# Europeiska unionens L 307/2019

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 307 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 62 årgången28 november 2019 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 307

Svensk utgåva

Lagstiftning

62 årgången28 november 2019

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONELLA AVTAL |
| | * | Information om datum för undertecknande samt provisorisk tillämpning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019 | 1 |
| | * | Information om datum för undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet om genomförande av avtalet om partnerskap för hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Senegal | 2 |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1964 av den 26 november 2019 om godkännande av L-lysinbas (flytande), L-lysinmonohydroklorid (flytande), L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat som fodertillsats för alla djurarter (
  1
  ) | 3 |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1965 av den 26 november 2019 om godkännande av natriummolybdatdihydrat som fodertillsats för får (
  1
  ) | 12 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) 2019/1966 av den 27 november 2019 om ändring och korrigering av bilagorna II, III och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter (
  1
  ) | 15 |
| | | BESLUT |
| | * | Rådets beslut (EU) 2019/1967 av den 25 november 2019 om utnämning av en suppleant i Regionkommittén på förslag av Republiken Italien | 27 |
| | * | Kommissionens Beslut (EU) 2019/1968 av den 2 augusti 2019 om den åtgärd SA.21445 – C 42/2006 som Republiken Italien har genomfört för att ge ränta på italienska postverkets checkkonton hos den italienska finansförvaltningen
  [delgivet med nr C(2019) 5649]

   (
  1
  ) | 28 |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1969 av den 26 november 2019 om senareläggande av det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut (
  1
  ) | 45 |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1970 av den 26 november 2019 om ändring av bilaga II till beslut 93/52/EEG vad gäller status som officiellt fri från brucellos (B. melitensis) och av bilaga II till beslut 2003/467/EG vad gäller status för vissa regioner i Spanien som officiellt fria från brucellos samt av bilagorna I och II till beslut 2008/185/EG vad gäller sjukdomsfri status och godkännande av utrotningsprogram avseende Aujeszkys sjukdom för vissa regioner i Italien
  [delgivet med nr C(2019) 8378]

   (
  1
  ) | 47 |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1971 av den 26 november 2019 om erkännande av systemet Universal Feed Assurance Scheme för att visa överensstämmelse med hållbarhetskriterierna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG och 2009/28/EG | 54 |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1972 av den 26 november 2019 om ändring av genomförandebeslut 2013/764/EU om djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater
  [delgivet med nr C(2019) 8396]

   (
  1
  ) | 56 |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1973 av den 27 november 2019 om att inte godkänna silverkopparzeolit som existerande verksamt ämne för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7 (
  1
  ) | 58 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

INTERNATIONELLA AVTAL

*

Information om datum för undertecknande samt provisorisk tillämpning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019

1

*

Information om datum för undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet om genomförande av avtalet om partnerskap för hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Senegal

2

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1964 av den 26 november 2019 om godkännande av L-lysinbas (flytande), L-lysinmonohydroklorid (flytande), L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat som fodertillsats för alla djurarter (
  1
  )

1

3

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2019/1965 av den 26 november 2019 om godkännande av natriummolybdatdihydrat som fodertillsats för får (
  1
  )

1

12

*

Kommissionens förordning (EU) 2019/1966 av den 27 november 2019 om ändring och korrigering av bilagorna II, III och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter (
  1
  )

1

15

BESLUT

*

Rådets beslut (EU) 2019/1967 av den 25 november 2019 om utnämning av en suppleant i Regionkommittén på förslag av Republiken Italien

27

*

Kommissionens Beslut (EU) 2019/1968 av den 2 augusti 2019 om den åtgärd SA.21445 – C 42/2006 som Republiken Italien har genomfört för att ge ränta på italienska postverkets checkkonton hos den italienska finansförvaltningen
  [delgivet med nr C(2019) 5649]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2019) 5649]

1

28

*

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1969 av den 26 november 2019 om senareläggande av det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut (
  1
  )

1

45

*

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1970 av den 26 november 2019 om ändring av bilaga II till beslut 93/52/EEG vad gäller status som officiellt fri från brucellos (B. melitensis) och av bilaga II till beslut 2003/467/EG vad gäller status för vissa regioner i Spanien som officiellt fria från brucellos samt av bilagorna I och II till beslut 2008/185/EG vad gäller sjukdomsfri status och godkännande av utrotningsprogram avseende Aujeszkys sjukdom för vissa regioner i Italien
  [delgivet med nr C(2019) 8378]

   (
  1
  )

B. melitensis

[delgivet med nr C(2019) 8378]

1

47

*

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1971 av den 26 november 2019 om erkännande av systemet Universal Feed Assurance Scheme för att visa överensstämmelse med hållbarhetskriterierna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG och 2009/28/EG

54

*

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1972 av den 26 november 2019 om ändring av genomförandebeslut 2013/764/EU om djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater
  [delgivet med nr C(2019) 8396]

   (
  1
  )

[delgivet med nr C(2019) 8396]

1

56

*

Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1973 av den 27 november 2019 om att inte godkänna silverkopparzeolit som existerande verksamt ämne för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7 (
  1
  )

1

58

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/1

---

Information om datum för undertecknande samt provisorisk tillämpning av avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019

Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien undertecknade den 13 november 2019 i Bryssel avtalet genom skriftväxling mellan Europeiska unionen och Islamiska republiken Mauretanien om förlängning av protokollet om fastställande av de fiskemöjligheter och den ekonomiska ersättning som föreskrivs i partnerskapsavtalet om fiske mellan Europeiska gemenskapen och Islamiska republiken Mauretanien, vilket löper ut den 15 november 2019.

Avtalet ska därför tillämpas provisoriskt från och med den 16 november 2019 i enlighet med punkt 6 i detsamma.

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/2 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/2

---

Information om datum för undertecknande och provisorisk tillämpning av protokollet om genomförande av avtalet om partnerskap för hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Senegal

Europeiska unionen och Republiken Senegal undertecknade den 18 november 2019 i Bryssel protokollet om genomförande av avtalet om partnerskap för hållbart fiske mellan Europeiska unionen och Republiken Senegal.

I överensstämmelse med detta ska protokollet tillämpas provisoriskt från och med den 18 november 2019 i enlighet med artikel 16 i detsamma.

---

FÖRORDNINGAR

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/3 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/3

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/1964

av den 26 november 2019

om godkännande av L-lysinbas (flytande), L-lysinmonohydroklorid (flytande), L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat som fodertillsats för alla djurarter

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 9.2, och

av följande skäl:

| (1) | Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. Enligt artikel 10.2 i den förordningen ska fodertillsatser som godkänts i enlighet med rådets direktiv 82/471/EEG (2) utvärderas på nytt. |
| --- | --- |

(1)

Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. Enligt artikel 10.2 i den förordningen ska fodertillsatser som godkänts i enlighet med rådets direktiv 82/471/EEG (2) utvärderas på nytt.

| (2) | Koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum har godkänts utan tidsbegränsning genom kommissionens direktiv 88/485/EEG (3) i enlighet med direktiv 82/471/EEG. Dessa fodertillsatser infördes därefter i registret över fodertillsatser som befintliga produkter i enlighet med artikel 10.1 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
| --- | --- |

(2)

Koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum har godkänts utan tidsbegränsning genom kommissionens direktiv 88/485/EEG (3) i enlighet med direktiv 82/471/EEG. Dessa fodertillsatser infördes därefter i registret över fodertillsatser som befintliga produkter i enlighet med artikel 10.1 i förordning (EG) nr 1831/2003.

| (3) | Ansökningar om en ny utvärdering av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum som fodertillsatser för alla djurarter har lämnats in i enlighet med artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1831/2003 jämförd med artikel 7 i samma förordning. Ansökningar har också lämnats in för godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat för alla djurarter i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1831/2003. Till ansökningarna bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i den förordningen. |
| --- | --- |

(3)

Ansökningar om en ny utvärdering av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum som fodertillsatser för alla djurarter har lämnats in i enlighet med artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1831/2003 jämförd med artikel 7 i samma förordning. Ansökningar har också lämnats in för godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat för alla djurarter i enlighet med artikel 7 i förordning (EG) nr 1831/2003. Till ansökningarna bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i den förordningen.

| (4) | Ansökningarna gäller godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat som fodertillsatser i kategorin ”näringstillsatser” för alla djurarter. |
| --- | --- |

(4)

Ansökningarna gäller godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat som fodertillsatser i kategorin ”näringstillsatser” för alla djurarter.

| (5) | Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) konstaterade i sina yttranden av den 11 september 2013 (4), 28 oktober 2014 (5), 10 mars 2015 (6), 16 juni 2015 (7), 2 december 2015 (8), 19 april 2016 (9), 28 november 2018 (10)
  , (11) och 3 april 2019 (12) att koncentrerad flytande L-lysinbas framställd av Escherichia coli FERM BP-10941, Escherichia coli FERM BP-11355, Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775 eller Corynebacterium glutamicum KCCM 10227, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid framställd av Escherichia coli FERM BP-10941 eller Escherichia coli FERM BP-11355, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) framställd av Escherichia coli FERM BP-10941, Escherichia coli FERM BP-11355, Escherichia coli CGMCC 3705, Escherichia coli CGMCC 7.57, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775, Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P eller Corynebacterium glutamicum KCCM 10227 samt L-lysinsulfat framställt av Corynebacterium glutamicum KCCM 10227 eller Corynebacterium glutamicum DSM 24990 under föreslagna användningsvillkor inte inverkar negativt på djurs hälsa, konsumenters säkerhet eller miljön. Säkerheten hos tillsatser som framställts av genetiskt modifierade mikroorganismer, i synnerhet av Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, är villkorad av att tillverkningsprocessen utförs med garantier på att inget rekombinant DNA från produktionsstammen förekommer i slutprodukten. Myndigheten angav också att de fyra formerna av L-lysin bör betraktas som farliga för användare av tillsatserna, i synnerhet vid inandning. Vissa former bör även betraktas som lätt irriterande för ögon, eller frätande för hud och ögon. Kommissionen anser därför att lämpliga skyddsåtgärder bör vidtas för att motverka negativa effekter på människors hälsa, framför allt vad gäller användare av tillsatserna. Dessutom konstaterade myndigheten att tillsatserna är en effektiv källa till aminosyran L-lysin för alla djurarter och att de för att vara lika effektiva för idisslare som för icke-idisslande arter bör skyddas mot nedbrytning i våmmen. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoderna för fodertillsatserna i foder och vatten som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats genom artikel 21 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
| --- | --- |

(5)

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) konstaterade i sina yttranden av den 11 september 2013 (4), 28 oktober 2014 (5), 10 mars 2015 (6), 16 juni 2015 (7), 2 december 2015 (8), 19 april 2016 (9), 28 november 2018 (10)
  , (11) och 3 april 2019 (12) att koncentrerad flytande L-lysinbas framställd av Escherichia coli FERM BP-10941, Escherichia coli FERM BP-11355, Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775 eller Corynebacterium glutamicum KCCM 10227, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid framställd av Escherichia coli FERM BP-10941 eller Escherichia coli FERM BP-11355, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) framställd av Escherichia coli FERM BP-10941, Escherichia coli FERM BP-11355, Escherichia coli CGMCC 3705, Escherichia coli CGMCC 7.57, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775, Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P eller Corynebacterium glutamicum KCCM 10227 samt L-lysinsulfat framställt av Corynebacterium glutamicum KCCM 10227 eller Corynebacterium glutamicum DSM 24990 under föreslagna användningsvillkor inte inverkar negativt på djurs hälsa, konsumenters säkerhet eller miljön. Säkerheten hos tillsatser som framställts av genetiskt modifierade mikroorganismer, i synnerhet av Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547, är villkorad av att tillverkningsprocessen utförs med garantier på att inget rekombinant DNA från produktionsstammen förekommer i slutprodukten. Myndigheten angav också att de fyra formerna av L-lysin bör betraktas som farliga för användare av tillsatserna, i synnerhet vid inandning. Vissa former bör även betraktas som lätt irriterande för ögon, eller frätande för hud och ögon. Kommissionen anser därför att lämpliga skyddsåtgärder bör vidtas för att motverka negativa effekter på människors hälsa, framför allt vad gäller användare av tillsatserna. Dessutom konstaterade myndigheten att tillsatserna är en effektiv källa till aminosyran L-lysin för alla djurarter och att de för att vara lika effektiva för idisslare som för icke-idisslande arter bör skyddas mot nedbrytning i våmmen. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoderna för fodertillsatserna i foder och vatten som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats genom artikel 21 i förordning (EG) nr 1831/2003.

| (6) | Benämningarna ”koncentrerad flytande L-lysinbas” och ”koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid” bör ändras till ”L-lysinbas (flytande)” och ”L-lysinmonohydroklorid (flytande)” eftersom lägsta halt L-lysin i dessa tillsatser endast är 50 % respektive 22 %. |
| --- | --- |

(6)

Benämningarna ”koncentrerad flytande L-lysinbas” och ”koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid” bör ändras till ”L-lysinbas (flytande)” och ”L-lysinmonohydroklorid (flytande)” eftersom lägsta halt L-lysin i dessa tillsatser endast är 50 % respektive 22 %.

| (7) | Bedömningen av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum spp. eller Escherichia coli spp. som nämns i skäl 5 visar att villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003 är uppfyllda. Ämnena bör därför godkännas för användning i enlighet med bilagan till den här förordningen. |
| --- | --- |

(7)

Bedömningen av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum spp. eller Escherichia coli spp. som nämns i skäl 5 visar att villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003 är uppfyllda. Ämnena bör därför godkännas för användning i enlighet med bilagan till den här förordningen.

| (8) | Eftersom det inte finns några säkerhetsskäl som kräver en omedelbar tillämpning av de ändrade villkoren för godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum, bör en övergångsperiod medges så att de berörda parterna kan anpassa sig till de nya krav som följer av godkännandet. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom det inte finns några säkerhetsskäl som kräver en omedelbar tillämpning av de ändrade villkoren för godkännande av koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum, bör en övergångsperiod medges så att de berörda parterna kan anpassa sig till de nya krav som följer av godkännandet.

| (9) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(9)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Godkännande

De ämnen i kategorin ”näringstillsatser” och den funktionella gruppen ”aminosyror, deras salter och analoger” som anges i bilagan godkänns som fodertillsats, under förutsättning att de villkor som anges i den bilagan uppfylls.

Artikel 2

Övergångsbestämmelser

1.   Koncentrerad flytande L-lysinbas, koncentrerad flytande L-lysinmonohydroklorid, L-lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) och L-lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum som godkänts genom kommissionens direktiv 88/485/EEG samt förblandningar som innehåller dessa tillsatser, får släppas ut på marknaden till och med den 18 juni 2020 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 och användas till dess att lagren har tömts.

2.   Foderråvaror och foderblandningar innehållande de ämnen som anges i punkt 1 som har framställts och märkts före den 18 december 2020 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 får släppas ut på marknaden och användas till dess att lagren har tömts, om de är avsedda för livsmedelsproducerande djur.

3.   Foderråvaror och foderblandningar innehållande de ämnen som anges i punkt 1 som har framställts och märkts före den 18 december 2021 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 får släppas ut på marknaden och användas till dess att lagren har tömts, om de är avsedda för icke-livsmedelsproducerande djur.

Artikel 3

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  Rådets direktiv 82/471/EEG av den 30 juni 1982 om vissa produkter som används i djurfoder (EGT L 213, 21.7.1982, s. 8).

2

(3)  Kommissionens direktiv 88/485/EEG av den 26 juli 1988 om ändring av bilagan till rådets direktiv 82/471/EEG om vissa produkter som används i djurfoder (EGT L 239, 30.8.1988, s. 36).

3

(4)  
  EFSA Journal, vol. 11(2013):10, artikelnr 3365.

4

EFSA Journal

(5)  
  EFSA Journal, vol. 12(2014):11, artikelnr 3895.

5

EFSA Journal

(6)  
  EFSA Journal, vol. 13(2015):3, artikelnr 4052.

6

EFSA Journal

(7)  
  EFSA Journal, vol. 13(2015):7, artikelnr 4156.

7

EFSA Journal

(8)  
  EFSA Journal, vol. 14(2016):3, artikelnr 4346.

8

EFSA Journal

(9)  
  EFSA Journal, vol. 14(2016):5, artikelnr 4471.

9

EFSA Journal

(10)  
  EFSA Journal, vol. 17(2019):1, artikelnr 5532.

10

EFSA Journal

(11)  
  EFSA Journal, vol. 17(2019):1, artikelnr 5537.

11

EFSA Journal

(12)  
  EFSA Journal, vol. 17(2019):5, artikelnr 5697.

12

EFSA Journal

---

BILAGA

| Tillsatsens identifieringsnummer | Namn på innehavaren av godkännandet | Tillsats | Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod | Djurart eller djurkategori | Högsta ålder | Lägsta halt | Högsta halt | Övriga bestämmelser | Godkännandet gäller till och med |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| mg tillsats/kg helfoder med en vattenhalt på 12 % |
| Kategori: näringstillsatser. Funktionell grupp: aminosyror, deras salter och analoger. |
| 3c320 | - | L-Lysinbas (flytande) | Tillsatsens sammansättning

  Vattenlösning av L-lysin med minst 50 % L-lysin.

  Beskrivning av den aktiva substansen

  L-Lysin framställt genom fermentering med Escherichia coli FERM BP-10941 eller

  Escherichia coli FERM BP-11355 eller

  Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P eller

  Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547 eller

  Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775 eller

  Corynebacterium glutamicum KCCM 10227.
  Kemisk formel: NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH
  CAS-nr: 56-87-1

  Analysmetoder
   (1)



  Bestämning av halten lysin i fodertillsatsen och förblandningar som innehåller mer än 10 % lysin:






  — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180. |

Tillsatsens identifieringsnummer

Namn på innehavaren av godkännandet

Tillsats

Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod

Djurart eller djurkategori

Högsta ålder

Lägsta halt

Högsta halt

Övriga bestämmelser

Godkännandet gäller till och med

mg tillsats/kg helfoder med en vattenhalt på 12 %

Kategori: näringstillsatser. Funktionell grupp: aminosyror, deras salter och analoger.

3c320

-

L-Lysinbas (flytande)

Tillsatsens sammansättning

Vattenlösning av L-lysin med minst 50 % L-lysin.

Beskrivning av den aktiva substansen

L-Lysin framställt genom fermentering med Escherichia coli FERM BP-10941 eller

Escherichia coli FERM BP-11355 eller

Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P eller

Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547 eller

Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775 eller

Corynebacterium glutamicum KCCM 10227.

Kemisk formel: NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH

CAS-nr: 56-87-1

Analysmetoder
   (1)

Bestämning av halten lysin i fodertillsatsen och förblandningar som innehåller mer än 10 % lysin:

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180.

Bestämning av halten lysin i förblandningar, foderblandningar och foderråvaror:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F). |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F).

Bestämning av halten lysin i vatten:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och optisk detektion (IEC-VIS/FLD) eller |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och optisk detektion (IEC-VIS/FLD) eller

| — | jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS). |
| --- | --- |

—

jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS).

Alla arter

-

-

-

| 1. | Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen. |
| --- | --- |

1.

Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen.

| 2. | L-Lysinbas (flytande) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat. |
| --- | --- |

2.

L-Lysinbas (flytande) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat.

| 3. | För användare av tillsatsen och förblandningarna ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning, hudkontakt eller kontakt med ögonen. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andnings-, hud- och ögonskydd. |
| --- | --- |

3.

För användare av tillsatsen och förblandningarna ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning, hudkontakt eller kontakt med ögonen. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andnings-, hud- och ögonskydd.

| 4. | Tillsatsen får också användas via dricksvatten. |
| --- | --- |

4.

Tillsatsen får också användas via dricksvatten.

| 5. | Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin, särskilt via dricksvattnet, bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.” |
| --- | --- |

5.

Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin, särskilt via dricksvattnet, bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.”

18.12.2029

3c321

-

L-Lysinmonohydroklorid (flytande)

Tillsatsens sammansättning

Vattenlösning av L-lysinmonohydroklorid med minst 22 % L-lysin och en högsta vattenhalt på 66 % (minst 58 % L-lysin i torrsubstans).

Beskrivning av den aktiva substansen

L-Lysinmonohydroklorid framställd genom fermentering med

Escherichia coli FERM BP-10941 eller Escherichia coli FERM BP-11355.

Kemisk formel: NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH

CAS-nr: 657-27-2

Analysmetoder  (1)

Bestämning av halten L-lysinmonohydroklorid i fodertillsatsen:

| — | Food Chemical Codex ”L-lysine monohydrochloride monograph”. |
| --- | --- |

—

Food Chemical Codex ”L-lysine monohydrochloride monograph”.

Bestämning av halten lysin i fodertillsatsen och förblandningar som innehåller mer än 10 % lysin:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180. |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180.

Bestämning av halten lysin i förblandningar, foderblandningar och foderråvaror:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F). |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F).

Alla arter

-

-

-

| 1. | Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen. |
| --- | --- |

1.

Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen.

| 2. | L-Lysinmonohydroklorid (flytande) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat. |
| --- | --- |

2.

L-Lysinmonohydroklorid (flytande) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat.

| 3. | För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning eller kontakt med ögonen. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andnings- och ögonskydd. |
| --- | --- |

3.

För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning eller kontakt med ögonen. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andnings- och ögonskydd.

| 4. | Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.” |
| --- | --- |

4.

Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.”

18.12.2029

3c322

L-Lysinmonohydroklorid (tekniskt ren)

Tillsatsens sammansättning

L-Lysinmonohydroklorid i pulverform med minst 78 % L-lysin och en högsta vattenhalt på 1,5 %.

Beskrivning av den aktiva substansen

L-Lysinmonohydroklorid framställd genom fermentering med

Escherichia coli FERM BP-10941 eller Escherichia coli FERM BP-11355 eller Escherichia coli CGMCC 3705 eller Escherichia coli CGMCC 7.57 eller Corynebacterium glutamicum NRRL B-50547 eller

Corynebacterium glutamicum NRRL B-50775 eller

Corynebacterium glutamicum KCCM 11117P eller

Corynebacterium glutamicum KCCM 10227.

Kemisk formel: NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH

CAS-nr: 657-27-2

Analysmetoder  (1)

Bestämning av halten L-lysinmonohydroklorid i fodertillsatsen:

| — | Food Chemical Codex ”L-lysine monohydrochloride monograph”. |
| --- | --- |

—

Food Chemical Codex ”L-lysine monohydrochloride monograph”.

Bestämning av halten lysin i fodertillsatsen och förblandningar som innehåller mer än 10 % lysin:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180. |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180.

Bestämning av halten lysin i förblandningar, foderblandningar och foderråvaror:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F). |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS), kommissionens förordning (EG) nr 152/2009 (bilaga III, F).

Bestämning av halten lysin i vatten:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och optisk detektion (IEC-VIS/FLD) eller |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och optisk detektion (IEC-VIS/FLD) eller

| — | jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS). |
| --- | --- |

—

jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS).

Alla arter

-

-

-

| 1. | Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen. |
| --- | --- |

1.

Halten lysin ska anges på märkningen av tillsatsen.

| 2. | L-Lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat. |
| --- | --- |

2.

L-Lysinmonohydroklorid (tekniskt ren) får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat.

| 3. | Tillsatsens endotoxinhalt och dess dammrisk ska tillförsäkra en maximal endotoxinexponering på 1 600 IU endotoxiner/m3 luft  (2). |
| --- | --- |

3.

Tillsatsens endotoxinhalt och dess dammrisk ska tillförsäkra en maximal endotoxinexponering på 1 600 IU endotoxiner/m3 luft  (2).

| 4. | För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andningsskydd. |
| --- | --- |

4.

För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andningsskydd.

| 5. | Tillsatsen får också användas via dricksvatten. |
| --- | --- |

5.

Tillsatsen får också användas via dricksvatten.

| 6. | Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin, särskilt via dricksvattnet, bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.” |
| --- | --- |

6.

Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin, särskilt via dricksvattnet, bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.”

18.12.2029

3c324

L-Lysinsulfat

Tillsatsens sammansättning

Granulat som innehåller minst 52 % L-lysin och högst 24 % sulfat.

Beskrivning av den aktiva substansen

L-Lysinsulfat framställt genom fermentering med Corynebacterium glutamicum KCCM 10227 eller

Corynebacterium glutamicum DSM 24990.

Kemisk formel: C12H28N4O4•H2SO4/[NH2-(CH2)4-CH(NH2)-COOH]2SO4

CAS-nr: 60343-69-3

Analysmetoder  (1)

Bestämning av halten lysin i fodertillsatsen och förblandningar som innehåller mer än 10 % lysin:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180. |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-VIS/FLD) – EN ISO 17180.

Identifiering av sulfat i fodertillsatsen:

| — | Europeiska farmakopén, monografi 20301. |
| --- | --- |

—

Europeiska farmakopén, monografi 20301.

Bestämning av halten lysin i förblandningar, foderblandningar och foderråvaror:

| — | Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-UV) – kommissionens förordning (EG) nr 152/2009. |
| --- | --- |

—

Jonbyteskromatografi med post-kolonnderivatisering och fotometrisk detektion (IEC-UV) – kommissionens förordning (EG) nr 152/2009.

Alla arter

-

-

10 000

| 1. | Halten L-lysin ska anges på märkningen av tillsatsen. |
| --- | --- |

1.

Halten L-lysin ska anges på märkningen av tillsatsen.

| 2. | L-Lysinsulfat får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat. |
| --- | --- |

2.

L-Lysinsulfat får släppas ut på marknaden och användas som en tillsats bestående av ett preparat.

| 3. | För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andningsskydd. |
| --- | --- |

3.

För användare av tillsatsen och förblandningar ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid inandning. När dessa risker inte kan elimineras eller minskas till ett minimum genom sådana rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med personlig skyddsutrustning, inklusive andningsskydd.

| 4. | Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.” |
| --- | --- |

4.

Uppgifter som ska anges på märkningen av tillsatsen och förblandningen: ”Vid komplettering med L-lysin bör det tas hänsyn till alla de essentiella och villkorligt essentiella aminosyrorna för att undvika obalans.”

18.12.2029

---

(1)  Närmare information om analysmetoderna finns på referenslaboratoriets webbplats: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports

(2)  Exponering beräknad på grundval av endotoxinnivån och tillsatsens dammrisk enligt den metod som används av Efsa (EFSA Journal, vol. 16(2018):10, artikelnr 5458). Analysmetod: Europeiska farmakopén 2.6.14. (bakteriella endotoxiner).

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/12 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/12

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) 2019/1965

av den 26 november 2019

om godkännande av natriummolybdatdihydrat som fodertillsats för får

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (1), särskilt artikel 9.2, och

av följande skäl:

| (1) | Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. Enligt artikel 10.2 i den förordningen ska fodertillsatser som godkänts i enlighet med rådets direktiv 70/524/EEG (2) utvärderas på nytt. |
| --- | --- |

(1)

Förordning (EG) nr 1831/2003 innehåller bestämmelser om godkännande av fodertillsatser samt de skäl och förfaranden som gäller för sådana godkännanden. Enligt artikel 10.2 i den förordningen ska fodertillsatser som godkänts i enlighet med rådets direktiv 70/524/EEG (2) utvärderas på nytt.

| (2) | Natriummolybdat har godkänts utan tidsbegränsning som fodertillsats för alla djurarter i enlighet med direktiv 70/524/EEG. Detta ämne infördes därefter i registret över fodertillsatser som en befintlig produkt i enlighet med artikel 10.1 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
| --- | --- |

(2)

Natriummolybdat har godkänts utan tidsbegränsning som fodertillsats för alla djurarter i enlighet med direktiv 70/524/EEG. Detta ämne infördes därefter i registret över fodertillsatser som en befintlig produkt i enlighet med artikel 10.1 i förordning (EG) nr 1831/2003.

| (3) | En ansökan om en ny utvärdering av natriummolybdatdihydrat som fodertillsats för får har lämnats in i enlighet med artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1831/2003 jämförd med artikel 7 i samma förordning. |
| --- | --- |

(3)

En ansökan om en ny utvärdering av natriummolybdatdihydrat som fodertillsats för får har lämnats in i enlighet med artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1831/2003 jämförd med artikel 7 i samma förordning.

| (4) | Sökanden begärde att natriummolybdatdihydrat skulle införas i kategorin ”näringstillsatser”. Till ansökan bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
| --- | --- |

(4)

Sökanden begärde att natriummolybdatdihydrat skulle införas i kategorin ”näringstillsatser”. Till ansökan bifogades de uppgifter och handlingar som krävs enligt artikel 7.3 i förordning (EG) nr 1831/2003.

| (5) | Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) konstaterade i sitt yttrande av den 23 januari 2019 (3) att natriummolybdatdihydrat under föreslagna användningsvillkor inte inverkar negativt på djurs hälsa, konsumenters säkerhet eller på miljön. Myndigheten konstaterade också att tillsatsen betraktas som irriterande för hud och ögon. Kommissionen anser därför att lämpliga skyddsåtgärder bör vidtas för att motverka negativa effekter på människors hälsa, framför allt vad gäller användare av tillsatsen. Dessutom konstaterade myndigheten att tillskott med natriummolybdatdihydrat i fårfoder anses vara effektivt för att garantera en lämplig balans med koppar i de fall där förhållandet mellan koppar och molybden i fodret ligger i intervallet 3–10. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoden för fodertillsatserna i foder som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats genom artikel 21 i förordning (EG) nr 1831/2003. |
| --- | --- |

(5)

Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten) konstaterade i sitt yttrande av den 23 januari 2019 (3) att natriummolybdatdihydrat under föreslagna användningsvillkor inte inverkar negativt på djurs hälsa, konsumenters säkerhet eller på miljön. Myndigheten konstaterade också att tillsatsen betraktas som irriterande för hud och ögon. Kommissionen anser därför att lämpliga skyddsåtgärder bör vidtas för att motverka negativa effekter på människors hälsa, framför allt vad gäller användare av tillsatsen. Dessutom konstaterade myndigheten att tillskott med natriummolybdatdihydrat i fårfoder anses vara effektivt för att garantera en lämplig balans med koppar i de fall där förhållandet mellan koppar och molybden i fodret ligger i intervallet 3–10. Myndigheten anser inte att det behövs några särskilda krav på övervakning efter utsläppandet på marknaden. Den bekräftade även den rapport om analysmetoden för fodertillsatserna i foder som lämnats av det referenslaboratorium som inrättats genom artikel 21 i förordning (EG) nr 1831/2003.

| (6) | Bedömningen av natriummolybdatdihydrat visar att villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(6)

Bedömningen av natriummolybdatdihydrat visar att villkoren för godkännande i artikel 5 i förordning (EG) nr 1831/2003 är uppfyllda.

| (7) | Eftersom det inte finns några säkerhetsskäl som kräver en omedelbar tillämpning av de ändrade villkoren för godkännande av ämnet natriummolybdatdihydrat, bör en övergångsperiod medges så att de berörda parterna kan anpassa sig till de nya krav som följer av godkännandet. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom det inte finns några säkerhetsskäl som kräver en omedelbar tillämpning av de ändrade villkoren för godkännande av ämnet natriummolybdatdihydrat, bör en övergångsperiod medges så att de berörda parterna kan anpassa sig till de nya krav som följer av godkännandet.

| (8) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(8)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Godkännande

Det ämne i kategorin ”näringstillsatser” och den funktionella gruppen ”föreningar av spårelement” som anges i bilagan godkänns som fodertillsats, under förutsättning att de villkor som anges i den bilagan uppfylls.

Artikel 2

Övergångsbestämmelser

1.   Natriummolybdatdihydrat och de förblandningar innehållande detta ämne som har framställts och märkts före den 18 juni 2020 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 får fortsätta att släppas ut på marknaden och användas till dess att lagren har tömts.

2.   Foderråvaror och foderblandningar innehållande natriummolybdatdihydrat som har framställts och märkts före den 18 december 2020 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 får fortsätta att släppas ut på marknaden och användas till dess att lagren har tömts, om de är avsedda för livsmedelsproducerande djur.

3.   Foderråvaror och foderblandningar innehållande natriummolybdatdihydrat som har framställts och märkts före den 18 december 2021 i enlighet med de bestämmelser som tillämpades före den 18 december 2019 får fortsätta att släppas ut på marknaden och användas till dess att lagren har tömts, om de är avsedda för icke-livsmedelsproducerande djur.

Artikel 3

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 268, 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  Rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser (EGT L 270, 14.12.1970, s. 1).

2

(3)  
  EFSA Journal, vol. 17(2019):2, artikelnr 5606.

3

EFSA Journal

---

BILAGA

| Identification number of the additive | Namn på innehavaren av godkännandet | Tillsats | Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod | Djurart eller djurkategori | Maximum age | Lägsta halt | Högsta halt | Övriga bestämmelser | End of period of authorisation |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Halt av ämnet (Mo) i mg/kg helfoder med en vattenhalt på 12 % |
| Kategori: näringstillsatser. Funktionell grupp: föreningar av spårelement. |
| 3b701 | - | Natriummolybdatdihydrat | Tillsatsens sammansättning

  Natriummolybdatdihydrat, i pulverform, med en lägsta molybdenhalt på 37 %.

