí poranění cestujících. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže povrch zadních částí sedadel zkoušených za podmínek uvedených níže v bodě 6.1 vykazuje poloměry zakřivení nejméně:

2,5 mm v oblasti 1,

5,0 mm v oblasti 2,

3,2 mm v oblasti 3.

Tyto oblasti jsou definovány níže v bodě 6.8.1.

5.2.4.1.   Tento požadavek se nevztahuje na:

5.2.4.1.1.   části v různých oblastech vykazující výčnělky menší než 3,2 mm nad okolním povrchem, které musí mít tupé hrany, za předpokladu, že výška výčnělku není větší než polovina jeho šířky;

5.2.4.1.2.   nejzadnější sedadla a sedadla směřující opěradly k sobě nebo na sedadla, která splňují ustanovení předpisu č. 21 „Jednotná ustanovení pro homologaci vozidel z hlediska jejich vnitřního vybavení“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, ve znění pozdějších předpisů);

5.2.4.1.3.   zadní části sedadel nacházející se pod vodorovnou rovinou, která prochází nejnižším R-bodem v každé řadě sedadel. (Pokud mají řady sedadel počínaje odzadu rozdílné výšky, musí se tato rovina otočit nahoru nebo dolů tak, aby vytvářela svislý schod procházející R-bodem řady sedadel bezprostředně vepředu.);

5.2.4.1.4.   takové části jako „ohebné drátěné pletivo“.

5.2.4.2.   V oblasti 2 definované v bodě 6.8.1.2 mohou povrchy vykazovat poloměry menší než 5 mm, nikoli však menší než 2,5 mm, za předpokladu, že vyhoví při zkoušce pohlcování energie podle přílohy 6 tohoto předpisu. Kromě toho musí být tyto povrchy čalouněny, aby se zabránilo přímému dotyku hlavy s konstrukcí rámu sedadla.

5.2.4.3.   Jestliže se ve výše uvedených oblastech nacházejí části pokryté materiálem tvrdosti menší než 50 Shore A, pak se uvedené požadavky vztahují jen na tuhé části s výjimkou požadavků, které se týkají zkoušky pohlcování energie podle přílohy 6.

5.2.5.   V průběhu zkoušek nebo po zkouškách podle bodů 6.2 a 6.3 níže se nesmějí objevit na kostře sedadla, na ukotvení sedadla, na systémech seřízení a posouvání a jejich blokovacích zařízeních žádné vady. Trvalé deformace včetně trhlin jsou přípustné za předpokladu, že se nezvýší nebezpečí poranění v případě kolize a zůstane zachována schopnost zařízení unést předepsané zatížení.

5.2.6.   V průběhu zkoušek popsaných níže v bodě 6.3 a v bodě 2.1 přílohy 9 tohoto předpisu nesmí dojít k uvolnění blokovacích systémů.

5.2.7.   Systémy posouvání, které umožňují nebo usnadňují přístup cestujících, musí po zkouškách zůstat schopné funkce; musí být schopny být alespoň jednou odblokovány a musí dovolit posunutí sedadla nebo části sedadla, pro které jsou určeny.

Ostatní systémy posouvání, jakož i systémy seřízení a jejich blokovací systémy si nemusí zachovat schopnost funkce.

Pokud se po zkoušce sedadel s opěrkami hlavy podle níže uvedeného bodu 6.4.3.6 neobjeví žádné poškození sedadla nebo opěradla sedadla, má se to, že pevnost opěradla a jeho blokovacích zařízení splňuje požadavky níže uvedeného bodu 6.2; v ostatních případech je nutno prokázat, že sedadlo je schopno vyhovět požadavkům bodu 6.2 uvedeného níže.

V případě sedadel (lavic) s větším počtem míst k sezení, než je počet opěrek hlavy, a v případě, že se výrobce rozhodne při zkoušce podle bodu 6.4 neaplikovat 53 daNm, musí se kromě zkoušky podle bodu 6.4 vykonat zkouška pevnosti opěradla sedadla podle bodu 6.2.

5.3.   Obecné specifikace pro sedadla vozidel kategorií N1, N2 a N3 a sedadla vozidel kategorií M2 a M3, na která se nevztahuje předpis č. 80

1

2

3

2

3

S výjimkou ustanovení oddílu 5.1 platí tyto požadavky rovněž pro bočně orientovaná sedadla všech kategorií vozidel.

5.3.1.   Sedadla a lavicová sedadla musí být pevně přimontována k vozidlu.

5.3.2.   Seřiditelná sedadla a lavicová sedadla se musí ve všech svých polohách samočinně zablokovat.

5.3.3.   Seřiditelná opěradla sedadel musí být možno ve všech jejich polohách zablokovat.

5.3.4.   Všechna sedadla, která mohou být sklopena dopředu, nebo která mají sklopné opěradlo, a sklopná sedadla se musí v poloze pro používání cestujícími samočinně zablokovat.

Tyto požadavky se nevztahují na sklopná sedadla namontovaná v prostoru pro invalidní vozíky nebo v prostoru pro stojící cestující vozidla kategorie M2 nebo M3 třídy I, II nebo A a na sklopná sedadla namontovaná v přístupovém průchodu vozidla kategorie M2 nebo M3.

2

3

2

3

5.4.   Montáž opěrek hlavy

5.4.1.   Opěrka hlavy musí být namontována na každém vnějším předním sedadle každého vozidla kategorie M1. Sedadla vybavená opěrkami hlavy a určená k montáži na jiná místa k sezení a do jiných kategorií vozidel mohou být rovněž schválena podle tohoto předpisu.

1

5.4.2.   Opěrka hlavy musí být montována na každé vnější přední sedadlo každého vozidla kategorie M2 o maximální hmotnosti nepřevyšující 3 500 kg a každého vozidla kategorie N1; opěrky hlavy montované do takových vozidel musí odpovídat požadavkům předpisu č. 25 ve znění série změn 04.

5.5.   Zvláštní požadavky na sedadla, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy

5.5.1.   Přítomnost opěrek hlavy nesmí být pro cestující ve vozidle zdrojem dalšího nebezpečí. Zejména nesmějí opěrky hlavy v jakékoli poloze užívání vykazovat nebezpečné nerovnosti povrchu nebo ostré hrany, které by mohly zvyšovat riziko nebo vážnost poranění cestujících.

5.5.1.1.   Části přední a zadní strany opěrky hlavy nacházející se v oblasti 1 podle definice v níže uvedeném bodě 6.8.1.1.3 musí být čalouněny tak, aby zabránily přímému kontaktu hlavy s částmi konstrukce opěrky, a musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 5.2.4.

5.5.1.2.   Části přední a zadní plochy opěrky hlavy nacházející se v oblasti 2 podle definice v níže uvedeném bodě 6.8.1.2 musí být čalouněny tak, aby zabránily přímému kontaktu hlavy s částmi konstrukce opěrky, a musí splňovat požadavky výše uvedeného bodu 5.2.4 použitelné na zadní části sedadel nacházející se v oblasti 2. V případě opěrek hlavy tvořících nedílnou část opěradel sedadel se za přední stranu opěrky hlavy považuje oblast nad rovinou kolmou k vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu a mezi dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími ve vzdálenosti 85 mm na obou stranách vztažné čáry.

5.5.2.   Části přední a zadní strany opěrky hlavy nacházející se v oblasti 1 podle definice v níže uvedeném bodě 6.8.1.1.3 musí vyhovět při zkoušce pohlcování energie.

5.5.2.1.   Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže při zkouškách postupem podle přílohy 6 nepřesáhne zpoždění makety hlavy 80 g spojitě po dobu delší než 3 ms. Mimo to se v průběhu zkoušky a po zkoušce nesmějí objevit žádné nebezpečné hrany.

5.5.3.   Požadavky výše uvedených bodů 5.5.1 a 5.5.2 se nevztahují na zadní části opěrek hlavy určených k instalaci na sedadla, za kterými nejsou další sedadla.

5.5.4.   Opěrky hlavy musí být připevněny k sedadlu nebo ke karoserii vozidla takovým způsobem, aby z čalounění opěrky hlavy nebo z jejího upevnění k opěradlu sedadla nemohly vlivem tlaku způsobeného maketou hlavy v průběhu zkoušky vyčnívat žádné tuhé a nebezpečné části.

5.5.5.   V případě sedadla vybaveného opěrkami hlavy mohou být požadavky uvedené v bodě 5.2.3 se souhlasem technické zkušebny považovány za splněné, jestliže sedadlo vybavené opěrkou hlavy vyhovuje bodu 5.5.2.

5.6.   Výška opěrek hlavy

5.6.1.   Výška opěrek hlavy se měří podle bodu 6.5.

5.6.2.   Výška opěrek hlavy, které nejsou výškově seřiditelné, musí být nejméně 800 mm u sedadel prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních místech k sezení.

5.6.3.   U výškově seřiditelných opěrek hlavy:

5.6.3.1.   výška musí být nejméně 800 mm u sedadel prvé řady a nejméně 750 mm na ostatních místech k sezení; tato hodnota musí být naměřena v poloze mezi nejvyšší a nejnižší možnou nastavitelnou polohou;

5.6.3.2.   nesmí být možnost použití polohy odpovídající výšce menší než 750 mm;

5.6.3.3.   jiná sedadla než přední mohou být vybavena opěrkami hlavy, které lze posunout do polohy odpovídající výšce menší než 750 mm za předpokladu, že cestující jasně pozná, že v této poloze se opěrka nemá používat;

5.6.3.4.   přední sedadla mohou být vybavena opěrkami hlavy, které se v případě neobsazených sedadel mohou samočinně posunout do polohy nižší než 750 mm za předpokladu, že se při obsazení sedadla samočinně vrátí do polohy pro použití.

5.6.4.   Rozměry dle výše uvedených bodů 5.6.2 a 5.6.3.1 mohou být v případě sedadel prvé řady menší než 800 mm a v případě ostatních míst k sezení menší než 750 mm, tak aby mezi opěrkou hlavy a vnitřním povrchem střechy, oken nebo jinou částí karoserie vozidla zůstal dostatečný volný prostor; tento volný prostor však nesmí přesáhnout 25 mm. V případě sedadel vybavených systémem posouvání a/nebo seřízení se tento požadavek vztahuje na všechny polohy sedadla. Mimo to odchylně od bodu 5.6.3.2 nesmí žádná z poloh pro použití odpovídat výšce menší než 700 mm.

5.6.5.   Odchylně od požadavků na výšku podle bodů 5.6.2 a 5.6.3.1 nesmí být výška opěrky hlavy určené pro zadní střední sedadla nebo zadní střední místa k sezení menší než 700 mm.

5.7.   U sedadla, které může být vybaveno opěrkou hlavy, je nutno splnění požadavků bodů 5.2.3 a 5.5.2 ověřit.

5.7.1.   Výška části zařízení, na kterém spočívá hlava, měřená podle bodu 6.5, musí být u výškově seřiditelných opěrek hlavy nejméně 100 mm.

5.8.   V případě zařízení, které nelze výškově nastavovat, nesmí být mezera mezi opěradlem sedadla a opěrkou hlavy větší než 60 mm. Pokud je opěrka hlavy výškově nastavitelná, nesmí být ve své nejnižší poloze více než 25 mm od horní hrany opěradla sedadla. V případě výškově seřiditelných sedadel nebo lavicových sedadel opatřených samostatnými opěrkami hlavy musí být tyto požadavky ověřeny pro všechny polohy sedadla nebo lavicového sedadla.

5.9.   V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se bere v úvahu následující oblast:

nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.

Mezi dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími 85 mm na každé straně vztažné čáry. V této oblasti je povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na tvaru otvorů, může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7, pokud jsou i po provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.12.

5.10.   V případě výškově nastavitelných opěrek hlavy je na části zařízení sloužícího jako opěrka hlavy povolen jeden nebo více otvorů se vzdáleností „a“, která, nezávisle na tvaru otvorů, může být větší než 60 mm, měřeno postupem podle bodu 6.7 za podmínky, že jsou i po provedení dalších zkoušek podle bodu 6.4.3.3.2 splněny požadavky bodu 5.12.

5.11.   Šířka opěrky hlavy musí být taková, aby poskytovala vhodnou oporu pro hlavu běžně sedící osoby. Jak je určeno podle postupu popsaného v níže uvedeném bodě 6.6, musí opěrka hlavy zaujímat prostor sahající nejméně 85 mm na každou stranu od svislé střední roviny sedadla, pro kterou je opěrka hlavy určena.

5.12.   Opěrka hlavy a její ukotvení musí být takové, aby maximální pohyb hlavy X směrem dozadu, který opěrka hlavy dovoluje a který se měří statickým postupem stanoveným podle níže uvedeného bodu 6.4.3, byl menší než 102 mm.

5.13.   Opěrka hlavy a její ukotvení musí být dostatečně pevné, aby opěrka unesla bez porušení zatížení uvedené v bodě 6.4.3.6. V případě opěrek hlavy tvořící nedílnou část sedadla se požadavky tohoto bodu použijí na tu část konstrukce opěradla sedadla, která se nachází se nad rovinou kolmou ke vztažné čáře ve vzdálenosti 540 mm od R-bodu.