  Beskrivning av den aktiva substansen

  Kemisk formel: Na2MoO4. 2 H2O
  CAS-nr: 10102-40-6

  Analysmetoder
   (1)

  Bestämning av halten molybden i fodertillsatsen, förblandningar, foderråvaror och foderblandningar:






  — | EN 15510: ICP-atomemissionsspektrometri (ICP-AES) |

Identification number of the additive

Namn på innehavaren av godkännandet

Tillsats

Sammansättning, kemisk formel, beskrivning, analysmetod

Djurart eller djurkategori

Maximum age

Lägsta halt

Högsta halt

Övriga bestämmelser

End of period of authorisation

Halt av ämnet (Mo) i mg/kg helfoder med en vattenhalt på 12 %

Kategori: näringstillsatser. Funktionell grupp: föreningar av spårelement.

3b701

-

Natriummolybdatdihydrat

Tillsatsens sammansättning

Natriummolybdatdihydrat, i pulverform, med en lägsta molybdenhalt på 37 %.

Beskrivning av den aktiva substansen

Kemisk formel: Na2MoO4. 2 H2O

CAS-nr: 10102-40-6

Analysmetoder
   (1)

Bestämning av halten molybden i fodertillsatsen, förblandningar, foderråvaror och foderblandningar:

—

EN 15510: ICP-atomemissionsspektrometri (ICP-AES)

Bestämning av den totala halten natrium i fodertillsatsen:

| — | EN 15510: ICP-atomemissionsspektrometri (ICP-AES) eller |
| --- | --- |

—

EN 15510: ICP-atomemissionsspektrometri (ICP-AES) eller

| — | EN ISO 6869: atomabsorptionsspektrometri (AAS) |
| --- | --- |

—

EN ISO 6869: atomabsorptionsspektrometri (AAS)

Får

-

-

2,5 (totalt)

| 1. | Tillsatsen ska användas i foder som förblandning. |
| --- | --- |

1.

Tillsatsen ska användas i foder som förblandning.

| 2. | För användare av tillsatsen och förblandningarna ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och lämpliga organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid hudkontakt eller kontakt med ögonen. När risker inte kan minskas till en godtagbar nivå genom dessa rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med lämplig personlig skyddsutrustning. |
| --- | --- |

2.

För användare av tillsatsen och förblandningarna ska foderföretagare fastställa driftsrutiner och lämpliga organisatoriska åtgärder för att hantera potentiella risker vid hudkontakt eller kontakt med ögonen. När risker inte kan minskas till en godtagbar nivå genom dessa rutiner och åtgärder ska tillsatsen och förblandningarna användas med lämplig personlig skyddsutrustning.

| 3. | Ange följande på märkningen av tillsatsen och förblandningarna:
  ”Molybdentillskott i fårfoder ska resultera i att förhållandet mellan koppar och molybden i fodret ligger i intervallet 3–10, för att garantera en lämplig balans med koppar” |
| --- | --- |

3.

Ange följande på märkningen av tillsatsen och förblandningarna:

”Molybdentillskott i fårfoder ska resultera i att förhållandet mellan koppar och molybden i fodret ligger i intervallet 3–10, för att garantera en lämplig balans med koppar”

18.12.2029

---

(1)  Närmare information om analysmetoderna finns på referenslaboratoriets webbplats: https://ec.europa.eu/jrc/eurl/feed-additives/evaluation-reports

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/15 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/15

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) 2019/1966

av den 27 november 2019

om ändring och korrigering av bilagorna II, III och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT FÖLJANDE FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 av den 30 november 2009 om kosmetiska produkter (1), särskilt artikel 15.1 och artikel 15.2 fjärde stycket, och

av följande skäl:

| (1) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (2) fastställs en harmoniserad klassificering av ämnen som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska (CMR) på grundval av en vetenskaplig bedömning gjord av Europeiska kemikaliemyndighetens riskbedömningskommitté. Ämnena klassificeras som CMR-ämnen i kategori 1A, CMR-ämnen i kategori 1B eller CMR-ämnen i kategori 2 beroende på beläggen för deras CMR-egenskaper. |
| --- | --- |

(1)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 (2) fastställs en harmoniserad klassificering av ämnen som cancerframkallande, mutagena eller reproduktionstoxiska (CMR) på grundval av en vetenskaplig bedömning gjord av Europeiska kemikaliemyndighetens riskbedömningskommitté. Ämnena klassificeras som CMR-ämnen i kategori 1A, CMR-ämnen i kategori 1B eller CMR-ämnen i kategori 2 beroende på beläggen för deras CMR-egenskaper.

| (2) | Genom artikel 15 i förordning (EG) nr 1223/2009 förbjuds användning i kosmetiska produkter av ämnen som klassificeras som CMR-ämnen i kategori 1A, 1B eller 2 enligt del 3 i bilaga VI till förordning (EG) nr 1272/2008. Ett CMR-ämne får dock användas i kosmetiska produkter om villkoren i artikel 15.1 andra meningen eller artikel 15.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1223/2009 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(2)

Genom artikel 15 i förordning (EG) nr 1223/2009 förbjuds användning i kosmetiska produkter av ämnen som klassificeras som CMR-ämnen i kategori 1A, 1B eller 2 enligt del 3 i bilaga VI till förordning (EG) nr 1272/2008. Ett CMR-ämne får dock användas i kosmetiska produkter om villkoren i artikel 15.1 andra meningen eller artikel 15.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1223/2009 är uppfyllda.

| (3) | Alla CMR-ämnen bör ingå i förteckningen över förbjudna ämnen i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 och i tillämpliga fall strykas från förteckningarna över ämnen som är godkända med eller utan begränsningar i bilaga III respektive V till den förordningen, för att förbudet mot CMR-ämnen ska tillämpas enhetligt på den inre marknaden, för att säkerställa rättslig säkerhet, särskilt för ekonomiska aktörer och nationella behöriga myndigheter, och för att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa. Om villkoren i artikel 15.1 andra meningen eller artikel 15.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1223/2009 är uppfyllda bör förteckningarna över ämnen som är godkända med eller utan begränsningar i bilaga III respektive V till den förordningen ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Alla CMR-ämnen bör ingå i förteckningen över förbjudna ämnen i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 och i tillämpliga fall strykas från förteckningarna över ämnen som är godkända med eller utan begränsningar i bilaga III respektive V till den förordningen, för att förbudet mot CMR-ämnen ska tillämpas enhetligt på den inre marknaden, för att säkerställa rättslig säkerhet, särskilt för ekonomiska aktörer och nationella behöriga myndigheter, och för att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa. Om villkoren i artikel 15.1 andra meningen eller artikel 15.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1223/2009 är uppfyllda bör förteckningarna över ämnen som är godkända med eller utan begränsningar i bilaga III respektive V till den förordningen ändras i enlighet med detta.

| (4) | Alla ämnen som klassificerades som CMR-ämnen i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 den 1 december 2018 när kommissionens förordning (EU) 2017/776 (3) började tillämpas, är avsedda att omfattas av kommissionens förordning (EU) 2019/831 (4). Den här förordningen omfattar de ämnen som klassificeras som CMR-ämnen genom kommissionens förordning (EU) 2018/1480 (5), som kommer att börja tillämpas den 1 maj 2020. |
| --- | --- |

(4)

Alla ämnen som klassificerades som CMR-ämnen i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 den 1 december 2018 när kommissionens förordning (EU) 2017/776 (3) började tillämpas, är avsedda att omfattas av kommissionens förordning (EU) 2019/831 (4). Den här förordningen omfattar de ämnen som klassificeras som CMR-ämnen genom kommissionens förordning (EU) 2018/1480 (5), som kommer att börja tillämpas den 1 maj 2020.

| (5) | När det gäller ämnet 2-hydroxibensoesyra (salicylsyra), med INCI-namnet (International Nomenclature of Cosmetic Ingredients) Salicylic acid, som har klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 2, har en begäran om tillämpning av artikel 15.1 andra meningen i förordning (EG) nr 1223/2009 lämnats in, och det har fastställts att villkoret i den bestämmelsen är uppfyllt. |
| --- | --- |

(5)

När det gäller ämnet 2-hydroxibensoesyra (salicylsyra), med INCI-namnet (International Nomenclature of Cosmetic Ingredients) Salicylic acid, som har klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 2, har en begäran om tillämpning av artikel 15.1 andra meningen i förordning (EG) nr 1223/2009 lämnats in, och det har fastställts att villkoret i den bestämmelsen är uppfyllt.

| (6) | Salicylsyra och dess salter förtecknas för närvarande i post 3 i bilaga V till förordning (EG) nr 1223/2009 som konserveringsmedel som är tillåtna i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra). |
| --- | --- |

(6)

Salicylsyra och dess salter förtecknas för närvarande i post 3 i bilaga V till förordning (EG) nr 1223/2009 som konserveringsmedel som är tillåtna i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra).

| (7) | Salicylsyra förtecknas även i post 98 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 som ett ämne som omfattas av begränsningar och som, när det används för andra syften än som konserveringsmedel, endast är tillåtet i hårprodukter som sköljs av, vid en koncentration på högst 3,0 %, och i andra produkter vid en koncentration på högst 2,0 %. |
| --- | --- |

(7)

Salicylsyra förtecknas även i post 98 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 som ett ämne som omfattas av begränsningar och som, när det används för andra syften än som konserveringsmedel, endast är tillåtet i hårprodukter som sköljs av, vid en koncentration på högst 3,0 %, och i andra produkter vid en koncentration på högst 2,0 %.

| (8) | Enligt artikel 15.1 andra meningen i förordning (EG) nr 1223/2009 får ett ämne som klassificeras som ett CMR-ämne i kategori 2 användas i kosmetiska produkter om det har utvärderats av vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet (SCCS) och befunnits säkert för användning i sådana produkter. |
| --- | --- |

(8)

Enligt artikel 15.1 andra meningen i förordning (EG) nr 1223/2009 får ett ämne som klassificeras som ett CMR-ämne i kategori 2 användas i kosmetiska produkter om det har utvärderats av vetenskapliga kommittén för konsumentsäkerhet (SCCS) och befunnits säkert för användning i sådana produkter.

| (9) | Den 21 december 2018 avgav SCCS ett vetenskapligt yttrande över salicylsyra (6) (nedan kallat SCCS-yttrandet) där det konstateras att ämnet på grundval av tillgängliga uppgifter är säkert för konsumenter när det används som konserveringsmedel i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra), med beaktande av dess nuvarande begränsningar. SCCS-yttrandet är inte tillämpligt på några munprodukter och inte heller på spraybara produkter som skulle kunna leda till att konsumentens lungor exponeras genom inandning. |
| --- | --- |

(9)

Den 21 december 2018 avgav SCCS ett vetenskapligt yttrande över salicylsyra (6) (nedan kallat SCCS-yttrandet) där det konstateras att ämnet på grundval av tillgängliga uppgifter är säkert för konsumenter när det används som konserveringsmedel i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra), med beaktande av dess nuvarande begränsningar. SCCS-yttrandet är inte tillämpligt på några munprodukter och inte heller på spraybara produkter som skulle kunna leda till att konsumentens lungor exponeras genom inandning.

| (10) | SCCS konstaterade också att salicylsyra är säkert när det används för andra syften än som konserveringsmedel vid en koncentration på högst 3,0 % för hårprodukter som sköljs av och högst 2,0 % för andra produkter, med beaktande av dess nuvarande begränsningar, utom för hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift och roll-on-deodorant. SCCS-yttrandet är inte tillämpligt på några munprodukter och inte heller på spraybara produkter som skulle kunna leda till att konsumentens lungor exponeras genom inandning. |
| --- | --- |

(10)

SCCS konstaterade också att salicylsyra är säkert när det används för andra syften än som konserveringsmedel vid en koncentration på högst 3,0 % för hårprodukter som sköljs av och högst 2,0 % för andra produkter, med beaktande av dess nuvarande begränsningar, utom för hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift och roll-on-deodorant. SCCS-yttrandet är inte tillämpligt på några munprodukter och inte heller på spraybara produkter som skulle kunna leda till att konsumentens lungor exponeras genom inandning.

| (11) | Slutligen konstaterade SCCS att salicylsyra är ett ögonirriterande ämne med potential att orsaka allvarlig ögonskada och påpekade att särskilda prövningar för närvarande pågår för att utvärdera om salicylsyra har hormonstörande egenskaper. Beroende på resultaten av dessa prövningar kan salicylsyrans potentiellt hormonstörande egenskaper vid användning i kosmetiska produkter behöva beaktas. |
| --- | --- |

(11)

Slutligen konstaterade SCCS att salicylsyra är ett ögonirriterande ämne med potential att orsaka allvarlig ögonskada och påpekade att särskilda prövningar för närvarande pågår för att utvärdera om salicylsyra har hormonstörande egenskaper. Beroende på resultaten av dessa prövningar kan salicylsyrans potentiellt hormonstörande egenskaper vid användning i kosmetiska produkter behöva beaktas.

| (12) | Mot bakgrund av att salicylsyra klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 2 och som ett ögonirriterande ämne som kan orsaka allvarlig ögonskada och med beaktande av SCCS-yttrandet, bör salicylsyra godkännas som konserveringsmedel i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra), med beaktande av dess nuvarande begränsningar, utom för munprodukter och för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning. Salicylsyra bör även godkännas för annan användning än som konserveringsmedel i hårprodukter som sköljs av vid en koncentration på högst 3,0 % och i andra produkter utom hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift och roll-on-deodorant vid en koncentration på högst 2,0 %. Det bör inte i något fall godkännas för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning. På grundval av SCCS:s slutsats att salicylsyra är ett ögonirriterande ämne, bör den nuvarande begränsningen och villkoret att ämnet inte får användas i produkter för barn under tre år utom för schampon ändras så att de täcker alla produkter för barn under tre år. De begränsningar som fastställs i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 och de villkor som fastställs i bilaga V till samma förordning bör anpassas i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(12)

Mot bakgrund av att salicylsyra klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 2 och som ett ögonirriterande ämne som kan orsaka allvarlig ögonskada och med beaktande av SCCS-yttrandet, bör salicylsyra godkännas som konserveringsmedel i kosmetiska produkter vid en koncentration på högst 0,5 % (syra), med beaktande av dess nuvarande begränsningar, utom för munprodukter och för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning. Salicylsyra bör även godkännas för annan användning än som konserveringsmedel i hårprodukter som sköljs av vid en koncentration på högst 3,0 % och i andra produkter utom hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift och roll-on-deodorant vid en koncentration på högst 2,0 %. Det bör inte i något fall godkännas för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning. På grundval av SCCS:s slutsats att salicylsyra är ett ögonirriterande ämne, bör den nuvarande begränsningen och villkoret att ämnet inte får användas i produkter för barn under tre år utom för schampon ändras så att de täcker alla produkter för barn under tre år. De begränsningar som fastställs i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 och de villkor som fastställs i bilaga V till samma förordning bör anpassas i enlighet med detta.

| (13) | När det gäller alla andra ämnen än salicylsyra som har klassificerats som CMR-ämnen i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 genom förordning (EU) 2018/1480, har det inte lämnats in några ansökningar om att undantagsvis få använda dem i kosmetiska produkter. Inget av dessa ämnen omfattas för närvarande av begränsningar eller godkännanden i bilaga III eller V till förordning (EG) nr 1223/2009. Fyra av dessa ämnen är för närvarande förtecknade i bilaga II till den förordningen. De ämnen som inte redan är förtecknade i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 bör läggas till i förteckningen över ämnen som är förbjudna i kosmetiska produkter i den bilagan. |
| --- | --- |

(13)

När det gäller alla andra ämnen än salicylsyra som har klassificerats som CMR-ämnen i enlighet med förordning (EG) nr 1272/2008 genom förordning (EU) 2018/1480, har det inte lämnats in några ansökningar om att undantagsvis få använda dem i kosmetiska produkter. Inget av dessa ämnen omfattas för närvarande av begränsningar eller godkännanden i bilaga III eller V till förordning (EG) nr 1223/2009. Fyra av dessa ämnen är för närvarande förtecknade i bilaga II till den förordningen. De ämnen som inte redan är förtecknade i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 bör läggas till i förteckningen över ämnen som är förbjudna i kosmetiska produkter i den bilagan.

| (14) | Ämnet 8-hydroxikinolin; kinolin-8-ol, med INCI-namnet Oxyquinoline, har klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 1B genom förordning (EU) 2017/776, medan dess sulfatform, ämnet bis(8-hydroxikinolin)sulfat med INCI-namnet Oxyquinoline sulphate, inte har klassificerats som ett CMR-ämne. Båda ämnena förtecknades i post 395 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 vid den tidpunkt då klassificeringen av Oxyquinoline som ett CMR-ämne började tillämpas och båda förbjöds för användning i kosmetiska produkter utom enligt de villkor som anges i post 51 i bilaga III till den förordningen. Efter att ha klassificerats som ett CMR-ämne borde Oxyquinoline ha tagits bort från post 51 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009. Genom förordning (EU) 2019/831 utgick dock post 51 felaktigt i sin helhet, inklusive hänvisningen till den posten i post 395 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009. För att på ett korrekt sätt återspegla förbudet mot Oxyquinoline i kosmetiska produkter på grundval av dess klassificering som ett CMR-ämne, bör post 51 återinföras för Oxyquinoline sulphate i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009, och post 395 i bilaga II till den förordningen bör anpassas i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(14)

Ämnet 8-hydroxikinolin; kinolin-8-ol, med INCI-namnet Oxyquinoline, har klassificerats som ett CMR-ämne i kategori 1B genom förordning (EU) 2017/776, medan dess sulfatform, ämnet bis(8-hydroxikinolin)sulfat med INCI-namnet Oxyquinoline sulphate, inte har klassificerats som ett CMR-ämne. Båda ämnena förtecknades i post 395 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 vid den tidpunkt då klassificeringen av Oxyquinoline som ett CMR-ämne började tillämpas och båda förbjöds för användning i kosmetiska produkter utom enligt de villkor som anges i post 51 i bilaga III till den förordningen. Efter att ha klassificerats som ett CMR-ämne borde Oxyquinoline ha tagits bort från post 51 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009. Genom förordning (EU) 2019/831 utgick dock post 51 felaktigt i sin helhet, inklusive hänvisningen till den posten i post 395 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009. För att på ett korrekt sätt återspegla förbudet mot Oxyquinoline i kosmetiska produkter på grundval av dess klassificering som ett CMR-ämne, bör post 51 återinföras för Oxyquinoline sulphate i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009, och post 395 i bilaga II till den förordningen bör anpassas i enlighet med detta.

| (15) | Ämnet metylfenylendiamin, med INCI-namnet Diaminotoluene, har lagts till i förteckningen över förbjudna ämnen i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 genom förordning (EU) 2019/831, som post 1507. Den posten motsvarar dock inte ett specifikt ämne utan en grupp av ämnen, av vilka endast 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin, blandningen och reaktionsblandningen av dessa två ämnen har klassificerats som CMR-ämnen enligt förordning (EG) nr 1272/2008. Av dessa CMR-ämnen är 4-metyl-m-fenylendiamin, 2-metyl-m-fenylendiamin och blandning av dessa två ämnen redan förtecknade i posterna 364, 413 respektive 1144 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009, medan reaktionsblandningen av 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin ännu inte har förbjudits för användning i kosmetiska produkter. Post 1507 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras och omfatta endast det ämnet. Eftersom CMR-ämnena 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin liksom blandningen och reaktionsblandningen av dessa ämnen även utgör en del av den större grupp av ämnen som omfattas av begränsningar som är förtecknad som post 9 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009, borde motsvarande poster i bilaga II, inklusive post 1507 med ändringar, ha uteslutits i post 9. Post 9 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(15)

Ämnet metylfenylendiamin, med INCI-namnet Diaminotoluene, har lagts till i förteckningen över förbjudna ämnen i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 genom förordning (EU) 2019/831, som post 1507. Den posten motsvarar dock inte ett specifikt ämne utan en grupp av ämnen, av vilka endast 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin, blandningen och reaktionsblandningen av dessa två ämnen har klassificerats som CMR-ämnen enligt förordning (EG) nr 1272/2008. Av dessa CMR-ämnen är 4-metyl-m-fenylendiamin, 2-metyl-m-fenylendiamin och blandning av dessa två ämnen redan förtecknade i posterna 364, 413 respektive 1144 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009, medan reaktionsblandningen av 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin ännu inte har förbjudits för användning i kosmetiska produkter. Post 1507 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras och omfatta endast det ämnet. Eftersom CMR-ämnena 4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin liksom blandningen och reaktionsblandningen av dessa ämnen även utgör en del av den större grupp av ämnen som omfattas av begränsningar som är förtecknad som post 9 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009, borde motsvarande poster i bilaga II, inklusive post 1507 med ändringar, ha uteslutits i post 9. Post 9 i bilaga III till förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (16) | Dessutom har 19 ämnen eller grupper av ämnen som klassificerats som CMR-ämnen genom kommissionens förordning (EU) 2016/1179 (7), som började tillämpas den 1 mars 2018, felaktigt inte tagits med i förordning (EU) 2019/831 trots att ingen ansökan om användning i kosmetiska produkter har lämnats in för dessa ämnen eller grupper av ämnen. Inget av dessa ämnen eller grupper av ämnen omfattas för närvarande av begränsningar eller godkännanden i bilaga III eller V till förordning (EG) nr 1223/2009. 18 av dessa ämnen eller grupper av ämnen är för närvarande inte förtecknade i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 och bör därför införas i förteckningen över ämnen som är förbjudna i kosmetiska produkter i den bilagan. Ett av dessa ämnen, dvs. dinatriumoktaborat vattenfritt, tillhör en grupp av ämnen som redan är förtecknade i post 1396 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009, och bör ingå i den posten. Post 1396 bör därför anpassas i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(16)

Dessutom har 19 ämnen eller grupper av ämnen som klassificerats som CMR-ämnen genom kommissionens förordning (EU) 2016/1179 (7), som började tillämpas den 1 mars 2018, felaktigt inte tagits med i förordning (EU) 2019/831 trots att ingen ansökan om användning i kosmetiska produkter har lämnats in för dessa ämnen eller grupper av ämnen. Inget av dessa ämnen eller grupper av ämnen omfattas för närvarande av begränsningar eller godkännanden i bilaga III eller V till förordning (EG) nr 1223/2009. 18 av dessa ämnen eller grupper av ämnen är för närvarande inte förtecknade i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009 och bör därför införas i förteckningen över ämnen som är förbjudna i kosmetiska produkter i den bilagan. Ett av dessa ämnen, dvs. dinatriumoktaborat vattenfritt, tillhör en grupp av ämnen som redan är förtecknade i post 1396 i bilaga II till förordning (EG) nr 1223/2009, och bör ingå i den posten. Post 1396 bör därför anpassas i enlighet med detta.

| (17) | Förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras och korrigeras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(17)

Förordning (EG) nr 1223/2009 bör därför ändras och korrigeras i enlighet med detta.

| (18) | Ändringarna av förordning (EG) nr 1223/2009 bygger på klassificeringarna av de berörda ämnena som CMR-ämnen genom förordning (EU) 2018/1480 och bör därför börja tillämpas från och med samma datum som dessa klassificeringar. |
| --- | --- |

(18)

Ändringarna av förordning (EG) nr 1223/2009 bygger på klassificeringarna av de berörda ämnena som CMR-ämnen genom förordning (EU) 2018/1480 och bör därför börja tillämpas från och med samma datum som dessa klassificeringar.

| (19) | För att undvika diskontinuitet och rättslig osäkerhet för ekonomiska aktörer bör korrigering av det fel som infördes genom förordning (EU) 2019/831 avseende ämnet Oxyquinoline sulphate tillämpas retroaktivt från det datum då den förordningen trädde i kraft. |
| --- | --- |

(19)

För att undvika diskontinuitet och rättslig osäkerhet för ekonomiska aktörer bör korrigering av det fel som infördes genom förordning (EU) 2019/831 avseende ämnet Oxyquinoline sulphate tillämpas retroaktivt från det datum då den förordningen trädde i kraft.

| (20) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för kosmetiska produkter. |
| --- | --- |

(20)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för kosmetiska produkter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagorna II, III och V till förordning (EG) nr 1223/2009 ska ändras i enlighet med bilaga I till den här förordningen.

Artikel 2

Bilagorna II och III till förordning (EG) nr 1223/2009 ska korrigeras i enlighet med bilaga II till den här förordningen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 1 ska tillämpas från och med den 1 maj 2020.

Punkterna 1 a och 2 b i bilaga II ska tillämpas från och med den 11 juni 2019.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 27 november 2019.

På kommissionens vägnar

Ordförande

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  EUT L 342, 22.12.2009, s. 59.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av den 16 december 2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven 67/548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1).

2

(3)  Kommissionens förordning (EU) 2017/776 av den 4 maj 2017 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (EUT L 116, 5.5.2017, s. 1).

3

(4)  Kommissionens förordning (EU) 2019/831 av den 22 maj 2019 om ändring av bilagorna II, III och V till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1223/2009 om kosmetiska produkter (EUT L 137, 23.5.2019, s. 29).

4

(5)  Kommissionens förordning (EU) 2018/1480 av den 4 oktober 2018 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar och rättelse av kommissionens förordning (EU) 2017/776 (EUT L 251, 5.10.2018, s. 1).

5

(6)  SCCS/1601/18, http://ec.europa.eu/health/sites/health/files/scientific_committees/consumer_safety/docs/sccs_o_223.pdf

6

(7)  Kommissionens förordning (EU) 2016/1179 av den 19 juli 2016 om ändring, för anpassning till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar (EUT L 195, 20.7.2016, s. 11).

7

---

BILAGA I

1)

Följande poster ska läggas till:

| Referensnummer | Ämnesidentifiering |
| --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | CAS-nummer | EG-nummer |
| a | b | c | d |
| ”1612 | Fosmet (ISO); S-[(1,3-dioxo-1,3-dihydro-2H-isoindol-2-yl)metyl]-O,O-dimetylfosforditioat;

  O,O-dimetyl-S-ftalimidometylfosforoditioat | 732-11-6 | 211-987-4 |
| 1613 | Kaliumpermanganat | 7722-64-7 | 231-760-3 |
| 1614 | 2-bensyl-2-dimetylamino-4′-morfolinobutyrfenon | 119313-12-1 | 404-360-3 |
| 1615 | Quizalofop-p-tefuryl (ISO);
  (+/–) tetrahydrofurfuryl-(R)-2-[4-(6-klorkinoxalin-2-
  yloxi)fenyloxi]propionat | 200509-41-7 | 414-200-4 |
| 1616 | Propikonazol (ISO); (2RS,4RS;2RS,4SR)-1-{[2-(2,4-diklorfenyl)-4-propyl-1,3-dioxolan-2-yl]metyl}-1H-1,2,4-triazol | 60207-90-1 | 262-104-4 |
| 1617 | Pinoxaden (ISO); 8-(2,6-dietyl-4-metylfenyl)-7-oxo-1,2,4,5-tetrahydro-7H-pyrazol[1,2-d][1,4,5]oxadiazepin-9-yl-2,2-dimetylpropanoat | 243973-20-8 | 635-361-9 |
| 1618 | Tetrametrin (ISO);
  (1,3-dioxo-1,3,4,5,6,7-hexahydro-2H-isoindol-2-yl)metyl-2,2-dimetyl-3-(2-metylprop-1-en-1-yl)cyklopropankarboxylat | 7696-12-0 | 231-711-6 |
| 1619 | (1,3,4,5,6,7-hexahydro-1,3-dioxo-2H-isoindol-2-yl)metyl(1R-trans)-2,2-dimetyl-3-(2-metylprop-1-enyl)cyklopropankarboxylat | 1166-46-7 | 214-619-0 |
| 1620 | Spirodiklofen (ISO);
  3-(2,4-diklorfenyl)-2-oxo-1-oxaspiro[4.5]deka-3-en-4-yl-2,2-dimetylbutyrat | 148477-71-8 | 604-636-5 |
| 1621 | Reaktionsblandning av 1-[2-(2-aminobutoxi)etoxi]but-2-ylamin och 1-({[2-(2-aminobutoxi)etoxi]metyl}propoxi)but-2-ylamin | 897393-42-9 | 447-920-2 |
| 1622 | 1-vinylimidazol | 1072-63-5 | 214-012-0 |
| 1623 | Amisulbrom (ISO); 3-(3-brom-6-fluor-2-metylindol-1-ylsulfonyl)-N,N-dimetyl-1H-1,2,4-triazol-1-sulfonamid | 348635-87-0 | 672-776-4” |

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Kemiskt namn/INN

CAS-nummer

EG-nummer

a

b

c

d

”1612

Fosmet (ISO); S-[(1,3-dioxo-1,3-dihydro-2H-isoindol-2-yl)metyl]-O,O-dimetylfosforditioat;

S

H

O,O

O,O-dimetyl-S-ftalimidometylfosforoditioat

O,O

S

732-11-6

211-987-4

1613

Kaliumpermanganat

7722-64-7

231-760-3

1614

2-bensyl-2-dimetylamino-4′-morfolinobutyrfenon

119313-12-1

404-360-3

1615

Quizalofop-p-tefuryl (ISO);

p

(+/–) tetrahydrofurfuryl-(R)-2-[4-(6-klorkinoxalin-2-

R

yloxi)fenyloxi]propionat

200509-41-7

414-200-4

1616

Propikonazol (ISO); (2RS,4RS;2RS,4SR)-1-{[2-(2,4-diklorfenyl)-4-propyl-1,3-dioxolan-2-yl]metyl}-1H-1,2,4-triazol

H

60207-90-1

262-104-4

1617

Pinoxaden (ISO); 8-(2,6-dietyl-4-metylfenyl)-7-oxo-1,2,4,5-tetrahydro-7H-pyrazol[1,2-d][1,4,5]oxadiazepin-9-yl-2,2-dimetylpropanoat

H

243973-20-8

635-361-9

1618

Tetrametrin (ISO);

(1,3-dioxo-1,3,4,5,6,7-hexahydro-2H-isoindol-2-yl)metyl-2,2-dimetyl-3-(2-metylprop-1-en-1-yl)cyklopropankarboxylat

H

7696-12-0

231-711-6

1619

(1,3,4,5,6,7-hexahydro-1,3-dioxo-2H-isoindol-2-yl)metyl(1R-trans)-2,2-dimetyl-3-(2-metylprop-1-enyl)cyklopropankarboxylat

H

R

1166-46-7

214-619-0

1620

Spirodiklofen (ISO);

3-(2,4-diklorfenyl)-2-oxo-1-oxaspiro[4.5]deka-3-en-4-yl-2,2-dimetylbutyrat

148477-71-8

604-636-5

1621

Reaktionsblandning av 1-[2-(2-aminobutoxi)etoxi]but-2-ylamin och 1-({[2-(2-aminobutoxi)etoxi]metyl}propoxi)but-2-ylamin

897393-42-9

447-920-2

1622

1-vinylimidazol

1072-63-5

214-012-0

1623

Amisulbrom (ISO); 3-(3-brom-6-fluor-2-metylindol-1-ylsulfonyl)-N,N-dimetyl-1H-1,2,4-triazol-1-sulfonamid

N,N

H

348635-87-0

672-776-4”

2)

Post 98 ska ersättas med följande:

| ”98 | Bensoesyra, 2-hydroxi- (1) | Salicylsyra | 69-72-7 | 200-712-3 | a) Hårprodukter som sköljs av
  b) Andra produkter utom hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift, roll-on-deodorant | a) 3,0 %
  b) 2,0 % | Får inte användas i beredningar för barn under 3 år.
  Ej för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning.
  Får inte användas i munprodukter.
  För andra syften än att förhindra uppkomst av mikroorganismer i produkten. Detta syfte måste framgå av presentationen av produkten. | Får inte användas till barn under 3 år. (2) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

”98

Bensoesyra, 2-hydroxi- (1)

1

Salicylsyra

69-72-7

200-712-3

a) Hårprodukter som sköljs av

b) Andra produkter utom hudlotion, ögonskugga, mascara, eyeliner, läppstift, roll-on-deodorant

a) 3,0 %

b) 2,0 %

Får inte användas i beredningar för barn under 3 år.

Ej för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning.

Får inte användas i munprodukter.

För andra syften än att förhindra uppkomst av mikroorganismer i produkten. Detta syfte måste framgå av presentationen av produkten.

Får inte användas till barn under 3 år. (2)

2

3)

Post 3 ska ersättas med följande:

| Referensnummer | Ämnesidentifiering | Villkor | Anvisningar för användning och varningstext |
| --- | --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar | CAS-nummer | EG-nummer | Produkttyp, kroppsdelar | Maximal koncentration i bruksklar beredning | Övrigt | |
| a | b | c | d | e | f | g | h | i |
| ”3 | Salicylsyra (3) och salter av salicylsyra | Salicylsyra
  Calcium salicylate, magnesium salicylate, MEA-salicylate, sodium salicylate, potassium salicylate, TEA-salicylate | 69-72-7
  824-35-1, 18917-89-0, 59866- 70–5, 54-21-7, 578-36-9, 2174-16-5 | 200-712-3
  212-525-4, 242-669-3, 261-963-2, 200-198-0, 209-421-6, 218-531-3 | | 0,5 % (syra)
  0,5 % (syra) | Får inte användas i produkter för barn under 3 år.
  Får inte användas i munprodukter.
  Ej för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning.
  Får inte användas i produkter för barn under tre år med undantag för schampon. | Får inte användas till barn under 3 år. (4)

  Får inte användas till barn under 3 år. (5) |

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Villkor

Anvisningar för användning och varningstext

Kemiskt namn/INN

Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar

CAS-nummer

EG-nummer

Produkttyp, kroppsdelar

Maximal koncentration i bruksklar beredning

Övrigt

a

b

c

d

e

f

g

h

i

”3

Salicylsyra (3) och salter av salicylsyra

3

Salicylsyra

Calcium salicylate, magnesium salicylate, MEA-salicylate, sodium salicylate, potassium salicylate, TEA-salicylate

69-72-7

824-35-1, 18917-89-0, 59866- 70–5, 54-21-7, 578-36-9, 2174-16-5

200-712-3

212-525-4, 242-669-3, 261-963-2, 200-198-0, 209-421-6, 218-531-3

0,5 % (syra)

0,5 % (syra)

Får inte användas i produkter för barn under 3 år.

Får inte användas i munprodukter.

Ej för användningar som kan leda till exponering av slutanvändarens lungor genom inandning.

Får inte användas i produkter för barn under tre år med undantag för schampon.

Får inte användas till barn under 3 år. (4)

4

Får inte användas till barn under 3 år. (5)

5

---

(1)  För användning som ett konserveringsmedel, se nr 3 i bilaga V.

1

(2)  Endast för produkter som kan tänkas användas till barn under tre år.”

2

(3)  För annan användning än som konserveringsmedel, se nr 98 i bilaga III

3

(4)  Endast för produkter som kan komma att användas till barn under tre år.

4

(5)  Endast för produkter som kan komma att användas till barn under tre år och som är i långvarig kontakt med huden.”

5

---

BILAGA II

1)

| a) | Post 395 ska ersättas med följande:








  Referensnummer | Ämnesidentifiering |
| --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | CAS-nummer | EG-nummer |
| ”395 | 8-hydroxikinolin och dess sulfat bis(8-hydroxikinolin)sulfat, utom för de användningsområden av sulfatet som avses i post 51 i bilaga III | 148-24-3
  134-31-6 | 205-711-1
  205-137-1” |

a)

Post 395 ska ersättas med följande:

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Kemiskt namn/INN

CAS-nummer

EG-nummer

”395

8-hydroxikinolin och dess sulfat bis(8-hydroxikinolin)sulfat, utom för de användningsområden av sulfatet som avses i post 51 i bilaga III

148-24-3

134-31-6

205-711-1

205-137-1”

| b) | Post 1396 ska ersättas med följande:








  Referensnummer | Ämnesidentifiering |
| --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | CAS-nummer | EG-nummer |
| a | b | c | d |
| ”1396 | Borater, tetraborater och oktaborater samt salter och estrar av borsyra, inklusive
  dinatriumoktaborat, vattenfritt; [1]
  dinatriumoktaborat, tetrahydrat [2]
  2-aminoetanol, monoester med borsyra [3]
  2-hydroxipropylammoniumdiväteortoborat [4]
  kaliumborat, borsyra, kaliumsalt [5]
  trioktyldodekylborat [6]
  zinkborat [7]
  natriumborat, dinatriumtetraborat, vattenfritt; borsyra, natriumsalt [8]
  tetrabordinatriumheptoxid, hydrat [9]
  ortoborsyra, natriumsalt [10]
  dinatriumtetraborat, dekahydrat; borax, dekahydrat [11]
  dinatriumtetraborat, pentahydrat; borax, pentahydrat [12] | 12008-41-2 [1]
  12280-03-4 [2]
  10377-81-8 [3]
  68003-13-4 [4]
  12712-38-8 [5]
  - [6]
  1332-07-6 [7]
  1330-43-4 [8]
  12267-73-1 [9]
  13840-56-7 [10]
  1303-96-4 [11]
  12179-04-3 [12] | 234-541-0 [1]
  234-541-0 [2]
  233-829-3 [3]
  268-109-8 [4]
  603-184-6 [5]
  - [6]
  215-566-6 [7]
  215-540-4 [8]
  235-541-3 [9]
  237-560-2 [10]
  215-540-4 [11]
  215-540-4 [12]” |

b)

Post 1396 ska ersättas med följande:

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Kemiskt namn/INN

CAS-nummer

EG-nummer

a

b

c

d

”1396

Borater, tetraborater och oktaborater samt salter och estrar av borsyra, inklusive

dinatriumoktaborat, vattenfritt; [1]

dinatriumoktaborat, tetrahydrat [2]

2-aminoetanol, monoester med borsyra [3]

2-hydroxipropylammoniumdiväteortoborat [4]

kaliumborat, borsyra, kaliumsalt [5]

trioktyldodekylborat [6]

zinkborat [7]

natriumborat, dinatriumtetraborat, vattenfritt; borsyra, natriumsalt [8]

tetrabordinatriumheptoxid, hydrat [9]

ortoborsyra, natriumsalt [10]

dinatriumtetraborat, dekahydrat; borax, dekahydrat [11]

dinatriumtetraborat, pentahydrat; borax, pentahydrat [12]

12008-41-2 [1]

12280-03-4 [2]

10377-81-8 [3]

68003-13-4 [4]

12712-38-8 [5]

- [6]

1332-07-6 [7]

1330-43-4 [8]

12267-73-1 [9]

13840-56-7 [10]

1303-96-4 [11]

12179-04-3 [12]

234-541-0 [1]

234-541-0 [2]

233-829-3 [3]

268-109-8 [4]

603-184-6 [5]

- [6]

215-566-6 [7]

215-540-4 [8]

235-541-3 [9]

237-560-2 [10]

215-540-4 [11]

215-540-4 [12]”

| c) | Post 1507 ska ersättas med följande:








  Referensnummer | Ämnesidentifiering |
| --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | CAS-nummer | EG-nummer |
| ”1507 | Diaminotoluen, metylfenylendiamin, teknisk produkt, reaktionsblandning av [4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin] | _ | _” |

c)

Post 1507 ska ersättas med följande:

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Kemiskt namn/INN

CAS-nummer

EG-nummer

”1507

Diaminotoluen, metylfenylendiamin, teknisk produkt, reaktionsblandning av [4-metyl-m-fenylendiamin och 2-metyl-m-fenylendiamin]

_

_”

| d) | Följande poster ska läggas till:








  Referensnummer | Ämnesidentifiering |
| --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | CAS-nummer | EG-nummer |
| a | b | c | d |
| ”1624 | Pirimikarb (ISO); 2-(dimetylamino)-5,6-dimetylpyrimidin-4-yl-dimetylkarbamat | 23103-98-2 | 245-430-1 |
| 1625 | 1,2-diklorpropan propylendiklorid | 78-87-5 | 201-152-2 |
| 1626 | Dodekylfenol (grenad); [1]
  2-dodekylfenol, (grenad); [2]
  3-dodekylfenol, (grenad); [3]
  4-dodekylfenol, (grenad); [4]
  Derivat av tetrapropenylfenol [5] | 121158-58-5 [1]
  1801269-80-6 [2]
  1801269-77-1 [3]
  210555-94-5 [4]
  74499-35-7 [5] | 310-154-3 [1]
  - [2]
  - [3]
  640-104-9 [4]
  616-100-8 [5] |
| 1627 | Kumatetralyl (ISO); 4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl)kumarin | 5836-29-3 | 227-424-0 |
| 1628 | Difenakum (ISO); 3-(3-bifenyl-4-yl-1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl)-4-hydroxikumarin | 56073-07-5 | 259-978-4 |
| 1629 | Brodifakum (ISO); 4-hydroxi-3-[3-(4’-brom-4-bifenylyl)-1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl]kumarin | 56073-10-0 | 259-980-5 |
| 1630 | Flokumafen (ISO); reaktionsblandning av cis-4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-3-(4-(4-trifluormetylbensyloxi)fenyl)-1-naftyl)kumarin och trans-4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-3-(4-(4-trifluormetylbensyloxi)fenyl)-1-naftyl)kumarin | 90035-08-8 | 421-960-0 |
| 1631 | Acetoklor (ISO); 2-klor-N-(etoximetyl)-N-(2-etyl-6-metylfenyl)acetamid | 34256-82-1 | 251-899-3 |
| 1632 | E-glasmikrofibrer med representativ sammansättning. | - | - |
| 1633 | Glasmikrofibrer med representativ sammansättning. | - | - |
| 1634 | Bromadiolon (ISO); 3-[3-(4’-brombifenyl-4-yl)-3-hydroxi-1-fenylpropyl]-4-hydroxi-2H-kromen-2-on | 28772-56-7 | 249-205-9 |
| 1635 | Difetialon (ISO); 3-[3-(4′-brombifenyl-4-yl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalen-1-yl]4-hydroxi-2H-1-bensotiopyran-2-on | 104653-34-1 | 600-594-7 |
| 1636 | Perfluornonan-1-syra [1]
  och dess natriumsalter [2]
  och ammoniumsalter [3] | 375-95-1 [1]
  21049-39-8 [2]
  4149-60-4 [3] | 206-801-3 [1]
  - [2]
  - [3] |
| 1637 | Dicyklohexylftalat | 84-61-7 | 201-545-9 |
| 1638 | 3,7-dimetylokta-2,6-diennitril | 5146-66-7 | 225-918-0 |
| 1639 | Bupirimat (ISO); 5-butyl-2-etylamino-6-metylpyrimidin-4-yl-dimetylsulfamat | 41483-43-6 | 255-391-2 |
| 1640 | Triflumizol (ISO); (1E)-N-[4-klor-2-(trifluormetyl)fenyl]-1-(1H-imidazol-1-yl)-2-propoxietanimin | 68694-11-1 | 604-708-8 |
| 1641 | tert-butylhydroperoxid | 75-91-2 | 200-915-7” |

d)

Följande poster ska läggas till:

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Kemiskt namn/INN

CAS-nummer

EG-nummer

a

b

c

d

”1624

Pirimikarb (ISO); 2-(dimetylamino)-5,6-dimetylpyrimidin-4-yl-dimetylkarbamat

23103-98-2

245-430-1

1625

1,2-diklorpropan propylendiklorid

78-87-5

201-152-2

1626

Dodekylfenol (grenad); [1]

2-dodekylfenol, (grenad); [2]

3-dodekylfenol, (grenad); [3]

4-dodekylfenol, (grenad); [4]

Derivat av tetrapropenylfenol [5]

121158-58-5 [1]

1801269-80-6 [2]

1801269-77-1 [3]

210555-94-5 [4]

74499-35-7 [5]

310-154-3 [1]

- [2]

- [3]

640-104-9 [4]

616-100-8 [5]

1627

Kumatetralyl (ISO); 4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl)kumarin

5836-29-3

227-424-0

1628

Difenakum (ISO); 3-(3-bifenyl-4-yl-1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl)-4-hydroxikumarin

56073-07-5

259-978-4

1629

Brodifakum (ISO); 4-hydroxi-3-[3-(4’-brom-4-bifenylyl)-1,2,3,4-tetrahydro-1-naftyl]kumarin

56073-10-0

259-980-5

1630

Flokumafen (ISO); reaktionsblandning av cis-4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-3-(4-(4-trifluormetylbensyloxi)fenyl)-1-naftyl)kumarin och trans-4-hydroxi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-3-(4-(4-trifluormetylbensyloxi)fenyl)-1-naftyl)kumarin

90035-08-8

421-960-0

1631

Acetoklor (ISO); 2-klor-N-(etoximetyl)-N-(2-etyl-6-metylfenyl)acetamid

34256-82-1

251-899-3

1632

E-glasmikrofibrer med representativ sammansättning.

-

-

1633

Glasmikrofibrer med representativ sammansättning.

-

-

1634

Bromadiolon (ISO); 3-[3-(4’-brombifenyl-4-yl)-3-hydroxi-1-fenylpropyl]-4-hydroxi-2H-kromen-2-on

28772-56-7

249-205-9

1635

Difetialon (ISO); 3-[3-(4′-brombifenyl-4-yl)-1,2,3,4-tetrahydronaftalen-1-yl]4-hydroxi-2H-1-bensotiopyran-2-on

104653-34-1

600-594-7

1636

Perfluornonan-1-syra [1]

och dess natriumsalter [2]

och ammoniumsalter [3]

375-95-1 [1]

21049-39-8 [2]

4149-60-4 [3]

206-801-3 [1]

- [2]

- [3]

1637

Dicyklohexylftalat

84-61-7

201-545-9

1638

3,7-dimetylokta-2,6-diennitril

5146-66-7

225-918-0

1639

Bupirimat (ISO); 5-butyl-2-etylamino-6-metylpyrimidin-4-yl-dimetylsulfamat

41483-43-6

255-391-2

1640

Triflumizol (ISO); (1E)-N-[4-klor-2-(trifluormetyl)fenyl]-1-(1H-imidazol-1-yl)-2-propoxietanimin

68694-11-1

604-708-8

1641

tert-butylhydroperoxid

75-91-2

200-915-7”

2)

| a) | Post 9 ska ersättas med följande:













  Ref.
  nr | Ämnesidentifiering | Begränsningar | Anvisningar för användning och varningstext |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/
  INN | Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar | CAS-nummer | EG-nummer | Produkttyp, kroppsdelar | Maximal koncentration i bruksklar beredning | Övrigt | |
| a | b | c | d | e | f | g | h | i |
| ”9 | Metylfenylendiaminer, deras N-substituerade derivat och deras salter (1), med undantag för ämnena med referensnummer 9 a och 9 b i denna bilaga och ämnena med referensnummer 364, 413, 1144, 1310, 1313 och 1507 i bilaga II. | | | | Hårfärgningsämne i oxidationshårfärgningsmedel | | a) Allmän användning
  b) Yrkesmässig användning
  För både a) och b): Efter blandning under oxiderande förhållanden får den maximala koncentration som används i håret inte överstiga 5 % beräknat som fri bas | a) Ska anges på etiketten:
  Blandningsförhållandet.
  ”

  Läs och följ bruksanvisningen.
  Produkten är inte avsedd för användning på personer under 16 år.
  Temporära tatueringar med svart henna kan öka risken för allergier.
  Färga inte håret om – du har utslag i ansiktet eller känslig, irriterad och skadad hårbotten, – du har reagerat på hårfärgningsmedel tidigare, – du har reagerat på en temporär tatuering med svart henna tidigare.
  Innehåller fenylendiaminer (toluendiaminer).
  Använd ej till färgning av ögonfransar eller ögonbryn.”
  b) Ska anges på etiketten:
  Blandningsförhållandet.
  ”Endast för yrkesmässig användning. Hårfärgningsmedel kan orsaka allvarliga allergiska reaktioner.
  Läs och följ bruksanvisningen.
  Produkten är inte avsedd för användning på personer under 16 år.
  Temporära tatueringar med svart henna kan öka risken för allergier.
  Färga inte håret om






  — | du har utslag i ansiktet eller känslig, irriterad och skadad hårbotten, |

a)

Post 9 ska ersättas med följande:

Ref.

nr

Ämnesidentifiering

Begränsningar

Anvisningar för användning och varningstext

Kemiskt namn/

INN

Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar

CAS-nummer

EG-nummer

Produkttyp, kroppsdelar

Maximal koncentration i bruksklar beredning

Övrigt

a

b

c

d

e

f

g

h

i

”9

Metylfenylendiaminer, deras N-substituerade derivat och deras salter (1), med undantag för ämnena med referensnummer 9 a och 9 b i denna bilaga och ämnena med referensnummer 364, 413, 1144, 1310, 1313 och 1507 i bilaga II.

Hårfärgningsämne i oxidationshårfärgningsmedel

a) Allmän användning

b) Yrkesmässig användning

För både a) och b): Efter blandning under oxiderande förhållanden får den maximala koncentration som används i håret inte överstiga 5 % beräknat som fri bas

a) Ska anges på etiketten:

Blandningsförhållandet.

”
  Image 1
  Läs och följ bruksanvisningen.

Produkten är inte avsedd för användning på personer under 16 år.

Temporära tatueringar med svart henna kan öka risken för allergier.

Färga inte håret om – du har utslag i ansiktet eller känslig, irriterad och skadad hårbotten, – du har reagerat på hårfärgningsmedel tidigare, – du har reagerat på en temporär tatuering med svart henna tidigare.

Innehåller fenylendiaminer (toluendiaminer).

Använd ej till färgning av ögonfransar eller ögonbryn.”

b) Ska anges på etiketten:

Blandningsförhållandet.

”Endast för yrkesmässig användning. Hårfärgningsmedel kan orsaka allvarliga allergiska reaktioner.

Läs och följ bruksanvisningen.

Produkten är inte avsedd för användning på personer under 16 år.

Temporära tatueringar med svart henna kan öka risken för allergier.

Färga inte håret om

—

du har utslag i ansiktet eller känslig, irriterad och skadad hårbotten,

| — | du har reagerat på hårfärgningsmedel tidigare, |
| --- | --- |

—

du har reagerat på hårfärgningsmedel tidigare,

| — | du har reagerat på en temporär tatuering med svart henna tidigare. |
| --- | --- |

—

du har reagerat på en temporär tatuering med svart henna tidigare.

Innehåller fenylendiaminer (toluendiaminer).

Använd lämpliga handskar.”

| b) | Följande post ska läggas till:













  Referensnummer | Ämnesidentifiering | Begränsningar | Anvisningar för användning och varningstext |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kemiskt namn/INN | Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar | CAS-nummer | EG-nummer | Produkttyp, kroppsdelar | Maximal koncentration i bruksklar beredning | Övrigt |
| a | b | c | d | e | f | g | h | i |
| ”51 | Bis(8-hydroxikinolin)sulfat | Oxyquinolin sulphate | 134-31-6 | 205-137-1 | Stabiliseringsmedel för väteperoxid i hårprodukter som sköljs av
  Stabiliseringsmedel för väteperoxid i hårprodukter som lämnas kvar | (0,3 % som bas)
  (0,03 % som bas)” | | |

b)

Följande post ska läggas till:

Referensnummer

Ämnesidentifiering

Begränsningar

Anvisningar för användning och varningstext

Kemiskt namn/INN

Beteckning enligt ordlistan över generiska namn på beståndsdelar

CAS-nummer

EG-nummer

Produkttyp, kroppsdelar

Maximal koncentration i bruksklar beredning

Övrigt

a

b

c

d

e

f

g

h

i

”51

Bis(8-hydroxikinolin)sulfat

Oxyquinolin sulphate

134-31-6

205-137-1

Stabiliseringsmedel för väteperoxid i hårprodukter som sköljs av

Stabiliseringsmedel för väteperoxid i hårprodukter som lämnas kvar

(0,3 % som bas)

(0,03 % som bas)”

---

BESLUT

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/27 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/27

---

RÅDETS BESLUT (EU) 2019/1967

av den 25 november 2019

om utnämning av en suppleant i Regionkommittén på förslag av Republiken Italien

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 305,

med beaktande av den italienska regeringens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Den 26 januari 2015, 5 februari 2015 och 23 juni 2015 antog rådet besluten (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) och (EU) 2015/994 (3) om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden 26 januari 2015–25 januari 2020. |
| --- | --- |

(1)

Den 26 januari 2015, 5 februari 2015 och 23 juni 2015 antog rådet besluten (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) och (EU) 2015/994 (3) om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden 26 januari 2015–25 januari 2020.

| (2) | En plats som suppleant i Regionkommittén har blivit ledig till följd av att mandatet för Vito SANTARSIERO har löpt ut. |
| --- | --- |

(2)

En plats som suppleant i Regionkommittén har blivit ledig till följd av att mandatet för Vito SANTARSIERO har löpt ut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Till suppleant i Regionkommittén utnämns härmed för återstoden av mandatperioden, dvs. till och med den 25 januari 2020,

| — | Vito BARDI, Presidente della Regione Basilicata. |
| --- | --- |

—

Vito BARDI, Presidente della Regione Basilicata.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 25 november 2019.

På rådets vägnar

Ordförande

F. MOGHERINI

---

(1)  Rådets beslut (EU) 2015/116 av den 26 januari 2015 om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden 26 januari 2015–25 januari 2020 (EUT L 20, 27.1.2015, s. 42).

1

(2)  Rådets beslut (EU) 2015/190 av den 5 februari 2015 om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden 26 januari 2015–25 januari 2020 (EUT L 31, 7.2.2015, s. 25).

2

(3)  Rådets beslut (EU) 2015/994 av den 23 juni 2015 om utnämning av ledamöter och suppleanter i Regionkommittén för perioden 26 januari 2015–25 januari 2020 (EUT L 159, 25.6.2015, s. 70).

3

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/28

---

KOMMISSIONENS BESLUT (EU) 2019/1968

av den 2 augusti 2019

om den åtgärd SA.21445 – C 42/2006 som Republiken Italien har genomfört för att ge ränta på italienska postverkets checkkonton hos den italienska finansförvaltningen

[delgivet med nr C(2019) 5649]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artikel/artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

FÖRFARANDE

| (1) | I en skrivelse av den 30 december 2005 klagade Associazione Bancaria Italiana (nedan kallad ABI eller klaganden) till kommissionen över olika stödåtgärder som den ansåg gynnade bankverksamheten i Poste Italiane SpA (nedan kallad italienska postverket eller PI). Kommissionen informerades framför allt om att Republiken Italien (hädanefter Italien), enligt ett avtal mellan italienska staten och PI, skulle betala en ränta på cirka 4 % på medel som samlats på PI:s checkkonton som deponerats hos den italienska finansförvaltningen (nedan kallad den statliga finansförvaltningen), medan PI skulle betala en ränta på cirka 1 % på checkkontona (nedan kallad stödåtgärden). Spridningen mellan inlåningsräntan (dvs. den ränta som PI betalar till sina kontoinnehavare) och utlåningsräntan (dvs. den ränta som PI erhåller från den statliga finansförvaltningen för de medel som deponeras hos denna) skulle vara högre än den ”marknadsmässiga” spridningen och därmed utgöra statligt stöd enligt klaganden. |
| --- | --- |

(1)

I en skrivelse av den 30 december 2005 klagade Associazione Bancaria Italiana (nedan kallad ABI eller klaganden) till kommissionen över olika stödåtgärder som den ansåg gynnade bankverksamheten i Poste Italiane SpA (nedan kallad italienska postverket eller PI). Kommissionen informerades framför allt om att Republiken Italien (hädanefter Italien), enligt ett avtal mellan italienska staten och PI, skulle betala en ränta på cirka 4 % på medel som samlats på PI:s checkkonton som deponerats hos den italienska finansförvaltningen (nedan kallad den statliga finansförvaltningen), medan PI skulle betala en ränta på cirka 1 % på checkkontona (nedan kallad stödåtgärden). Spridningen mellan inlåningsräntan (dvs. den ränta som PI betalar till sina kontoinnehavare) och utlåningsräntan (dvs. den ränta som PI erhåller från den statliga finansförvaltningen för de medel som deponeras hos denna) skulle vara högre än den ”marknadsmässiga” spridningen och därmed utgöra statligt stöd enligt klaganden.

ABI

klaganden

italienska postverket

PI

Italien

den statliga finansförvaltningen

stödåtgärden

| (2) | I en skrivelse av den 7 februari 2006 ställde kommissionen ett antal frågor till de italienska myndigheterna om den ränta som betalats på checkkontona. Myndigheterna besvarade dessa frågor i en skrivelse av den 21 april 2006. Ett möte ägde rum med myndigheterna och PI den 30 mars 2006. |
| --- | --- |

(2)

I en skrivelse av den 7 februari 2006 ställde kommissionen ett antal frågor till de italienska myndigheterna om den ränta som betalats på checkkontona. Myndigheterna besvarade dessa frågor i en skrivelse av den 21 april 2006. Ett möte ägde rum med myndigheterna och PI den 30 mars 2006.

| (3) | I en skrivelse av den 26 september 2006 informerade kommissionen Italien om att den hade beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) med anledning av stödåtgärden. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på stödåtgärden (2). |
| --- | --- |

(3)

I en skrivelse av den 26 september 2006 informerade kommissionen Italien om att den hade beslutat att inleda det förfarande som anges i artikel 108.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) med anledning av stödåtgärden. Kommissionen uppmanade berörda parter att lämna synpunkter på stödåtgärden (2).

EUF-fördraget

2

| (4) | I ett beslut av den 16 juli 2008 (3) (nedan kallat 2008 års beslut) konstaterade kommissionen att den ersättning som Italien beviljat utgjorde statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden, varpå kommissionen uppmanade Italien att återbetala denna utan dröjsmål. |
| --- | --- |

(4)

I ett beslut av den 16 juli 2008 (3) (nedan kallat 2008 års beslut) konstaterade kommissionen att den ersättning som Italien beviljat utgjorde statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden, varpå kommissionen uppmanade Italien att återbetala denna utan dröjsmål.

3

2008 års beslut

| (5) | Den 4 december 2008 väckte PI talan vid tribunalen om ogiltigförklaring av 2008 års beslut. |
| --- | --- |

(5)

Den 4 december 2008 väckte PI talan vid tribunalen om ogiltigförklaring av 2008 års beslut.

| (6) | I sin dom av den 13 september 2013 i mål T-525/08 (4) ogiltigförklarade tribunalen 2008 års beslut (nedan kallat avgörandet 2013). |
| --- | --- |

(6)

I sin dom av den 13 september 2013 i mål T-525/08 (4) ogiltigförklarade tribunalen 2008 års beslut (nedan kallat avgörandet 2013).

4

avgörandet 2013

| (7) | Den 30 oktober 2014 offentliggjordes ett meddelande om upphandling på kommissionens webbplats (5) angående en rapport där man skulle analysera och jämföra avkastningen från eventuella investeringar av medel som samlats in av PI genom erbjudande av checkkonton under perioden 2005–2007. |
| --- | --- |

(7)

Den 30 oktober 2014 offentliggjordes ett meddelande om upphandling på kommissionens webbplats (5) angående en rapport där man skulle analysera och jämföra avkastningen från eventuella investeringar av medel som samlats in av PI genom erbjudande av checkkonton under perioden 2005–2007.

5

| (8) | Den 19 december 2014 tilldelades kontraktet till universitetet i Perugia. Rapporten avslutades i november 2015. |
| --- | --- |

(8)

Den 19 december 2014 tilldelades kontraktet till universitetet i Perugia. Rapporten avslutades i november 2015.

2.   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH STÖDMOTTAGAREN

DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN OCH STÖDMOTTAGAREN

2.1   Poste Italiane

Poste Italiane

| (9) | Poste Italiane (PI) tillhandahåller allmänna posttjänster i Italien och tillgodoser en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, dvs. fullgör skyldigheten att tillhandahålla allmänna posttjänster (6) enligt det andra postdirektivet (7) och bestämmelserna om den allmänna posttjänsten. De tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som PI tilldelats omfattar för närvarande inte finansiella tjänster. |
| --- | --- |

(9)

Poste Italiane (PI) tillhandahåller allmänna posttjänster i Italien och tillgodoser en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse, dvs. fullgör skyldigheten att tillhandahålla allmänna posttjänster (6) enligt det andra postdirektivet (7) och bestämmelserna om den allmänna posttjänsten. De tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som PI tilldelats omfattar för närvarande inte finansiella tjänster.

6

7

| (10) | Förutom att tillhandahålla allmänna posttjänster erbjuder PI integrerade produkter samt kommunikations-, logistik- och finanstjänster i hela Italien. |
| --- | --- |

(10)

Förutom att tillhandahålla allmänna posttjänster erbjuder PI integrerade produkter samt kommunikations-, logistik- och finanstjänster i hela Italien.

| (11) | PI:s bankverksamhet bedrivs genom en helt integrerad division som kallas BancoPosta. |
| --- | --- |

(11)

PI:s bankverksamhet bedrivs genom en helt integrerad division som kallas BancoPosta.

| (12) | Mellan 2005 och 2007 var italienska staten största aktieägare i PI med en andel på 65 % medan Cassa Depositi e Prestiti (hädanefter CDP) var minoritetsaktieägare i PI med en andel på 35 %. CDP ingick i den offentliga förvaltningen tills det gjordes om till aktiebolag i slutet av 2003. Sedan 2003 har CDP förblivit under den italienska statens kontroll, även om 30 % av aktiekapitalet har överförts till 65 olika bankstiftelser (8). PI stod också under italienska statens kontroll när stödåtgärden genomfördes. |
| --- | --- |

(12)

Mellan 2005 och 2007 var italienska staten största aktieägare i PI med en andel på 65 % medan Cassa Depositi e Prestiti (hädanefter CDP) var minoritetsaktieägare i PI med en andel på 35 %. CDP ingick i den offentliga förvaltningen tills det gjordes om till aktiebolag i slutet av 2003. Sedan 2003 har CDP förblivit under den italienska statens kontroll, även om 30 % av aktiekapitalet har överförts till 65 olika bankstiftelser (8). PI stod också under italienska statens kontroll när stödåtgärden genomfördes.

CDP

8

2.2   Åtgärden

Åtgärden

| (13) | Den åtgärd som bedöms avser avkastningen för de medel som samlades på PI:s checkkonton som deponerades hos den statliga finansförvaltningen under treårsperioden 2005–2007. |
| --- | --- |

(13)

Den åtgärd som bedöms avser avkastningen för de medel som samlades på PI:s checkkonton som deponerades hos den statliga finansförvaltningen under treårsperioden 2005–2007.

| (14) | Skyldigheten att sätta in medel hos den statliga finansförvaltningen (nedan kallad skyldigheten) (9) fastställdes i lag nr 266 av den 23 december 2005 (10) (nedan kallad 2005 års lag), medan ersättningen beviljades utifrån en överenskommelse mellan Italien och PI som ingicks den 23 februari 2006 (nedan kallad överenskommelsen). |
| --- | --- |

(14)

Skyldigheten att sätta in medel hos den statliga finansförvaltningen (nedan kallad skyldigheten) (9) fastställdes i lag nr 266 av den 23 december 2005 (10) (nedan kallad 2005 års lag), medan ersättningen beviljades utifrån en överenskommelse mellan Italien och PI som ingicks den 23 februari 2006 (nedan kallad överenskommelsen).

skyldigheten

9

10

2005 års lag

överenskommelsen

| (15) | Till följd av ett dekret som utfärdades den 5 december 2003 (11) kan förhållandet mellan PI och den statliga finansförvaltningen beskrivas enligt följande diagram: |
| --- | --- |

(15)

Till följd av ett dekret som utfärdades den 5 december 2003 (11) kan förhållandet mellan PI och den statliga finansförvaltningen beskrivas enligt följande diagram:

11

Image 2

| (16) | Enligt 2005 års lag skulle den ränta som skulle betalas till PI för insättningar hos den statliga finansförvaltningen fastställas av Italien och PI utifrån marknadsparametrar. |
| --- | --- |

(16)

Enligt 2005 års lag skulle den ränta som skulle betalas till PI för insättningar hos den statliga finansförvaltningen fastställas av Italien och PI utifrån marknadsparametrar.

| (17) | I enlighet med 2005 års lag innehöll överenskommelsen konkreta mekanismer för fastställandet av räntesatser under en treårsperiod. Den trädde i kraft den 4 april 2006 (12) med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2005. Den årliga räntan beräknades i allt väsentligt som det viktade genomsnittet för avkastningen på trettioåriga italienska statsobligationer (80 %) (13), tioåriga statsobligationer (10 %) och tolvmånaders statsskuldväxlar (14) (10 %). De årliga räntor på statliga värdepapper och statsobligationer som användes som referens i överenskommelsen erhölls genom att beräkna det enkla aritmetiska medelvärdet mellan de 24 värden som hade noterats den första och den femtonde varje månad av MTS SpA (det företag som tillhandahåller elektronisk börshandel med italienska statsobligationer och andra värdepapper med fast avkastning). Bestämmelsen om att parametrarna skulle uppdateras var femtonde dag innebar därmed att indexeringen blev rörlig. Vid betydande förändring av räntorna (t.ex. som förändrar förhållandet mellan lång- och kortfristiga räntor) kunde PI dessutom se över beräkningssystemet. Överenskommelsen kunde brytas av endera part i slutet av varje år med sex månaders förvarning. |
| --- | --- |

(17)

I enlighet med 2005 års lag innehöll överenskommelsen konkreta mekanismer för fastställandet av räntesatser under en treårsperiod. Den trädde i kraft den 4 april 2006 (12) med retroaktiv verkan från och med den 1 januari 2005. Den årliga räntan beräknades i allt väsentligt som det viktade genomsnittet för avkastningen på trettioåriga italienska statsobligationer (80 %) (13), tioåriga statsobligationer (10 %) och tolvmånaders statsskuldväxlar (14) (10 %). De årliga räntor på statliga värdepapper och statsobligationer som användes som referens i överenskommelsen erhölls genom att beräkna det enkla aritmetiska medelvärdet mellan de 24 värden som hade noterats den första och den femtonde varje månad av MTS SpA (det företag som tillhandahåller elektronisk börshandel med italienska statsobligationer och andra värdepapper med fast avkastning). Bestämmelsen om att parametrarna skulle uppdateras var femtonde dag innebar därmed att indexeringen blev rörlig. Vid betydande förändring av räntorna (t.ex. som förändrar förhållandet mellan lång- och kortfristiga räntor) kunde PI dessutom se över beräkningssystemet. Överenskommelsen kunde brytas av endera part i slutet av varje år med sex månaders förvarning.