5.14.   Pokud je opěrka hlavy nastavitelná, nesmí být možné zvednout ji nad maximální výšku pro používání s výjimkou záměrné akce uživatele odlišné od jakékoli jiné činnosti, která slouží k jejímu nastavení.

5.15.   Pokud po zkoušení podle bodu 6.4.3.6 nedojde k porušení sedadla nebo opěradla sedadla, má se za to, že pevnost opěradla sedadla a jeho blokovacího zařízení splňuje požadavky stanovené níže v bodě 6.2; v ostatních případech je nutno prokázat, že sedadlo je schopno vyhovět požadavkům bodu 6.2 uvedeného níže.

5.16.   Speciální požadavky na ochranu cestujících před pohybem zavazadel

5.16.1.   Opěradla sedadla

Opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy umístěná tak, že tvoří přední hranici zavazadlového prostoru, musí být, pokud jsou veškerá sedadla umístěná a nastavená do normální polohy pro používání podle údajů výrobce, dostatečně pevná, aby chránila cestující před pohybem zavazadel během čelního nárazu. Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud zůstane po provedení zkoušky popsané v příloze 9 opěradlo sedadla ve své pozici a blokovací mechanismus zůstane na svém místě. Je ale povolena deformace opěradla sedadla a jejího upevnění za předpokladu, že se přední obrysy těch částí zkoušeného opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy, které jsou tvrdší než 50 Shore A, nepřemístí dopředu od příčné svislé roviny, která prochází následovně:

| a) | bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěrky hlavy; |
| --- | --- |

a)

bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěrky hlavy;

| b) | bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěradla sedadla; |
| --- | --- |

b)

bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla, pokud jde o součásti opěradla sedadla;

při vyloučení odskokové fáze zkušebních bloků.

U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem sedadla definována rovinou kolmou ke vztažné čáře 540 mm od R-bodu.

Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.

Během zkoušky popsané v příloze 9 musí zkušební bloky zůstat za opěradlem příslušného sedadla (sedadel). Je-li přitahovač bezpečnostního pásu poškozený, musí být zkontrolováno, že se přitahovač vlivem zkoušky zablokuje nebo že jej lze zablokovat manuálně zatažením za pás.

5.16.2.   Oddělovací systémy

Na žádost výrobce vozidla mohou být zkoušky popsané v příloze 9 provedeny s nainstalovaným oddělovacím systémem, pokud je takový systém dodáván jako standardní výbava daného typu vozidla.

Oddělovací systémy, kovová síť umístěná nad opěradlo sedadel v jejich normální poloze pro používání musí být zkoušeny podle bodu 2.2 přílohy 9.

Tento požadavek se pokládá za splněný, pokud během zkoušky zůstane oddělovací systém na svém místě. Je ale povolena deformace oddělovacího systému za předpokladu, že se přední obrys oddělovacího systému (včetně částí zkoušeného opěradla sedadla a/nebo opěrky hlavy (opěrek), které jsou tvrdší než 50 Shore A), nepřemístí dopředu od příčné svislé roviny, která prochází následovně:

| a) | bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěrky hlavy; |
| --- | --- |

a)

bodem 150 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěrky hlavy;

| b) | bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěradla sedadla a součástí oddělovacího systému jiného než opěrky hlavy. |
| --- | --- |

b)

bodem 100 mm před R-bodem příslušného sedadla u součástí opěradla sedadla a součástí oddělovacího systému jiného než opěrky hlavy.

U opěrky hlavy tvořící nedílnou část sedadla je hranice mezi opěrkou hlavy a opěradlem sedadla definována v bodě 5.16.1.

Veškerá měření se provádějí v podélné střední rovině příslušného sedadla nebo v poloze sezení pro každé místo k sezení vytvářející přední hranici zavazadlového prostoru.

Po zkoušce se nesmí vyskytnout žádné ostré nebo drsné hrany, které by mohly zvýšit nebezpečí nebo riziko vážného úrazu cestujících. Je-li přitahovač bezpečnostního pásu poškozený, musí být zkontrolováno, že je přitahovač již zablokován nebo že jej lze zablokovat manuálně zatažením za pás.

5.16.3.   Požadavky výše uvedených bodů 5.16.1 a 5.16.2 se nevztahují na záchytné systémy zavazadel, které se v případě nárazu aktivují automaticky. Výrobce musí technické zkušebně přesvědčivě prokázat, že tyto systémy poskytují rovnocennou ochranu jako systémy popsané v bodech 5.16.1 a 5.16.2.

6.   ZKOUŠENÍ

6.1.   Obecné požadavky týkající se všech zkoušek

6.1.1.   Opěradlo sedadla musí být, pokud je seřiditelné, zajištěno v poloze odpovídající sklonu vztažné čáry trupu figuríny co nejblíže úhlu 25 ° od svislice směrem dozadu popsané v příloze 3, pokud není výrobcem předepsáno jinak.

6.1.2.   Pokud je některé sedadlo, jeho blokovací mechanismus a jeho instalace shodná nebo symetrická s jiným sedadlem ve vozidle, může technická zkušebna podrobit zkoušce pouze toto sedadlo.

6.1.3.   V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s opěrkami hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy), kterou umožňuje nastavovací systém.

6.1.4.   Sklopná sedadla musí být zkoušena v poloze pro používání cestujícími.

6.2.   Zkouška pevnosti opěradla a jeho systémů seřízení

6.2.1.   Na horní část konstrukce opěradla sedadla se přes prvek simulující záda figuríny vyobrazené v příloze 3 tohoto předpisu působí podélně a směrem dozadu silou, která vyvozuje moment 53 daNm vůči R-bodu. V případě lavicového sedadla, kde je část nebo celek nosné konstrukce (včetně konstrukce opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo k sezení, se zkouška provede současně pro veškerá místa k sezení.

6.3.   Zkouška pevnosti ukotvení sedadla a systémů seřízení, blokování a posouvání sedadla

6.3.1.   Na celou karoserii vozidla se působí podélným vodorovným zpožděním nebo, pokud žadatel takovou možnost zvolí, zrychlením nejméně 20 g po dobu 30 ms v simulaci čelního nárazu, v souladu s požadavky bodu 1 přílohy 7. Na žádost výrobce může být alternativně použit zkušební impuls popsaný v příloze 9 – dodatek.

6.3.2.   Podle požadavků bodu 6.3.1 se působí podélným zpožděním nebo, pokud žadatel takovou možnost zvolí, zrychlením v simulaci čelního nárazu.

6.3.3.   Požadavky výše uvedených bodů 6.3.1 a 6.3.2 musí být kontrolovány u každé polohy sedadla. V případě sedadel vybavených opěrkami hlavy musí být zkouška prováděna s opěrkami hlavy umístěnými do nejvíce nepříznivé polohy (všeobecné do nejvyšší polohy), kterou umožňuje nastavovací systém. Během zkoušky musí být sedadlo nastaveno do takové polohy, aby žádný vnější faktor nemohl zabránit uvolnění blokovacího systému.

Tyto podmínky budou pokládány za splněné, pokud bude sedadlo zkoušeno po nastavení do následujících poloh:

podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní přední obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejvyšší poloze);

podélné nastavení je zajištěno v poloze posunuté o jeden stupeň nebo o 10 mm od krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo od polohy pro použití podle výrobce (u sedadel s nezávisle nastavitelnou výškou je sedák sedadla umístěn ve své nejnižší poloze) a popřípadě v souladu s požadavky bodu 6.3.4.

6.3.4.   V případech, kdy vzhledem k uspořádání blokovacích systémů by v jiné poloze, než jaké jsou uvedeny v bodě 6.3.3, bylo rozložení sil působících na blokovací systémy a ukotvení sedadla méně příznivé než v polohách podle bodu 6.3.3, provedou se zkoušky pro tuto nejnepříznivější polohu sezení.

6.3.5.   Zkušební podmínky podle bodu 6.3.1 budou pokládány za splněné, pokud jsou na žádost výrobce nahrazeny nárazovou zkouškou celého pohybujícího se vozidla proti pevné překážce podle popisu v bodě 2 přílohy 7 tohoto předpisu. V tomto případě musí být sedadlo nastaveno do podmínek nejméně příznivého rozložení namáhání systému ukotvení podle podmínek výše uvedených bodů 6.1.1, 6.3.3 a 6.3.4.

6.4.   Zkouška vlastností opěrky hlavy

6.4.1.   Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší polohy), jakou její systém seřízení umožňuje.

6.4.2.   V případě lavicového sedadla, kde je část nebo celek nosné konstrukce (včetně konstrukce opěrek hlavy) společná pro více než jedno místo k sezení, se zkouška provede současně pro veškerá místa k sezení.

6.4.3.   Zkouška

6.4.3.1.   Veškeré přímky včetně průmětu vztažné čáry musí být umístěny ve svislé střední rovině příslušného sedadla nebo místa k sezení (viz příloha 5 tohoto předpisu).

6.4.3.2.   Posunutá vztažná čára se určuje aplikací výchozí síly vyvozující dozadu působící moment 37,3 daNm vůči R-bodu na součást simulující záda figuríny vyobrazené v příloze 3 tohoto předpisu. V případě simultánní zkoušky lavicových sedadel se působí dozadu působícím momentem na všechna místa k sezení na lavici současně, a to bez ohledu na to, zda je toto místo vybaveno opěrkou hlavy, nebo je bez opěrky hlavy.

6.4.3.3.   Pomocí kulové makety hlavy o průměru 165 mm se působí ve směru kolmém na posunutou vztažnou čáru ve vzdálenosti 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy počáteční silou vyvozující moment 37,3 daN vůči R-bodu, přitom musí být vztažná čára udržována ve své posunuté poloze podle bodu 6.4.3.2. V případě simultánní zkoušky lavicových sedadel se působí silou současně na všechny opěrky hlavy umístěné na lavicových sedadlech.

6.4.3.3.1.   Pokud existující otvory zabraňují uplatnění síly požadované v bodě 6.4.3.3 ve vzdálenosti 65 mm pod horním okrajem opěrky hlavy, může se tato vzdálenost zmenšit tak, aby osa působení síly procházela střednicí části rámu, která je nejbližší k otvoru.

6.4.3.3.2.   V případech popsaných v bodech 5.9 a 5.10 se opakuje zkouška, při níž se s použitím koule o průměru 165 mm působí na každý otvor silou, která:

prochází těžištěm nejmenšího průřezu otvoru podél příčných rovin rovnoběžných se vztažnou čárou a

vyvozuje moment 37,3 daNm vůči R-bodu.

6.4.3.4.   Určí se tečna Y ke kulové maketě hlavy, která je rovnoběžná k posunuté vztažné čáře.

6.4.3.5.   Změří se vzdálenost X mezi tečnou Y a posunutou vztažnou čárou, jak je popsáno ve výše uvedeném bodě 5.11.

6.4.3.6.   Ke kontrole účinnosti opěrky hlavy se zvýší výchozí zatížení podle specifikace výše uvedených bodů 6.4.3.3 a 6.4.3.3.2 na 89 daN, pokud předtím nedojde k porušení sedadla nebo opěradla sedadla. Na žádost výrobce se zatížení podle bodu 6.4.3.2 u míst k sezení bez opěrky hlavy zvýší současně na 53 daNm, aby mohly být současně splněny požadavky bodů 5.15 a 6.2.

6.5.   Určení výšky opěrky hlavy

6.5.1.   Všechny přímky včetně průmětu vztažné čáry se prokládají svislou rovinou souměrnosti příslušného sedadla nebo dotyčného místa k sezení, přitom průsečnicí této roviny se sedadlem je určen obrys opěrky hlavy a opěradla sedadla (viz obrázek 1 příloha 4 tohoto předpisu).

6.5.2.   Figurína popsaná v příloze 3 tohoto předpisu se umístí na sedadlo do obvyklé polohy.

6.5.3.   Průmět vztažné čáry figuríny, jak je vyobrazeno v příloze 3 tohoto předpisu, se poté u příslušného sedadla promítne do roviny specifikované dle výše uvedeného bodu 6.4.3.1

Tečna S k hornímu okraji opěrky hlavy se protáhne kolmo ke vztažné čáře.

6.5.4.   Vzdálenost H-bodu od R-bodu k tečně S je výškou, která se použije pro aplikaci požadavků bodu 5.6.

6.6.   Stanovení šířky opěrky hlavy (viz obrázek 2 v příloze 4 tohoto předpisu)

6.6.1.   Rovina S1 kolmá ke vztažné čáře a ležící 65 mm pod tečnou S definovanou podle výše uvedeného bodu 6.5.3 určuje průřez opěrky hlavy ohraničený obrysem C.

6.6.2.   Šířka opěrky hlavy, která se použije pro aplikaci požadavků výše uvedeného bodu 5.11, je vzdálenost „L“ měřená v rovině S1 mezi svislými podélnými rovinami P a P’.

6.6.3.   Šířka opěrky hlavy může být, pokud je to nezbytné, určena rovněž v rovině kolmé ke vztažné čáře ve vzdálenosti 635 mm nad R-bodem sedadla, přičemž se tato vzdálenost měří podél vztažné čáry.