12

13

14

| (18) | Den räntesats som betalades för 2005, 2006 och 2007 uppgick till 3,9 %, 4,25 % respektive 4,7 %. |
| --- | --- |

(18)

Den räntesats som betalades för 2005, 2006 och 2007 uppgick till 3,9 %, 4,25 % respektive 4,7 %.

| (19) | Italien ändrade 2005 års lag genom lag nr 296 av den 27 december 2006 (nedan kallad 2006 års lag) (15). I 2006 års lag fastställdes en ny investeringsram: Kravet att PI skulle sätta in de medel som samlats på checkkonton som innehas av privatkunder (dvs. inte sådana som innehas av den offentliga förvaltningen) avskaffades, och PI skulle i stället investera dessa medel i statsobligationer från euroområdet (16). I enlighet med 2006 års lag infördes den nya investeringsramen successivt under 2007 fram till slutet av året då ramen hade införts fullt ut. |
| --- | --- |

(19)

Italien ändrade 2005 års lag genom lag nr 296 av den 27 december 2006 (nedan kallad 2006 års lag) (15). I 2006 års lag fastställdes en ny investeringsram: Kravet att PI skulle sätta in de medel som samlats på checkkonton som innehas av privatkunder (dvs. inte sådana som innehas av den offentliga förvaltningen) avskaffades, och PI skulle i stället investera dessa medel i statsobligationer från euroområdet (16). I enlighet med 2006 års lag infördes den nya investeringsramen successivt under 2007 fram till slutet av året då ramen hade införts fullt ut.

2006 års lag

15

16

2.3   2008 års beslut

2008 års beslut

| (20) | I 2008 års beslut konstaterade kommissionen att den åtgärd som bedömdes (dvs. den ersättning som den statliga finansförvaltningen beviljade PI enligt överenskommelsen) utgjorde statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och att stödet skulle återbetalas omedelbart och effektivt. |
| --- | --- |

(20)

I 2008 års beslut konstaterade kommissionen att den åtgärd som bedömdes (dvs. den ersättning som den statliga finansförvaltningen beviljade PI enligt överenskommelsen) utgjorde statligt stöd som är oförenligt med den inre marknaden och att stödet skulle återbetalas omedelbart och effektivt.

2.3.1   Försiktig privat låntagare

Försiktig privat låntagare

| (21) | För att fastställa huruvida en fördel föreligger i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget i 2008 års beslut jämförde kommissionen den ränta som den statliga finansförvaltningen betalade till PI enligt överenskommelsen (nedan kallad den överenskomna räntan) och den ränta som en försiktig privat låntagare skulle behöva betala på marknaden i en liknande situation (nedan kallad räntesatsen för en försiktig privat låntagare). |
| --- | --- |

(21)

För att fastställa huruvida en fördel föreligger i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget i 2008 års beslut jämförde kommissionen den ränta som den statliga finansförvaltningen betalade till PI enligt överenskommelsen (nedan kallad den överenskomna räntan) och den ränta som en försiktig privat låntagare skulle behöva betala på marknaden i en liknande situation (nedan kallad räntesatsen för en försiktig privat låntagare).

den överenskomna räntan

räntesatsen för en försiktig privat låntagare

| (22) | Såsom förklaras i skäl 119 i 2008 års beslut skulle en försiktig privat låntagare, vid fastställandet av utlåningsräntan, i huvudsak beakta följande faktorer:






  a) | Bruttovolymen för de insatta medlen. |
| --- | --- | --- |

(22)

Såsom förklaras i skäl 119 i 2008 års beslut skulle en försiktig privat låntagare, vid fastställandet av utlåningsräntan, i huvudsak beakta följande faktorer:

a)

Bruttovolymen för de insatta medlen.

| b) | De insatta medlens stabilitet. |
| --- | --- |

b)

De insatta medlens stabilitet.

| c) | De insatta medlens genomsnittliga löptid och variationer. |
| --- | --- |

c)

De insatta medlens genomsnittliga löptid och variationer.

| d) | Den finansiella risken. |
| --- | --- |

d)

Den finansiella risken.

| (23) | När det gäller bruttobeloppet av de insatta medlen ansåg kommissionen i 2008 års beslut att det var på totalt 35 miljarder euro, vilket är en ansenlig summa pengar från en och samma långivare. Kommissionen konstaterade emellertid att PI:s insättning hos den statliga finansförvaltningen endast utgör 2,8 % av det utestående beloppet för alla statliga värdepapper per slutet av 2005. Dessutom var de italienska statsobligationerna övertecknade under samma period. Det fanns därmed inga tecken på att det skulle finnas brist på medel på marknaden och att PI:s insättning var avgörande för att åtgärda någon sådan brist (skäl 124 i 2008 års beslut). |
| --- | --- |

(23)

När det gäller bruttobeloppet av de insatta medlen ansåg kommissionen i 2008 års beslut att det var på totalt 35 miljarder euro, vilket är en ansenlig summa pengar från en och samma långivare. Kommissionen konstaterade emellertid att PI:s insättning hos den statliga finansförvaltningen endast utgör 2,8 % av det utestående beloppet för alla statliga värdepapper per slutet av 2005. Dessutom var de italienska statsobligationerna övertecknade under samma period. Det fanns därmed inga tecken på att det skulle finnas brist på medel på marknaden och att PI:s insättning var avgörande för att åtgärda någon sådan brist (skäl 124 i 2008 års beslut).

| (24) | När det gäller de insatta medlens stabilitet ansåg kommissionen att 10 % av insättningarna på checkkontona kunde betraktas om volatila och 90 % som stabila (skäl 133 i 2008 års beslut). |
| --- | --- |

(24)

När det gäller de insatta medlens stabilitet ansåg kommissionen att 10 % av insättningarna på checkkontona kunde betraktas om volatila och 90 % som stabila (skäl 133 i 2008 års beslut).

| (25) | När det gäller insättningarnas genomsnittliga löptid gjorde kommissionen åtskillnad mellan aktiv kapitalförvaltning, som hade varit möjligt om överenskommelsen inte fanns, och passiv kapitalförvaltning till följd av skyldigheten. En försiktig privat låntagare skulle ha förväntat sig att skyldigheten skulle förändras inom högst fem år och tagit hänsyn till detta vid fastställandet av utlåningsräntan. Kommissionen angav att inom aktiv kapitalförvaltning var den genomsnittliga löptiden för det sammanlagda insatta beloppet på checkkontona strax under fem år. En försiktig privat låntagare skulle därmed ha baserat marknadsersättningen för den stabila delen av insättningarna på avkastningen från den femåriga obligationen (i stället för avkastningen på 10 eller 30 års tid, såsom krävs enligt överenskommelsen). När det gäller den volatila delen av insättningarna skulle en försiktig privat låntagare ha baserat ersättningen på tremånaders statsskuldväxlar (i stället för på tolvmånaders statsskuldväxlar, såsom krävs enligt överenskommelsen). |
| --- | --- |

(25)

När det gäller insättningarnas genomsnittliga löptid gjorde kommissionen åtskillnad mellan aktiv kapitalförvaltning, som hade varit möjligt om överenskommelsen inte fanns, och passiv kapitalförvaltning till följd av skyldigheten. En försiktig privat låntagare skulle ha förväntat sig att skyldigheten skulle förändras inom högst fem år och tagit hänsyn till detta vid fastställandet av utlåningsräntan. Kommissionen angav att inom aktiv kapitalförvaltning var den genomsnittliga löptiden för det sammanlagda insatta beloppet på checkkontona strax under fem år. En försiktig privat låntagare skulle därmed ha baserat marknadsersättningen för den stabila delen av insättningarna på avkastningen från den femåriga obligationen (i stället för avkastningen på 10 eller 30 års tid, såsom krävs enligt överenskommelsen). När det gäller den volatila delen av insättningarna skulle en försiktig privat låntagare ha baserat ersättningen på tremånaders statsskuldväxlar (i stället för på tolvmånaders statsskuldväxlar, såsom krävs enligt överenskommelsen).

| (26) | När det gäller de finansiella riskerna i samband med insättningar från checkkonton noterade kommissionen att låntagaren (dvs. den statliga finansförvaltningen) stod för dessa fullt ut och inte PI. Överenskommelsen innebar att om insättarna tog ut sina pengar från checkkontona skulle den statliga finansförvaltningen tvingas ge PI motsvarande belopp i nödvändiga medel. |
| --- | --- |

(26)

När det gäller de finansiella riskerna i samband med insättningar från checkkonton noterade kommissionen att låntagaren (dvs. den statliga finansförvaltningen) stod för dessa fullt ut och inte PI. Överenskommelsen innebar att om insättarna tog ut sina pengar från checkkontona skulle den statliga finansförvaltningen tvingas ge PI motsvarande belopp i nödvändiga medel.

| (27) | Kommissionen konstaterade (skäl 178 i 2008 års beslut) att den överenskomna räntan översteg den som gavs till försiktiga privata låntagare med 1,09 % år 2005, 0,65 % år 2006 och 0,47 % år 2007. Kommissionen konstaterade därför att åtgärden utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen konstaterade (skäl 178 i 2008 års beslut) att den överenskomna räntan översteg den som gavs till försiktiga privata låntagare med 1,09 % år 2005, 0,65 % år 2006 och 0,47 % år 2007. Kommissionen konstaterade därför att åtgärden utgjorde statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

2.3.2   Analyser av PI:s investeringsstrategi utan skyldigheten

Analyser av PI:s investeringsstrategi utan skyldigheten

| (28) | För fullständighetens skull undersökte kommissionen i sin bedömning de alternativa investeringsmöjligheter som PI hade kunnat utnyttja enligt de italienska myndigheterna i avsaknad av skyldigheten, framför allt de investeringar som PI gjort med medel som samlats in via dess försäkringsverksamhet, Poste Vita SpA, och alternativa strategier för aktiv kapitalförvaltning. I detta sammanhang analyserade kommissionen huruvida sådana alternativa investeringar skulle ha gett PI en liknande eller större avkastning än den som fastställts i överenskommelsen. |
| --- | --- |

(28)

För fullständighetens skull undersökte kommissionen i sin bedömning de alternativa investeringsmöjligheter som PI hade kunnat utnyttja enligt de italienska myndigheterna i avsaknad av skyldigheten, framför allt de investeringar som PI gjort med medel som samlats in via dess försäkringsverksamhet, Poste Vita SpA, och alternativa strategier för aktiv kapitalförvaltning. I detta sammanhang analyserade kommissionen huruvida sådana alternativa investeringar skulle ha gett PI en liknande eller större avkastning än den som fastställts i överenskommelsen.

| (29) | Kommissionen konstaterade att de alternativa investeringarna inte skulle ha gett PI någon liknande eller större avkastning än den som fastställts i överenskommelsen utifrån ett risk-/avkastningsperspektiv. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen konstaterade att de alternativa investeringarna inte skulle ha gett PI någon liknande eller större avkastning än den som fastställts i överenskommelsen utifrån ett risk-/avkastningsperspektiv.

2.4   Ogiltigförklaring av 2008 års beslut: avgörandet 2013

Ogiltigförklaring av 2008 års beslut: avgörandet 2013

| (30) | Tribunalen ogiltigförklarade 2008 års beslut genom avgörandet 2013. |
| --- | --- |

(30)

Tribunalen ogiltigförklarade 2008 års beslut genom avgörandet 2013.

| (31) | Tribunalen ansåg inte att någon fördel för PI kunde påvisas enbart utifrån det faktum att det fanns en positiv skillnad mellan den överenskomna räntan och den ränta som gavs till den försiktiga privata låntagaren. |
| --- | --- |

(31)

Tribunalen ansåg inte att någon fördel för PI kunde påvisas enbart utifrån det faktum att det fanns en positiv skillnad mellan den överenskomna räntan och den ränta som gavs till den försiktiga privata låntagaren.

| (32) | Tribunalen konstaterade att räntan till den försiktiga privata låntagaren hade uppskattats av kommissionen utifrån de fyra parametrar som anges i skäl 22 i detta beslut. Tribunalen konstaterade att räntan till den försiktiga privata låntagaren inte var någon marknadsränta under dessa omständigheter (17). |
| --- | --- |

(32)

Tribunalen konstaterade att räntan till den försiktiga privata låntagaren hade uppskattats av kommissionen utifrån de fyra parametrar som anges i skäl 22 i detta beslut. Tribunalen konstaterade att räntan till den försiktiga privata låntagaren inte var någon marknadsränta under dessa omständigheter (17).

17

| (33) | Tribunalen angav att även om den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren inte var i nivå med marknadsräntan skulle PI endast åtnjuta en fördel om den överenskomna räntan var högre än den avkastning som PI rimligen hade kunnat få utan skyldigheten. |
| --- | --- |

(33)

Tribunalen angav att även om den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren inte var i nivå med marknadsräntan skulle PI endast åtnjuta en fördel om den överenskomna räntan var högre än den avkastning som PI rimligen hade kunnat få utan skyldigheten.

| (34) | Enligt tribunalen var det omöjligt för kommissionen att konstatera att åtgärden gynnade PI utan att aktivt påvisa att PI, utan skyldigheten, inte hade kunnat få en högre avkastning genom att investera insättningarna från checkkontona jämfört med den överenskomna räntan. |
| --- | --- |

(34)

Enligt tribunalen var det omöjligt för kommissionen att konstatera att åtgärden gynnade PI utan att aktivt påvisa att PI, utan skyldigheten, inte hade kunnat få en högre avkastning genom att investera insättningarna från checkkontona jämfört med den överenskomna räntan.

| (35) | Tribunalen konstaterade att kommissionen hade gjort ett uppenbart misstag i 2008 års beslut genom att konstatera att åtgärden inte utgjorde någon fördel för PI baserat på den positiva skillnaden mellan den överenskomna räntan och den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren. |
| --- | --- |

(35)

Tribunalen konstaterade att kommissionen hade gjort ett uppenbart misstag i 2008 års beslut genom att konstatera att åtgärden inte utgjorde någon fördel för PI baserat på den positiva skillnaden mellan den överenskomna räntan och den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren.

| (36) | Tribunalen ansåg inte att kommissionens skäl för att bestrida relevansen hos Italiens argument var tillräckligt underbyggda. |
| --- | --- |

(36)

Tribunalen ansåg inte att kommissionens skäl för att bestrida relevansen hos Italiens argument var tillräckligt underbyggda.

| (37) | Tribunalen noterade även att kommissionen för fullständighetens skull hade bedömt avkastningen på de investeringar som PI gjort med medel som samlats in via dess försäkringsverksamhet och avkastningen inom ramen för en strategi för aktiv kapitalförvaltning, och att kommissionen hade konstaterat att sådana alternativa investeringsstrategier inte skulle ha gett samma eller högre räntesatser än den överenskomna räntesatsen under ifrågavarande period, utifrån ett risk-/avkastningsperspektiv. |
| --- | --- |

(37)

Tribunalen noterade även att kommissionen för fullständighetens skull hade bedömt avkastningen på de investeringar som PI gjort med medel som samlats in via dess försäkringsverksamhet och avkastningen inom ramen för en strategi för aktiv kapitalförvaltning, och att kommissionen hade konstaterat att sådana alternativa investeringsstrategier inte skulle ha gett samma eller högre räntesatser än den överenskomna räntesatsen under ifrågavarande period, utifrån ett risk-/avkastningsperspektiv.

| (38) | Tribunalen bedömde korrektheten i kommissionens slutsats, som dragits utifrån kommissionens bedömning av de alternativa investeringsstrategier som Italien föreslagit, att åtgärden utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(38)

Tribunalen bedömde korrektheten i kommissionens slutsats, som dragits utifrån kommissionens bedömning av de alternativa investeringsstrategier som Italien föreslagit, att åtgärden utgjorde statligt stöd.

| (39) | Tribunalen ansåg att förvaltningsavgifterna för checkkonton och försäkringsprodukter var irrelevanta för att jämföra den avkastning som den överenskomna räntan och de alternativa investeringsstrategierna hade gett. Tribunalen ansåg därför att kommissionen felaktigt hade bortsett från sådana avgifter och att jämförelsen mellan den överenskomna räntan och avkastningen ”netto” av förvaltningsavgifter för försäkringsprodukter var irrelevant för att bedöma huruvida åtgärden utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(39)

Tribunalen ansåg att förvaltningsavgifterna för checkkonton och försäkringsprodukter var irrelevanta för att jämföra den avkastning som den överenskomna räntan och de alternativa investeringsstrategierna hade gett. Tribunalen ansåg därför att kommissionen felaktigt hade bortsett från sådana avgifter och att jämförelsen mellan den överenskomna räntan och avkastningen ”netto” av förvaltningsavgifter för försäkringsprodukter var irrelevant för att bedöma huruvida åtgärden utgjorde statligt stöd.

| (40) | När det gäller strategin för aktiv kapitalförvaltning konstaterade tribunalen att kommissionen inte kunde göra någon meningsfull jämförelse mellan den överenskomna räntan och avkastningen från den aktiva kapitalförvaltningsstrategin genom att fokusera på en begränsad period på tre år, vilken inte var representativ för den strategibaserade avkastningen. |
| --- | --- |

(40)

När det gäller strategin för aktiv kapitalförvaltning konstaterade tribunalen att kommissionen inte kunde göra någon meningsfull jämförelse mellan den överenskomna räntan och avkastningen från den aktiva kapitalförvaltningsstrategin genom att fokusera på en begränsad period på tre år, vilken inte var representativ för den strategibaserade avkastningen.

| (41) | Dessutom vidhöll tribunalen att realisationsvinster är en viktig parameter i strategier för aktiv kapitalförvaltning och att man därför inte bör bortse från dessa när man undersöker åtgärdens förenlighet med den inre marknaden. Kommissionen hade hävdat att man bör bortse från realisationsvinster i analysen, eftersom dessa inte hade kunnat förutses och att avkastningen från en strategi för aktiv kapitalförvaltning efter avdrag med sådana realisationsvinster därmed var lägre än den överenskomna räntan eller den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren. |
| --- | --- |

(41)

Dessutom vidhöll tribunalen att realisationsvinster är en viktig parameter i strategier för aktiv kapitalförvaltning och att man därför inte bör bortse från dessa när man undersöker åtgärdens förenlighet med den inre marknaden. Kommissionen hade hävdat att man bör bortse från realisationsvinster i analysen, eftersom dessa inte hade kunnat förutses och att avkastningen från en strategi för aktiv kapitalförvaltning efter avdrag med sådana realisationsvinster därmed var lägre än den överenskomna räntan eller den ränta som getts till den försiktiga privata låntagaren.

| (42) | Tribunalen vidhöll att det faktum att avkastningen från strategin för aktiv kapitalförvaltning, efter avdrag för realisationsvinster, var lägre än den överenskomna räntan var irrelevant för att fastställa förekomsten av den fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(42)

Tribunalen vidhöll att det faktum att avkastningen från strategin för aktiv kapitalförvaltning, efter avdrag för realisationsvinster, var lägre än den överenskomna räntan var irrelevant för att fastställa förekomsten av den fördel i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (43) | Tribunalen konstaterade att kommissionens slutsats i 2008 års beslut att PI inte hade kunnat få samma eller högre avkastning än den överenskomna räntan utan skyldigheten baserades på felaktig eller oriktig information. |
| --- | --- |

(43)

Tribunalen konstaterade att kommissionens slutsats i 2008 års beslut att PI inte hade kunnat få samma eller högre avkastning än den överenskomna räntan utan skyldigheten baserades på felaktig eller oriktig information.

| (44) | Tribunalen ogiltigförklarade därför 2008 års beslut. Avgörandet 2013 överklagades inte. |
| --- | --- |

(44)

Tribunalen ogiltigförklarade därför 2008 års beslut. Avgörandet 2013 överklagades inte.

3.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

3.1   Synpunkter från ABI

Synpunkter från ABI

| (45) | I en skrivelse av den 27 december 2006 lämnade ABI följande synpunkter:






  a) | ABI angav att de medel som deponerats hos den statliga finansförvaltningen utgjorde en skuld som den statliga finansförvaltningen skulle betala året efter insättningen. Såsom kommissionen hävdade i beslutet om att inleda förfarandet (18) var det den statliga finansförvaltningen och inte PI som skulle stå för likviditetsrisken i anslutning till de insatta medlen. Detta innebar att om de insatta medlen skulle minska från ett år till ett annat skulle den statliga finansförvaltningen ersätta PI både till den överenskomna räntan och för skillnaden mellan de insatta beloppen. |
| --- | --- | --- |

(45)

I en skrivelse av den 27 december 2006 lämnade ABI följande synpunkter:

a)

ABI angav att de medel som deponerats hos den statliga finansförvaltningen utgjorde en skuld som den statliga finansförvaltningen skulle betala året efter insättningen. Såsom kommissionen hävdade i beslutet om att inleda förfarandet (18) var det den statliga finansförvaltningen och inte PI som skulle stå för likviditetsrisken i anslutning till de insatta medlen. Detta innebar att om de insatta medlen skulle minska från ett år till ett annat skulle den statliga finansförvaltningen ersätta PI både till den överenskomna räntan och för skillnaden mellan de insatta beloppen.

18

| b) | Enligt ABI är de medel som samlats på checkkontot hos den statliga finansförvaltningen kortfristiga. De används dessutom till att finansiera ordinarie budgetbehov. |
| --- | --- |

b)

Enligt ABI är de medel som samlats på checkkontot hos den statliga finansförvaltningen kortfristiga. De används dessutom till att finansiera ordinarie budgetbehov.

| c) | Enligt ministerdekretet av den 5 december 2003 (se skäl 15) öppnade CDP dessutom två checkkonton hos den statliga finansförvaltningen med en rörlig sexmånaders ränta som motsvarade det enkla aritmetiska medelvärdet mellan sexmånadersbruttoräntan för statsskuldväxlar och den Rendistato-baserade räntan (19). |
| --- | --- |

c)

Enligt ministerdekretet av den 5 december 2003 (se skäl 15) öppnade CDP dessutom två checkkonton hos den statliga finansförvaltningen med en rörlig sexmånaders ränta som motsvarade det enkla aritmetiska medelvärdet mellan sexmånadersbruttoräntan för statsskuldväxlar och den Rendistato-baserade räntan (19).

19

| d) | För att bedöma huruvida den ersättning som PI fått för medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen utgör statligt stöd borde den ränta som betalats till PI ha jämförts med räntan på en kortfristig (tolvmånaders) statsskuldväxel. I januari 2005 var avkastningen för en tolvmånaders statsskuldväxel 2,21 %, vilket innebär att ersättningen till PI var 1,69 % högre. |
| --- | --- |

d)

För att bedöma huruvida den ersättning som PI fått för medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen utgör statligt stöd borde den ränta som betalats till PI ha jämförts med räntan på en kortfristig (tolvmånaders) statsskuldväxel. I januari 2005 var avkastningen för en tolvmånaders statsskuldväxel 2,21 %, vilket innebär att ersättningen till PI var 1,69 % högre.

3.2   Synpunkter från Italien

Synpunkter från Italien

| (46) | Italien framförde flera argument i sina skrivelser av den 31 oktober 2006, den 29 december 2006, den 16 februari 2007, den 30 mars 2007, den 2 april 2007, den 1 juni 2007, den 27 november 2007, den 29 februari 2008, den 7 mars 2008 och den 23 april 2008. |
| --- | --- |

(46)

Italien framförde flera argument i sina skrivelser av den 31 oktober 2006, den 29 december 2006, den 16 februari 2007, den 30 mars 2007, den 2 april 2007, den 1 juni 2007, den 27 november 2007, den 29 februari 2008, den 7 mars 2008 och den 23 april 2008.

| (47) | För det första påminde Italien om att den ränta som skulle betalas till PI måste fastställas enligt marknadsparametrar i enlighet med 2005 års lag och överenskommelsen. Enligt Italien medförde räntan inga fördelar. |
| --- | --- |

(47)

För det första påminde Italien om att den ränta som skulle betalas till PI måste fastställas enligt marknadsparametrar i enlighet med 2005 års lag och överenskommelsen. Enligt Italien medförde räntan inga fördelar.

3.2.1   Variation för de belopp som sätts in på checkkonton

Variation för de belopp som sätts in på checkkonton

| (48) | För det andra hävdade Italien att checkkonton endast bör jämföras med bankgirokonton från 2001, när BancoPostas nya konton lanserades. Före 2001 varierade de belopp som sattes in hos den statliga finansförvaltningen, och som exempel minskade insättningarna på checkkontona avsevärt i slutet av 1990-talet, särskilt mellan 1996 och 1997. Detta var en följd av lag nr 662 av den 23 december 1996, som tvingade den statliga finansförvaltningen att avsluta de konton som den använt för att betala ut statliga pensioner. Avslutandet ledde till en minskning med cirka 11 miljarder euro av det insatta kapitalet (per den 1 januari 1997). Enligt de italienska myndigheterna är det svårt att ange den exakta orsaken till dessa variationer, beroende på externa politiska faktorer och det faktum att PI var en offentlig institution vid den tidpunkten. Sedan PI gjordes om till ett offentligt aktiebolag 1998 ökade insättningarna hos den statliga finansförvaltningen regelbundet och stadigt. |
| --- | --- |

(48)

För det andra hävdade Italien att checkkonton endast bör jämföras med bankgirokonton från 2001, när BancoPostas nya konton lanserades. Före 2001 varierade de belopp som sattes in hos den statliga finansförvaltningen, och som exempel minskade insättningarna på checkkontona avsevärt i slutet av 1990-talet, särskilt mellan 1996 och 1997. Detta var en följd av lag nr 662 av den 23 december 1996, som tvingade den statliga finansförvaltningen att avsluta de konton som den använt för att betala ut statliga pensioner. Avslutandet ledde till en minskning med cirka 11 miljarder euro av det insatta kapitalet (per den 1 januari 1997). Enligt de italienska myndigheterna är det svårt att ange den exakta orsaken till dessa variationer, beroende på externa politiska faktorer och det faktum att PI var en offentlig institution vid den tidpunkten. Sedan PI gjordes om till ett offentligt aktiebolag 1998 ökade insättningarna hos den statliga finansförvaltningen regelbundet och stadigt.

3.2.2   Överenskommelsen

Överenskommelsen

| (49) | Italien hävdade att överenskommelsen mellan den statliga finansförvaltningen och PI reglerade de ekonomiska förbindelserna mellan dem på ett öppet sätt. Å ena sidan hade överenskommelsen en löptid på tre år och var därmed begränsad i tid. Å andra sidan kunde båda parter enligt överenskommelsen bryta denna om marknadsförhållandena inte längre kunde garantera överensstämmelse med mekanismerna för beräkning av insättningens avkastning. |
| --- | --- |

(49)

Italien hävdade att överenskommelsen mellan den statliga finansförvaltningen och PI reglerade de ekonomiska förbindelserna mellan dem på ett öppet sätt. Å ena sidan hade överenskommelsen en löptid på tre år och var därmed begränsad i tid. Å andra sidan kunde båda parter enligt överenskommelsen bryta denna om marknadsförhållandena inte längre kunde garantera överensstämmelse med mekanismerna för beräkning av insättningens avkastning.

| (50) | Enligt Italien innebar valet av rörlig ränta i överenskommelsen att det blev lättare att säkerställa överensstämmelse med en marknadsmässig ränta. Framför allt var den rörliga räntan rättvis för den statliga finansförvaltningen eftersom den medför kostnader för förvaltningen som ligger i linje med kostnaderna för alternativa finansieringskällor, till exempel den medel- och långfristiga skuldsättningen. |
| --- | --- |

(50)

Enligt Italien innebar valet av rörlig ränta i överenskommelsen att det blev lättare att säkerställa överensstämmelse med en marknadsmässig ränta. Framför allt var den rörliga räntan rättvis för den statliga finansförvaltningen eftersom den medför kostnader för förvaltningen som ligger i linje med kostnaderna för alternativa finansieringskällor, till exempel den medel- och långfristiga skuldsättningen.

| (51) | Italien konstaterade att PI har tillämpat en konservativ strategi sedan 2007 i fråga om sin aktiva kapitalförvaltning, vilken skiljer sig från förvaltningen enligt överenskommelsen eftersom PI får möjlighet att bygga upp en portfölj som baseras på allokering av tillgångar i linje med företagets mål och finansiella strategi. |
| --- | --- |

(51)

Italien konstaterade att PI har tillämpat en konservativ strategi sedan 2007 i fråga om sin aktiva kapitalförvaltning, vilken skiljer sig från förvaltningen enligt överenskommelsen eftersom PI får möjlighet att bygga upp en portfölj som baseras på allokering av tillgångar i linje med företagets mål och finansiella strategi.

3.2.3   Ändringar i den rättsliga skyldigheten att deponera medel hos den statliga finansförvaltningen

Ändringar i den rättsliga skyldigheten att deponera medel hos den statliga finansförvaltningen

| (52) | Italien informerade kommissionen om att den lag enligt vilken PI ska deponera medel från sina checkkonton hos den statliga finansförvaltningen upphävdes i december 2006 genom 2006 års lag. I enlighet med denna lag investerade PI de medel som samlats på privatkunders checkkonton i statsobligationer från euroområdet (se skäl 19). Tanken med den nya lagen var att ge PI större finansiellt oberoende. |
| --- | --- |

(52)

Italien informerade kommissionen om att den lag enligt vilken PI ska deponera medel från sina checkkonton hos den statliga finansförvaltningen upphävdes i december 2006 genom 2006 års lag. I enlighet med denna lag investerade PI de medel som samlats på privatkunders checkkonton i statsobligationer från euroområdet (se skäl 19). Tanken med den nya lagen var att ge PI större finansiellt oberoende.

3.2.4   Stabiliteten för de medel som satts in på checkkonton

Stabiliteten för de medel som satts in på checkkonton

| (53) | Som stöd för sina argument om stabiliteten för de deponerade medlen lämnade Italien in resultaten av två modeller: de interna statistikmodeller som utarbetats av PI och den modell som tagits fram av PI och det rådgivande företaget [...], i syfte att beskriva den försiktiga trenden för insatta medel på checkkonton. |
| --- | --- |

(53)

Som stöd för sina argument om stabiliteten för de deponerade medlen lämnade Italien in resultaten av två modeller: de interna statistikmodeller som utarbetats av PI och den modell som tagits fram av PI och det rådgivande företaget [...], i syfte att beskriva den försiktiga trenden för insatta medel på checkkonton.

| (54) | De interna modellerna byggde på en analys av den dagliga avvikelsen för storleken på de insamlade medlen och den genomsnittliga storleken, enbart utifrån de historiska trenderna för checkkontonas volym. Modellerna visar en uppåtgående trend i fråga om de belopp som satts in hos den statliga finansförvaltningen (de medel som samlats på privatkunders konton utgör cirka 75 % av de totala insamlade medlen på checkkontona). Den stabila delen i insättningarna visar en uppåtgående trend och utgör 90 % av de totala genomsnittliga insättningarna (från 85 % år 2002 till 92 % år 2006). På samma sätt medför de interna modellerna en volatil del i insättningarna, vilken har minskat till cirka 10 %. |
| --- | --- |

(54)

De interna modellerna byggde på en analys av den dagliga avvikelsen för storleken på de insamlade medlen och den genomsnittliga storleken, enbart utifrån de historiska trenderna för checkkontonas volym. Modellerna visar en uppåtgående trend i fråga om de belopp som satts in hos den statliga finansförvaltningen (de medel som samlats på privatkunders konton utgör cirka 75 % av de totala insamlade medlen på checkkontona). Den stabila delen i insättningarna visar en uppåtgående trend och utgör 90 % av de totala genomsnittliga insättningarna (från 85 % år 2002 till 92 % år 2006). På samma sätt medför de interna modellerna en volatil del i insättningarna, vilken har minskat till cirka 10 %.

| (55) | [...]-modellen, som enligt Italien är mycket konservativ, visade att löptiden för det totala antalet checkkonton skiljde sig från löptiden för ett enskilt checkkonto. Om vissa kunder i själva verket hade bestämt sig för att avsluta sina konton från ena dagen till den andra skulle effekten för de totala medel som samlats in av PI bli marginell på grund av det stora antalet kunder, det faktum att den genomsnittliga insättningen på dessa konton var låg och att insättningar från nya kunder i grund och botten ersatte gamla kunders insättningar. |
| --- | --- |

(55)

[...]-modellen, som enligt Italien är mycket konservativ, visade att löptiden för det totala antalet checkkonton skiljde sig från löptiden för ett enskilt checkkonto. Om vissa kunder i själva verket hade bestämt sig för att avsluta sina konton från ena dagen till den andra skulle effekten för de totala medel som samlats in av PI bli marginell på grund av det stora antalet kunder, det faktum att den genomsnittliga insättningen på dessa konton var låg och att insättningar från nya kunder i grund och botten ersatte gamla kunders insättningar.

| (56) | Den försiktiga modell som utvecklades av [...] användes av flera italienska banker för aktiv likviditetsförvaltning när överenskommelsen ingicks, för att fastställa löptiden för deras checkkonton och därefter återspegla denna löptid i en motsvarande investeringsportfölj som en del av deras förvaltning av tillgångar och skulder (”aktiv-passiv styrning”). Denna försiktiga modell användes av PI för att identifiera löptiden för de medel som satts in på checkkonton (privatpersoners checkkonton (20)) under perioden 2005–2006 när PI var skyldigt att sätta in alla medel hos den statliga statsförvaltningen (passiv likviditetsförvaltning) och under perioden efter den 1 januari 2007 när PI började investera de medel som samlats in från privatkunders checkkonton i statsobligationer från euroområdet (aktiv likviditetsförvaltning). |
| --- | --- |

(56)

Den försiktiga modell som utvecklades av [...] användes av flera italienska banker för aktiv likviditetsförvaltning när överenskommelsen ingicks, för att fastställa löptiden för deras checkkonton och därefter återspegla denna löptid i en motsvarande investeringsportfölj som en del av deras förvaltning av tillgångar och skulder (”aktiv-passiv styrning”). Denna försiktiga modell användes av PI för att identifiera löptiden för de medel som satts in på checkkonton (privatpersoners checkkonton (20)) under perioden 2005–2006 när PI var skyldigt att sätta in alla medel hos den statliga statsförvaltningen (passiv likviditetsförvaltning) och under perioden efter den 1 januari 2007 när PI började investera de medel som samlats in från privatkunders checkkonton i statsobligationer från euroområdet (aktiv likviditetsförvaltning).

20

3.2.4.1   Passiv kapitalförvaltning

Passiv kapitalförvaltning

| (57) | När det gäller den passiva förvaltningen av PI:s likviditet [...] försökte man, enligt Italien, kvantifiera löptiden för de stabila och volatila delarna i insättningarna som identifierats genom de interna modellerna utifrån checkkontonas historiska volatilitet och kontoinnehavarnas förmodade beteende. En av modellerna (21) visade att cirka två tredjedelar av medlen hade mycket lång löptid och en tredjedel hade en löptid på 0–10 år. Motsvarande investeringsportfölj skulle därmed ha en genomsnittlig löptid på 4,1 år och en Macaulay-löptid (22) på 3,2 år. Enligt en annan modell (23) kommer motsvarande investeringsportfölj att ha en genomsnittlig löptid på 4,9 år och en Macaulay-löptid på 3,8 år (24). |
| --- | --- |

(57)

När det gäller den passiva förvaltningen av PI:s likviditet [...] försökte man, enligt Italien, kvantifiera löptiden för de stabila och volatila delarna i insättningarna som identifierats genom de interna modellerna utifrån checkkontonas historiska volatilitet och kontoinnehavarnas förmodade beteende. En av modellerna (21) visade att cirka två tredjedelar av medlen hade mycket lång löptid och en tredjedel hade en löptid på 0–10 år. Motsvarande investeringsportfölj skulle därmed ha en genomsnittlig löptid på 4,1 år och en Macaulay-löptid (22) på 3,2 år. Enligt en annan modell (23) kommer motsvarande investeringsportfölj att ha en genomsnittlig löptid på 4,9 år och en Macaulay-löptid på 3,8 år (24).

21

22

23

24

3.2.4.2   Aktiv kapitalförvaltning

Aktiv kapitalförvaltning

| (58) | När det gäller den aktiva förvaltningen av PI:s likviditet menar de italienska myndigheterna att [...]-modellen hjälpte PI att fastställa en optimal tillgångsfördelning. Den visade, utifrån en mycket försiktig hypotes, att det var rimligt för PI att utnyttja en tillgångsfördelning med en genomsnittlig löptid på 4–5 år. |
| --- | --- |

(58)

När det gäller den aktiva förvaltningen av PI:s likviditet menar de italienska myndigheterna att [...]-modellen hjälpte PI att fastställa en optimal tillgångsfördelning. Den visade, utifrån en mycket försiktig hypotes, att det var rimligt för PI att utnyttja en tillgångsfördelning med en genomsnittlig löptid på 4–5 år.

3.2.5   Kostnaden för administrering av checkkonton

Kostnaden för administrering av checkkonton

| (59) | När det gäller kostnaden för att samla in och deponera medel från PI-kundernas checkkonton angav de italienska myndigheterna att PI:s analytiska redovisningssystem gör det möjligt att fastställa kostnaden för PI:s verksamhet som helhet men inte kostnaden per produkt. De italienska myndigheterna angav att PI:s marginaler var lägre än motsvarande marginaler inom banksektorn. |
| --- | --- |

(59)

När det gäller kostnaden för att samla in och deponera medel från PI-kundernas checkkonton angav de italienska myndigheterna att PI:s analytiska redovisningssystem gör det möjligt att fastställa kostnaden för PI:s verksamhet som helhet men inte kostnaden per produkt. De italienska myndigheterna angav att PI:s marginaler var lägre än motsvarande marginaler inom banksektorn.

3.2.6   Överensstämmelsen mellan den överenskomna ersättningen och den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader

Överensstämmelsen mellan den överenskomna ersättningen och den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader

| (60) | Enligt Italien innebar överenskommelsen att PI fick ersättning baserat på avkastningen på statsobligationerna, som var Italiens viktigaste finansieringsinstrument. |
| --- | --- |

(60)

Enligt Italien innebar överenskommelsen att PI fick ersättning baserat på avkastningen på statsobligationerna, som var Italiens viktigaste finansieringsinstrument.

| (61) | Enligt överenskommelsen fick PI framför allt ersättning knuten till långfristiga räntor, som var i linje med nivån för de medel som samlats in på checkkontona. Överenskommelsen skyddade även den statliga finansförvaltningen mot negativa marknadsförhållanden, genom att den kunde bryta överenskommelsen om den inte längre var förenlig med kostnaden för alternativa finansieringskällor. |
| --- | --- |

(61)

Enligt överenskommelsen fick PI framför allt ersättning knuten till långfristiga räntor, som var i linje med nivån för de medel som samlats in på checkkontona. Överenskommelsen skyddade även den statliga finansförvaltningen mot negativa marknadsförhållanden, genom att den kunde bryta överenskommelsen om den inte längre var förenlig med kostnaden för alternativa finansieringskällor.

| (62) | Utifrån en jämförelse mellan den överenskomna räntan och den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader hävdade Italien att finansförvaltningens kostnader för medel- och långfristig finansiering var i linje med den ränta som fastställs i överenskommelsen. |
| --- | --- |

(62)

Utifrån en jämförelse mellan den överenskomna räntan och den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader hävdade Italien att finansförvaltningens kostnader för medel- och långfristig finansiering var i linje med den ränta som fastställs i överenskommelsen.

| (63) | Dessutom hävdade Italien i) att den avkastning som anges i överenskommelsen är indexerad enligt parametrar som är knutna till italienska statsskuldväxlar (statliga värdepapper) som är den lämpligaste referensen för den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader, ii) att finansieringens stabilitet, som verifierats med olika statistiska modeller, och den skyldighet som omfattas av PI gör att investeringen till största delen är av permanent natur (utan hänsyn tagen till särskilda säkerhetsåtgärder – t.ex. risken för tidiga uttag, relationens treåriga löptid – som skyddar den statliga finansförvaltningen mot oförutsedda förändringar på marknaden), och iii) att den likviditetsrisk som den statliga finansförvaltningen tar på sig är begränsad, mot bakgrund av den bevisade stabiliteten för medlen på checkkontona, i och med att 10 % av finansieringen har indexerats enligt kortfristiga parametrar. |
| --- | --- |

(63)

Dessutom hävdade Italien i) att den avkastning som anges i överenskommelsen är indexerad enligt parametrar som är knutna till italienska statsskuldväxlar (statliga värdepapper) som är den lämpligaste referensen för den statliga finansförvaltningens finansieringskostnader, ii) att finansieringens stabilitet, som verifierats med olika statistiska modeller, och den skyldighet som omfattas av PI gör att investeringen till största delen är av permanent natur (utan hänsyn tagen till särskilda säkerhetsåtgärder – t.ex. risken för tidiga uttag, relationens treåriga löptid – som skyddar den statliga finansförvaltningen mot oförutsedda förändringar på marknaden), och iii) att den likviditetsrisk som den statliga finansförvaltningen tar på sig är begränsad, mot bakgrund av den bevisade stabiliteten för medlen på checkkontona, i och med att 10 % av finansieringen har indexerats enligt kortfristiga parametrar.

| (64) | När det gäller utlåningsräntans långfristiga element (90 %, som i) till 10 % är knutet till avkastningen på tioåriga italienska statsobligationer och ii) till 80 % är knutet till avkastningen på trettioåriga italienska statsobligationer) ansåg Italien att skyldigheten skiljde sig från den om att investera direkt i italienska statsobligationer som kunde väljas och förvaltas fritt. |
| --- | --- |

(64)

När det gäller utlåningsräntans långfristiga element (90 %, som i) till 10 % är knutet till avkastningen på tioåriga italienska statsobligationer och ii) till 80 % är knutet till avkastningen på trettioåriga italienska statsobligationer) ansåg Italien att skyldigheten skiljde sig från den om att investera direkt i italienska statsobligationer som kunde väljas och förvaltas fritt.

3.2.7   Marknadsmässigheten i den ersättning som PI beviljats för checkkonton som deponerats hos den statliga finansförvaltningen

Marknadsmässigheten i den ersättning som PI beviljats för checkkonton som deponerats hos den statliga finansförvaltningen

| (65) | Utlåningsräntan var marknadsmässig eftersom de medel som deponerades hos den statliga finansförvaltningen var långfristiga. Skälet till detta var att skyldigheten inte var tidsbegränsad och att det fanns stabilitet för de medel som sattes in på PI-kundernas checkkonton och som deponerades hos den statliga finansförvaltningen. Italien ansåg dessutom att skyldigheten förhindrade PI att förvalta finansieringen på ett aktivt och potentiellt förmånligare sätt. Enligt Italiens mening hade PI, i frånvaro av denna skyldighet, kunnat investera 10 % av sin likviditet i kortfristiga obligationer och 90 % i långfristiga obligationer. |
| --- | --- |

(65)

Utlåningsräntan var marknadsmässig eftersom de medel som deponerades hos den statliga finansförvaltningen var långfristiga. Skälet till detta var att skyldigheten inte var tidsbegränsad och att det fanns stabilitet för de medel som sattes in på PI-kundernas checkkonton och som deponerades hos den statliga finansförvaltningen. Italien ansåg dessutom att skyldigheten förhindrade PI att förvalta finansieringen på ett aktivt och potentiellt förmånligare sätt. Enligt Italiens mening hade PI, i frånvaro av denna skyldighet, kunnat investera 10 % av sin likviditet i kortfristiga obligationer och 90 % i långfristiga obligationer.

| (66) | När det gäller marknadsmässigheten i den ränta som betalades till PI lämnade Italien in ett yttrande från PI:s revisorer och administrativa skrivelser från privata banker och konsulter. PI:s revisorer angav att de insatta medlen på checkkontona var stabila till sin natur sett till deras särdrag och tillväxttakt. De privata bankerna och konsulterna (25) höll med om att den avkastning som PI fått på de insatta medlen på checkkontona och som deponerats hos den statliga finansförvaltningen påminde om den marknadsmässiga avkastning som PI hade kunnat uppnå genom att tillämpa lämpliga investerings- och riskförvaltningsstrategier. |
| --- | --- |

(66)

När det gäller marknadsmässigheten i den ränta som betalades till PI lämnade Italien in ett yttrande från PI:s revisorer och administrativa skrivelser från privata banker och konsulter. PI:s revisorer angav att de insatta medlen på checkkontona var stabila till sin natur sett till deras särdrag och tillväxttakt. De privata bankerna och konsulterna (25) höll med om att den avkastning som PI fått på de insatta medlen på checkkontona och som deponerats hos den statliga finansförvaltningen påminde om den marknadsmässiga avkastning som PI hade kunnat uppnå genom att tillämpa lämpliga investerings- och riskförvaltningsstrategier.

25

3.2.7.1   Jämförelse med avkastningen för Poste Vitas produkter

Jämförelse med avkastningen för Poste Vitas produkter

| (67) | Italien anser att den ersättning som PI erhållit på medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen var i linje med ersättningen på de medel som investerats av Poste Vita. Italien hävdar att försäkringar är produkter som kan anses vara jämförbara med checkkonton och att den genomsnittliga räntan på de investerade intäkterna från sådana produkter (t.ex. Posta Più) var 4,68 % under perioden 2002–2006, vilket motsvarar den överenskomna räntan (4,55 %). |
| --- | --- |

(67)

Italien anser att den ersättning som PI erhållit på medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen var i linje med ersättningen på de medel som investerats av Poste Vita. Italien hävdar att försäkringar är produkter som kan anses vara jämförbara med checkkonton och att den genomsnittliga räntan på de investerade intäkterna från sådana produkter (t.ex. Posta Più) var 4,68 % under perioden 2002–2006, vilket motsvarar den överenskomna räntan (4,55 %).

| (68) | Italien anser att checkkonton är finansiella produkter som kan jämföras med livförsäkringar eftersom checkkonton var kortfristiga produkter men i själva verket liknade medelfristiga finansiella instrument med garanterat minimikapital och garanterad minimal avkastning. |
| --- | --- |

(68)

Italien anser att checkkonton är finansiella produkter som kan jämföras med livförsäkringar eftersom checkkonton var kortfristiga produkter men i själva verket liknade medelfristiga finansiella instrument med garanterat minimikapital och garanterad minimal avkastning.

3.2.7.2   Jämförelse med La Banque Postale

Jämförelse med La Banque Postale

| (69) | Enligt Italien tillämpade La Banque Postale (Frankrike) aktiv-passiv styrning som byggde på samma statistiska modell som den som PI tillämpade under den period som bedömningen avser. |
| --- | --- |

(69)

Enligt Italien tillämpade La Banque Postale (Frankrike) aktiv-passiv styrning som byggde på samma statistiska modell som den som PI tillämpade under den period som bedömningen avser.

| (70) | I den statistiska modellen identifieras de stabila och de volatila medel som samlats på checkkonton. Stabila medel investeras i statsobligationer från OECD-länderna och volatila medel i kortfristiga obligationer. På grundval av denna modell uppnådde La Banque Postale en investeringsavkastning på 4,4 % 2005 (jämfört med 3,9 % enligt överenskommelsen). |
| --- | --- |

(70)

I den statistiska modellen identifieras de stabila och de volatila medel som samlats på checkkonton. Stabila medel investeras i statsobligationer från OECD-länderna och volatila medel i kortfristiga obligationer. På grundval av denna modell uppnådde La Banque Postale en investeringsavkastning på 4,4 % 2005 (jämfört med 3,9 % enligt överenskommelsen).

| (71) | Exemplet med La Banque Postale visade närmare bestämt att större avkastningar än dem som anges i överenskommelsen kan uppnås genom en försiktig aktiv-passiv styrning med en genomsnittlig löptid på fem år. |
| --- | --- |

(71)

Exemplet med La Banque Postale visade närmare bestämt att större avkastningar än dem som anges i överenskommelsen kan uppnås genom en försiktig aktiv-passiv styrning med en genomsnittlig löptid på fem år.

3.2.7.3   Jämförelse med andra alternativa investeringsstrategier (aktiv kapitalförvaltning)

Jämförelse med andra alternativa investeringsstrategier (aktiv kapitalförvaltning)

| (72) | För att påvisa att den överenskomna ersättningen inte innebar någon fördel för PI tillhandahöll Italien kommissionen en studie som utförts av [...]. |
| --- | --- |

(72)

För att påvisa att den överenskomna ersättningen inte innebar någon fördel för PI tillhandahöll Italien kommissionen en studie som utförts av [...].

| (73) | I [...]-studien gjordes följande analys:






  a) | Den ersättning som den statliga finansförvaltningen betalat till PI kunde anses vara rimlig av följande skäl:






  1) | Den förväntade löptiden för insättningsbasen, efter avdrag från en teoretiskt mer volatil komponent, är extremt lång och praktiskt taget oändlig. |
| --- | --- | --- | --- |

(73)

I [...]-studien gjordes följande analys:

a)

Den ersättning som den statliga finansförvaltningen betalat till PI kunde anses vara rimlig av följande skäl:

1)

Den förväntade löptiden för insättningsbasen, efter avdrag från en teoretiskt mer volatil komponent, är extremt lång och praktiskt taget oändlig.

| 2) | Insättningsbasens egenskaper överförs enligt lag till den statliga finansförvaltningen. |
| --- | --- |

2)

Insättningsbasens egenskaper överförs enligt lag till den statliga finansförvaltningen.

| 3) | Indexeringen av betalningarna från den statliga finansförvaltningen baseras till 10 % på tolvmånaders statsskuldväxlar (den mest volatila komponenten), till 10 % på tioåriga italienska statsobligationer (den komponent som enligt mer konservativa antaganden eventuellt skulle kunna falla över tid) och till 80 % på trettioåriga italienska statsobligationer. |
| --- | --- |

3)

Indexeringen av betalningarna från den statliga finansförvaltningen baseras till 10 % på tolvmånaders statsskuldväxlar (den mest volatila komponenten), till 10 % på tioåriga italienska statsobligationer (den komponent som enligt mer konservativa antaganden eventuellt skulle kunna falla över tid) och till 80 % på trettioåriga italienska statsobligationer.

| 4) | Skyldigheten gör att relationen mellan PI och den statliga finansförvaltningen är av permanent natur. |
| --- | --- |

4)

Skyldigheten gör att relationen mellan PI och den statliga finansförvaltningen är av permanent natur.

| 5) | Begränsningarna som införts för PI som insättare omfattar implicita kostnader och åtaganden:






  a) | Deponeringen hos den statliga finansförvaltningen kan inte betraktas som en kortfristig, ”riskfri” tillgång med tanke på PI:s permanenta skyldighet att deponera medel hos finansförvaltningen. |
| --- | --- | --- |

5)

Begränsningarna som införts för PI som insättare omfattar implicita kostnader och åtaganden:

a)

Deponeringen hos den statliga finansförvaltningen kan inte betraktas som en kortfristig, ”riskfri” tillgång med tanke på PI:s permanenta skyldighet att deponera medel hos finansförvaltningen.

| b) | PI förhindras att ägna sig åt aktiv kapitalförvaltning (den kvantitativa analys som utförts av [...] syftar till att fastställa vilka kostnader detta medför). |
| --- | --- |

b)

PI förhindras att ägna sig åt aktiv kapitalförvaltning (den kvantitativa analys som utförts av [...] syftar till att fastställa vilka kostnader detta medför).

| b) | En jämförelse mellan PI:s räntemarginal med räntemarginalen hos jämförbara banker i den privata sektorn visade att kostnaden för PI:s insättningar från privatkunder ligger i linje med kostnaden för privatkunders insättningar hos banker i den privata sektorn. Dessutom är den räntemarginal som bankerna i den privata sektorn uppnår på den komponent som härrör från insättningar betydligt högre än PI:s, vilket enligt [...] bevisar att PI inte beviljats något statligt stöd. |
| --- | --- |

b)

En jämförelse mellan PI:s räntemarginal med räntemarginalen hos jämförbara banker i den privata sektorn visade att kostnaden för PI:s insättningar från privatkunder ligger i linje med kostnaden för privatkunders insättningar hos banker i den privata sektorn. Dessutom är den räntemarginal som bankerna i den privata sektorn uppnår på den komponent som härrör från insättningar betydligt högre än PI:s, vilket enligt [...] bevisar att PI inte beviljats något statligt stöd.

| c) | En jämförelse mellan PI:s snedfördelade löptider och löptiderna hos PI:s motsvarigheter i den privata sektorn visade att PI:s insättningsbas, som försiktigt uppskattas till minst 60,8 % av den totala volymen, har en ”praktiskt taget oändlig” löptid. Enligt överenskommelsen använder PI intäkterna från sin insättningsbas till att finansiera en långfristig tillgång som insättningen hos den statliga finansförvaltningen. För att kunna fastställa beteendet hos bankerna i den privata sektorn analyserades räkenskaperna i banker som är specialiserade på att finansiera den offentliga sektorn (t.ex. Dexia och Depfa). Dessa banker uppför sig på samma sätt. Banker i den offentliga sektorn finansierar i själva verket sina egna behov till uppskattningsvis 50 % på medellång och lång sikt och finansierar resten genom återköpstransaktioner med Europeiska centralbanken och interbankinsättningar. Vidare investerar de sina totala investeringar i illikvida tillgångar i den offentliga sektorn som utfärdas av stater eller lokala myndigheter, i regel med löptider på mellan 10 och 50 år. |
| --- | --- |

c)

En jämförelse mellan PI:s snedfördelade löptider och löptiderna hos PI:s motsvarigheter i den privata sektorn visade att PI:s insättningsbas, som försiktigt uppskattas till minst 60,8 % av den totala volymen, har en ”praktiskt taget oändlig” löptid. Enligt överenskommelsen använder PI intäkterna från sin insättningsbas till att finansiera en långfristig tillgång som insättningen hos den statliga finansförvaltningen. För att kunna fastställa beteendet hos bankerna i den privata sektorn analyserades räkenskaperna i banker som är specialiserade på att finansiera den offentliga sektorn (t.ex. Dexia och Depfa). Dessa banker uppför sig på samma sätt. Banker i den offentliga sektorn finansierar i själva verket sina egna behov till uppskattningsvis 50 % på medellång och lång sikt och finansierar resten genom återköpstransaktioner med Europeiska centralbanken och interbankinsättningar. Vidare investerar de sina totala investeringar i illikvida tillgångar i den offentliga sektorn som utfärdas av stater eller lokala myndigheter, i regel med löptider på mellan 10 och 50 år.

| d) | En kvantitativ analys gjordes för att bevisa nyttan med aktiv kapitalförvaltning baserat på PI:s investeringar i en portfölj av europeiska statsobligationer med början i mars 2007. Analysen bestod av två delar, varav den ena baserades på analysen av den eventuella tidigare utvecklingen och den andra på den framtida utvecklingen:






  1) | [...] retroaktiv tillämpning av kapitalförvaltningsstrategier för PI:s insättningsportfölj, varav den ena gäller en löptid motsvarande portföljens löptid i [...]-studien som genomfördes enligt VaR-metoden (referensportföljen) och den andra (den taktiska strategin) tillämpar de kriterier och investeringsbegränsningar som för närvarande används av PI. Den sistnämnda strategin bygger på en automatisk kvantitativ modell. Avkastningen under de senaste tio åren enligt den taktiska strategin hade varit cirka 1,62 % högre än avkastningen enligt överenskommelsen under samma period (dock utan hänsyn tagen till transaktionskostnaderna). Avkastningen som erhölls under tvåårsperioden 2005–2006 (2,45 %) skulle dock ha varit lägre än avkastningen enligt överenskommelsen (4,14 %). |
| --- | --- | --- |

d)

En kvantitativ analys gjordes för att bevisa nyttan med aktiv kapitalförvaltning baserat på PI:s investeringar i en portfölj av europeiska statsobligationer med början i mars 2007. Analysen bestod av två delar, varav den ena baserades på analysen av den eventuella tidigare utvecklingen och den andra på den framtida utvecklingen:

1)

[...] retroaktiv tillämpning av kapitalförvaltningsstrategier för PI:s insättningsportfölj, varav den ena gäller en löptid motsvarande portföljens löptid i [...]-studien som genomfördes enligt VaR-metoden (referensportföljen) och den andra (den taktiska strategin) tillämpar de kriterier och investeringsbegränsningar som för närvarande används av PI. Den sistnämnda strategin bygger på en automatisk kvantitativ modell. Avkastningen under de senaste tio åren enligt den taktiska strategin hade varit cirka 1,62 % högre än avkastningen enligt överenskommelsen under samma period (dock utan hänsyn tagen till transaktionskostnaderna). Avkastningen som erhölls under tvåårsperioden 2005–2006 (2,45 %) skulle dock ha varit lägre än avkastningen enligt överenskommelsen (4,14 %).

| 2) | [...] identifierade vissa lösningar för kapitalförvaltning som PI skulle kunna tillämpa i framtiden för att erhålla en avkastning som är högre än den som man skulle få genom passiv investering i statsobligationer utan att detta skulle medföra ytterligare betydande risker. Som bevis på sådana strategier gavs följande utförliga beskrivning i [...]-studien:






  a) | Strategier som bygger på försäljning av köpoptioner på statsobligationer, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...]. |
| --- | --- | --- |

2)

[...] identifierade vissa lösningar för kapitalförvaltning som PI skulle kunna tillämpa i framtiden för att erhålla en avkastning som är högre än den som man skulle få genom passiv investering i statsobligationer utan att detta skulle medföra ytterligare betydande risker. Som bevis på sådana strategier gavs följande utförliga beskrivning i [...]-studien:

a)

Strategier som bygger på försäljning av köpoptioner på statsobligationer, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...].

| b) | Skapandet av en syntetisk statsobligation från euroområdet, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...]. |
| --- | --- |

b)

Skapandet av en syntetisk statsobligation från euroområdet, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...].

| c) | Förvaltning av en del av befintliga realisationsvinster på portföljen, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...]. |
| --- | --- |

c)

Förvaltning av en del av befintliga realisationsvinster på portföljen, som skulle ge en extra avkastning 2008 på [...].

| d) | Byten av obligationer i portföljen, vilket skulle ge en extra avkastning 2008 på [...]. |
| --- | --- |

d)

Byten av obligationer i portföljen, vilket skulle ge en extra avkastning 2008 på [...].

| (74) | När det gäller jämförelsen mellan ersättningen för insättningar hos den statliga finansförvaltningen och den ersättning som erbjuds genom strategier för aktiv kapitalförvaltning angav Italien att jämförelsen måste göras över en betydande tidshorisont – tio år – så att den omfattar en fullständig konjunkturcykel. Därför jämförde [...] avkastningen enligt överenskommelsen med avkastningen från alternativa strategier under en tioårsperiod och inte kortare tid än så. Vid stigande räntor tenderar därför portföljer med fast ränta att underprestera jämfört med portföljer med rörlig ränta, medan det motsatta sker vid sjunkande räntor. |
| --- | --- |

(74)

När det gäller jämförelsen mellan ersättningen för insättningar hos den statliga finansförvaltningen och den ersättning som erbjuds genom strategier för aktiv kapitalförvaltning angav Italien att jämförelsen måste göras över en betydande tidshorisont – tio år – så att den omfattar en fullständig konjunkturcykel. Därför jämförde [...] avkastningen enligt överenskommelsen med avkastningen från alternativa strategier under en tioårsperiod och inte kortare tid än så. Vid stigande räntor tenderar därför portföljer med fast ränta att underprestera jämfört med portföljer med rörlig ränta, medan det motsatta sker vid sjunkande räntor.

| (75) | Enligt Italien kan investeringsportföljer med rörliga räntor jämföras med sådana med fasta räntor under en tioårsperiod, eftersom realisationsvinster och realisationsförluster tenderar att ta ut varandra. Avkastningen på portföljer med fast ränta under en tioårsperiod ligger i stort sett i linje med avkastningen från portföljer med rörlig ränta. En aktiv kapitalförvaltning ger helt klart en bättre avkastning än den passiva (”parametriska”) kapitalförvaltning som anges i överenskommelsen (avkastningen på den femåriga referens som använts av [...] ligger till exempel i linje med den överenskomna avkastningen, som har en mycket längre löptid). |
| --- | --- |

(75)

Enligt Italien kan investeringsportföljer med rörliga räntor jämföras med sådana med fasta räntor under en tioårsperiod, eftersom realisationsvinster och realisationsförluster tenderar att ta ut varandra. Avkastningen på portföljer med fast ränta under en tioårsperiod ligger i stort sett i linje med avkastningen från portföljer med rörlig ränta. En aktiv kapitalförvaltning ger helt klart en bättre avkastning än den passiva (”parametriska”) kapitalförvaltning som anges i överenskommelsen (avkastningen på den femåriga referens som använts av [...] ligger till exempel i linje med den överenskomna avkastningen, som har en mycket längre löptid).

| (76) | Italien ansåg vidare att kommissionen borde skilja mellan risk på kort sikt och risk på längre sikt. Värdet på värdepapper med fast ränta och med en löptid på tio år kan variera mycket på kort sikt, men över hela tioårsperioden ger obligationer med fast ränta en avkastning som är mycket pålitlig (eftersom den är fast). Som helhet betraktat brukar avkastningen på portföljer med fast ränta ligga i linje med avkastning på portföljer med rörlig ränta, även om de sistnämnda i själva verket är mer riskabla (eftersom avkastningen påverkas av räntenivåernas årliga variationer). |
| --- | --- |

(76)

Italien ansåg vidare att kommissionen borde skilja mellan risk på kort sikt och risk på längre sikt. Värdet på värdepapper med fast ränta och med en löptid på tio år kan variera mycket på kort sikt, men över hela tioårsperioden ger obligationer med fast ränta en avkastning som är mycket pålitlig (eftersom den är fast). Som helhet betraktat brukar avkastningen på portföljer med fast ränta ligga i linje med avkastning på portföljer med rörlig ränta, även om de sistnämnda i själva verket är mer riskabla (eftersom avkastningen påverkas av räntenivåernas årliga variationer).

| (77) | Äkta alternativa investeringsstrategier som är flexibla och kan baseras på samtliga finansiella instrument som står till buds på marknaden ökar dessutom möjligheterna att erhålla bättre resultat än vid passiva investeringar såsom överenskommelsen. |
| --- | --- |

(77)

Äkta alternativa investeringsstrategier som är flexibla och kan baseras på samtliga finansiella instrument som står till buds på marknaden ökar dessutom möjligheterna att erhålla bättre resultat än vid passiva investeringar såsom överenskommelsen.

| (78) | Vidare påpekade Italien att den framtida ränteutvecklingen var okänd när överenskommelsen ingicks med den statliga finansförvaltningen. Valet av variabla parametrar i överenskommelsen var enligt Italien ekonomiskt förnuftigt, eftersom det var rättvist för båda parter, dvs. PI och den statliga finansförvaltningen. Möjligheten att se över överenskommelsen efter tre år och bryta den varje år innebar att endera part kunde frånträda överenskommelsen om ersättningen hade blivit orättvis eller ologisk, på grund av nya marknadsräntor. |
| --- | --- |

(78)

Vidare påpekade Italien att den framtida ränteutvecklingen var okänd när överenskommelsen ingicks med den statliga finansförvaltningen. Valet av variabla parametrar i överenskommelsen var enligt Italien ekonomiskt förnuftigt, eftersom det var rättvist för båda parter, dvs. PI och den statliga finansförvaltningen. Möjligheten att se över överenskommelsen efter tre år och bryta den varje år innebar att endera part kunde frånträda överenskommelsen om ersättningen hade blivit orättvis eller ologisk, på grund av nya marknadsräntor.

| (79) | [...]-studien visade även att skyldigheten skapade alternativkostnader och -risker för PI genom att antalet investeringsalternativ begränsades. Insättningen hos den statliga finansförvaltningen var uteslutande kopplad till Italiens kreditrisk, vilket gjorde det omöjligt för PI att försöka hitta diversifierade investeringsalternativ på marknaden för europeiska statsobligationer. Kreditrisken förvärrades dessutom av likviditetsrisken på grund av insättningarnas långfristiga natur och eftersom det inte fanns rätt till förtida inlösen. |
| --- | --- |

(79)

[...]-studien visade även att skyldigheten skapade alternativkostnader och -risker för PI genom att antalet investeringsalternativ begränsades. Insättningen hos den statliga finansförvaltningen var uteslutande kopplad till Italiens kreditrisk, vilket gjorde det omöjligt för PI att försöka hitta diversifierade investeringsalternativ på marknaden för europeiska statsobligationer. Kreditrisken förvärrades dessutom av likviditetsrisken på grund av insättningarnas långfristiga natur och eftersom det inte fanns rätt till förtida inlösen.

| (80) | Italien motiverade jämförelsen mellan överenskommelsens mekanism (som bygger på rörliga räntor) och de kvantitativa modeller som används av [...] och som syftar till att bevisa nyttan med en aktiv kapitalförvaltning (baserad på fasta räntor) med att investeringar med fast avkastning är normal praxis för marknadsaktörer som handlar med obligationer och för PI sedan 2007. Italien hävdade även att jämförelsen mellan överenskommelsens mekanism och de kvantitativa modeller som används av RBS måste analyseras mot bakgrund av jämförelsen mellan passiv och aktiv kapitalförvaltning snarare än mellan de båda ersättningsmekanismer som bygger på fast och rörlig ränta. |
| --- | --- |

(80)

Italien motiverade jämförelsen mellan överenskommelsens mekanism (som bygger på rörliga räntor) och de kvantitativa modeller som används av [...] och som syftar till att bevisa nyttan med en aktiv kapitalförvaltning (baserad på fasta räntor) med att investeringar med fast avkastning är normal praxis för marknadsaktörer som handlar med obligationer och för PI sedan 2007. Italien hävdade även att jämförelsen mellan överenskommelsens mekanism och de kvantitativa modeller som används av RBS måste analyseras mot bakgrund av jämförelsen mellan passiv och aktiv kapitalförvaltning snarare än mellan de båda ersättningsmekanismer som bygger på fast och rörlig ränta.

| (81) | Avslutningsvis hävdade Italien att överenskommelsens mekanismer som bygger på kortfristig ränta på den volatila komponenten av medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen ger en korrekt uppskattning av den verkliga kreditrisk som finansförvaltningen står för. |
| --- | --- |

(81)

Avslutningsvis hävdade Italien att överenskommelsens mekanismer som bygger på kortfristig ränta på den volatila komponenten av medlen som deponerats hos den statliga finansförvaltningen ger en korrekt uppskattning av den verkliga kreditrisk som finansförvaltningen står för.