6.7.   Určení vzdálenosti „a“ otvorů opěrky hlavy (viz příloha 8 tohoto předpisu)

6.7.1.   Vzdálenost „a“ musí být určena pro každý otvor vůči přední straně opěrky hlavy pomocí koule o průměru 165 mm.

6.7.2.   Koule musí být v kontaktu s otvorem v takovém bodu oblasti otvoru, který umožňuje maximální zanoření koule, aniž by byla použita síla.

6.7.3.   Vzdálenost mezi oběma body dotyku koule s otvorem představuje vzdálenost „a“, která se používá pro vyhodnocování požadavků výše uvedených bodů 5.9 a 5.10.

6.8.   Zkoušky pro kontrolu pohlcování energie opěradlem sedadla a opěrkou hlavy

6.8.1.   Povrch zadní části sedadel, které mají být kontrolovány, se nachází v níže definovaných oblastech, na které lze aplikovat kouli o průměru 165 mm, když je sedadlo namontováno na vozidlo.

6.8.1.1.   Oblast 1

6.8.1.1.1.   V případě jednotlivých sedadel bez opěrek hlavy tato oblast zahrnuje zadní část opěradla mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany od podélné střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem, a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem opěradla sedadla.

6.8.1.1.2.   V případě lavicových sedadel bez opěrek hlavy se tato oblast prostírá mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 100 mm na obě strany od podélné střední roviny každého vnějšího místa k sezení určeného výrobcem a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm pod vrcholem opěradla sedadla.

6.8.1.1.3.   V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy se tato oblast prostírá mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí ve vzdálenosti 70 mm na obě strany od podélné střední roviny sedadla nebo dotyčného místa k sezení, a nad rovinou kolmou k vztažné čáře a vzdálenou 635 mm od R-bodu. Je-li opěrka hlavy seřiditelná, nastaví se při zkoušce do nejméně příznivé polohy (zpravidla nejvyšší), jakou její systém seřízení umožňuje.

6.8.1.2.   Oblast 2

6.8.1.2.1.   V případě sedadel nebo lavicových sedadel bez opěrek hlavy a sedadel nebo lavicových sedadel s oddělitelnými nebo samostatnými opěrkami hlavy se oblast 2 prostírá nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 100 mm od vrcholu opěradla, mimo části náležející do oblasti 1.

6.8.1.2.2.   V případě sedadel nebo lavicových sedadel s opěrkami hlavy tvořící nedílnou část sedadla se oblast 2 prostírá nad rovinou kolmou k vztažné čáře a procházející ve vzdálenosti 440 mm od R-bodu sedadla nebo dotyčného místa k sezení, mimo části náležející do oblasti 1.

6.8.1.3.   Oblast 3

6.8.1.3.1.   Oblast 3 je definována jako část opěradla sedadla nebo lavicového sedadla umístěná nad vodorovnými rovinami definovanými podle výše uvedeného bodu 5.2.4.1.3 s výjimkou částí nacházejících se v oblastech 1 a 2.

6.9.   Rovnocenné zkušební metody

Pokud se používá jiné zkušební metody, než jak je uvedeno výše v bodech 6.2, 6.3, a 6.4 a v příloze 6, musí být prokázána její rovnocennost.

7.   SHODNOST VÝROBY

Shoda výrobních metod musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě (dodatek 1, E/ECE/TRANS/505/Rev.3), kde jsou specifikovány následující požadavky:

7.1.   Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyráběno tak, aby odpovídalo schválenému typu při splnění požadavků stanovených ve výše uvedeném bodě 5. Ovšem v případě opěrek hlavy podle definice v bodech 2.12.2 a 2.12.3 nemůže nic zabránit tomu, aby vozidlo bylo shodné s vozidlem schváleného typu, i kdyby bylo prodáváno se sedadly, které nejsou vybaveny opěrkami hlavy.

7.2.   Schvalovací orgán, který vydal typové schválení, může kdykoliv přezkoumat metody pro kontrolu shodnosti používané v každé výrobní jednotce. Tento orgán může rovněž provádět nahodilé kontroly u sériově vyráběných vozidel se zaměřením na požadavky stanovené ve výše uvedeném bodě 5.

8.   SANKCE ZA NESHODU PŘI VÝROBĚ

8.1.   Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou požadavky stanovené ve výše uvedeném bodě 7.1 plněny nebo pokud vozidlo neuspěje při kontrole podle bodu 7.

8.2.   Pokud některá strana dohody uplatňující tento předpis odejme schválení, které předtím poskytla, musí o tom vyrozumět druhou smluvní stranu uplatňující tento předpis pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

9.   ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ Z HLEDISKA SEDADEL, JEJICH UKOTVENÍ A/NEBO JEJICH OPĚREK HLAVY

9.1.   Každá změna typu vozidla, pokud jde o sedadla, jejich ukotvení a/nebo jejich opěrky hlavy, musí být oznámena schvalovacímu orgánu, který schválil typ vozidla. Tento orgán poté může:

9.1.1.   usoudit, že provedené změny zřejmě nemohou mít významnější negativní vliv a že tedy v každém případě vozidlo i nadále odpovídá požadavkům, nebo

9.1.2.   usoudit, že změny jsou dostatečně nevýznamné vzhledem k výsledkům ve výše uvedených bodech 6.2, 6.3 a 6.4, aby byly ověřeny pomocí výpočtů založených na výsledcích schvalovacích zkoušek, nebo

9.1.3.   požádat o další zprávu od technické zkušebny zodpovědné za provedení zkoušek.

9.2.   Potvrzení nebo odmítnutí schválení se specifikací změn bude sděleno stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem podle bodu 4.3.

9.3.   Schvalovací orgán vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo, aby o něm informoval další strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

10.1.   Pokud držitel schválení úplně zastaví výrobu zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení informuje tento orgán o takové skutečnosti ostatní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to pomocí formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   NÁVOD K POUŽITÍ

11.1.   U sedadel vybavených nastavitelnými opěrkami hlavy musí výrobce poskytnout návod k obsluze, nastavení, blokování a pokud je to vhodné, i k demontáži opěrek hlavy.

12.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ

Strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a rovněž schvalovacích orgánů, které vydávají schválení a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení vydaného v jiných zemích.

13.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

13.1.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 06 v platnost žádná ze smluvních stran, které uplatňují tento předpis, neodmítne udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 06.

13.2.   Počínaje 1. říjnem 1999 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud jsou splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 06.

13.3.   Počínaje 1. říjnem 2001 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznání schválení, které nebylo uděleno ve shodě se sérií změn 06 k tomuto předpisu.

13.4.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 07 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 07.

13.5.   Po 24 měsících po datu vstupu série změn 07 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, je-li typ schvalovaného vozidla shodný s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 07.

13.6.   Po 48 měsících po datu vstupu série změn 07 v platnost přestane platit existující schválení podle tohoto předpisu s výjimkou případu typu vozidla, které odpovídá požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 07.

13.7.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 08 v platnost neodmítne žádná ze smluvních stran, které uplatňují tento předpis, udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 08.

13.8.   Po 24 měsících po datu vstupu série změn 08 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, je-li typ schvalovaného vozidla shodný s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 08.

13.9.   Po 36 měsících po datu vstupu série změn 08 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení, které nebylo poskytnuto ve shodě se sérií změn 08 k tomuto předpisu.

13.10.   Aniž jsou dotčeny body 13.8 a 13.9, zůstávají schválení pro kategorie vozidel, kterých se netýká série změn 08, v platnosti a smluvní strany používající tento předpis je budou i nadále uznávat.

13.11.   Nejsou-li mezi vnitrostátními požadavky smluvních stran v době přistoupení k tomuto předpisu žádná omezení zakazující bočně orientovaná sedadla, mohou smluvní strany nadále povolovat montáž bočně orientovaných sedadel za účelem vnitrostátního schválení, v tomto případě však tyto kategorie nemohou být schváleny podle tohoto předpisu.

13.12.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 09 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, které uplatňují tento předpis, udělit schválení nebo uznat schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 09.

13.12.1.   Od 1. září 2020 nejsou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, povinny uznat schválení typu udělená podle předchozí série změn, která byla poprvé vydána dne 1. září 2020 nebo později.

13.12.2.   Do 1. září 2022 uznají smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu udělená podle předchozí série změn, která byla poprvé vydána před 1. zářím 2020.

13.12.3.   Od 1. září 2022 nejsou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, povinny uznat schválení typu vydaná podle předchozí série změn tohoto předpisu.

13.12.4.   Bez ohledu na ustanovení bodu 13.12.3 musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále uznávat schválení typu udělená podle předchozí série změn tohoto předpisu pro vozidla, jež nejsou dotčena změnami zavedenými sérií změn 09.

13.12.5.   Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, neodmítnou udělit schválení typu, které bylo poskytnuto ve shodě s některou předchozí sérií změn nebo rozšíření tohoto předpisu.

---

(1)  Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

1

(2)  Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, příloha 3 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

2

(3)  Požadavky tohoto oddílu musí splňovat rovněž vozidla kategorie M2, která jsou schválena podle tohoto předpisu místo podle předpisu č. 80 (v souladu s bodem 1.2 uvedeného předpisu).

3

2

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

(1)

vydané:

název správního orgánu:

...

...

ve věci (2):

udělení schválení

rozšíření schválení

odmítnutí schválení

odnětí schválení

definitivního ukončení výroby

typu vozidla z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení u sedadel, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy, nebo sedadel, která takovým zařízením nemohou být vybavena, a charakteristiky opěrek hlavy podle předpisu č. 17

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

1. Obchodní název nebo značka motorového vozidla ...

2. Typ vozidla ...

3. Jméno a adresa výrobce ...

4. Jméno a adresa případného zástupce výrobce ...

5. Popis sedadel ...

6. Počet sedadel, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy, nastavitelnými nebo nenastavitelnými ...

7. Popis seřizovacího, posouvacího a blokovacího systému sedadla nebo jeho částí a popis systému ochrany cestujících proti pohybu zavazadel ...

8. Popis ukotvení sedadla ...

9. Podélná poloha sedadla během zkoušky ...

10. Druh zařízení: zpomalení/zrychlení (2)

11. Vozidlo předloženo ke schválení dne ...

12. Technická zkušebna zodpovědná za provádění schvalovacích zkoušek ...

13. Datum protokolu vydaného touto zkušebnou ...

14. Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou ...

15. Poznámky ...

16. Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2)

17. Důvod(y) rozšíření (je-li relevantní) ...

18. Umístění značky schválení na vozidle ...

19. Místo ...

20. Datum ...

21. Podpis ...

22. Následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení jsou přiloženy k tomuto sdělení:

výkresy, schémata a plány sedadel, jejich ukotvení na vozidle, systému seřizování a posouvání sedadel a jejich částí a jejich blokovacího zařízení;

fotografie sedadel, jejich ukotvení, systému seřizování a posouvání sedadel a jejich částí a jejich blokovacího zařízení a systému dodatečné ochrany cestujících proti pohybu zavazadel.

Poznámka: U sedadel vybavených opěrkami hlavy podle definice v bodech 2.12.2 a 2.12.3 tohoto předpisu musí být opěrky hlavy zobrazeny na všech výkresech, schématech a fotografiích.

(1) Rozlišovací číslo země, která udělila/rozšířila/odmítla/odňala schválení (viz podmínky schvalování v předpisu).

(2) Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ

VZOR A

(viz body 4.4, 4.4.1, 4.4.2 a 4.4.3 tohoto předpisu)

Vozidlo s minimálně jedním sedadlem, které je nebo může být vybaveno opěrkou hlavy

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu bylo schváleno, pokud jde o pevnost sedadel, která jsou nebo mohou být vybavena opěrkami hlavy, a s ohledem na vlastnosti opěrek hlavy, v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 17, pod číslem schválení 092439. První dvě číslice čísla schválení udávají, že předpis již v době schválení zahrnoval sérii změn 09. Výše uvedená značka schválení rovněž udává, že tento typ vozidla byl schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost sedadel na vozidle, která nejsou nebo nemohou být vybavena opěrkami hlavy.

VZOR B

(viz body 4.4, 4.4.1 a 4.4.2 tohoto předpisu)

Vozidlo se sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno sedadly, která nejsou nebo nemohou být vybavena opěrkami hlavy, a že bylo s ohledem na pevnost sedadel a jejich ukotvení schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 17 pod číslem schválení 092439. První dvě číslice čísla schválení udávají, že předpis již v době schválení zahrnoval sérii změn 09.

VZOR C

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Vozidlo s minimálně jedním sedadlem, které je nebo může být vybaveno opěrkou hlavy

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno minimálně jedním sedadlem, které je nebo může být vybaveno opěrkou hlavy, a že bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 17 a č. 33. (1)

Čísla schválení udávají, že k datu udělení schválení zahrnoval předpis č. 17 sérii změn 09, ale předpis OSN č. 33 byl ještě v původním znění. Výše uvedená značka schválení rovněž udává, že tento typ vozidla byl schválen podle předpisu č. 17 s ohledem na pevnost sedadel na vozidle, která nejsou nebo nemohou být vybavena opěrkami hlavy.