3.2.8   Kommentarer på ABI:s synpunkter

Kommentarer på ABI:s synpunkter

| (82) | Enligt de italienska myndigheterna kunde inte räntan på insättningen hos den statliga finansförvaltningen vara kortfristig (t.ex. räntan på tolvmånaders statsskuldväxlar) på grund av insättningarnas stabilitet. |
| --- | --- |

(82)

Enligt de italienska myndigheterna kunde inte räntan på insättningen hos den statliga finansförvaltningen vara kortfristig (t.ex. räntan på tolvmånaders statsskuldväxlar) på grund av insättningarnas stabilitet.

| (83) | Italien angav att om man utgår från 2005 som referensår (som ABI gjorde) blir analysen missvisande eftersom 2005 var det år när räntorna på kortfristiga statsskuldväxlar var som lägst. |
| --- | --- |

(83)

Italien angav att om man utgår från 2005 som referensår (som ABI gjorde) blir analysen missvisande eftersom 2005 var det år när räntorna på kortfristiga statsskuldväxlar var som lägst.

| (84) | När det gäller ABI:s jämförelse med den avkastning som CDP erhöll på den likviditet som deponerats hos den statliga finansförvaltningen (en avkastning motsvarande en rörlig sexmånaders ränta som beräknats som det enkla aritmetiska genomsnittet av bruttoräntan för sexmånaders statsskuldväxlar och det månadsvis angivna Rendistato-indexet) hävdade Italien att CDP inte kan jämföras med PI eftersom det är ett annat företag vad gäller struktur, verksamhet, verksamhetsmål, drift, organisation och investeringsstrategier. Italien hävdade även att eftersom det månadsvis angivna Rendistato-indexet motsvarar en medel- till långfristig räntenivå motsäger ABI sig självt genom att hävda att PI:s likviditet som deponerats hos den statliga finansförvaltningen bör ersättas enligt kortfristiga parametrar. |
| --- | --- |

(84)

När det gäller ABI:s jämförelse med den avkastning som CDP erhöll på den likviditet som deponerats hos den statliga finansförvaltningen (en avkastning motsvarande en rörlig sexmånaders ränta som beräknats som det enkla aritmetiska genomsnittet av bruttoräntan för sexmånaders statsskuldväxlar och det månadsvis angivna Rendistato-indexet) hävdade Italien att CDP inte kan jämföras med PI eftersom det är ett annat företag vad gäller struktur, verksamhet, verksamhetsmål, drift, organisation och investeringsstrategier. Italien hävdade även att eftersom det månadsvis angivna Rendistato-indexet motsvarar en medel- till långfristig räntenivå motsäger ABI sig självt genom att hävda att PI:s likviditet som deponerats hos den statliga finansförvaltningen bör ersättas enligt kortfristiga parametrar.

| (85) | Italien påpekar även att eftersom de medel som samlats hos den statliga finansförvaltningen är unika blir det svårt att identifiera ett enstaka utbytesinstrument. Checkkontonas stabilitet gör det dock möjligt att jämföra de medel som deponerats hos den statliga finansförvaltning med de som mestadels samlas in med hjälp av långfristiga obligationer. Checkkontonas stabilitet gör en jämförelse med kortfristiga (tolvmånaders) statsskuldväxlar irrelevant. |
| --- | --- |

(85)

Italien påpekar även att eftersom de medel som samlats hos den statliga finansförvaltningen är unika blir det svårt att identifiera ett enstaka utbytesinstrument. Checkkontonas stabilitet gör det dock möjligt att jämföra de medel som deponerats hos den statliga finansförvaltning med de som mestadels samlas in med hjälp av långfristiga obligationer. Checkkontonas stabilitet gör en jämförelse med kortfristiga (tolvmånaders) statsskuldväxlar irrelevant.

4.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

4.1   Förekomsten av stöd

Förekomsten av stöd

| (86) | För att fastställa om en åtgärd utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste kommissionen avgöra i) om åtgärden beviljats av staten eller via statliga medel, ii) om åtgärden medför en ekonomisk fördel, iii) om åtgärden kan snedvrida konkurrensen genom att främja vissa företag eller produktionen av vissa varor och iv) om åtgärden påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Alla dessa villkor måste vara uppfyllda för att en åtgärd ska utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(86)

För att fastställa om en åtgärd utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget måste kommissionen avgöra i) om åtgärden beviljats av staten eller via statliga medel, ii) om åtgärden medför en ekonomisk fördel, iii) om åtgärden kan snedvrida konkurrensen genom att främja vissa företag eller produktionen av vissa varor och iv) om åtgärden påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Alla dessa villkor måste vara uppfyllda för att en åtgärd ska utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (87) | Tribunalen ogiltigförklarade 2008 års beslut genom avgörandet 2013. Tribunalen ansåg framför allt att kommissionen hade gjort ett uppenbart misstag genom att konstatera att åtgärden inte utgjorde statligt stöd, baserat på den positiva skillnaden mellan räntan enligt överenskommelsen och den ränta som skulle ha getts till en försiktig privat låntagare. För att påvisa att åtgärden faktiskt medförde en ekonomisk fördel borde kommissionen tydligt ha visat att PI utan skyldigheten rimligen inte hade kunnat få en högre eller motsvarande avkastning jämfört med räntan enligt överenskommelsen genom att investera de insatta medlen från checkkontona på marknaden. |
| --- | --- |

(87)

Tribunalen ogiltigförklarade 2008 års beslut genom avgörandet 2013. Tribunalen ansåg framför allt att kommissionen hade gjort ett uppenbart misstag genom att konstatera att åtgärden inte utgjorde statligt stöd, baserat på den positiva skillnaden mellan räntan enligt överenskommelsen och den ränta som skulle ha getts till en försiktig privat låntagare. För att påvisa att åtgärden faktiskt medförde en ekonomisk fördel borde kommissionen tydligt ha visat att PI utan skyldigheten rimligen inte hade kunnat få en högre eller motsvarande avkastning jämfört med räntan enligt överenskommelsen genom att investera de insatta medlen från checkkontona på marknaden.

| (88) | I denna bedömning fastställs det därför huruvida det hela medförde en ekonomisk fördel och att stödet inte utgör statligt stöd om så inte är fallet, i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(88)

I denna bedömning fastställs det därför huruvida det hela medförde en ekonomisk fördel och att stödet inte utgör statligt stöd om så inte är fallet, i enlighet med artikel 107.1 i EUF-fördraget.

| (89) | Kommissionen anser att vederbörlig hänsyn bör tas till investeringsrisken och hur denna interagerar med risker som härrör från PI:s skulder (dvs. kundernas samlade insättningar) utifrån ett tillgångs-/skuldförvaltningsperspektiv när man jämför överenskommelsen och de alternativa investeringar som ställs till PI:s förfogande utan skyldigheten. Jämförelsen bör sedan göras antingen mellan avkastningen enligt överenskommelsen och avkastningen på investeringar med liknande risknivå som överenskommelsens eller mellan riskjusterade avkastningar. |
| --- | --- |

(89)

Kommissionen anser att vederbörlig hänsyn bör tas till investeringsrisken och hur denna interagerar med risker som härrör från PI:s skulder (dvs. kundernas samlade insättningar) utifrån ett tillgångs-/skuldförvaltningsperspektiv när man jämför överenskommelsen och de alternativa investeringar som ställs till PI:s förfogande utan skyldigheten. Jämförelsen bör sedan göras antingen mellan avkastningen enligt överenskommelsen och avkastningen på investeringar med liknande risknivå som överenskommelsens eller mellan riskjusterade avkastningar.

| (90) | Kommissionen påminner också om att PI:s eventuella fördelar av överenskommelsen måste analyseras på förhand. Den avkastning som finns tillgänglig inom de alternativa instrumenten bör uppskattas utifrån den information som parterna förfogade över när överenskommelsen ingicks. |
| --- | --- |

(90)

Kommissionen påminner också om att PI:s eventuella fördelar av överenskommelsen måste analyseras på förhand. Den avkastning som finns tillgänglig inom de alternativa instrumenten bör uppskattas utifrån den information som parterna förfogade över när överenskommelsen ingicks.

| (91) | Kommissionen började med att granska de jämförelser som Italien lämnat in och som sammanfattas i avsnitt 3.2.7. Italien hävdade att de alternativa investeringar som hade kunnat finnas tillgängliga för PI utan skyldigheten gav avkastningar som liknade eller översteg dem som fastställts i överenskommelsen och att detta visade att överenskommelsen inte innebar någon fördel för PI. Kommissionen konstaterade att det saknas bevis för att de föreslagna alternativa investeringarna är jämförbara med överenskommelsen ur ett riskperspektiv. De kan därför inte tjäna som underlag för tribunalens bedömning, eftersom det inte kan dras någon relevant slutsats om huruvida överenskommelsen innebar en fördel för PI.






  — | I den jämförande analysen av PI:s försäkringsverksamhet (se skälen 67–68) hävdar Italien att livförsäkringar är jämförbara med checkkonton och att riskerna med investeringarna bakom sådana produkter kan jämföras med de risker som är kopplade till överenskommelsen. Italien bevisar dock inte detta. |
| --- | --- | --- |

(91)

Kommissionen började med att granska de jämförelser som Italien lämnat in och som sammanfattas i avsnitt 3.2.7. Italien hävdade att de alternativa investeringar som hade kunnat finnas tillgängliga för PI utan skyldigheten gav avkastningar som liknade eller översteg dem som fastställts i överenskommelsen och att detta visade att överenskommelsen inte innebar någon fördel för PI. Kommissionen konstaterade att det saknas bevis för att de föreslagna alternativa investeringarna är jämförbara med överenskommelsen ur ett riskperspektiv. De kan därför inte tjäna som underlag för tribunalens bedömning, eftersom det inte kan dras någon relevant slutsats om huruvida överenskommelsen innebar en fördel för PI.

—

I den jämförande analysen av PI:s försäkringsverksamhet (se skälen 67–68) hävdar Italien att livförsäkringar är jämförbara med checkkonton och att riskerna med investeringarna bakom sådana produkter kan jämföras med de risker som är kopplade till överenskommelsen. Italien bevisar dock inte detta.

| — | I den jämförande analysen av La Banque Postales investeringsstrategi (se skälen 69–71) bevisar inte Italien att La Banque Postales skuldprofil överensstämmer med PI:s eller att La Banque Postales investeringsprofil motsvarar PI:s investeringsprofil enligt överenskommelsen. |
| --- | --- |

—

I den jämförande analysen av La Banque Postales investeringsstrategi (se skälen 69–71) bevisar inte Italien att La Banque Postales skuldprofil överensstämmer med PI:s eller att La Banque Postales investeringsprofil motsvarar PI:s investeringsprofil enligt överenskommelsen.

| — | I den jämförande analysen av andra investeringsstrategier, såsom presenteras i [...]-studien (se skälen 72–81) beaktas PI:s skuldprofil på vederbörligt sätt i enlighet med den bedömning som gjorts av [...] (se skälen 53–58), och vidare presenteras ett syntetiskt riskmått, dvs. avkastningarnas volatilitet. Kommissionen noterade dock att de föreslagna alternativa investeringarna omfattas av en annan risknivå än överenskommelsen och att avkastningen på dessa alternativa investeringar – utan en riskjustering – inte kan jämföras med den avkastning som överenskommelsen kan ge. |
| --- | --- |

—

I den jämförande analysen av andra investeringsstrategier, såsom presenteras i [...]-studien (se skälen 72–81) beaktas PI:s skuldprofil på vederbörligt sätt i enlighet med den bedömning som gjorts av [...] (se skälen 53–58), och vidare presenteras ett syntetiskt riskmått, dvs. avkastningarnas volatilitet. Kommissionen noterade dock att de föreslagna alternativa investeringarna omfattas av en annan risknivå än överenskommelsen och att avkastningen på dessa alternativa investeringar – utan en riskjustering – inte kan jämföras med den avkastning som överenskommelsen kan ge.

| (92) | Italien hävdade dessutom att avsaknaden av en fördel för PI på förhand var en följd av möjligheten – som både PI och staten hade – att bryta överenskommelsen varje år, om ersättningen hade blivit orättvis (se skäl 78). Kommissionen ansåg dock inte att detta uteslöt någon eventuell fördel för PI. Möjligheten kunde inte utnyttjas det första året och Italien hade ingen skyldighet att göra det efterföljande år, även om det hade varit passande. |
| --- | --- |

(92)

Italien hävdade dessutom att avsaknaden av en fördel för PI på förhand var en följd av möjligheten – som både PI och staten hade – att bryta överenskommelsen varje år, om ersättningen hade blivit orättvis (se skäl 78). Kommissionen ansåg dock inte att detta uteslöt någon eventuell fördel för PI. Möjligheten kunde inte utnyttjas det första året och Italien hade ingen skyldighet att göra det efterföljande år, även om det hade varit passande.

| (93) | Baserat på det ovanstående konstaterar kommissionen att Italiens argument är otillräckliga för att en meningsfull slutsats ska kunna dras om huruvida överenskommelsen innebar en fördel för PI. Kommissionen tillämpade därefter den bedömning som tribunalen beskriver i ärendet. För detta uppskattade kommissionen de förväntade avkastningarna/riskerna med en stor uppsättning alternativa investeringsstrategier, som finns att tillgå utan skyldigheten. För att få tekniskt stöd kring dessa frågor valde kommissionen universitetet i Perugia via en upphandling, vars experter inkom med en rapport i november 2015 (nedan kallad expertrapporten). |
| --- | --- |

(93)

Baserat på det ovanstående konstaterar kommissionen att Italiens argument är otillräckliga för att en meningsfull slutsats ska kunna dras om huruvida överenskommelsen innebar en fördel för PI. Kommissionen tillämpade därefter den bedömning som tribunalen beskriver i ärendet. För detta uppskattade kommissionen de förväntade avkastningarna/riskerna med en stor uppsättning alternativa investeringsstrategier, som finns att tillgå utan skyldigheten. För att få tekniskt stöd kring dessa frågor valde kommissionen universitetet i Perugia via en upphandling, vars experter inkom med en rapport i november 2015 (nedan kallad expertrapporten).

expertrapporten

4.2   Sammanfattning av expertrapporten

Sammanfattning av expertrapporten

| (94) | I expertrapporten granskas PI:s investering enligt skyldigheten, vars avkastning regleras i överenskommelsen, och eventuella alternativa marknadsinvesteringsstrategier som PI kunde ha övervägt utan skyldigheten under perioden 2005–2007 för de medel som insamlats via checkkonton. I rapporten uppskattas även respektive lönsamhetsprofiler enbart utifrån den information som PI hade till sitt förfogande när investeringen gjordes. |
| --- | --- |

(94)

I expertrapporten granskas PI:s investering enligt skyldigheten, vars avkastning regleras i överenskommelsen, och eventuella alternativa marknadsinvesteringsstrategier som PI kunde ha övervägt utan skyldigheten under perioden 2005–2007 för de medel som insamlats via checkkonton. I rapporten uppskattas även respektive lönsamhetsprofiler enbart utifrån den information som PI hade till sitt förfogande när investeringen gjordes.

| (95) | I expertrapporten simuleras hur utvecklingen av PI:s skulder (dvs. insättningar) förväntas bli över tid. Eftersom skulderna utgörs av fordringar från insättare kan PI endast investera sådana medel som insättarna inte tar ut. Experterna uppskattar därmed så kallade skuldmönster (liability patterns, LP) som visar hur mycket medel som PI förväntas förfoga över under en viss tidsperiod och därmed kan investera. För denna uppskattning görs det i expertrapporten åtskillnad mellan de stabila och de volatila komponenterna i skulderna. Endast stabila komponenter kan investeras i tillgångar med kort eller lång löptid enligt det uppskattade skuldmönstret. |
| --- | --- |

(95)

I expertrapporten simuleras hur utvecklingen av PI:s skulder (dvs. insättningar) förväntas bli över tid. Eftersom skulderna utgörs av fordringar från insättare kan PI endast investera sådana medel som insättarna inte tar ut. Experterna uppskattar därmed så kallade skuldmönster (liability patterns, LP) som visar hur mycket medel som PI förväntas förfoga över under en viss tidsperiod och därmed kan investera. För denna uppskattning görs det i expertrapporten åtskillnad mellan de stabila och de volatila komponenterna i skulderna. Endast stabila komponenter kan investeras i tillgångar med kort eller lång löptid enligt det uppskattade skuldmönstret.

| (96) | I expertgruppen behandlas två skuldmönster – LP1 och LP2 – som skiljer sig åt i hur den stabila komponenten i insättningarna hanteras (dvs. den del som inte tas ut under de närmaste 30 åren enligt modelleringsantagandena). I expertrapporten antas det i bägge scenarierna att de insamlade medlen kommer att minska totalt sett över tid på grund av uttag av insättningar på checkkonton. I LP1 fördelas utflöden med en modellerad löptid på över 30 år proportionerligt över en 30-årsperiod. I LP2 allokeras alla utflöden med en modellerad löptid på över 30 år till utflödet år 30. Enligt de antaganden som görs i expertrapporten är skillnaden betydande eftersom cirka 60 % av alla insättningar kommer att tas ut efter 30 år enligt modellen. Med detta som utgångspunkt sker utflöden enligt LP1 regelbundet mellan 1 och 30 år medan endast 40 % av utflödena sker mellan 1 och 30 år och 60 % först år 30 enligt LP2. |
| --- | --- |

(96)

I expertgruppen behandlas två skuldmönster – LP1 och LP2 – som skiljer sig åt i hur den stabila komponenten i insättningarna hanteras (dvs. den del som inte tas ut under de närmaste 30 åren enligt modelleringsantagandena). I expertrapporten antas det i bägge scenarierna att de insamlade medlen kommer att minska totalt sett över tid på grund av uttag av insättningar på checkkonton. I LP1 fördelas utflöden med en modellerad löptid på över 30 år proportionerligt över en 30-årsperiod. I LP2 allokeras alla utflöden med en modellerad löptid på över 30 år till utflödet år 30. Enligt de antaganden som görs i expertrapporten är skillnaden betydande eftersom cirka 60 % av alla insättningar kommer att tas ut efter 30 år enligt modellen. Med detta som utgångspunkt sker utflöden enligt LP1 regelbundet mellan 1 och 30 år medan endast 40 % av utflödena sker mellan 1 och 30 år och 60 % först år 30 enligt LP2.

| (97) | När det gäller frågan om vilket av de två skuldmönstren som vore det lämpligare antagandet framhålls det mindre konservativa skuldmönstret LP2 i expertrapporten. Som stöd för denna slutsats anges det i expertrapporten att PI skiljer sig från en vanlig affärsbank i det att i) PI inte omfattades av den reglering som gällde för banker och därmed inte av kravet på högre kapitalnivå för mer långsiktiga investeringar och att ii) PI inte är utsatt för samma risk för massiva uttag och likviditetskriser som en vanlig bank, eftersom många investerare anser att PI är detsamma som italienska staten. Enligt expertrapporten ligger denna uppfattning i linje med förväntningen att italienska staten, vid en likviditetskris, skulle vara tvungen att finansiera all insolvens vid PI för att undvika spridningseffekter som medför en sämre kreditvärdighet för hela den offentliga skulden. |
| --- | --- |

(97)

När det gäller frågan om vilket av de två skuldmönstren som vore det lämpligare antagandet framhålls det mindre konservativa skuldmönstret LP2 i expertrapporten. Som stöd för denna slutsats anges det i expertrapporten att PI skiljer sig från en vanlig affärsbank i det att i) PI inte omfattades av den reglering som gällde för banker och därmed inte av kravet på högre kapitalnivå för mer långsiktiga investeringar och att ii) PI inte är utsatt för samma risk för massiva uttag och likviditetskriser som en vanlig bank, eftersom många investerare anser att PI är detsamma som italienska staten. Enligt expertrapporten ligger denna uppfattning i linje med förväntningen att italienska staten, vid en likviditetskris, skulle vara tvungen att finansiera all insolvens vid PI för att undvika spridningseffekter som medför en sämre kreditvärdighet för hela den offentliga skulden.

| (98) | Kommissionen noterar vad som sägs i expertrapporten, nämligen att de medel som PI deponerade hos den statliga finansförvaltningen i själva verket inte var av kortfristig art. ABI menade att medlen hade en kortfristig tidshorisont och hävdade att avkastningen på insättningen hos den statliga finansförvaltningen borde ha stått i relation till dess kortfristiga karaktär (se skäl 45). Kommissionen påminner samtidigt om att den långfristiga karaktären hos de medel som PI deponerat hos den statliga finansförvaltningen, enligt bedömningen i expertrapporten, inte är tillräcklig för att fastställa att statligt stöd inte föreligger. Enligt den bedömning som krävs enligt avgörandet 2013 måste avkastningen/risken jämföras på ett meningsfullt sätt både med och utan skyldigheten för att det i själva verket ska kunna fastställas huruvida åtgärden innebar en fördel för PI. |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen noterar vad som sägs i expertrapporten, nämligen att de medel som PI deponerade hos den statliga finansförvaltningen i själva verket inte var av kortfristig art. ABI menade att medlen hade en kortfristig tidshorisont och hävdade att avkastningen på insättningen hos den statliga finansförvaltningen borde ha stått i relation till dess kortfristiga karaktär (se skäl 45). Kommissionen påminner samtidigt om att den långfristiga karaktären hos de medel som PI deponerat hos den statliga finansförvaltningen, enligt bedömningen i expertrapporten, inte är tillräcklig för att fastställa att statligt stöd inte föreligger. Enligt den bedömning som krävs enligt avgörandet 2013 måste avkastningen/risken jämföras på ett meningsfullt sätt både med och utan skyldigheten för att det i själva verket ska kunna fastställas huruvida åtgärden innebar en fördel för PI.

| (99) | I expertrapporten ges därför en dynamisk räntemodell som gör det möjligt att beräkna obligationspriser utifrån modellen med ränteavkastningskurvan vid en viss tidpunkt i framtiden. I rapporten behandlas tre räntescenarier: fasta (stabila), stigande och sjunkande räntor, i förhållande till avkastningskurvan när överenskommelsen ingicks. |
| --- | --- |

(99)

I expertrapporten ges därför en dynamisk räntemodell som gör det möjligt att beräkna obligationspriser utifrån modellen med ränteavkastningskurvan vid en viss tidpunkt i framtiden. I rapporten behandlas tre räntescenarier: fasta (stabila), stigande och sjunkande räntor, i förhållande till avkastningskurvan när överenskommelsen ingicks.

| (100) | I expertrapporten undersöks sedan lönsamhetsegenskaperna hos den faktiska investering som PI gjorde inom ramen för skyldigheten och vars avkastning regleras i överenskommelsen. Risken – som helt och hållet beror på ränteförändringar som påverkar de obligationspriser som används för att beräkna den lämpliga ersättningen enligt överenskommelsen – är mycket låg i detta avseende. Risknivån är i själva verket på 0,11 %, 0,17 % respektive 0,06 % i scenarierna med fast, stigande och sjunkande ränta. |
| --- | --- |

(100)

I expertrapporten undersöks sedan lönsamhetsegenskaperna hos den faktiska investering som PI gjorde inom ramen för skyldigheten och vars avkastning regleras i överenskommelsen. Risken – som helt och hållet beror på ränteförändringar som påverkar de obligationspriser som används för att beräkna den lämpliga ersättningen enligt överenskommelsen – är mycket låg i detta avseende. Risknivån är i själva verket på 0,11 %, 0,17 % respektive 0,06 % i scenarierna med fast, stigande och sjunkande ränta.

| (101) | När det gäller de tillgängliga investeringsstrategierna fick PI endast investera i obligationer från euroområdet med god kreditriskvärdering vid investeringstillfället. I jämförelsen undersöker experterna därmed strategier som baseras på italienska statsobligationer med olika löptider och en strategi med statsobligationer från euroområdet. |
| --- | --- |

(101)

När det gäller de tillgängliga investeringsstrategierna fick PI endast investera i obligationer från euroområdet med god kreditriskvärdering vid investeringstillfället. I jämförelsen undersöker experterna därmed strategier som baseras på italienska statsobligationer med olika löptider och en strategi med statsobligationer från euroområdet.

| (102) | Vid granskningen av de tillgängliga investeringsstrategierna bedömdes två huvudrisker i expertrapporten: risken till följd av en lucka mellan löptiden på PI:s tillgångar (italienska statsobligationer) och löptiden på dess skulder (insättningarna) och risken för inställande av betalningar från Italiens sida. |
| --- | --- |

(102)

Vid granskningen av de tillgängliga investeringsstrategierna bedömdes två huvudrisker i expertrapporten: risken till följd av en lucka mellan löptiden på PI:s tillgångar (italienska statsobligationer) och löptiden på dess skulder (insättningarna) och risken för inställande av betalningar från Italiens sida.

| (103) | Luckan eller diskrepansen mellan löptiden på tillgångar och skulder skapar en likviditetsrisk (dvs. en risk för att PI inte har tillräckligt med likvida medel för att bevilja insättares ansökningar om uttag vid en viss tidpunkt). En sådan likviditetsrisk är dock liten när tillgångarna (dvs. italienska statsobligationer) är lätta att sälja. Om PI hade tvingats sälja dessa obligationer innan löptiden gått ut skulle marknadspriset ha styrts av gällande ränta vid den tidpunkten, vilket därmed skulle utsätta PI för en ränterisk som eventuellt skulle leda till realisationsvinster eller realisationsförluster. Denna risk modellerades inte uttryckligen i expertrapporten. |
| --- | --- |

(103)

Luckan eller diskrepansen mellan löptiden på tillgångar och skulder skapar en likviditetsrisk (dvs. en risk för att PI inte har tillräckligt med likvida medel för att bevilja insättares ansökningar om uttag vid en viss tidpunkt). En sådan likviditetsrisk är dock liten när tillgångarna (dvs. italienska statsobligationer) är lätta att sälja. Om PI hade tvingats sälja dessa obligationer innan löptiden gått ut skulle marknadspriset ha styrts av gällande ränta vid den tidpunkten, vilket därmed skulle utsätta PI för en ränterisk som eventuellt skulle leda till realisationsvinster eller realisationsförluster. Denna risk modellerades inte uttryckligen i expertrapporten.

| (104) | När det gäller risken för att Italien inte kan återbetala sina skulder framhålls det i expertrapporten att PI också bär italienska statens risk för inställande av betalningar enligt överenskommelsen. Användningen av italienska statsobligationer i modellen medför enligt expertrapporten samma risk för staten i de båda strategierna, och vidare görs en jämförelse av liknande företeelser utan uttrycklig modellering. |
| --- | --- |

(104)

När det gäller risken för att Italien inte kan återbetala sina skulder framhålls det i expertrapporten att PI också bär italienska statens risk för inställande av betalningar enligt överenskommelsen. Användningen av italienska statsobligationer i modellen medför enligt expertrapporten samma risk för staten i de båda strategierna, och vidare görs en jämförelse av liknande företeelser utan uttrycklig modellering.

| (105) | I expertrapporten analyseras fem olika strategier:






  — | Den första investeringsstrategin är en buy-and-hold-strategi. Enligt denna köper PI italienska statsobligationer och behåller dem under hela löptiden. I expertrapporten antas det att sådana obligationer finns med alla slags löptider (dvs. för vilken tidsperiod som helst) och att de prissätts enligt den modellerade avkastningskurvan. Eftersom lämpliga obligationer kan köpas för att åstadkomma en exakt matchning med tillgångarnas löptid innebär strategin att löptiden för tillgångar och skulder blir helt densamma, vilket innebär att det inte uppstår någon ränterisk över huvud taget i den strategin. |
| --- | --- | --- |

(105)

I expertrapporten analyseras fem olika strategier:

—

Den första investeringsstrategin är en buy-and-hold-strategi. Enligt denna köper PI italienska statsobligationer och behåller dem under hela löptiden. I expertrapporten antas det att sådana obligationer finns med alla slags löptider (dvs. för vilken tidsperiod som helst) och att de prissätts enligt den modellerade avkastningskurvan. Eftersom lämpliga obligationer kan köpas för att åstadkomma en exakt matchning med tillgångarnas löptid innebär strategin att löptiden för tillgångar och skulder blir helt densamma, vilket innebär att det inte uppstår någon ränterisk över huvud taget i den strategin.

| — | Den andra strategin liknar den första, bortsett från antagandet att obligationer finns tillgängliga oavsett tidsperiod. I sådana fall står PI för en del av ränterisken eftersom det förväntas att insättningar tas ut i tider då det inte finns tillgängliga obligationer på marknaden för att täcka dem. PI kan därför tvingas investera i vissa obligationer med en längre löptid och sälja dem före löptidens slut för att täcka förväntade insättningsuttag, vilket medför en viss risk för realisationsvinster eller realisationsförluster. |
| --- | --- |

—

Den andra strategin liknar den första, bortsett från antagandet att obligationer finns tillgängliga oavsett tidsperiod. I sådana fall står PI för en del av ränterisken eftersom det förväntas att insättningar tas ut i tider då det inte finns tillgängliga obligationer på marknaden för att täcka dem. PI kan därför tvingas investera i vissa obligationer med en längre löptid och sälja dem före löptidens slut för att täcka förväntade insättningsuttag, vilket medför en viss risk för realisationsvinster eller realisationsförluster.

| — | Den tredje strategin är också en buy-and-hold-strategi men innebär att aktören får välja att införa en strategisk lucka mellan löptiderna för obligationerna och insättningarna. I detta fall är det PI som skapar löptidsluckan genom att investera i tillgångar med en längre löptid än de förväntade insättningsuttagen. PI godtar därmed den ränterisk som det innebär att behöva sälja den underliggande obligationen för att täcka insättningsfordran då en sådan skulle göras och i stället få en större avkastning på obligationer med en längre löptid. |
| --- | --- |

—

Den tredje strategin är också en buy-and-hold-strategi men innebär att aktören får välja att införa en strategisk lucka mellan löptiderna för obligationerna och insättningarna. I detta fall är det PI som skapar löptidsluckan genom att investera i tillgångar med en längre löptid än de förväntade insättningsuttagen. PI godtar därmed den ränterisk som det innebär att behöva sälja den underliggande obligationen för att täcka insättningsfordran då en sådan skulle göras och i stället få en större avkastning på obligationer med en längre löptid.

| — | Den fjärde strategin är en dynamisk handelsstrategi där PI dynamiskt köper och säljer obligationer. PI investerar alla de medel som samlats på checkkontona i en obligation med en viss löptid – till exempel 5, 10 eller 20 år – och säljer denna efter 15 dagar och återinvesterar intäkterna i en annan obligation som också har samma löptid (dvs. att löptiden för den nyköpta obligationen går ut 15 dagar efter den sålda obligationens löptid). Eftersom insättningsuttag beaktas först i slutet av ett visst år betraktas det belopp som investerats ett visst år som konstant med avseende på utflöden och fluktuerar endast med avseende på ränteförändringar. Den årliga avkastning som denna strategi ger styrs därmed inte av skuldmönstret. |
| --- | --- |

—

Den fjärde strategin är en dynamisk handelsstrategi där PI dynamiskt köper och säljer obligationer. PI investerar alla de medel som samlats på checkkontona i en obligation med en viss löptid – till exempel 5, 10 eller 20 år – och säljer denna efter 15 dagar och återinvesterar intäkterna i en annan obligation som också har samma löptid (dvs. att löptiden för den nyköpta obligationen går ut 15 dagar efter den sålda obligationens löptid). Eftersom insättningsuttag beaktas först i slutet av ett visst år betraktas det belopp som investerats ett visst år som konstant med avseende på utflöden och fluktuerar endast med avseende på ränteförändringar. Den årliga avkastning som denna strategi ger styrs därmed inte av skuldmönstret.

| — | Den femte strategin i studien innebär också att PI investerar helt och hållet i ett index med långfristiga statsobligationer från euroområdet. Detta index omfattar statsobligationer från euroområdet (och inte enbart italienska statsobligationer) med löptider på över tio år. Denna strategi avviker från de föregående strategierna eftersom den underliggande kreditrisken inte bara avser italienska statsobligationer utan en blandning av statsobligationer från euroområdet. Det görs ytterligare modelleringsantaganden för att täcka denna ytterligare risk. Insättningsuttag beaktas återigen först i slutet av ett visst år, vilket innebär att den årliga avkastningen inte styrs av skuldmönstret. |
| --- | --- |

—

Den femte strategin i studien innebär också att PI investerar helt och hållet i ett index med långfristiga statsobligationer från euroområdet. Detta index omfattar statsobligationer från euroområdet (och inte enbart italienska statsobligationer) med löptider på över tio år. Denna strategi avviker från de föregående strategierna eftersom den underliggande kreditrisken inte bara avser italienska statsobligationer utan en blandning av statsobligationer från euroområdet. Det görs ytterligare modelleringsantaganden för att täcka denna ytterligare risk. Insättningsuttag beaktas återigen först i slutet av ett visst år, vilket innebär att den årliga avkastningen inte styrs av skuldmönstret.

| (106) | De fem investeringsstrategierna simuleras i expertrapporten. För alla strategier förutom den med statsobligationer från euroområdet uppskattas lönsamhetsprofilen utifrån de tre olika räntescenarierna: fasta, stigande och sjunkande räntor. |
| --- | --- |

(106)

De fem investeringsstrategierna simuleras i expertrapporten. För alla strategier förutom den med statsobligationer från euroområdet uppskattas lönsamhetsprofilen utifrån de tre olika räntescenarierna: fasta, stigande och sjunkande räntor.

| (107) | I expertrapporten undersöks det avslutningsvis vilken investeringsstrategi PI följde när medlen frigjordes från skyldigheten 2007. Rapporten visar att medlen investerades i femåriga statsobligationer från euroområdet och att investeringen återigen blev lönsam på grundval av den modell som användes. Enligt expertrapporten var strategin inte optimal eftersom den medför en lägre avkastning till en högre risk (0,65 %) jämfört med någon av de alternativa investeringsstrategierna. |
| --- | --- |

(107)

I expertrapporten undersöks det avslutningsvis vilken investeringsstrategi PI följde när medlen frigjordes från skyldigheten 2007. Rapporten visar att medlen investerades i femåriga statsobligationer från euroområdet och att investeringen återigen blev lönsam på grundval av den modell som användes. Enligt expertrapporten var strategin inte optimal eftersom den medför en lägre avkastning till en högre risk (0,65 %) jämfört med någon av de alternativa investeringsstrategierna.

| (108) | Efter att ha uppskattat lönsamhetsprofilen för samtliga investeringsstrategier tillämpar experterna sedan portföljprissättningsteorin för att fastställa huruvida den investering som PI tvingades göra enligt skyldigheten och vars avkastning reglerades i överenskommelsen i själva verket innebar en ekonomisk fördel för PI (dvs. huruvida den erhållna avkastningen enligt överenskommelsen med hänsyn tagen till investeringsrisken var högre än den avkastning som kunde fås till motsvarande risk inom ramen för alternativa investeringar). |
| --- | --- |

(108)

Efter att ha uppskattat lönsamhetsprofilen för samtliga investeringsstrategier tillämpar experterna sedan portföljprissättningsteorin för att fastställa huruvida den investering som PI tvingades göra enligt skyldigheten och vars avkastning reglerades i överenskommelsen i själva verket innebar en ekonomisk fördel för PI (dvs. huruvida den erhållna avkastningen enligt överenskommelsen med hänsyn tagen till investeringsrisken var högre än den avkastning som kunde fås till motsvarande risk inom ramen för alternativa investeringar).

| (109) | I expertrapporten sammanfördes därför lönsamhetsegenskaperna hos alla tillgängliga alternativa investeringar till en enda investeringsfunktion som uttrycker den möjliga marknadsmässiga avkastningen i förhållande till risken. Om lönsamhetsegenskaperna enligt överenskommelsen skulle överträffa denna funktion (dvs. om PI enligt överenskommelsen skulle få en större avkastning till samma risk än vad som är möjligt på marknaden) skulle den slutsatsen behöva dras att en fördel förelåg. |
| --- | --- |

(109)

I expertrapporten sammanfördes därför lönsamhetsegenskaperna hos alla tillgängliga alternativa investeringar till en enda investeringsfunktion som uttrycker den möjliga marknadsmässiga avkastningen i förhållande till risken. Om lönsamhetsegenskaperna enligt överenskommelsen skulle överträffa denna funktion (dvs. om PI enligt överenskommelsen skulle få en större avkastning till samma risk än vad som är möjligt på marknaden) skulle den slutsatsen behöva dras att en fördel förelåg.

| (110) | Med tanke på detta konstateras det i rapporten att överenskommelsen gav PI en högre avkastning, om man enbart ser till det konservativa skuldmönstret LP1 och förväntningarna på stigande räntor. Med tanke på att PI senare var berett att godta en risk på 0,65 % skulle fördelen i ett sådant scenario endast uppgå till 0,29 procentenheter. LP2 skulle inte medföra någon fördel i något räntescenario. |
| --- | --- |

(110)

Med tanke på detta konstateras det i rapporten att överenskommelsen gav PI en högre avkastning, om man enbart ser till det konservativa skuldmönstret LP1 och förväntningarna på stigande räntor. Med tanke på att PI senare var berett att godta en risk på 0,65 % skulle fördelen i ett sådant scenario endast uppgå till 0,29 procentenheter. LP2 skulle inte medföra någon fördel i något räntescenario.

4.3   Kommissionens bedömning av expertrapporten

Kommissionens bedömning av expertrapporten

| (111) | Kommissionen anser att vissa scenarier är mer troliga än andra när det gäller en del av de antaganden eller tolkningar som gjorts i expertrapporten. Kommissionen invänder framför allt mot att skuldmönster LP2 används. |
| --- | --- |

(111)

Kommissionen anser att vissa scenarier är mer troliga än andra när det gäller en del av de antaganden eller tolkningar som gjorts i expertrapporten. Kommissionen invänder framför allt mot att skuldmönster LP2 används.

| (112) | Kommissionen noterar att det i expertrapporten endast används information som fanns tillgänglig innan överenskommelsen ingicks, enligt kravet i avgörandet 2013, med undantag för den risknivå på 0,65 % som PI godtog efter skyldighetens upphörande. Kommissionen invänder mot att 0,65 % används som lämplig risknivå för att uppskatta den förväntade avkastningen utan skyldigheten. |
| --- | --- |

(112)

Kommissionen noterar att det i expertrapporten endast används information som fanns tillgänglig innan överenskommelsen ingicks, enligt kravet i avgörandet 2013, med undantag för den risknivå på 0,65 % som PI godtog efter skyldighetens upphörande. Kommissionen invänder mot att 0,65 % används som lämplig risknivå för att uppskatta den förväntade avkastningen utan skyldigheten.

| (113) | För det första inverkar valet av skuldmönster mycket på vilken avkastning som olika investeringsstrategier förväntas ge. Såsom anges i skälen 96–97 finns det stora skillnader sett till antagandena om vilka insättningsutflöden som LP1 eller LP2 leder till. Den genomsnittliga varaktigheten för PI:s insättningar – dvs. den viktade genomsnittstiden för insättningarnas tillgänglighet – varierar kraftigt mellan cirka 9 och 14 år enligt LP1 respektive LP2. |
| --- | --- |

(113)

För det första inverkar valet av skuldmönster mycket på vilken avkastning som olika investeringsstrategier förväntas ge. Såsom anges i skälen 96–97 finns det stora skillnader sett till antagandena om vilka insättningsutflöden som LP1 eller LP2 leder till. Den genomsnittliga varaktigheten för PI:s insättningar – dvs. den viktade genomsnittstiden för insättningarnas tillgänglighet – varierar kraftigt mellan cirka 9 och 14 år enligt LP1 respektive LP2.

| (114) | Kommissionen konstaterar att varaktigheten enligt både LP1 och LP2 överstiger den längsta varaktighet på fem år som Europeiska bankmyndigheten (EBA) rekommenderar för att modellera skulder utan avtalad löptid, till exempel insättningar. |
| --- | --- |

(114)

Kommissionen konstaterar att varaktigheten enligt både LP1 och LP2 överstiger den längsta varaktighet på fem år som Europeiska bankmyndigheten (EBA) rekommenderar för att modellera skulder utan avtalad löptid, till exempel insättningar.

| (115) | Kommissionen har undersökt frågan om den genomsnittliga varaktighet för PI:s insättningar som ska användas för bedömningen i enlighet med avgörandet 2013. Kommissionen anser att LP2 verkar alltför optimistiskt när det gäller det genomsnittliga förväntade innehållandet av kunders insättningar. PI:s kundinsättningar kan dock i praktiken innehållas under en längre tid än de fem år som EBA rekommenderat, såsom anges i expertrapporten. Kommissionen har övervägt följande i sin bedömning:






  a) | EBA avgav sin rekommendation om att insättningarna skulle ha en varaktighet på fem år först 2015, på grund av skärpta tillsynskrav för likviditetsförvaltning. |
| --- | --- | --- |

(115)

Kommissionen har undersökt frågan om den genomsnittliga varaktighet för PI:s insättningar som ska användas för bedömningen i enlighet med avgörandet 2013. Kommissionen anser att LP2 verkar alltför optimistiskt när det gäller det genomsnittliga förväntade innehållandet av kunders insättningar. PI:s kundinsättningar kan dock i praktiken innehållas under en längre tid än de fem år som EBA rekommenderat, såsom anges i expertrapporten. Kommissionen har övervägt följande i sin bedömning:

a)

EBA avgav sin rekommendation om att insättningarna skulle ha en varaktighet på fem år först 2015, på grund av skärpta tillsynskrav för likviditetsförvaltning.

| b) | Enligt EBA:s nuvarande rekommendationer kan en längre varaktighet anses vara lämplig om insättningsinstitutionen kan visa att den har gjort en riktig modellering av dess kurssänkningsprofil gällande insättningar (26). |
| --- | --- |

b)

Enligt EBA:s nuvarande rekommendationer kan en längre varaktighet anses vara lämplig om insättningsinstitutionen kan visa att den har gjort en riktig modellering av dess kurssänkningsprofil gällande insättningar (26).

26

| c) | Såsom Italien också hävdar (se skälen 53–56) kan postbankskunder ha en mer stabil profil än kunder hos vanliga affärsbanker. Postbanker kan i själva verket locka till sig kunder med genomsnittsinkomst eller en inkomst därunder och äldre kunder, som tenderar att vara mindre räntekänsliga. Varaktigheten för PI:s insättningar kan därför förväntas överstiga de fem år som EBA rekommenderat. |
| --- | --- |

c)

Såsom Italien också hävdar (se skälen 53–56) kan postbankskunder ha en mer stabil profil än kunder hos vanliga affärsbanker. Postbanker kan i själva verket locka till sig kunder med genomsnittsinkomst eller en inkomst därunder och äldre kunder, som tenderar att vara mindre räntekänsliga. Varaktigheten för PI:s insättningar kan därför förväntas överstiga de fem år som EBA rekommenderat.

| d) | Samtidigt anser inte kommissionen att argumenten i expertrapporten och i skälen 96–97 är tillräckliga för att LP2 ska väljas framför LP1. Enligt expertrapporten kan LP2 motiveras i detta särskilda fall, eftersom PI inte omfattades av den reglering som tillämpades på banker och att många av investerarna ansåg att PI var detsamma som italienska staten. Kommissionen anser dock följande:






  1) | Det faktum att PI inte omfattades av lagstadgade kapitalkrav påverkar inte i sig insättarnas beteende och särskilt inte den förlängda varaktigheten på deras insättningar hos PI. |
| --- | --- | --- |

d)

Samtidigt anser inte kommissionen att argumenten i expertrapporten och i skälen 96–97 är tillräckliga för att LP2 ska väljas framför LP1. Enligt expertrapporten kan LP2 motiveras i detta särskilda fall, eftersom PI inte omfattades av den reglering som tillämpades på banker och att många av investerarna ansåg att PI var detsamma som italienska staten. Kommissionen anser dock följande:

1)

Det faktum att PI inte omfattades av lagstadgade kapitalkrav påverkar inte i sig insättarnas beteende och särskilt inte den förlängda varaktigheten på deras insättningar hos PI.

| 2) | Man kan inte förvänta sig att insättarna betraktar PI:s riskprofil som densamma som Italiens. Antagandet att Italien skulle tvingas finansiera all insolvens vid PI, såsom anges i expertrapporten, skulle i själva verket innebära att det förekommer statligt stöd i form av en underförstådd garanti. |
| --- | --- |

2)

Man kan inte förvänta sig att insättarna betraktar PI:s riskprofil som densamma som Italiens. Antagandet att Italien skulle tvingas finansiera all insolvens vid PI, såsom anges i expertrapporten, skulle i själva verket innebära att det förekommer statligt stöd i form av en underförstådd garanti.

| (116) | På grundval av det ovanstående anser kommissionen att LP1 är ett realistiskt antagande för att fastställa den försiktiga investeringsstrategi som PI skulle ha följt i avsaknad av skyldigheten under perioden i fråga. |
| --- | --- |

(116)

På grundval av det ovanstående anser kommissionen att LP1 är ett realistiskt antagande för att fastställa den försiktiga investeringsstrategi som PI skulle ha följt i avsaknad av skyldigheten under perioden i fråga.

| (117) | Kommissionen påminner dessutom om vad som sägs i expertrapporten, nämligen att den förväntade räntan enligt överenskommelsen är högre än den förväntade avkastningen i alternativa investeringsstrategier men endast enligt scenariot med stigande räntor där den skulle vara 0,29 procentenheter högre (se skäl 110). Dessa 0,29 procentenheter räknades fram genom att jämföra den förväntade marknadsmässiga avkastningen med en risknivå på 0,65 %, medan avkastningen enligt överenskommelsen uppvisade en risknivå på 0,17 % enligt scenariot med stigande räntor. |
| --- | --- |

(117)

Kommissionen påminner dessutom om vad som sägs i expertrapporten, nämligen att den förväntade räntan enligt överenskommelsen är högre än den förväntade avkastningen i alternativa investeringsstrategier men endast enligt scenariot med stigande räntor där den skulle vara 0,29 procentenheter högre (se skäl 110). Dessa 0,29 procentenheter räknades fram genom att jämföra den förväntade marknadsmässiga avkastningen med en risknivå på 0,65 %, medan avkastningen enligt överenskommelsen uppvisade en risknivå på 0,17 % enligt scenariot med stigande räntor.

| (118) | Kommissionen ser inte att det finns några rimliga skäl att jämföra avkastningar med olika risknivåer, särskilt eftersom den tillämpade risknivån på 0,65 % hade beräknats i expertrapporten med hänsyn tagen till den investeringsstrategi som PI så småningom genomförde efter att skyldigheten hade återkallats (se skäl 104). Det förefaller olämpligt att beakta detta i en metod där hänsyn bör tas till enbart den information som fanns tillgänglig ur ett förhandsperspektiv. |
| --- | --- |

(118)

Kommissionen ser inte att det finns några rimliga skäl att jämföra avkastningar med olika risknivåer, särskilt eftersom den tillämpade risknivån på 0,65 % hade beräknats i expertrapporten med hänsyn tagen till den investeringsstrategi som PI så småningom genomförde efter att skyldigheten hade återkallats (se skäl 104). Det förefaller olämpligt att beakta detta i en metod där hänsyn bör tas till enbart den information som fanns tillgänglig ur ett förhandsperspektiv.

| (119) | Den risknivå som används för att beräkna den möjliga marknadsmässiga avkastningen jämfört med räntan enligt överenskommelsen bör därmed vara densamma som risken enligt denna, dvs. 0,11 %, 0,17 % respektive 0,06 % enligt scenarierna med fasta, stigande och sjunkande räntor. |
| --- | --- |

(119)

Den risknivå som används för att beräkna den möjliga marknadsmässiga avkastningen jämfört med räntan enligt överenskommelsen bör därmed vara densamma som risken enligt denna, dvs. 0,11 %, 0,17 % respektive 0,06 % enligt scenarierna med fasta, stigande och sjunkande räntor.

| (120) | På grundval av detta konstaterar kommissionen att den förväntade fördelen enligt överenskommelsen därför skulle vara cirka 0,5 procentenheter i stället för 0,29 procentenheter i scenariot med stigande ränta. När det gäller fasta och sjunkande räntor skulle den möjliga marknadsmässiga avkastningen fortsätta överstiga avkastningen enligt överenskommelsen med cirka 0,15 procentenheter vid fasta räntor och 0,4 procentenheter vid sjunkande räntor. |
| --- | --- |

(120)

På grundval av detta konstaterar kommissionen att den förväntade fördelen enligt överenskommelsen därför skulle vara cirka 0,5 procentenheter i stället för 0,29 procentenheter i scenariot med stigande ränta. När det gäller fasta och sjunkande räntor skulle den möjliga marknadsmässiga avkastningen fortsätta överstiga avkastningen enligt överenskommelsen med cirka 0,15 procentenheter vid fasta räntor och 0,4 procentenheter vid sjunkande räntor.

4.4   Slutsats

Slutsats

| (121) | Den förväntade räntan enligt överenskommelsen är lägre än den förväntade avkastningen enligt alternativa investeringsstrategier, vid ett scenario med fast ränta och till samma risknivåer, i avsaknad av skyldigheten. Räntan enligt överenskommelsen innebar därmed ingen omedelbar fördel för PI. |
| --- | --- |

(121)

Den förväntade räntan enligt överenskommelsen är lägre än den förväntade avkastningen enligt alternativa investeringsstrategier, vid ett scenario med fast ränta och till samma risknivåer, i avsaknad av skyldigheten. Räntan enligt överenskommelsen innebar därmed ingen omedelbar fördel för PI.

| (122) | Kommissionen har inget skäl att anta att PI eller Italien rimligen hade kunnat förvänta sig en viss ränteutveckling när överenskommelsen ingicks. Om samma sannolikhet tillämpas på de tre räntescenarierna (dvs. sjunkande, fasta och stigande räntor) är den förväntade räntan enligt överenskommelsen därmed marginellt lägre än den förväntade avkastningen inom alternativa investeringsstrategier till samma risknivåer, i avsaknad av skyldigheten. Överenskommelsen innebar därmed ingen fördel för PI. |
| --- | --- |

(122)

Kommissionen har inget skäl att anta att PI eller Italien rimligen hade kunnat förvänta sig en viss ränteutveckling när överenskommelsen ingicks. Om samma sannolikhet tillämpas på de tre räntescenarierna (dvs. sjunkande, fasta och stigande räntor) är den förväntade räntan enligt överenskommelsen därmed marginellt lägre än den förväntade avkastningen inom alternativa investeringsstrategier till samma risknivåer, i avsaknad av skyldigheten. Överenskommelsen innebar därmed ingen fördel för PI.

| (123) | På grundval av detta konstaterar kommissionen att det inte finns tillräckliga bevis för att fastställa att PI åtnjöt en fördel genom överenskommelsen. |
| --- | --- |

(123)

På grundval av detta konstaterar kommissionen att det inte finns tillräckliga bevis för att fastställa att PI åtnjöt en fördel genom överenskommelsen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den ersättning som italienska staten betalade till Poste Italiane enligt lag nr 266 av den 23 december 2005 och enligt överenskommelsen under perioden 2005–2007 utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 2 augusti 2019.

På kommissionens vägnar

Margrethe VESTAGER

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EUT C 290, 29.11.2006, s. 8.

1

(2)  Se fotnot 1.

2

(3)  Kommissionens beslut 2009/178/EG av den 16 juli 2008 om det statliga stöd som Italien har genomfört för att ge ränta på italienska postverkets checkkonton hos den statliga finansförvaltningen (C 42/06 [ex NN 52/06]) (EUT L 64, 10.3.2009, s. 4).

3

(4)  Tribunalens dom i mål T-525/08, Poste Italiane SpA mot Europeiska kommissionen, ECLI:EU:T:2013:481.

4

(5)  http://ec.europa.eu/competition/calls/tenders_closed.html, ref. COMP/2014/017.

5

(6)  Allmänna posttjänster omfattar förmedling av korrespondens och adresserade trycksaker som väger högst 2 kg och postpaket som väger upp till 20 kg, samt tjänster avseende rekommenderade och försäkrade produkter.

6

(7)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen (EGT L 176, 5.7.2002, s. 21).

7

(8)  Enligt artikel 5 i lagdekret nr 269 av den 30 september 2003 och omvandlingslag nr 326 av den 24 november 2003 tilldelades italienska staten aktierna i CDP. Dessutom kan bankstiftelser och andra offentliga eller privata enheter endast inneha minoritetsandelar av CDP:s kapital totalt sett.

8

(9)  Postgirotjänsten har i huvudsak reglerats i en lag från 1917, vilken har offentliggjorts i officiella tidningen nr 219 av den 6 september 1917, ändrad genom dekret 822 av den 22 november 1945, som offentliggjordes i officiella tidningen nr 12 av den 15 januari 1946. Fram till 2003 fastställdes det i lagen att de medel som sattes in på checkkontona skulle deponeras på ett CDP-konto med en ränta som motsvarade den ränta CDP fick genom sin finansieringsverksamhet minus 15 hundradels procentenheter. Till följd av ett dekret av den 5 december 2003 ersatte den statliga finansförvaltningen CDP.

9

(10)  Officiella tidningen (Gazzetta Ufficiale) nr 302 av den 29 december 2005, ”supplemento ordinario” 211.

10

Gazzetta Ufficiale

(11)  Officiella tidningen (Gazzetta Ufficiale) nr 288 av den 12 december 2003.

11

Gazzetta Ufficiale

(12)  Genomförandet av överenskommelsen godkändes genom ett ministerdekret av den 3 april 2006.

12

(13)  BTP: Buoni del Tesoro Poliennali.

13

Buoni del Tesoro Poliennali

(14)  BOT: Buoni ordinari del Tesoro.

14

Buoni ordinari del Tesoro

(15)  Officiella tidningen (Gazzetta Ufficiale) nr 299 av den 27 december 2006.

15

Gazzetta Ufficiale

(16)  Enligt de italienska myndigheterna svarade de insatta medlen på checkkonton tillhörande privatkunder för cirka 70–75 % av de totala medel som satts in på kontona.

16

(17)  Avgörandet 2013, punkt 65 (ej översatt till svenska): ”
  la Commission a uniquement examiné le niveau de rémunération que le Trésor aurait pu demander unilatéralement compte tenu de quatre paramètres, à savoir la masse des fonds déposés, la stabilité de ces fonds, la durée moyenne du dépôt des fonds et les risques financiers supportés. Dans ces conditions, le taux de l’emprunteur privé, défini aux considérants 119 à 180 de la décision attaquée, ne constitue pas véritablement un ’taux de marché’.”

17

la Commission a uniquement examiné le niveau de rémunération que le Trésor aurait pu demander unilatéralement compte tenu de quatre paramètres, à savoir la masse des fonds déposés, la stabilité de ces fonds, la durée moyenne du dépôt des fonds et les risques financiers supportés. Dans ces conditions, le taux de l’emprunteur privé, défini aux considérants 119 à 180 de la décision attaquée, ne constitue pas véritablement un ’taux de marché’.”

(18)  Se fotnot 1.

18

(19)  Sedan den 1 oktober 1995 omfattar Rendistato den genomsnittliga bruttoavkastningen på statsobligationer som ska beskattas och med en återstående löptid på över ett år (källa: Banca d’Italia).

19

(20)  År 2006 motsvarade checkkontona från privatpersoner (dvs. exklusive den offentliga förvaltningen) [...], varav [...] tillhörde privatkunder och [...] företag.

20

(21)  VaR-modellen, där en tioårig slutpunkt används.

21

(22)  Macaulay-löptid är den viktade genomsnittstiden tills kassaflödet erhålls, där vikten av respektive kassaflöde fastställs utifrån kassaflödets nuvärde delat med summan av samtliga kassaflödens nuvärde. Den mäts i år.

22

(23)  Den linjära avskrivningsmodellen, där en tioårig slutpunkt används.

23

(24)  I de skrivelser som skickades av Italien användes ofta termerna ”löptid”och”genomsnittlig löptid” omväxlande, trots att de kan hänvisa till olika företeelser. Detta påverkar inte bedömningen i detta beslut.

24

(25)  Skrivelse av den [...], skrivelse av den [...], skrivelse av den [...], skrivelse av den [...] och skrivelse av den [...].

25

(26)  https://www.eba.europa.eu/documents/10180/1084098/EBA-GL-2015-08+GL+on+the+management+of+interest+rate+risk+.pdf

26

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/45 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/45

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2019/1969

av den 26 november 2019

om senareläggande av det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (1), särskilt artikel 14.5,

efter samråd med ständiga kommittén för biocidprodukter, och

av följande skäl:

| (1) | Det verksamma ämnet IPBC har tagits upp i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG (2) för användning i biocidprodukter i produkttyp 8, och i enlighet med artikel 86 i förordning (EU) nr 528/2012 ska det därmed anses vara godkänt inom ramen för den förordningen enligt de specifikationer och villkor som anges i bilaga I till det direktivet. |
| --- | --- |

(1)

Det verksamma ämnet IPBC har tagits upp i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG (2) för användning i biocidprodukter i produkttyp 8, och i enlighet med artikel 86 i förordning (EU) nr 528/2012 ska det därmed anses vara godkänt inom ramen för den förordningen enligt de specifikationer och villkor som anges i bilaga I till det direktivet.

| (2) | Godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut den 30 juni 2020. Den 20 december 2018 lämnades, i enlighet med artikel 13.1 i förordning (EU) nr 528/2012, en ansökan in om förnyat godkännande av IPBC. |
| --- | --- |

(2)

Godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut den 30 juni 2020. Den 20 december 2018 lämnades, i enlighet med artikel 13.1 i förordning (EU) nr 528/2012, en ansökan in om förnyat godkännande av IPBC.

| (3) | Den utvärderande behöriga myndigheten i Danmark informerade den 11 april 2019 kommissionen om sitt beslut i enlighet med artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012 om att det krävdes en fullständig utvärdering av ansökan om förnyat godkännande. I enlighet med artikel 8.1 i den förordningen ska den utvärderande behöriga myndigheten göra en fullständig utvärdering av ansökan senast 365 dagar efter att ha validerat den. |
| --- | --- |

(3)

Den utvärderande behöriga myndigheten i Danmark informerade den 11 april 2019 kommissionen om sitt beslut i enlighet med artikel 14.1 i förordning (EU) nr 528/2012 om att det krävdes en fullständig utvärdering av ansökan om förnyat godkännande. I enlighet med artikel 8.1 i den förordningen ska den utvärderande behöriga myndigheten göra en fullständig utvärdering av ansökan senast 365 dagar efter att ha validerat den.

| (4) | Den utvärderande behöriga myndigheten får vid behov begära att sökanden lämnar tillräckliga uppgifter för att utvärderingen ska kunna genomföras, i enlighet med artikel 8.2 i den förordningen. I ett sådant fall ska 365-dagarsperioden tillfälligt upphävas under en period som inte får överskrida 180 dagar, såvida det inte är motiverat med ett längre tillfälligt upphävande på grund av uppgifternas art eller exceptionella omständigheter. |
| --- | --- |

(4)

Den utvärderande behöriga myndigheten får vid behov begära att sökanden lämnar tillräckliga uppgifter för att utvärderingen ska kunna genomföras, i enlighet med artikel 8.2 i den förordningen. I ett sådant fall ska 365-dagarsperioden tillfälligt upphävas under en period som inte får överskrida 180 dagar, såvida det inte är motiverat med ett längre tillfälligt upphävande på grund av uppgifternas art eller exceptionella omständigheter.

| (5) | Inom 270 dagar efter det att en rekommendation från den utvärderande behöriga myndigheten har inkommit, ska Europeiska kemikaliemyndigheten (nedan kallad kemikaliemyndigheten) utarbeta och till kommissionen överlämna ett yttrande rörande förnyat godkännande av det verksamma ämnet i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EU) nr 528/2012. |
| --- | --- |

(5)

Inom 270 dagar efter det att en rekommendation från den utvärderande behöriga myndigheten har inkommit, ska Europeiska kemikaliemyndigheten (nedan kallad kemikaliemyndigheten) utarbeta och till kommissionen överlämna ett yttrande rörande förnyat godkännande av det verksamma ämnet i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EU) nr 528/2012.

| (6) | Följaktligen kommer godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 sannolikt att löpa ut innan ett beslut om förnyelse av detta ämne har fattats, och detta av orsaker som den sökande inte råder över. Det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut bör därmed senareläggas med en tidsperiod som är tillräckligt lång för att möjliggöra en granskning av ansökan. Med tanke på tidsfristerna för den utvärderande behöriga myndighetens utvärdering och för kemikaliemyndighetens utarbetande och överlämning av sitt yttrande, bör det datum då godkännandet löper ut senareläggas till den 31 december 2022. |
| --- | --- |

(6)

Följaktligen kommer godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 sannolikt att löpa ut innan ett beslut om förnyelse av detta ämne har fattats, och detta av orsaker som den sökande inte råder över. Det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut bör därmed senareläggas med en tidsperiod som är tillräckligt lång för att möjliggöra en granskning av ansökan. Med tanke på tidsfristerna för den utvärderande behöriga myndighetens utvärdering och för kemikaliemyndighetens utarbetande och överlämning av sitt yttrande, bör det datum då godkännandet löper ut senareläggas till den 31 december 2022.

| (7) | IPBC förblir godkänt för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 enligt de specifikationer och villkor som anges i bilaga I till direktiv 98/8/EG, bortsett från det datum då godkännandet löper ut. |
| --- | --- |

(7)

IPBC förblir godkänt för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 enligt de specifikationer och villkor som anges i bilaga I till direktiv 98/8/EG, bortsett från det datum då godkännandet löper ut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det datum då godkännandet av IPBC för användning i biocidprodukter i produkttyp 8 löper ut senareläggs till den 31 december 2022.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 167, 27.6.2012, s. 1.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (EGT L 123, 24.4.1998, s. 1).