VZOR D

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Vozidlo se sedadly nevybavenými nebo neschopnými vybavení opěrkami hlavy

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení udává, pokud je upevněna na vozidle, že vozidlo tohoto příslušného typu je opatřeno sedadly, která nejsou nebo nemohou být vybavena opěrkami hlavy, a že bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 17 a č. 33. (1) Čísla schválení udávají, že k datu udělení schválení zahrnoval předpis č. 17 sérii změn 09, ale předpis OSN č. 33 byl ještě v původním znění.

---

(1)  Druhé číslo je uváděno pouze jako příklad.

---

PŘÍLOHA 3

POSTUP PŘI URČOVÁNÍ H-BODU A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH (1)

| Dodatek 1 | – | Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení H-bodu (1) |
| --- | --- | --- |
| Dodatek 2 | – | Trojrozměrný vztažný systém (1) |
| Dodatek 3 | – | Referenční údaje o místech k sezení (1) |

Dodatek 1

–

Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení H-bodu (1)

Dodatek 2

–

Trojrozměrný vztažný systém (1)

Dodatek 3

–

Referenční údaje o místech k sezení (1)

---

(1)  Postup je popsán v dodatcích 1, 2 a 3 k příloze 1 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html).

---

PŘÍLOHA 4

URČENÍ VÝŠKY A ŠÍŘKY OPĚREK HLAVY

Obrázek 1

Obrázek 2

---

PŘÍLOHA 5

PODROBNÉ ZNÁZORNĚNÍ ČAR A MĚŘENÍ PROVÁDĚNÝCH BĚHEM ZKOUŠEK

| 1. | Původní nezatížená poloha. |
| --- | --- |
| 2a. | Posunutá poloha vzniklá působením na záda figuríny silou vyvozující moment 373 Nm okolo R-bodu, definující polohu posunuté vztažené čáry r1. |
| 2b. | Posunutá poloha vzniklá působením síly F na kouli o průměru 165 mm vyvozující moment 373 Nm okolo R-bodu, udržující na místě posunutou vztažnou čáru r1. |
| 3. | Poloha po posunutí silou F zvýšenou na 890 N. |

1.

Původní nezatížená poloha.

2a.

Posunutá poloha vzniklá působením na záda figuríny silou vyvozující moment 373 Nm okolo R-bodu, definující polohu posunuté vztažené čáry r1.

2b.

Posunutá poloha vzniklá působením síly F na kouli o průměru 165 mm vyvozující moment 373 Nm okolo R-bodu, udržující na místě posunutou vztažnou čáru r1.

3.

Poloha po posunutí silou F zvýšenou na 890 N.

---

PŘÍLOHA 6

POSTUP ZKOUŠKY K OVĚŘENÍ POHLCOVÁNÍ ENERGIE

1.   USPOŘÁDÁNÍ, ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ, REGISTRAČNÍ PŘÍSTROJE A POSTUP

1.1.   Uspořádání

Sedadlo namontované stejným způsobem jako ve vozidle se pomocí připevňovacích součástí dodaných výrobcem pevně zajistí na zkušebním zařízení tak, aby se při nárazu nepohnulo.

Je-li opěradlo sedadla seřiditelné, zablokuje se v poloze podle bodu 6.1.1 tohoto předpisu.

Pokud je sedadlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být tato opěrka namontována na opěradlo sedadla stejným způsobem jako ve vozidle. Pokud je opěrka hlavy samostatná, musí být připevněna na tu část konstrukce vozidla, ke které je normálně připevňována.

Pokud je opěrka hlavy nastavitelná, musí být přestavena do nejméně příznivé polohy, kterou umožňuje její nastavovací systém.

1.2.   Zkušební zařízení

1.2.1.   Zkušební zařízení sestává z kyvadla, jehož čep je uložen na kuličkových ložiskách a jehož redukovaná hmotnost (*1) ve středu nárazu činí 6,8 kg. Spodní okraj kyvadla je tvořen tuhou maketou hlavy o průměru 165 mm, jejíž střed je shodný se středem nárazu kyvadla.

1.2.2.   Maketa hlavy musí být vybavena dvěma měřiči zrychlení a zařízením pro měření rychlosti, přičemž veškerá tato zařízení musí být schopna měřit hodnoty ve směru nárazu.

1.3.   Registrační přístroje

Použité registrační přístroje musí umožňovat provádění měření s následující přesností:

1.3.1.   Zrychlení:

přesnost = ± 5 % skutečné hodnoty;

frekvenční třída datového kanálu: třída 600 odpovídající normě ISO 6487 (1980);

příčná citlivost = < 5 % nejnižšího bodu na stupnici.

1.3.2.   Rychlost:

přesnost: ±2,5 % skutečné hodnoty;

citlivost: 0,5 km/h.

1.3.3.   Registrace času:

přístroje musí schopné zaznamenat celý průběh zkoušky a odečítat hodnoty v mezích jedné tisíciny sekundy,

počátek nárazu v okamžiku prvního styku makety hlavy se zkoušenou opěrkou hlavy se zaznamená do záznamů použitých k analýze zkoušky.

1.4.   Postup zkoušení

1.4.1.   Zkoušení opěradla

Sedadlo musí být nainstalováno, jak je uvedeno v bodě 1.1 této přílohy, směr nárazu zezadu dopředu musí ležet v podélné rovině pod úhlem 45° od svislice.

Body nárazu musí být vybrány zkušební laboratoří v oblasti 1 podle definice v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu nebo v případě nezbytnosti v oblasti 2 podle definice v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na povrchy vykazující poloměr zakřivení menší než 5 mm.

1.4.2.   Zkoušky na opěrce hlavy

Opěrka hlavy musí být upevněna a nastavena způsobem jak je uvedeno v bodě 1.1 této přílohy. Nárazy musí být realizovány na body vybrané zkušební laboratoří v oblasti 1, jak je definováno v bodě 6.8.1.1 tohoto předpisu, a pokud je to možné, v oblasti 2, jak je definováno v bodě 6.8.1.2 tohoto předpisu, a to na povrchy vykazující poloměr zakřivení menší než 5 mm.

1.4.2.1.   U zadní strany musí ležet směr nárazu zezadu dopředu v podélné rovině v úhlu 45° od svislice.

1.4.2.2.   Pokud jde o přední stranu, směr nárazu zepředu dozadu musí být vodorovný v podélné rovině.

1.4.2.3.   Přední a zadní oblasti jsou navzájem ohraničeny vodorovnou rovinou tečnou k vrcholu opěrky hlavy, jak je uvedeno v bodě 6.5 tohoto předpisu.

1.4.3.   Maketa hlavy musí na zkoušený předmět narazit 24,1 km/h: této rychlosti se dosáhne buď energií samotného kyvadla, nebo pomocí doplňkového hnacího zařízení.

2.   VÝSLEDKY

Za hodnotu zpomalení se považuje průměr z údajů obou měřičů zrychlení.

3.   Rovnocenné postupy (viz bod 6.9 tohoto předpisu).

---

(*1)  Vztah mezi redukovanou hmotností „mr“ kyvadla k celkové hmotnosti „m“ kyvadla ve vzdálenosti „a“ mezi středem nárazu a osou otáčení a vzdáleností „l“ mezi těžištěm a osou otáčení je určen vzorcem:

Formula

---

PŘÍLOHA 7

METODA ZKOUŠENÍ PEVNOSTI UKOTVENÍ SEDADEL A JEJICH SEŘIZOVACÍHO, BLOKOVACÍHO A POSOUVACÍHO SYSTÉMU

1.   ZKOUŠKA ODOLNOSTI VŮČI PŮSOBENÍ SETRVAČNOSTI

1.1.   Zkoušená sedadla se namontují na karoserii vozidla, pro kterou jsou určena. Karoserie vozidla musí být pevně uchycena na zkušebním vozíku, jak je popsáno v následujících bodech.

1.2.   Metoda použitá k uchycení karoserie vozidla na zkušebním vozíku nesmí způsobit zesílení ukotvení sedadel.

1.3.   Sedadla a jejich části musí být seřízena a zablokována tak, jak je předepsáno v bodě 6.1.1 a musí se nacházet v jedné z poloh popsaných v bodě 6.3.3 nebo v bodě 6.3.4 tohoto předpisu.

1.4.   Pokud se sedadla z jedné skupiny nevyznačují podstatnými rozdíly ve smyslu bodu 2.2. tohoto předpisu, pak zkouška předepsaná v bodě 6.3.1 a 6.3.2 tohoto předpisu může být provedena s jedním sedadlem přestaveným do krajní přední polohy a druhým sedadlem přestaveným do krajní zadní polohy.

1.5.   Zpomalení nebo zrychlení vozíku se měří pomocí datového kanálu s frekvenční třídou (CFC) 60 odpovídající charakteristice mezinárodní normy ISO 6487 (2002).

2.   NÁRAZOVÁ ZKOUŠKA CELÉHO VOZIDLA PROTI PEVNÉ PŘEKÁŽCE

2.1.   Překážka musí být tvořena blokem zesíleného betonu o šířce minimálně 3 m, s výškou minimálně 1,5 m a tloušťkou minimálně 0,6 m. Přední strana musí být kolmá ke koncové části nájezdové dráhy a musí být potažena překližkovými panely o tloušťce 19 ∀ 1 mm. Za blokem vyztuženého betonu musí být napěchováno minimálně 90 tun zeminy. Překážka z vyztuženého betonu a zeminy může být nahrazena překážkami o stejné čelní ploše za předpokladu, že tyto poskytují rovnocenné výsledky.

2.2.   V okamžiku nárazu musí jet vozidlo volně. Na překážku naráží kolmo k nárazové stěně; maximální povolená boční odchylka mezi svislou středovou čarou čela vozidla a svislou středovou čarou nárazové stěny je ∀ 30 cm; v okamžiku nárazu již nesmí být vozidlo vystaveno působení přídavného řídicího nebo hnacího zařízení. Rychlost nárazu se musí pohybovat mezi 48,3 km/h a 53,1 km/h.

2.3.   Palivový systém musí být naplněn alespoň na 90 procent kapacity palivem nebo ekvivalentní kapalinou.

---

PŘÍLOHA 8

STANOVENÍ ROZMĚRU „A“ U OTVORŮ V OPĚRCE HLAVY

Obrázek 1

Příklad vodorovných otvorů

Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, v němž se koule zanoří bez zatížení co nejhlouběji.

Obrázek 2

Příklad svislých otvorů

Poznámka: Řez A-A musí být proveden v takovém bodu v oblasti otvorů, v němž se koule zanoří bez zatížení co nejhlouběji.

---

PŘÍLOHA 9

ZKUŠEBNÍ POSTUP PRO ZAŘÍZENÍ URČENÉ K OCHRANĚ CESTUJÍCÍCH PROTI POHYBU ZAVAZADEL

1.   ZKUŠEBNÍ BLOKY

Tuhé bloky se středem setrvačnosti v geometrickém středu.

Typ 1

| Rozměry | : | 300 mm × 300 mm × 300 mm
  veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm |
| --- | --- | --- |
| Hmotnost | : | 18 kg |

Rozměry

:

300 mm × 300 mm × 300 mm

veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm

Hmotnost

:

18 kg

Moment setrvačnosti 0,3 ± 0,05 kgm2 (kolem všech tří hlavních os setrvačnosti zavazadlových bloků)

Typ 2

| Rozměry | : | 500 mm × 350 mm × 125 mm
  veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm |
| --- | --- | --- |
| Hmotnost | : | 10 kg |

Rozměry

:

500 mm × 350 mm × 125 mm

veškeré hrany a rohy zaobleny 20 mm

Hmotnost

:

10 kg

2.   PŘÍPRAVA ZKOUŠKY

2.1.   Zkouška opěradel (viz obrázek 1)

2.1.1.   Všeobecné požadavky

2.1.1.1.   Podle uvážení výrobce vozidla mohou být z testovaných sedadel a opěrek hlavy za účelem zkoušky odstraněny části s tvrdostí nižší než 50 Shore A.

2.1.1.2.   Na podlahu zavazadlového prostoru budou umístěny dva zkušební bloky typu 1. Aby bylo možno určit polohu zkušebních bloků v podélném směru, budou nejdříve nastaveny tak, aby jejich přední strana dosedala na tu část vozidla, která vytváří přední okraj zavazadlového prostoru a aby jejich nejnižší strana ležela na podlaze zavazadlového prostoru. Poté budou přesunuty zpět a rovnoběžně k podélné střední rovině vozidla, až jejich geometrický střed vykoná horizontální vzdálenost 200 mm. Pokud rozměr zavazadlového prostoru neumožňuje takovou vzdálenost 200 mm a pokud jsou zadní sedadla vodorovně seřiditelná, pak tato sedadla budou posunuta dopředu až do krajní polohy seřizovacího rozsahu určeného pro používání normálním cestujícím nebo do polohy odpovídající vzdálenosti 200 mm podle toho, která vzdálenost je menší. V ostatních případech musí být zkušební bloky umístěny co nejdále za zadní sedadla. Vzdálenost mezi podélnou rovinou souměrnosti vozidla a stranou každého bloku směřující dovnitř musí být 25 mm, aby vznikla vzdálenost mezi oběma bloky 50 mm.

2.1.1.3.   Během zkoušky musí být sedadla nastavena tak, aby se jejich blokovací systém nemohl uvolnit v důsledku působení externích faktorů. Pokud je to možné, sedadla mají být seřízena následujícím způsobem:

Podélné seřízení má být nastaveno na jeden zářez nebo 10 mm před krajní zadní polohou pro používání specifikovanou výrobcem (u sedadel s nezávislým svislým nastavováním musí být sedák umístěn do nejnižší možné polohy). Zkouška se provede s opěradly v normální poloze pro používání.

2.1.1.4.   Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.

2.1.1.5.   Pokud je opěradlo (opěradla) zadního sedadla (sedadel) sklopné, musí být upevněno ve své normální vzpřímené poloze pomocí standardního blokovacího mechanismu.

2.1.1.6.   Sedadla, za kterými nelze umístit bloky typu 1, nepodléhají tomuto typu zkoušky.

2.1.1.7.   Všechna místa k sezení zkoušené řady sedadel musí být vybavena všemi prvky jeho bezpečnostního pásu zajišťujícími zádržnou funkci, které jsou součástí sedadla.

Obrázek 1

Poloha zkušebních bloků před zkouškou opěradel zadních sedadel

2.1.2.   Vozidla s více než dvěma řadami sedadel

2.1.2.1.   Pokud je zadní řada sedadel vyjímatelná a/nebo může být uživatelem sklopena podle pokynů výrobce, aby se zvětšila plocha zavazadlového prostoru, pak se rovněž zkouší řada sedadel bezprostředně předcházející zadní řadě sedadel.

2.1.2.2.   Ovšem v tomto případě může technická zkušebna po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že se nebude zkoušet jedna z obou zadních řad sedadel, pokud jsou sedadla a jejich upevnění podobné konstrukce a jestliže je dodržen zkušební požadavek 200 mm.

2.1.3.   Pokud existuje mezera umožňující posunutí jednoho bloku typu 1 kolem sedadel, pak testovací závaží (dva bloky typu 1) musí být nainstalováno za sedadla po dohodě mezi technickou zkušebnou a výrobcem.

2.1.4.   Přesná konfigurace zkoušky musí být vyznačena ve zkušebním protokolu.

2.2.   Zkouška oddělovacích systémů

Pro zkoušku oddělovacích systémů nad opěradly sedadel musí být vozidlo vybaveno pevnou zvýšenou zkušební podlážkou s povrchem, na kterém je závaží, které umísťuje těžiště zkušebního bloku středově mezi horní hranu okraje opěradla (opěrky hlav se neberou v úvahu) a spodní hranu obložení střechy. Jeden zkušební blok typu 2 se umístí na zvýšenou zkušební podlážku svým větším povrchem 500 × 350 mm středově vůči podélné ose vozidla a povrch 500 × 125 mm bude směřovat dopředu. Zachycovací systémy, za kterými nelze zkušební blok typu 2 umístit, této zkoušce nepodléhají. Zkušební blok se umístí tak, aby se přímo dotýkal oddělovacího systému. Navíc se umístí dva zkušební bloky typu 1 způsobem podle bodu 2.1, aby se provedla simultánní zkouška opěradel (viz obrázek 2).

Obrázek 2

Zkoušení oddělovacího systému nad okrajem opěradel

2.2.1.   Pokud je opěradlo vybaveno opěrkou hlavy, musí být zkouška provedena s opěrkou hlavy vysunutou do nejvyšší polohy, pokud je nastavitelná.

3.   DYNAMICKÉ ZKOUŠENÍ OPĚRADEL SEDADEL A ODDĚLOVACÍHO SYSTÉMU POUŽÍVANÉHO JAKO ZACHYCOVACÍ SYSTÉM ZAVAZADEL

3.1.   Karoserie osobního automobilu musí být pevně ukotvena na zkušební sáně tak, aby přitom nedošlo k zesílení opěradel a oddělovacího systému. Po namontování zkušebních bloků způsobem popsaným v bodě 2.1 nebo 2.2 se karoserie osobního automobilu zpomalí nebo, pokud žadatel zvolí tuto možnost, zrychlí tak, aby křivka zůstala v ploše vymezené v grafu v dodatku k příloze 9 a celková změna rychlosti ΔV byla 50 + 0/–2 km/h. Se souhlasem výrobce může být použito popsaného zkušebního pulzního koridoru jako alternativy ke splnění zkoušky pevnosti sedadel podle bodu 6.3.1 tohoto předpisu.

PŘÍLOHA 9

Dodatek

Pásmo zpomalení nebo zrychlení saní v závislosti na čase

(Simulace čelního nárazu)

---

| 18.10.2019 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 266/31 |
| --- | --- | --- | --- |

18.10.2019

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 266/31

---

Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 80 – Jednotná ustanovení pro schvalování sedadel autobusů a těchto autobusů z hlediska pevnosti sedadel a jejich ukotvení 2019/1724

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 3 k sérii změn 03 – datum vstupu v platnost: 10. února 2018

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Požadavky na sedadla |
| --- | --- |

5.

| 6. | Požadavky na ukotvení sedadel v typu vozidla |
| --- | --- |

6.

| 7. | Požadavky na montáž sedadel do typu vozidla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Změna a rozšíření schválení typu sedadla a/nebo typu vozidla |
| --- | --- |

10.

| 11. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

11.

| 12. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

12.

| 13. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů |
| --- | --- |

13.

DODATKY

| 1. | Postupy zkoušek sedadel podle bodu 5 a/nebo ukotvení podle bodu 6.1.2 a/nebo montáž sedadel směřujících do strany podle bodu 3 dodatku 7 |
| --- | --- |

1.

| 2. | Postup zkoušek ukotvení na vozidle podle bodu 6.1.1 |
| --- | --- |

2.

| 3. | Požadovaná měření |
| --- | --- |

3.

| 4. | Stanovení kritérií přijatelnosti |
| --- | --- |

4.

| 5. | Požadavky a postupy statické zkoušky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Schopnost pohlcení energie zadní části opěradla sedadel |
| --- | --- |

6.

| 7. | Požadavky na ochranu cestujících na sedadlech směřujících do strany podle bodu 7.4.4 |
| --- | --- |

7.

PŘÍLOHY

| 1. | Sdělení o udělení, odmítnutí, rozšíření či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu nebo typů sedadla z hlediska jeho (jejich) pevnosti podle předpisu č 80 |
| --- | --- |

1.

| 2. | Sdělení o udělení, odmítnutí, rozšíření či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla z hlediska pevnosti ukotvení sedadel podle předpisu č 80 |
| --- | --- |

2.

| 3. | Uspořádání značek schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle |
| --- | --- |

4.

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

1.1.   Tento předpis se použije na:

| a) | sedadla pro cestující určená k namontování tak, aby směřovala dopředu, ve vozidlech kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1); |
| --- | --- |

a)

sedadla pro cestující určená k namontování tak, aby směřovala dopředu, ve vozidlech kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1);

2

3

1

| b) | vozidla kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1) s ohledem na ukotvení sedadel pro cestující a montáž sedadel; |
| --- | --- |

b)

vozidla kategorie M2 a M3, třídy II, III a B (1) s ohledem na ukotvení sedadel pro cestující a montáž sedadel;

2

3

1

| c) | tento předpis se nevztahuje na sedadla směřující dozadu ani na jakékoli opěrky hlavy namontované na tato sedadla. |
| --- | --- |

c)

tento předpis se nevztahuje na sedadla směřující dozadu ani na jakékoli opěrky hlavy namontované na tato sedadla.

1.2.   Na žádost výrobce se vozidla kategorie M2
   (1) schválená podle předpisu č. 17 považují za vyhovující požadavkům tohoto předpisu.

2

1

1.3.   Vozidla, u nichž se na některá sedadla vztahuje výjimka podle bodu 7.4 předpisu č. 14, se schvalují podle tohoto předpisu.

1.4.   Montáž sedadel směřujících do strany je zakázána u vozidel kategorie M2 (třída II, III a B) a M3 (třída II, III a B), s výjimkou vozidel kategorie M3 (třída II, III a B) s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla přesahující 10 t za předpokladu, že jsou splněny požadavky bodu 7.4.

2

3

3

1.5.   Bod 1.4 se nevztahuje na sanitky nebo na vozidla určená pro použití ozbrojenými silami, civilní ochranou, požární službou a službami odpovídajícími za udržování veřejného pořádku.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

2.1.   
  „schválením sedadla“ se rozumí schválení typu sedadla jako konstrukční části se zřetelem k ochraně cestujících na sedadlech směřujících dopředu z hlediska jejich pevnosti a konstrukce opěradel;

2.2.   
  „schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska pevnosti částí konstrukce vozidla, ke kterým jsou uchycena sedadla, a z hlediska montáže sedadel;

2.3.   
  „typem sedadla“ se rozumí sedadla, která se podstatně neliší z hlediska následujících vlastností, jež ovlivňují jejich pevnost a aktivní ochranu:

2.3.1.   konstrukce, tvar, rozměry a materiál nosných částí;

2.3.2.   typ a rozměry seřizovacího a zajišťovacího systému opěradla sedadla;

2.3.3.   rozměry, konstrukce a materiál připevňovacích a nosných částí (např. podpěr);

2.4.   
  „typem vozidla“ se rozumí vozidla, která se podstatně neliší z hlediska:

2.4.1.   konstrukčních vlastností podstatných z hlediska tohoto předpisu a

2.4.2.   popřípadě typu nebo typů sedadel namontovaných do vozidla, kterým bylo uděleno schválení typu;

2.5.   
  „sedadlem“ se rozumí konstrukce včetně polštářování a připevňovacích součástí, která může být připevněna ke konstrukci vozidla, a je určena pro použití ve vozidle a sezení jedné nebo více dospělých osob. Sedadlo se podle jeho orientace definuje takto:

2.5.1.   
  „sedadlem směřujícím dopředu“ se rozumí sedadlo, které lze používat, když se vozidlo pohybuje, a které směřuje k přední části vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla svírá se svislou rovinou souměrnosti vozidla úhel menší než +10 ° nebo –10 °;

2.5.2.   
  „sedadlem směřujícím dozadu“ se rozumí sedadlo, které lze používat, když se vozidlo pohybuje, a které směřuje k zadní části vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla svírá se svislou rovinou souměrnosti vozidla úhel menší než +10 ° nebo –10 °;

2.5.3.   
  „sedadlem směřujícím do strany“ se rozumí sedadlo, které lze používat, když se vozidlo pohybuje, a které směřuje ke straně vozidla tak, že svislá rovina souměrnosti sedadla tvoří se svislou rovinou souměrnosti vozidla úhel 90 ° (±10 °);

2.6.   
  „jednotlivým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění jednoho sedícího cestujícího;

2.7.   
  „dvojitým sedadlem“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění dvou vedle sebe sedících cestujících; dvě sedadla vedle sebe, která nejsou vzájemně spojená, se považují za dvě jednotlivá sedadla;

2.8.   
  „řadou sedadel“ se rozumí sedadlo navržené a konstruované pro umístění tří nebo více vedle sebe sedících cestujících; několik jednotlivých nebo dvojitých sedadel umístěných vedle sebe se nepovažuje za řadu sedadel;

2.9.   
  „sedákem“ se rozumí téměř vodorovná část sedadla, na které cestující sedí;

2.10.   
  „opěradlem“ se rozumí téměř svislá část sedadla určená k podepření zad cestujícího, jeho ramen a, pokud možno, hlavy;

2.11.   
  „seřizovacím systémem“ se rozumí zařízení, kterým se sedadlo nebo jeho části mohou seřídit do polohy, která vyhovuje sedícímu cestujícímu;

2.12.   
  „posunovacím systémem“ se rozumí zařízení, které umožňuje příčné nebo podélné posunutí sedadla nebo jedné z jeho částí bez pevné mezilehlé polohy za účelem snadnějšího přístupu pro cestující;

2.13.   
  „zajišťovacím systémem“ se rozumí zařízení, které zajišťuje sedadlo a jeho části v poloze pro používání;

2.14.   
  „ukotvením“ se rozumí část podlahy nebo karosérie vozidla, ke které se sedadlo připevní;

2.15.   
  „připevňovacími součástmi“ se rozumí šrouby nebo jiné konstrukční části, které se používají pro připevnění sedadla k vozidlu;

2.16.   
  „vozíkem“ se rozumí zkušební zařízení vyrobené a používané pro dynamické napodobení silničních nehod s čelním nárazem;

2.17.   
  „pomocným sedadlem“ se rozumí sedadlo pro figurínu, které se montuje na vozík za zkoušené sedadlo. Toto sedadlo musí být shodné se sedadlem, které má být ve vozidle umístěno za zkoušeným sedadlem;

2.18.   
  „vztažnou rovinou“ se rozumí rovina procházející body dotyku pat figuríny, používaná pro stanovení bodu H a skutečného úhlu trupu pro místo k sezení v motorovém vozidle v souladu s požadavky přílohy 4;

2.19.   
  „vztažnou výškou“ se rozumí výška vrcholu sedadla nad vztažnou rovinou;

2.20.   
  „figurínou“ se rozumí figurína, která odpovídá specifikacím pro HYBRID II nebo III (2), pro sedadla směřující dopředu, nebo figurína, která odpovídá specifikacím pro figurínu pro boční náraz podle přílohy 6 předpisu č. 95, pro sedadla směřující do strany;

2

2.21.   
  „vztažnou zónou“ se rozumí prostor mezi dvěma svislými podélnými rovinami ve vzdálenosti 400 mm od sebe a symetrické s bodem H a definované otočením přístroje zkušební hlavice ze svislé do vodorovné polohy, které je popsáno v příloze 1 předpisu č. 21. Přístroj se umístí podle popisu v uvedené příloze předpisu č. 21 a nastaví se na maximální délku 840 mm a minimální délku 736 mm pro určení zbytkového uvedeného prostoru;

2.22.   
  „tříbodovým pásem“ se rozumí pro účely tohoto předpisu rovněž pásy s více než třemi body pro ukotvení;

2.23.   
  „vzdáleností mezi sedadly“ se rozumí v případě sedadel směřujících stejným směrem vzdálenost mezi předním okrajem polštářování opěradla sedadla a zadním okrajem polštářování opěradla sedadla umístěného před tímto sedadlem; vzdálenost se měří horizontálně ve výšce 620 mm nad podlahou.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1.   Žádost o schválení sedadla předkládá výrobce sedadla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.2.   Žádost o schválení vozidla předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.

3.3.   K žádosti o schválení sedadla nebo vozidla musí být ve trojím vyhotovení připojeny následující doklady a údaje:

3.3.1.   pro schválení sedadla:

3.3.1.1.   podrobný popis sedadla, jeho připevňovacích součástí a seřizovacích, posunovacích a zajišťovacích systémů;

3.3.1.2.   výkresy sedadla, jeho připevňovacích součástí a seřizovacích, posunovacích a zajišťovacích systémů, ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné;

3.3.2.   pro schválení vozidla:

3.3.2.1.   podrobný popis částí konstrukce vozidla používaných jako ukotvení;

3.3.2.2.   výkresy částí vozidla používaných jako ukotvení, ve vhodném měřítku a dostatečně podrobné.

3.4.   Technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek je třeba předložit:

3.4.1.   v případě schvalování sedadla dvě sedadla, která jsou shodná se schvalovaným typem;

3.4.2.   v případě schvalování vozidla příslušnou část konstrukce vozidla.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1.   Schválení typu sedadla se udělí, pokud sedadlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje příslušné požadavky bodu 5.

4.2.   Schválení typu vozidla se udělí, pokud vozidlo předložené ke schválení podle tohoto předpisu splňuje příslušné požadavky bodů 6 a 7.

4.3.   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 03, což odpovídá sérii změn 03) udávají sérii změn začleňující poslední závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu sedadla nebo jinému typu vozidla.

4.4.   Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí schválení typu sedadla a/nebo typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

4.5.   Na každé sedadlo shodné s typem sedadla schváleným podle tohoto předpisu a každé vozidlo shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:

4.5.1.   písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);

3

4.5.2.   čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.5.1.

4.6.   Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.

4.7.   Značka schválení musí být umístěna na sedadlo nebo sedadla nebo na výrobní štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce, nebo v jeho blízkosti.

4.8.   V příloze 3 jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení typu.

5.   POŽADAVKY NA SEDADLA

5.1.   Každý typ sedadla směřujícího dopředu se na žádost výrobce podrobí požadavkům zkoušky podle dodatku 1 (dynamická zkouška), nebo požadavkům zkoušky podle dodatků 5 a 6 (statická zkouška).

5.2.   Zkoušky, kterým typ sedadla vyhověl, se zapíší do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1.

5.3.   Každý seřizovací a posunovací systém musí zahrnovat samočinně fungující zajišťovací systém.

5.4.   U seřizovacích a zajišťovacích systémů se nepožaduje, aby po zkoušce byly plně funkční.

5.5.   Opěrka hlavy se montuje na každé vnější přední sedadlo v každém vozidle kategorie M2 s maximální hmotností nepřesahující 3 500 kg. Uvedená opěrka hlavy musí splňovat požadavky předpisu OSN č. 25 ve znění série změn 04.

2

6.   POŽADAVKY NA UKOTVENÍ SEDADEL V TYPU VOZIDLA

6.1.   Ukotvení sedadel ve vozidle musí vyhovět:

6.1.1.   buď zkoušce podle dodatku 2,

6.1.2.   nebo, pokud je sedadlo namontováno na zkoušenou část konstrukce vozidla, zkouškám, které jsou předepsány v dodatku 1. Sedadlo nemusí být schválené sedadlo, pokud splňuje požadavky bodu 3.2.1 výše uvedeného dodatku.

6.2.   Přípustná je trvalá deformace na ukotvení a jeho okolí, včetně lomů, za předpokladu, že byla po stanovenou dobu dodržena předepsaná velikost síly.

6.3.   Pokud je ve vozidle použit více než jeden typ ukotvení, pro získání schválení vozidla se vyzkouší každá z variant ukotvení.

6.4.   K současnému schválení sedadla i vozidla je možno použít jedinou zkoušku.

6.5.   U vozidel kategorie M3 se ukotvení sedadel považuje za vyhovující požadavkům bodů 6.1 a 6.2, jestliže je ukotvení bezpečnostních pásů sedadel příslušných míst k sezení připevněno přímo na montovaných sedadlech a jestliže toto ukotvení bezpečnostních pásů splňuje požadavky předpisu č. 14, v případě potřeby s výjimkou podle bodu 7.4.

3

7.   POŽADAVKY NA MONTÁŽ SEDADEL DO TYPU VOZIDLA

7.1.   Všechna montovaná sedadla směřující dopředu se schvalují podle požadavků bodu 5 tohoto předpisu a musí splňovat tyto podmínky:

7.1.1.   sedadlo má vztažnou výšku alespoň 1 m a

7.1.2.   bod H sedadla umístěného bezprostředně za zkoušeným sedadlem je maximálně o 72 mm výše než bod H zkoušeného sedadla, anebo, je-li bod H zadního sedadla vyšší o více než 72 mm, musí být zkoušené sedadlo vyzkoušeno a schváleno pro montáž v této poloze.

7.2.   Při schvalování podle dodatku 1 se provedou zkoušky 1 a 2 s těmito výjimkami:

7.2.1.   zkouška 1 se neprovede, pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné sedadlo směřující dopředu nebo do strany);

7.2.2.   zkouška 2 se neprovede, pokud:

7.2.2.1.   do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo

7.2.2.2.   sedadlo za zkoušeným sedadlem směřuje dopředu a je vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky), nebo

7.2.2.3.   sedadlo splňuje požadavky dodatku 6 tohoto předpisu.

7.3.   Při schvalování podle dodatků 5 a 6 se provedou všechny zkoušky s těmito výjimkami:

7.3.1.   zkouška podle dodatku 5 se neprovede, pokud do zadní části sedadla nemůže narazit cestující nezajištěný zádržným systémem (tj. bezprostředně za zkoušeným sedadlem není žádné sedadlo směřující dopředu nebo do strany);

7.3.2.   zkouška podle dodatku 6 se neprovede, pokud:

7.3.2.1.   do zadní části sedadla nemůže narazit cestující zajištěný zádržným systémem nebo

7.3.2.2.   sedadlo za zkoušeným sedadlem směřuje dopředu a je vybaveno tříbodovým bezpečnostním pásem, jehož ukotvení plně vyhovuje předpisu č. 14 (bez výjimky).

7.4.   Montáž sedadel směřujících do strany podléhá těmto podmínkám:

7.4.1.   sedadlo má vztažnou výšku alespoň 1 m;

7.4.2.   rovina procházející body H sousedících sedadel směřujících do strany je rovnoběžná se vztažnou rovinou;

7.4.3.   vodorovná vzdálenost mezi přímkami bodů H dvou sousedících sedadel směřujících do strany nepřesahuje 725 mm a není kratší než 450 mm, přičemž se měří vodorovně mezi svislými podélnými rovinami, které procházejí středy těchto míst k sezení (viz obrázek 1 v příloze 7), a

7.4.4.   cestující na sedadlech směřujících do strany musí být chráněni částí vozidla (např. přepážkou, stěnou nebo opěradlem sedadla směřujícího dopředu) před sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu. Uvedená část vozidla musí splňovat požadavky stanovené v dodatku 7. Během zkoušky si musí zachovat svou ochrannou funkci.

8.   SHODNOST VÝROBY

Postupy pro shodnost výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny tyto požadavky:

8.1.   Sedadla a/nebo vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby odpovídala schválenému typu a splňovala požadavky stanovené v bodech 5, 6 a 7.

8.2.   Splnění požadavků bodu 8.1 se ověřuje vhodnou kontrolou výroby. V tomto případě se vhodnou kontrolou rozumí ověření rozměrů výrobku a existence postupů pro účinnou kontrolu kvality výrobků.

8.3.   Příslušný orgán, který schválení typu udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení a na vzorcích může provést jakoukoli potřebnou zkoušku vybranou ze zkoušek prováděných při schvalování. Běžná četnost těchto ověření je jedenkrát za rok.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

9.1.   Schválení udělené typu sedadla a/nebo typu vozidla podle tohoto předpisu může být odňato, nejsou-li splněny výše uvedené požadavky.

9.2.   Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme již udělené schválení, musí o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu ihned uvědomit ostatní smluvní strany, jež uplatňují tento předpis.

10.   ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU SEDADLA A/NEBO TYPU VOZIDLA

10.1.   Každá změna typu sedadla a/nebo typu vozidla musí být oznámena schvalovacímu orgánu, který schválil typ sedadla a/nebo typ vozidla. Tento orgán pak může buď:

10.1.1.   usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že sedadlo a/nebo vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo

10.1.2.   vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek další zkušební protokol.

10.2.   Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých změn se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem uvedeným v bodě 4.4.

10.3.   Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

11.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 a/nebo v příloze 2 tohoto předpisu.

12.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

12.1.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 02 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.

12.2.   Od 1. listopadu 2012 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, jsou-li splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.

12.3.   Od 1. listopadu 2014 pozbydou platnosti schválení udělená v souladu s tímto předpisem, s výjimkou schválení udělených v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.

12.4.   Od 1. listopadu 2014 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci (první uvedení do provozu) vozidla, pro které nebylo uděleno schválení typu v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.

12.5.   I po dni vstupu série změn 02 v platnost zůstanou v platnosti schválení konstrukčních částí podle tohoto předpisu ve znění série změn 01 a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je musí nadále uznávat a nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.

12.6.   Počínaje úředním datem vstupu série změn 03 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.

12.7.   Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu série změn 03 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pro nové typy vozidel pouze tehdy, jsou-li splněny požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.

12.8.   Po uplynutí 60 měsíců od vstupu série změn 03 k tomuto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout udělit vnitrostátní nebo regionální schválení typu a mohou odmítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.

12.9.   I po dni vstupu série změn 03 v platnost zůstanou v platnosti schválení konstrukčních částí podle tohoto předpisu ve znění série změn 01 nebo 02 a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je musí nadále uznávat a nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01 nebo 02.

13.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.

---

(1)  Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2. – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

1

(2)  Technické specifikace a podrobné nákresy figurín HYBRID II a III, které odpovídají základním rozměrům muže padesátého percentilu ve Spojených státech amerických, a specifikace pro její nastavení pro tuto zkoušku jsou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů a lze do nich na vyžádání nahlédnout na sekretariátu Evropské hospodářské komise, Palais des Nations, Ženeva, Švýcarsko.

2

(3)  Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, Příloha 3 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

3

---

DODATEK 1

Postupy zkoušek sedadel podle bodu 5 a/nebo ukotvení podle bodu 6.1.2 a/nebo montáž sedadel směřujících do strany podle bodu 3 dodatku 7

1.   POŽADAVKY

1.1.   Zkoušky mají stanovit:

1.1.1.   zda je (jsou) cestující správně zadržován(i) sedadlem (sedadly) před ním (nimi) a/nebo použitím bezpečnostního pásu.

1.1.1.1.   Tento požadavek se považuje za splněný, pokud dopředný pohyb kterékoli části trupu a hlavy figuríny nepřekročí příčnou svislou rovinu umístěnou ve vzdálenosti 1,6 m od bodu R pomocného sedadla;

1.1.2.   zda cestující na sedadle není (nejsou) vážně zraněn(i).

1.1.2.1.   Tento požadavek se považuje za splněný, pokud jsou pro instrumentovanou (přístroji osazenou) figurínu splněna následující biomechanická kritéria přijatelnosti stanovená podle dodatku 4, to znamená:

1.1.2.2.   Figurína v pomocném sedadle směřujícím dopředu musí splňovat tato biomechanická kritéria přijatelnosti:

1.1.2.2.1.   biomechanické kritérium poranění hlavy (head injury criterion HIC, HIC) je nižší než 500;

1.1.2.2.2.   biomechanické kritérium hrudníku (thorax acceptability criterion, ThAC) je nižší než 30 g, s výjimkou případů, kdy je celková doba kratší než 3 ms (g = 9,81 m/s2);

1.1.2.2.3.   biomechanické kritérium stehenní kosti (femur acceptability criterion, FAC) je nižší než 10 kN, přičemž po celkovou dobu delší než 20 ms není překročena hodnota 8 kN.

1.1.2.3.   Figurína v pomocném sedadle směřujícím do strany musí splňovat tato biomechanická kritéria přijatelnosti:

1.1.2.3.1.   biomechanické kritérium poranění hlavy (head injury criterion HIC, HIC) je nižší než 500;

1.1.2.3.2.   biomechanická kritéria hrudníku:

| a) | kritérium průhybu žeber (Rib Deflection Criterion, RDC) je nejvýše 42 mm; |
| --- | --- |

a)

kritérium průhybu žeber (Rib Deflection Criterion, RDC) je nejvýše 42 mm;

| b) | kritérium měkkých tkání (Soft Tissue Criterion, VC) je nejvýše 1,0 m/s; |
| --- | --- |

b)

kritérium měkkých tkání (Soft Tissue Criterion, VC) je nejvýše 1,0 m/s;

1.1.2.3.3.   biomechanické kritérium pánve:

maximální síla působící na stydkou kost (Pubic Symphysis Peak Force, PSPF) je nejvýše 6 kN;

1.1.2.3.4.   biomechanické kritérium břicha:

maximální síla působící na břicho (Abdominal Peak Force, APF) je nejvýše 2,5 kN interní síly (odpovídá vnější síle 4,5 kN);

1.1.3.   zda sedadlo a části jeho upevnění jsou dostatečně pevné.

1.1.3.1.   Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže:

1.1.3.1.1.   žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí;

1.1.3.1.2.   sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a veškeré zajišťovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zajištěny;

1.1.3.1.3.   po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění.

1.2.   Veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm.

1.2.1.   Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky výše uvedeného bodu 1.2 pouze na tuhý podklad.

1.2.2.   Požadavky bodu 1.2 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou nacházející se 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku.

2.   PŘÍPRAVA ZKOUŠENÝCH SEDADEL

2.1.   Zkoušené sedadlo se namontuje:

2.1.1.   buď na zkušební plošinu shodnou s karosérií vozidla,

2.1.2.   nebo na tuhou zkušební plošinu.

2.2.   Ukotvení zkoušeného (zkoušených) sedadla (sedadel) na zkušební plošině musí být stejné nebo musí mít shodné vlastnosti jako ukotvení používané ve vozidle (vozidlech), pro které (která) je sedadlo určeno.

2.3.   Zkoušené sedadlo musí být kompletní, s veškerým čalouněním a s příslušenstvím. Pokud je sedadlo vybaveno stolkem, je tento ve sklopené poloze.

2.4.   Pokud je sedadlo bočně seřiditelné, musí být v poloze maximálního vysunutí.

2.5.   Je-li opěradlo seřiditelné, nastaví se tak, aby sklon trupu figuríny použité při stanovení bodu H a skutečný úhel trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle byly co možno nejblíže úhlu doporučenému výrobcem pro běžné použití; pokud nebyl tento úhel výrobcem doporučen, nastaví se opěradlo co nejblíže úhlu 25 ° od svislice směrem dozadu.

2.6.   Je-li opěradlo sedadla vybaveno výškově nastavitelnou opěrkou hlavy, nastaví se tato opěrka do nejnižší polohy.

2.7.   Jak k pomocnému sedadlu, tak i ke zkoušenému sedadlu se na ukotvení umístěné podle předpisu č. 14 (popřípadě včetně výjimky stanovené v bodě 7.4 tohoto předpisu) namontují bezpečnostní pásy schváleného typu podle předpisu č. 16.

3.   DYNAMICKÉ ZKOUŠKY

3.1.   Zkouška 1

Zkušební plošina se namontuje na vozík.

3.2.   Pomocné sedadlo

Pomocné sedadlo může být shodného typu, jako je zkoušené sedadlo, a namontuje se rovnoběžně se zkoušeným sedadlem a přímo za ním. Obě sedadla musí být ve stejné výšce, shodně seřízena a vzdálenost mezi nimi musí být 750 mm.

3.2.1.   Pokud se použije pomocné sedadlo jiného typu, musí být toto sedadlo popsáno ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

3.3.   Figurína

3.3.1.   Figurína se umístí bez zádržného zařízení na pomocné sedadlo tak, aby se její rovina souměrnosti shodovala s rovinou souměrnosti příslušného místa k sezení.

3.3.2.   Bez ohledu na místo k sezení, které figurína zaujímá, je úhel mezi horní částí paže a vztažnou přímkou trup–paže 40 ° ± 5 ° na každé straně. Vztažná přímka trup–paže je definována jako průsečík roviny tečné k čelnímu povrchu žeber a podélné svislé rovině figuríny procházející paží. Nohy jsou maximálně vysunuty a jsou pokud možno rovnoběžné; paty figuríny se dotýkají podlahy.

3.3.3.   Každá z požadovaných figurín se na sedadlo umístí následujícím postupem:

3.3.3.1.   figurína se umístí na sedadlo do polohy odpovídající co nejvíce požadované poloze;

3.3.3.2.   před trup figuríny se co nejníže umístí plochý tuhý povrch o rozměru 76 × 76 mm;

3.3.3.3.   tento plochý povrch se vodorovně přitlačí na trup figuríny silou 25 až 35 daN:

3.3.3.3.1.   trup se za ramena předkloní do svislé polohy a pak se položí zpět na opěradlo sedadla; tento postup se opakuje dvakrát;

3.3.3.3.2.   aniž by se hnulo trupem, umístí se hlava do takové polohy, aby plošina nesoucí měřicí zařízení v hlavě byla vodorovná a aby střední předozadní rovina hlavy byla rovnoběžná se střední předozadní rovinou vozidla (v případě sedadla směřujícího do strany je střední předozadní rovina hlavy rovnoběžná se svislou střední rovinou sedadla);

3.3.3.4.   plochý povrch se opatrně odejme;

3.3.3.5.   figurína se na sedadle posune vpřed a výše popsaný postup umístění se opakuje;

3.3.3.6.   v případě potřeby se opraví poloha dolních končetin;

3.3.3.7.   namontované měřicí přístroje nesmí nijak ovlivňovat pohyb figuríny během nárazu;

3.3.3.8.   před zkouškou se teplota systému měřicího zařízení stabilizuje a udržuje pokud možno v rozmezí od 19 do 26 °C.

3.4.   Simulace nárazu

3.4.1.   Celková změna rychlosti vozíku simulujícího náraz se pohybuje v rozmezí 30 a 32 km/hod.

3.4.2.   Zpoždění nebo, podle volby žadatele, zrychlení vozíku v průběhu simulace nárazu musí být v souladu s ustanoveními uvedenými na obrázku níže. S výjimkou intervalů o celkové délce kratší než 3 ms musí křivka zpoždění nebo zrychlení vozíku jako funkce času zůstat mezi limitními křivkami uvedenými na obrázku.

3.4.3.   Kromě toho musí průměrné zpoždění nebo zrychlení dosahovat hodnot mezi 6,5 a 8,5 g.

3.5.   Zkouška 2

3.5.1.   Zkouška 1 se opakuje s figurínou umístěnou na pomocném sedadle: figurína je zadržována bezpečnostním pásem montovaným a seřízeným v souladu s pokyny výrobce. Počet bodů pro ukotvení bezpečnostního pásu pro účely zkoušky 2 se zapíše do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

3.5.2.   Pomocné sedadlo musí být buď shodného typu, jako je zkoušené sedadlo, nebo jiného typu; musí být podrobně popsáno na formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

3.5.3.   Zkouška 2 může být rovněž použita u jiných částí vozidla, než je sedadlo, podle bodu 8.1.7 předpisu č. 16 a bodu 5.3.5 předpisu č. 14.

3.5.4.   V případě, kdy se provádí zkouška 2 s figurínou připoutanou tříbodovým bezpečnostním pásem a kdy nejsou překročena biomechanická kritéria, pomocné sedadlo se s ohledem na montáž považuje za vyhovující požadavkům, které se týkají zatížení při statické zkoušce a pohybu horního ukotvení během zkoušky a které jsou uvedeny v předpisu č. 14.

3.5.5.   Zkouška 2 může být rovněž provedena u sedadel směřujících do strany. V takovém případě se jako pomocné sedadlo podle bodu 3.2 použije sedadlo směřující do strany, které se umístí tak, jak je uvedeno v dodatku 7.

---

DODATEK 2

Postup zkoušek ukotvení na vozidle podle bodu 6.1.1

1.   ZKUŠEBNÍ TĚLESO

1.1.   Upevňovacími pomůckami dodanými výrobcem (svorníky, šrouby apod.) se na části konstrukce, na níž má proběhnout zkouška, upevní tuhá konstrukce dostatečně shodná se sedadlem, které má být používáno ve vozidle.

1.2.   Pokud může být na stejné ukotvení montováno více typů sedadel, která se liší, pokud jde o vzdálenost mezi předním a zadním okrajem jejich podstavce, provede se zkouška s nejkratším podstavcem. Tento podstavec musí být popsán v certifikátu schválení typu.

2.   ZKUŠEBNÍ POSTUP

2.1.   Působí se silou F

2.1.1.   tuhou konstrukcí uvedenou v bodě 1.1, působiště síly leží 750 mm nad vztažnou rovinou na svislé přímce, na které ne nachází geometrický střed povrchu ohraničeného polygonem, jehož vrcholy jsou jednotlivé body ukotvení, případně krajní ukotvení sedadla;

2.1.2.   vodorovně, směr působení je do přední části vozidla;

2.1.3.   s co možno nejkratší dobou náběhu síly a po dobu nejméně 0,2 s.

2.2.   Velikost síly F se stanoví buď

2.2.1.   vzorcem F = (5 000 ± 50) × i, kde:

F je síla v N a i je počet míst k sezení na sedadle, pro které se zkoušené ukotvení schvaluje, nebo jestliže tak požaduje výrobce;

2.2.2.   na základě reprezentativních zatížení změřených v průběhu dynamických zkoušek podle dodatku 1 tohoto předpisu.

---

DODATEK 3

POŽADOVANÁ MĚŘENÍ

1.   Veškerá požadovaná měření se provádějí za použití měřicího systému, který odpovídá požadavkům mezinárodní normy ISO 6487:1987 s názvem „Měřicí metody při nárazových zkouškách: Přístrojové vybavení“.

2.   Dynamická zkouška

2.1.   Měření na vozíku

Charakteristiky zpoždění nebo zrychlení vozíku se stanoví na základě zpoždění nebo zrychlení měřeného na tuhém rámu vozíku měřicím systémem s CFC 60.

2.2.   Měření na figuríně

Odečty z měřicích zařízení se zaznamenávají nezávislými datovými kanály s těmito CFC:

2.2.1.   Měření v hlavě figuríny

Výsledné tříosé zrychlení vztažené k těžišti (γr) (1) se měří při CFC 600;

2.2.2.   Měření na hrudníku figuríny

Výsledné tříosé zrychlení těžiště se měří při CFC 180. Průhyb žeber a kritérium měkkých tkání se měří při CFC 180.

2.2.3.   Měření na stehenní kosti figuríny

Osová tlaková síla se měří při CFC 600.

2.2.4.   Měření na břiše figuríny

Síly působící na břicho se měří při CFC 600.

2.2.5.   Měření na pánvi figuríny

Síla působící na stydkou kost se měří při CFC 600.

---

(1)  Při vyjádření v g (= 9,81 m/s2) se jeho skalární hodnota vypočte ze vzorce:

γr
  2 = γ l
  2 + γ v
  2 + γ t
  2

kde:

| γl | = | hodnota okamžitého podélného zrychlení; |
| --- | --- | --- |
| γν | = | hodnota okamžitého svislého zrychlení; |
| γt | = | hodnota okamžitého příčného zrychlení. |

γl

=

hodnota okamžitého podélného zrychlení;

γν

=

hodnota okamžitého svislého zrychlení;

γt

=

hodnota okamžitého příčného zrychlení.

---

DODATEK 4

STANOVENÍ KRITÉRIÍ PŘIJATELNOSTI

1.   Čelní náraz (sedadlo směřující dopředu)

1.1.   Biomechanické kritérium poranění hlavy (HIC)

1.1.1.   Kritérium poranění (HIC) se stanoví na základě výsledného tříosého zrychlení měřeného v souladu s bodem 2.2.1 dodatku 3 podle následujícího vzorce:

Formula

kde t1 a t2 jsou jakékoli hodnoty času v průběhu zkoušky a HIC je maximální hodnotou z intervalu t1, t2. Hodnoty t1 a t2 se vyjadřují v sekundách.

1.2.   Biomechanické kritérium hrudníku (ThAC)

1.2.1.   Toto kritérium se stanoví absolutní hodnotou výsledného zrychlení, vyjádřeného v g a měřeného v souladu s bodem 2.2.2 dodatku 3, a dobou zrychlení, vyjádřenou v ms.

1.3.   Biomechanické kritérium stehenní kosti (FAC)

Toto kritérium je určeno tlakovou silou vyjádřenou v kN, která se přenese osově na každou ze stehenních kostí figuríny a měří v souladu s bodem 2.2.3 dodatku 3, a dobou působení tlakové síly, vyjádřenou v ms.

2.   Boční náraz (sedadlo směřující do strany)

2.1.   Biomechanické kritérium poranění hlavy (HIC): viz bod 1.1.

2.2.   Biomechanické kritérium hrudníku

2.2.1.   Průhyb hrudníku: maximální průhyb hrudníku je maximální hodnota průhybu libovolného žebra stanovená snímači posuvu hrudníku.

2.2.2.   Kritérium měkkých tkání (VC)

Maximální hodnota odezvy měkkých tkání je maximální hodnota VC na libovolném žebru, která se počítá jako okamžitá hodnota součinu poměrného průhybu hrudníku vztaženého na polovinu hrudníku a rychlosti stlačení získané derivací stlačení. Pro účely tohoto výpočtu činí standardní šířka poloviny hrudního koše 140 mm.

Formula

kde D (v metrech) je průhyb žeber.

Algoritmus, který se má pro výpočet používat, je uveden v příloze 4 dodatku 2 předpisu č. 95.

2.3.   Biomechanické kritérium břicha

Maximální síla působící na břicho je maximální hodnota součtu tří sil naměřených snímači, které jsou umístěny 39 mm pod povrchem na straně nárazu.

2.4.   Biomechanické kritérium pánve

Maximální síla působící na stydkou kost (PSPF) je maximální síla naměřená snímačem na stydké kosti pánve.

---

DODATEK 5

POŽADAVKY A POSTUPY STATICKÉ ZKOUŠKY

1.   POŽADAVKY

1.1.   Požadavky na sedadla, jejichž zkoušky se provádějí v souladu s tímto dodatkem, mají stanovit:

1.1.1.   zda jsou cestující na sedadlech správně zadržováni sedadlem před sebou;

1.1.2.   zda nejsou cestující na sedadlech vážně zraněni a

1.1.3.   zda sedadlo a části jeho upevnění jsou dostatečně pevné.

1.2.   Požadavky bodu 1.1.1 se považují za splněné, pokud maximální výchylka působiště každé síly podle bodu 2.2.1 měřená ve vodorovné rovině a v podélné rovině příslušného místa k sezení nepřekročí hodnotu 400 mm.

1.3.   Požadavky bodu 1.1.2 se považují za splněné, je-li splněno toto:

1.3.1.   maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.1 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 100 mm;

1.3.2.   maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.2 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 50 mm;

1.3.3.   veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm.

1.3.4.   Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky výše uvedeného bodu 1.3.3 pouze na tuhý podklad.

1.3.5.   Požadavky bodu 1.3.3 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou nacházející se 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku.

1.4.   Požadavky bodu 1.1.3 se považují za splněné, jestliže:

1.4.1.   žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí;

1.4.2.   sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a veškeré zajišťovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zajištěny;

1.4.3.   po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění.

2.   STATICKÉ ZKOUŠKY

2.1.   Zkušební těleso

2.1.1.   Toto těleso je tvořeno válcovým povrchem s poloměrem křivosti 82 ± 3 mm, které je široké:

2.1.1.1.   alespoň stejně jako opěradlo každého místa k sezení zkoušeného sedadla, pokud jde o horní těleso;

2.1.1.2.   320 –0/+10 mm, pokud jde o spodní těleso, jak je uvedeno na obrázku tohoto dodatku.

2.1.2.   Povrch tělesa, který je v kontaktu s částmi sedadla, musí být vyroben z materiálu, jehož tvrdost je nejméně 80 podle Shoreho stupnice A.

2.1.3.   Každý válcový povrch musí být vybaven nejméně jedním snímačem síly schopným měřit síly působící ve směru podle bodu 2.2.1.1.

2.2.   Zkušební postup

2.2.1.   Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná
  Formula
  ± 50 N, na zadní část sedadla odpovídající každému místu k sezení sedadla.

2.2.1.1.   Touto silou se působí ve směru svislé střední roviny dotyčného místa k sezení; síla působí vodorovně a zezadu sedadla směrem dopředu.

2.2.1.2.   Směr působení síly je ve výšce H1 rovnající se 0,70 m až 0,80 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce.

2.2.2.   Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná
  Formula
  ± 100 N, současně na zadní část sedadla odpovídající každému místu k sezení sedadla a síla působí ve stejné svislé rovině a ve stejném směru ve výšce H2 rovnající se 0,45 m až 0,55 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce.

2.2.3.   Zkušební těleso musí být během působení sil podle výše uvedených bodů 2.2.1 a 2.2.2 udržováno co nejvíce v kontaktu se zadní částí sedadla. Zkušební tělesa musí mít možnost otáčení ve vodorovné rovině.

2.2.4.   Pokud má sedadlo více než jedno místo k sezení, musí síly působit na příslušná místa k sezení současně a musí se použít tolik horních i dolních těles, kolik je míst k sezení.

2.2.5.   Výchozí poloha každého zkušebního tělesa se pro každé místo k sezení stanoví tak, že se zkušební zařízení přivede do styku se sedadlem silou nejméně 20 N.

2.2.6.   Síly uvedené v bodech 2.2.1 a 2.2.2 výše se vyvodí co možno nejrychleji a udržují se při jakékoli deformaci na stanovených hodnotách po dobu nejméně 0,2 s.

2.2.7.   Pokud byla zkouška provedena s jednou nebo více silami, nikoli však se všemi silami většími, než jsou síly stanovené v bodech 2.2.1 a 2.2.2, a pokud sedadlo splňuje požadavky, považuje se zkouška za vyhovující.

Zkušební těleso pro statickou zkoušku

---

DODATEK 6

SCHOPNOST POHLCENÍ ENERGIE ZADNÍ ČÁSTÍ OPĚRADLA SEDADEL

1.   Prvky zadní části opěradel sedadel, které leží ve vztažné zóně podle bodu 2.21 tohoto předpisu, se na žádost výrobce ověří v souladu s požadavky na pohlcení energie podle přílohy 4 předpisu č. 21. K tomu účelu se veškeré montované příslušenství zkouší ve všech polohách používání, s výjimkou stolků, které se uvedou do sklopené polohy.

2.   O zkoušce se uvede záznam ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. Přiloží se nákres té oblasti části opěradla sedadla, která byla ověřena zkouškou pohlcení energie.

3.   Tato zkouška může být použita u jiných částí vozidla, než je sedadlo (bod 3.5.3 dodatku 1 a bod 2.3 dodatku 7).

---

DODATEK 7

Požadavky na ochranu cestujících na sedadlech směřujících do strany podle bodu 7.4.4

1.   Vzdálenost mezi sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, a částí vozidla nacházející se před tímto sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, nesmí být větší než 450 mm. Veškerá měření musí být uskutečněna 1 000 mm nad vztažnou rovinou uvedeného sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu (viz obrázek 1).

Obrázek 1

Požadavky na umístění sedadel směřujících do strany

2.   Část vozidla (např. přepážka, stěna nebo opěradlo sedadla směřujícího dopředu) před sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, musí splňovat následující požadavky, aby byla zabezpečena ochrana cestujícího na uvedeném sedadle (viz obrázek 2):

2.1.   výška uvedené části vozidla podle vztažné roviny sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, musí být nejméně 1 020 mm a

2.2.   efektivní nárazová plocha dotčené části vozidla má šířku 200 mm a výšku 580 mm. Tato plocha se umístí tak, aby se její svislá osa nacházela 50 mm za bodem H sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, a

2.3.   průmět příslušné plochy části vozidla do svislé roviny, která prochází tímto bodem H, musí pokrývat nejméně 95 % efektivní nárazové plochy; dotčená část vozidla musí splňovat požadavky týkající se pohlcení energie uvedené v dodatku 6.

2.3.1.   Jestliže v příslušné ploše existuje otvor (většinou otvor mezi dvěma sedadly směřujícími dopředu), vzdálenost pro každý otvor se určí pomocí koule o průměru 165 mm. Koule musí být v kontaktu s otvorem v takovém bodu oblasti otvoru, který umožňuje maximální zanoření koule, aniž by byla použita síla. Vzdálenost mezi oběma body dotyku koule musí být menší než 60 mm.

3.   Pokud si výrobce přeje, může být zkouška podle dodatku 1 provedena za použití odpovídající figuríny u sedadel směřujících do strany.

Obrázek 2

Požadavky na umístění části vozidla před sedadlo směřující do strany, které je umístěno nejvíce vpředu

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

(1)

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

ve věci (2):

udělení schválení

rozšíření schválení

odmítnutí schválení

odnětí schválení

definitivního ukončení výroby

typu (typů) sedadla z hlediska jeho (jejich) pevnosti podle předpisu č. 80

Schválení č ... Rozšíření č ...

1. Obchodní název nebo značka sedadla: ...

2. Typ sedadla: ...

3. Název a adresa výrobce: ...

4. Případně název a adresa zástupce výrobce: ...

5. Další informace:

5.1 Stručný popis typu sedadla, jeho připevňovacích součástí a jeho seřizovacích, posunovacích a zajišťovacích systémů, včetně minimální vzdálenosti mezi body upevnění: ...

5.2 Umístění a uspořádání sedadel: ...

5.3 Sedadla, která mají ukotvení bezpečnostních pásů (připadá-li v úvahu): ...

5.4 Zkouška pohlcení energie zadní části opěradla sedadla: ano/ne (2)

5.5 Nákres té oblasti zadní části opěradla sedadla, která byla ověřena zkouškou pohlcení energie: ...

5.6 Sedadlo schválené podle bodu 5.1 tohoto předpisu (dynamická zkouška): ano/ne (2)

5.6.1 Zkouška 1 podle dodatku 1: ano/ne (2)

5.6.2 Zkouška 2 podle dodatku 1: ano/ne (2)

5.6.3 Popis bezpečnostních pásů a jejich ukotvení, použitých při zkoušce 2:...

5.6.4 Typ pomocného sedadla použitého při zkoušce 2 (pokud se liší od schváleného sedadla): ...

5.7 Sedadlo schválené podle bodu 5.1 tohoto předpisu (statická zkouška): ano/ne (2)

5.8 Zkouška podle dodatku 5: ano/ne (2)

5.9. Zkouška podle dodatku 6: ano/ne (2)

6. Sedadlo předloženo ke schválení dne: ...

7. Druh zařízení: zpomalení/zrychlení (2)

8. Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek: ...

9. Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

10. Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

11. Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2)

12. Umístění značky schválení na sedadle: ...

13. Místo: ...

14. Datum: ...

15. Podpis: ...

16. Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání: ...

(1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2) Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 2

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

(1)

Vydal:

Název správního orgánu:

...

...

ve věci (2):

udělení schválení

rozšíření schválení

odmítnutí schválení

odnětí schválení

definitivního ukončení výroby

typu vozidla z hlediska pevnosti ukotvení sedadel podle předpisu č. 80

Schválení č. ... Rozšíření č. ...

1. Obchodní název nebo značka vozidla: ...

2. Typ vozidla: ...

3. Název a adresa výrobce: ...

4. Případně název a adresa zástupce výrobce: ...

5. Další informace:

5.1 Stručný popis typu vozidla z hlediska ukotvení jeho sedadel a minimální hodnota vzdálenosti mezi body ukotvení: ...

5.2 Značka a typ schválených sedadel (připadá-li v úvahu): ...

5.3. Pro každou řadu sedadel: jednotlivá sedadla/lavice, pevné/seřiditelné, pevné opěradlo/seřiditelné opěradlo, výklopné opěradlo/sklopné opěradlo (2)

5.4. Umístění a uspořádání sedadel (schválená sedadla a jiná sedadla): ...

5.5. Sedadla, která mají ukotvení bezpečnostních pásů (připadá-li v úvahu): ...

6. Vozidlo předáno ke schválení dne: ...

7. Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek: ...

8. Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

9. Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...

10. Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2)

11. Umístění schvalovací značky na vozidle: ...

12. Místo: ...

13. Datum: ...

14. Podpis: ...

15. Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání: ...

(1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).

(2) Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 3

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ

1.   Uspořádání značky schválení typu sedadla

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení umístěná na sedadle uvádí, že dotčený typ sedadla byl z hlediska pevnosti sedadel schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem 032439; zkouška byla provedena v souladu s bodem 2 přílohy 4. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 80 ve znění série změn 03.

2.   Uspořádání značky schválení typu vozidla

a = min. 8 mm

Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle uvádí, že dotčený typ vozidla byl z hlediska pevnosti ukotvení ve vozidle schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem 032439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 80 ve znění série změn 03.

---

PŘÍLOHA 4

Postup stanovení bodu H a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle (1)

| Dodatek 1 | – | Popis třírozměrného zařízení pro stanovení bodu H (zařízení 3-D H) (1) (2) |
| --- | --- | --- |
| Dodatek 2 | – | Trojrozměrná vztažná soustava (1) |
| Dodatek 3 | – | Referenční údaje o místech k sezení (1) |

Dodatek 1

–

Popis třírozměrného zařízení pro stanovení bodu H (zařízení 3-D H) (1) (2)

Dodatek 2

–

Trojrozměrná vztažná soustava (1)

Dodatek 3

–

Referenční údaje o místech k sezení (1)

---

(1)  Postup je popsán v příloze 1 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (RE.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  Podrobnosti ohledně konstrukce zařízení 3-D H může poskytnout Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Conmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA. Uvedené zařízení odpovídá zařízení, které je popsáno v normě ISO 6549:1980.

---