2

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/47 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/47

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2019/1970

av den 26 november 2019

om ändring av bilaga II till beslut 93/52/EEG vad gäller status som officiellt fri från brucellos (B. melitensis) och av bilaga II till beslut 2003/467/EG vad gäller status för vissa regioner i Spanien som officiellt fria från brucellos samt av bilagorna I och II till beslut 2008/185/EG vad gäller sjukdomsfri status och godkännande av utrotningsprogram avseende Aujeszkys sjukdom för vissa regioner i Italien

[delgivet med nr C(2019) 8378]

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen (1), särskilt kapitel 1 avsnitt II i bilaga A,

med beaktande av rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (2), särskilt artiklarna 9.2 och 10.2 samt avsnitt II punkt 7 i bilaga A, och

av följande skäl:

| (1) | I direktiv 91/68/EEG fastställs de djurhälsovillkor som gäller för handel med får och getter inom unionen. Det fastställs på vilka villkor medlemsstaterna eller regioner i dem kan erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter. |
| --- | --- |

(1)

I direktiv 91/68/EEG fastställs de djurhälsovillkor som gäller för handel med får och getter inom unionen. Det fastställs på vilka villkor medlemsstaterna eller regioner i dem kan erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter.

| (2) | I kommissionens beslut 93/52/EEG (3) fastställs att de regioner i medlemsstaterna som förtecknas i bilaga II till det beslutet erkänns som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter, i enlighet med de villkor som fastställs i direktiv 91/68/EEG. |
| --- | --- |

(2)

I kommissionens beslut 93/52/EEG (3) fastställs att de regioner i medlemsstaterna som förtecknas i bilaga II till det beslutet erkänns som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter, i enlighet med de villkor som fastställs i direktiv 91/68/EEG.

| (3) | Spanien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att den autonoma regionen Murcia, provinsen Toledo i den autonoma regionen Kastilien-La Mancha och provinserna Huelva, Sevilla och Córdoba i den autonoma regionen Andalusien uppfyller villkoren i direktiv 91/68/EEG för att erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter. |
| --- | --- |

(3)

Spanien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att den autonoma regionen Murcia, provinsen Toledo i den autonoma regionen Kastilien-La Mancha och provinserna Huelva, Sevilla och Córdoba i den autonoma regionen Andalusien uppfyller villkoren i direktiv 91/68/EEG för att erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter.

| (4) | På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör den autonoma regionen Murcia, provinsen Toledo i den autonoma regionen Kastilien-La Mancha och provinserna Huelva, Sevilla och Córdoba i den autonoma regionen Andalusien erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter. |
| --- | --- |

(4)

På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör den autonoma regionen Murcia, provinsen Toledo i den autonoma regionen Kastilien-La Mancha och provinserna Huelva, Sevilla och Córdoba i den autonoma regionen Andalusien erkännas som officiellt fria från brucellos (B. melitensis) när det gäller besättningar av får och getter.

| (5) | Bilaga II till beslut 93/52/EEG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(5)

Bilaga II till beslut 93/52/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (6) | Direktiv 64/432/EEG gäller handel med nötkreatur och svin i unionen. I direktivet fastställs på vilka villkor en medlemsstat eller en region i en medlemsstat kan förklaras officiellt fri från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar. |
| --- | --- |

(6)

Direktiv 64/432/EEG gäller handel med nötkreatur och svin i unionen. I direktivet fastställs på vilka villkor en medlemsstat eller en region i en medlemsstat kan förklaras officiellt fri från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar.

| (7) | Enligt artikel 2 i kommissionens beslut 2003/467/EG (4) förklaras de regioner i medlemsstaterna som förtecknas i kapitel 2 i bilaga II till det beslutet officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar. |
| --- | --- |

(7)

Enligt artikel 2 i kommissionens beslut 2003/467/EG (4) förklaras de regioner i medlemsstaterna som förtecknas i kapitel 2 i bilaga II till det beslutet officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar.

| (8) | Spanien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att den autonoma regionen Aragonien och provinsen León i den autonoma regionen Kastilien-León uppfyller villkoren i direktiv 64/432/EEG för att erkännas som regioner som är officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar. |
| --- | --- |

(8)

Spanien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att den autonoma regionen Aragonien och provinsen León i den autonoma regionen Kastilien-León uppfyller villkoren i direktiv 64/432/EEG för att erkännas som regioner som är officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar.

| (9) | På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör den autonoma regionen Aragonien och provinsen León i den autonoma regionen Kastilien-León erkännas som officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar. |
| --- | --- |

(9)

På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör den autonoma regionen Aragonien och provinsen León i den autonoma regionen Kastilien-León erkännas som officiellt fria från brucellos när det gäller nötkreatursbesättningar.

| (10) | Bilaga II till beslut 2003/467/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(10)

Bilaga II till beslut 2003/467/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (11) | Enligt artikel 10 i direktiv 64/432/EEG ska en medlemsstat lägga fram lämpliga bevis för kommissionen, om den anser att dess territorium eller en del av dess territorium är fritt från Aujeszkys sjukdom. Där fastställs också att tilläggsgarantier kan krävas i handeln med svin inom unionen. |
| --- | --- |

(11)

Enligt artikel 10 i direktiv 64/432/EEG ska en medlemsstat lägga fram lämpliga bevis för kommissionen, om den anser att dess territorium eller en del av dess territorium är fritt från Aujeszkys sjukdom. Där fastställs också att tilläggsgarantier kan krävas i handeln med svin inom unionen.

| (12) | Enligt artikel 9 i direktiv 64/432/EEG får en medlemsstat som för delar av sitt territorium har ett obligatoriskt nationellt kontrollprogram för bekämpning av Aujeszkys sjukdom lägga fram programmet för kommissionen för godkännande. Där fastställs också att tilläggsgarantier kan krävas i handeln med svin inom unionen. |
| --- | --- |

(12)

Enligt artikel 9 i direktiv 64/432/EEG får en medlemsstat som för delar av sitt territorium har ett obligatoriskt nationellt kontrollprogram för bekämpning av Aujeszkys sjukdom lägga fram programmet för kommissionen för godkännande. Där fastställs också att tilläggsgarantier kan krävas i handeln med svin inom unionen.

| (13) | I kommissionens beslut 2008/185/EG (5) fastställs tilläggsgarantier för förflyttning av svin mellan medlemsstater. Dessa garantier är kopplade till klassificeringen av medlemsstaterna eller regioner i dem efter sjukdomsstatus med avseende på Aujeszkys sjukdom. |
| --- | --- |

(13)

I kommissionens beslut 2008/185/EG (5) fastställs tilläggsgarantier för förflyttning av svin mellan medlemsstater. Dessa garantier är kopplade till klassificeringen av medlemsstaterna eller regioner i dem efter sjukdomsstatus med avseende på Aujeszkys sjukdom.

| (14) | I bilaga I till beslut 2008/185/EG förtecknas de medlemsstater eller regioner i dessa där Aujeszkys sjukdom inte förekommer. |
| --- | --- |

(14)

I bilaga I till beslut 2008/185/EG förtecknas de medlemsstater eller regioner i dessa där Aujeszkys sjukdom inte förekommer.

| (15) | Italien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att regionen Friuli-Venezia Giulia uppfyller villkoren i beslut 2008/185/EG för att erkännas som fri från Aujeszkys sjukdom. |
| --- | --- |

(15)

Italien har lämnat handlingar till kommissionen som visar att regionen Friuli-Venezia Giulia uppfyller villkoren i beslut 2008/185/EG för att erkännas som fri från Aujeszkys sjukdom.

| (16) | På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör regionen Friuli-Venezia Giulia erkännas som fri från Aujeszkys sjukdom. |
| --- | --- |

(16)

På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör regionen Friuli-Venezia Giulia erkännas som fri från Aujeszkys sjukdom.

| (17) | Bilaga I till beslut 2008/185/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(17)

Bilaga I till beslut 2008/185/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (18) | I bilaga II till beslut 2008/185/EG förtecknas de medlemsstater eller regioner i dessa som genomför godkända nationella kontrollprogram för att utrota Aujeszkys sjukdom. |
| --- | --- |

(18)

I bilaga II till beslut 2008/185/EG förtecknas de medlemsstater eller regioner i dessa som genomför godkända nationella kontrollprogram för att utrota Aujeszkys sjukdom.

| (19) | Italien har lämnat styrkande handlingar till kommissionen för godkännande av sitt kontrollprogram för utrotning av Aujeszkys sjukdom avseende regionerna Piemonte och Umbrien och för att de regionerna ska förtecknas i bilaga II till beslut 2008/185/EG. |
| --- | --- |

(19)

Italien har lämnat styrkande handlingar till kommissionen för godkännande av sitt kontrollprogram för utrotning av Aujeszkys sjukdom avseende regionerna Piemonte och Umbrien och för att de regionerna ska förtecknas i bilaga II till beslut 2008/185/EG.

| (20) | På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör kontrollprogrammen för utrotning av Aujeszkys sjukdom avseende regionerna Piemonte och Umbrien godkännas. |
| --- | --- |

(20)

På grundval av utvärderingen av dessa styrkande handlingar bör kontrollprogrammen för utrotning av Aujeszkys sjukdom avseende regionerna Piemonte och Umbrien godkännas.

| (21) | Bilaga II till beslut 2008/185/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(21)

Bilaga II till beslut 2008/185/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (22) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(22)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga II till beslut 93/52/EEG ska ändras i enlighet med bilaga I till det här beslutet.

Artikel 2

Bilaga II till beslut 2003/467/EG ska ändras i enlighet med bilaga II till det här beslutet.

Artikel 3

Bilagorna I och II till beslut 2008/185/EG ska ersättas med texten i bilaga III till det här beslutet.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Vytenis ANDRIUKAITIS

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EGT L 46, 19.2.1991, s. 19.

1

(2)  
  EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64.

2

(3)  Kommissionens beslut 93/52/EEG av den 21 december 1992 om fastställande av att vissa medlemsstater eller regioner iakttar kraven i fråga om brucellos (B. melitensis) och erkännande av deras status som medlemsstat eller region som är officiellt fri från denna sjukdom (EGT L 13, 21.1.1993, s. 14).

3

B. melitensis

(4)  Kommissionens beslut 2003/467/EG av den 23 juni 2003 om fastställande av att vissa medlemsstater samt regioner i vissa medlemsstater har status som officiellt fria från tuberkulos, brucellos och enzootisk bovin leukos när det gäller nötkreatursbesättningar (EUT L 156, 25.6.2003, s. 74).

4

(5)  Kommissionens beslut 2008/185/EG av den 21 februari 2008 om tilläggsgarantier avseende Aujeszkys sjukdom i handeln med svin inom gemenskapen och kriterier för vilka uppgifter som ska lämnas om denna sjukdom (EUT L 59, 4.3.2008, s. 19).

5

---

BILAGA I

I bilaga II till beslut 93/52/EEG ska posten för Spanien ersättas med följande:

”I Spanien:

| — | Autonoma regionen Aragonien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Aragonien.

| — | Autonoma regionen Andalusien: provinserna Cadiz, Córdoba, Huelva och Sevilla. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Andalusien: provinserna Cadiz, Córdoba, Huelva och Sevilla.

| — | Autonoma regionen Asturien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Asturien.

| — | Autonoma regionen Balearerna. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Balearerna.

| — | Autonoma regionen Kanarieöarna. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kanarieöarna.

| — | Autonoma regionen Kantabrien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kantabrien.

| — | Autonoma regionen Kastilien-La Mancha. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kastilien-La Mancha.

| — | Autonoma regionen Kastilien och León. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kastilien och León.

| — | Autonoma regionen Katalonien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Katalonien.

| — | Autonoma regionen Extremadura. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Extremadura.

| — | Autonoma regionen Galicien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Galicien.

| — | Autonoma regionen La Rioja. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen La Rioja.

| — | Autonoma regionen Madrid. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Madrid.

| — | Autonoma regionen Murcia. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Murcia.

| — | Autonoma regionen Navarra. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Navarra.

| — | Autonoma regionen Baskien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Baskien.

| — | Autonoma regionen Valencia.” |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Valencia.”

---

BILAGA II

I kapitel 2 i bilaga II till beslut 2003/467/EG ska posten för Spanien ersättas med följande:

”I Spanien:

| — | Autonoma regionen Andalusien: provinserna Almeria, Granada och Jaen. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Andalusien: provinserna Almeria, Granada och Jaen.

| — | Autonoma regionen Aragonien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Aragonien.

| — | Autonoma regionen Asturien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Asturien.

| — | Autonoma regionen Balearerna. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Balearerna.

| — | Autonoma regionen Kanarieöarna. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kanarieöarna.

| — | Autonoma regionen Kastilien-La Mancha. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kastilien-La Mancha.

| — | Autonoma regionen Kastilien och León: provinserna Burgos, León, Soria, Valladolid och Zamora. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Kastilien och León: provinserna Burgos, León, Soria, Valladolid och Zamora.

| — | Autonoma regionen Katalonien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Katalonien.

| — | Autonoma regionen Galicien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Galicien.

| — | Autonoma regionen La Rioja. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen La Rioja.

| — | Autonoma regionen Madrid. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Madrid.

| — | Autonoma regionen Murcia. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Murcia.

| — | Autonoma regionen Navarra. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Navarra.

| — | Autonoma regionen Baskien. |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Baskien.

| — | Autonoma regionen Valencia.” |
| --- | --- |

—

Autonoma regionen Valencia.”

---

ANNEX III

”BILAGA I

Medlemsstater eller regioner i medlemsstater där Aujeszkys sjukdom inte förekommer och där vaccination inte är tillåten

| ISO-kod | Medlemsstat | Regioner |
| --- | --- | --- |
| BE | Belgien | Alla regioner |
| CZ | Tjeckien | Alla regioner |
| DK | Danmark | Alla regioner |
| DE | Tyskland | Alla regioner |
| IE | Irland | Alla regioner |
| FR | Frankrike | Departementen Ain, Aisne, Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Alpes-Maritimes, Ardèche, Ardennes, Ariège, Aube, Aude, Aveyron, Bas-Rhin, Bouches-du-Rhône, Calvados, Cantal, Charente, Charente-Maritime, Cher, Corrèze, Côte-d’Or, Côtes-d’Armor, Creuse, Deux-Sèvres, Dordogne, Doubs, Drôme, Essonne, Eure, Eure-et-Loir, Finistère, Gard, Gers, Gironde, Hautes-Alpes, Hauts-de-Seine, Haute Garonne, Haute-Loire, Haute-Marne, Hautes-Pyrénées, Haut-Rhin, Haute-Saône, Haute-Savoie, Haute-Vienne, Hérault, Indre, Ille-et-Vilaine, Indre-et-Loire, Isère, Jura, Landes, Loire, Loire-Atlantique, Loir-et-Cher, Loiret, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Maine-et-Loire, Manche, Marne, Mayenne, Meurthe-et-Moselle, Meuse, Morbihan, Moselle, Nièvre, Nord, Oise, Orne, Paris, Pas-de-Calais, Pyrénées-Atlantiques, Pyrénées-Orientales, Puy-de-Dôme, Réunion, Rhône, Sarthe, Saône-et-Loire, Savoie, Seine-et-Marne, Seine-Maritime, Seine-Saint-Denis, Somme, Tarn, Tarn-et-Garonne, Territoire de Belfort, Val-de-Marne, Val-d’Oise, Var, Vaucluse, Vendée, Vienne, Vosges, Yonne, Yvelines |
| IT | Italien | Provinsen Bolzano
  Regionen Friuli-Venezia Giulia |
| CY | Cypern | Alla regioner |
| LU | Luxemburg | Alla regioner |
| HU | Ungern | Alla regioner |
| NL | Nederländerna | Alla regioner |
| AT | Österrike | Alla regioner |
| PL | Polen | Vojvodskapet Podlaskie de följande powiaterna: augustowski, białostocki, Białystok, bielski, hajnowski, moniecki, sejneński, siemiatycki, sokólski, suwalski, Suwałki |
| SI | Slovenien | Alla regioner |
| SK | Slovakien | Alla regioner |
| FI | Finland | Alla regioner |
| SE | Sverige | Alla regioner |
| UK | Förenade kungariket | Alla regioner |

ISO-kod

Medlemsstat

Regioner

BE

Belgien

Alla regioner

CZ

Tjeckien

Alla regioner

DK

Danmark

Alla regioner

DE

Tyskland

Alla regioner

IE

Irland

Alla regioner

FR

Frankrike

Departementen Ain, Aisne, Allier, Alpes-de-Haute-Provence, Alpes-Maritimes, Ardèche, Ardennes, Ariège, Aube, Aude, Aveyron, Bas-Rhin, Bouches-du-Rhône, Calvados, Cantal, Charente, Charente-Maritime, Cher, Corrèze, Côte-d’Or, Côtes-d’Armor, Creuse, Deux-Sèvres, Dordogne, Doubs, Drôme, Essonne, Eure, Eure-et-Loir, Finistère, Gard, Gers, Gironde, Hautes-Alpes, Hauts-de-Seine, Haute Garonne, Haute-Loire, Haute-Marne, Hautes-Pyrénées, Haut-Rhin, Haute-Saône, Haute-Savoie, Haute-Vienne, Hérault, Indre, Ille-et-Vilaine, Indre-et-Loire, Isère, Jura, Landes, Loire, Loire-Atlantique, Loir-et-Cher, Loiret, Lot, Lot-et-Garonne, Lozère, Maine-et-Loire, Manche, Marne, Mayenne, Meurthe-et-Moselle, Meuse, Morbihan, Moselle, Nièvre, Nord, Oise, Orne, Paris, Pas-de-Calais, Pyrénées-Atlantiques, Pyrénées-Orientales, Puy-de-Dôme, Réunion, Rhône, Sarthe, Saône-et-Loire, Savoie, Seine-et-Marne, Seine-Maritime, Seine-Saint-Denis, Somme, Tarn, Tarn-et-Garonne, Territoire de Belfort, Val-de-Marne, Val-d’Oise, Var, Vaucluse, Vendée, Vienne, Vosges, Yonne, Yvelines

IT

Italien

Provinsen Bolzano

Regionen Friuli-Venezia Giulia

CY

Cypern

Alla regioner

LU

Luxemburg

Alla regioner

HU

Ungern

Alla regioner

NL

Nederländerna

Alla regioner

AT

Österrike

Alla regioner

PL

Polen

Vojvodskapet Podlaskie de följande powiaterna: augustowski, białostocki, Białystok, bielski, hajnowski, moniecki, sejneński, siemiatycki, sokólski, suwalski, Suwałki

SI

Slovenien

Alla regioner

SK

Slovakien

Alla regioner

FI

Finland

Alla regioner

SE

Sverige

Alla regioner

UK

Förenade kungariket

Alla regioner

”BILAGA II

Medlemsstater eller regioner i medlemsstater där godkända nationella kontrollprogram genomförs för att utrota Aujeszkys sjukdom

| ISO-kod | Medlemsstat | Regioner |
| --- | --- | --- |
| ES | Spanien | Alla regioner |
| IT | Italien | Regionen Emilia-Romagna
  Regionen Lombardiet
  Regionen Piemonte
  Regionen Umbrien
  Regionen Venetien |
| LT | Litauen | Alla regioner |
| PL | Polen | Vojvodskapet Dolnośląskie alla powiaterna
  Vovjodskapet Kujawsko-Pomorskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Lubelskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Lubuskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Łódzkie alla powiaterna
  Vojvodskapet Małopolskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Mazowieckie alla powiaterna
  Vojvodskapet Opolskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Podkarpackie alla powiaterna
  Vojvodskapet Podlaskie de följande powiaterna: grajewski, kolneński, łomżyński, Łomża, wysokomazowiecki, zambrowski
  Vojvodskapet Pomorskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Śląskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Świętokrzyskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Warmińsko-Mazurskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Wielkopolskie alla powiaterna
  Vojvodskapet Zachodniopomorskie alla powiaterna |

ISO-kod

Medlemsstat

Regioner

ES

Spanien

Alla regioner

IT

Italien

Regionen Emilia-Romagna

Regionen Lombardiet

Regionen Piemonte

Regionen Umbrien

Regionen Venetien

LT

Litauen

Alla regioner

PL

Polen

Vojvodskapet Dolnośląskie alla powiaterna

Vovjodskapet Kujawsko-Pomorskie alla powiaterna

Vojvodskapet Lubelskie alla powiaterna

Vojvodskapet Lubuskie alla powiaterna

Vojvodskapet Łódzkie alla powiaterna

Vojvodskapet Małopolskie alla powiaterna

Vojvodskapet Mazowieckie alla powiaterna

Vojvodskapet Opolskie alla powiaterna

Vojvodskapet Podkarpackie alla powiaterna

Vojvodskapet Podlaskie de följande powiaterna: grajewski, kolneński, łomżyński, Łomża, wysokomazowiecki, zambrowski

Vojvodskapet Pomorskie alla powiaterna

Vojvodskapet Śląskie alla powiaterna

Vojvodskapet Świętokrzyskie alla powiaterna

Vojvodskapet Warmińsko-Mazurskie alla powiaterna

Vojvodskapet Wielkopolskie alla powiaterna

Vojvodskapet Zachodniopomorskie alla powiaterna

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/54 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/54

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2019/1971

av den 26 november 2019

om erkännande av systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” för att visa överensstämmelse med hållbarhetskriterierna i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG och 2009/28/EG

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/70/EG av den 13 oktober 1998 om kvaliteten på bensin och dieselbränslen och om ändring av rådets direktiv 93/12/EEG (1), särskilt artikel 7c.4 andra stycket,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/28/EG av den 23 april 2009 om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven 2001/77/EG och 2003/30/EG (2), särskilt artikel 18.4 andra stycket, och

av följande skäl:

| (1) | I artiklarna 7b och 7c i direktiv 98/70/EG och bilaga IV till det direktivet samt artiklarna 17 och 18 i direktiv 2009/28/EG och bilaga V till det direktivet fastställs likartade hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen samt liknande förfaranden för kontroll av att biodrivmedel och flytande biobränslen uppfyller dessa kriterier. |
| --- | --- |

(1)

I artiklarna 7b och 7c i direktiv 98/70/EG och bilaga IV till det direktivet samt artiklarna 17 och 18 i direktiv 2009/28/EG och bilaga V till det direktivet fastställs likartade hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen samt liknande förfaranden för kontroll av att biodrivmedel och flytande biobränslen uppfyller dessa kriterier.

| (1) | I de fall biodrivmedel och flytande biobränslen ska beaktas för de syften som anges i artikel 17.1 a, b och c i direktiv 2009/28/EG bör medlemsstaterna kräva att de ekonomiska aktörerna visar att biodrivmedlen och de flytande biobränslena uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17.2–17.5 i det direktivet. |
| --- | --- |

(1)

I de fall biodrivmedel och flytande biobränslen ska beaktas för de syften som anges i artikel 17.1 a, b och c i direktiv 2009/28/EG bör medlemsstaterna kräva att de ekonomiska aktörerna visar att biodrivmedlen och de flytande biobränslena uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17.2–17.5 i det direktivet.

| (2) | Kommissionen får besluta att frivilliga nationella eller internationella system med normer för produktion av biomassaprodukter innehåller de tillförlitliga uppgifter som krävs för de syften som anges i artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG och/eller visar att leveranserna av biodrivmedel eller flytande biobränsle uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17.3, 17.4 och 17.5 och/eller att inga material avsiktligt har manipulerats eller kasserats så att leveranserna eller delar av dem skulle omfattas av bilaga IX. Om en ekonomisk aktör lägger fram bevis eller uppgifter som erhållits i enlighet med ett frivilligt system som har erkänts av kommissionen, i den utsträckning som omfattas av beslutet om erkännande av systemet, bör en medlemsstat inte kräva att leverantören tillhandahåller ytterligare bevis på att de uppfyller hållbarhetskriterierna. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen får besluta att frivilliga nationella eller internationella system med normer för produktion av biomassaprodukter innehåller de tillförlitliga uppgifter som krävs för de syften som anges i artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG och/eller visar att leveranserna av biodrivmedel eller flytande biobränsle uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 17.3, 17.4 och 17.5 och/eller att inga material avsiktligt har manipulerats eller kasserats så att leveranserna eller delar av dem skulle omfattas av bilaga IX. Om en ekonomisk aktör lägger fram bevis eller uppgifter som erhållits i enlighet med ett frivilligt system som har erkänts av kommissionen, i den utsträckning som omfattas av beslutet om erkännande av systemet, bör en medlemsstat inte kräva att leverantören tillhandahåller ytterligare bevis på att de uppfyller hållbarhetskriterierna.

| (3) | Begäran om erkännande av att systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” visar att leveranser av biodrivmedel uppfyller hållbarhetskriterierna i direktiven 98/70/EG och 2009/28/EG överlämnades till kommissionen den 14 juni 2019. Systemet, som är baserat i Confederation House, East of England Showground, Peterborough, PE2 6XE, Förenade kungariket, omfattar foderingredienser och foderblandningar, samt samodlingsgrödor. Systemet omfattar handel, transport och lagring av råmaterial framställda av jordbruksgrödor från gården till den förste förädlaren och bygger, för övriga skeden, på andra frivilliga system som erkänns av kommissionen. Systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” ansvarar för att se till att det erkännande som utfärdats av kommissionen för de system som det används tillsammans med är giltigt under den tid samarbetet pågår. Det erkända systemet bör göras tillgängligt på den öppenhetsplattform som inrättats i enlighet med direktiv 2009/28/EG. |
| --- | --- |

(3)

Begäran om erkännande av att systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” visar att leveranser av biodrivmedel uppfyller hållbarhetskriterierna i direktiven 98/70/EG och 2009/28/EG överlämnades till kommissionen den 14 juni 2019. Systemet, som är baserat i Confederation House, East of England Showground, Peterborough, PE2 6XE, Förenade kungariket, omfattar foderingredienser och foderblandningar, samt samodlingsgrödor. Systemet omfattar handel, transport och lagring av råmaterial framställda av jordbruksgrödor från gården till den förste förädlaren och bygger, för övriga skeden, på andra frivilliga system som erkänns av kommissionen. Systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” ansvarar för att se till att det erkännande som utfärdats av kommissionen för de system som det används tillsammans med är giltigt under den tid samarbetet pågår. Det erkända systemet bör göras tillgängligt på den öppenhetsplattform som inrättats i enlighet med direktiv 2009/28/EG.

| (4) | Vid bedömningen av ”Universal Feed Assurance Scheme” fann kommissionen att det i tillräcklig grad omfattar hållbarhetskriterierna i direktiven 98/70/EG och 2009/28/EG, med undantag av artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG och artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG. Systemet tillhandahåller dock korrekta uppgifter om de delar som ekonomiska aktörer i senare led i försörjningskedjan behöver för att visa överensstämmelse med artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG och artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG, och tillämpar ett massbalanssystem i enlighet med kraven i artikel 7c.1 i direktiv 98/70/EG och artikel 18.1 i direktiv 2009/28/EG. |
| --- | --- |

(4)

Vid bedömningen av ”Universal Feed Assurance Scheme” fann kommissionen att det i tillräcklig grad omfattar hållbarhetskriterierna i direktiven 98/70/EG och 2009/28/EG, med undantag av artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG och artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG. Systemet tillhandahåller dock korrekta uppgifter om de delar som ekonomiska aktörer i senare led i försörjningskedjan behöver för att visa överensstämmelse med artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG och artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG, och tillämpar ett massbalanssystem i enlighet med kraven i artikel 7c.1 i direktiv 98/70/EG och artikel 18.1 i direktiv 2009/28/EG.

| (5) | Bedömningen av systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” visade att det håller godtagbar standard vad gäller tillförlitlighet, transparens och oberoende granskning och även uppfyller metodkraven i bilaga IV till direktiv 98/70/EG och i bilaga V till direktiv 2009/28/EG. |
| --- | --- |

(5)

Bedömningen av systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” visade att det håller godtagbar standard vad gäller tillförlitlighet, transparens och oberoende granskning och även uppfyller metodkraven i bilaga IV till direktiv 98/70/EG och i bilaga V till direktiv 2009/28/EG.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för hållbarhet för biodrivmedel och flytande biobränslen. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för hållbarhet för biodrivmedel och flytande biobränslen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Systemet ”Universal Feed Assurance Scheme” (nedan kallat systemet), för vilket en begäran om erkännande lämnades in till kommissionen den 14 juni 2019, visar att leveranserna av biodrivmedel och flytande biobränslen som produceras i enlighet med de normer för produktion av biodrivmedel och flytande biobränslen som fastställs i systemet uppfyller de hållbarhetskriterier som fastställs i artikel 7b.3, 7b.4 och 7b.5 i direktiv 98/70/EG och artikel 17.3, 17.4 och 17.5 i direktiv 2009/28/EG.

Systemet innehåller också korrekta uppgifter för de syften som anges i artikel 17.2 i direktiv 2009/28/EG och artikel 7b.2 i direktiv 98/70/EG eftersom det garanterar att all relevant information från de ekonomiska aktörerna i tidigare led i försörjningskedjan överförs till de ekonomiska aktörerna i senare led i försörjningskedjan.

Artikel 2

Om systemet, så som det ingetts för erkännande till kommissionen den 14 juni 2019, innehållsmässigt ändras på ett sätt som kan påverka grunden för detta beslut, ska ändringarna utan dröjsmål anmälas till kommissionen. Kommissionen ska bedöma de anmälda ändringarna för att fastställa om systemet fortfarande i tillräcklig grad omfattar de hållbarhetskriterier för vilka det är erkänt.

Artikel 3

Kommissionen får upphäva detta beslut bland annat i följande fall:

| (a) | Om det tydligt har visats att man för systemet inte har tillämpat delar som anses vara viktiga för detta beslut eller om dessa delar har åsidosatts på ett allvarligt och strukturellt sätt. |
| --- | --- |

(a)

Om det tydligt har visats att man för systemet inte har tillämpat delar som anses vara viktiga för detta beslut eller om dessa delar har åsidosatts på ett allvarligt och strukturellt sätt.

| (b) | Om systemet inte lämnar in årliga rapporter till kommissionen i enlighet med artikel 7c.6 i direktiv 98/70/EG och artikel 18.6 i direktiv 2009/28/EG. |
| --- | --- |

(b)

Om systemet inte lämnar in årliga rapporter till kommissionen i enlighet med artikel 7c.6 i direktiv 98/70/EG och artikel 18.6 i direktiv 2009/28/EG.

| (c) | Om systemet inte tillämpar de normer för oberoende granskning som anges i de genomförandeakter som avses i artikel 7c.5 tredje stycket i direktiv 98/70/EG och artikel 18.5 tredje stycket i direktiv 2009/28/EG eller förbättringar av andra delar av systemet som anses vara viktiga för ett fortsatt erkännande. |
| --- | --- |

(c)

Om systemet inte tillämpar de normer för oberoende granskning som anges i de genomförandeakter som avses i artikel 7c.5 tredje stycket i direktiv 98/70/EG och artikel 18.5 tredje stycket i direktiv 2009/28/EG eller förbättringar av andra delar av systemet som anses vara viktiga för ett fortsatt erkännande.

Artikel 4

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Det ska tillämpas till och med den 30 juni 2021.

Utfärdat i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Ordförande

Jean-Claude JUNCKER

---

(1)  
  EGT L 350, 28.12.1998, s. 58.

1

(2)  
  EUT L 140, 5.6.2009, s. 16.

2

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/56 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/56

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2019/1972

av den 26 november 2019

om ändring av genomförandebeslut 2013/764/EU om djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater

[delgivet med nr C(2019) 8396]

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 89/662/EEG av den 11 december 1989 om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre marknaden (1), särskilt artikel 9.4,

med beaktande av rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom unionen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (2), särskilt artikel 10.4, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens genomförandebeslut 2013/764/EU (3) fastställs djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater. Dessa åtgärder omfattar förbud mot avsändning av sändningar av tamsvin och svinprodukter från vissa områden. De djurhälsoåtgärder som fastställs i det genomförandebeslutet ska tillämpas parallellt med dem som fastställs i rådets direktiv 2001/89/EG (4) och är avsedda att bekämpa spridning av klassisk svinpest framför allt på unionsnivå. |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens genomförandebeslut 2013/764/EU (3) fastställs djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater. Dessa åtgärder omfattar förbud mot avsändning av sändningar av tamsvin och svinprodukter från vissa områden. De djurhälsoåtgärder som fastställs i det genomförandebeslutet ska tillämpas parallellt med dem som fastställs i rådets direktiv 2001/89/EG (4) och är avsedda att bekämpa spridning av klassisk svinpest framför allt på unionsnivå.

| (2) | I genomförandebeslut 2013/764/EU föreskrivs också undantag från förbudet mot avsändning av levande svin från vissa områden, under förutsättning att ett antal villkor uppfylls. |
| --- | --- |

(2)

I genomförandebeslut 2013/764/EU föreskrivs också undantag från förbudet mot avsändning av levande svin från vissa områden, under förutsättning att ett antal villkor uppfylls.

| (3) | Tillämpningsperioden för de åtgärder som föreskrivs i genomförandebeslut 2013/764/EU bör beakta epidemiologin hos klassisk svinpest och effekten av de djurhälsoåtgärder som tillämpas av de medlemsstater som förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/764/EU i enlighet med unionslagstiftningen. Med tanke på den aktuella epidemiologiska situationen i unionen och angränsande tredjeländer och de insatser som krävs för att bekämpa sjukdomen, samtidigt som handeln inte åläggs onödiga restriktioner, bör tillämpningsperioden för genomförandebeslut 2013/764/EU förlängas. |
| --- | --- |

(3)

Tillämpningsperioden för de åtgärder som föreskrivs i genomförandebeslut 2013/764/EU bör beakta epidemiologin hos klassisk svinpest och effekten av de djurhälsoåtgärder som tillämpas av de medlemsstater som förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/764/EU i enlighet med unionslagstiftningen. Med tanke på den aktuella epidemiologiska situationen i unionen och angränsande tredjeländer och de insatser som krävs för att bekämpa sjukdomen, samtidigt som handeln inte åläggs onödiga restriktioner, bör tillämpningsperioden för genomförandebeslut 2013/764/EU förlängas.

| (4) | Eftersom det är viktigt med fortsatta åtgärder mot klassisk svinpest på unionsnivå mot bakgrund av den aktuella epidemin, bör förlängningen av tillämpningsperioden för genomförandebeslut 2013/764/EU beakta att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 (5), som innehåller bestämmelser om skyddsåtgärder vid djursjukdomar, ska tillämpas från och med den 21 april 2021. |
| --- | --- |

(4)

Eftersom det är viktigt med fortsatta åtgärder mot klassisk svinpest på unionsnivå mot bakgrund av den aktuella epidemin, bör förlängningen av tillämpningsperioden för genomförandebeslut 2013/764/EU beakta att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 (5), som innehåller bestämmelser om skyddsåtgärder vid djursjukdomar, ska tillämpas från och med den 21 april 2021.

| (5) | Med hänsyn till effektiviteten i de övergripande åtgärder som tillämpas i Kroatien i enlighet med direktiv 2001/89/EG, den övervakning och de införda åtgärder som redovisats för ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder, bör alla de områden i Kroatien som för närvarande förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/764/EU, nu strykas från förteckningen i bilagan, med tanke på den gynnsamma epidemiologiska situationen för sjukdomen i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

(5)

Med hänsyn till effektiviteten i de övergripande åtgärder som tillämpas i Kroatien i enlighet med direktiv 2001/89/EG, den övervakning och de införda åtgärder som redovisats för ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder, bör alla de områden i Kroatien som för närvarande förtecknas i bilagan till genomförandebeslut 2013/764/EU, nu strykas från förteckningen i bilagan, med tanke på den gynnsamma epidemiologiska situationen för sjukdomen i den medlemsstaten.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växter, djur, livsmedel och foder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I artikel 10 ska datumet den 31 december 2019 ersättas med den 21 april 2021.

Artikel 2

Punkt 2 i bilagan till kommissionens genomförandebeslut 2013/764/EU ska utgå.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 26 november 2019.

På kommissionens vägnar

Vytenis ANDRIUKAITIS

Ledamot av kommissionen

---

(1)  
  EGT L 395, 30.12.1989, s. 13.

1

(2)  
  EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

2

(3)  Kommissionens genomförandebeslut 2013/764/EU av den 13 december 2013 om djurhälsoåtgärder för att bekämpa klassisk svinpest i vissa medlemsstater (EUT L 338, 17.12.2013, s. 102).

3

(4)  Rådets direktiv 2001/89/EG av den 23 oktober 2001 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av klassisk svinpest (EGT L 316, 1.12.2001, s. 5).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 av den 9 mars 2016 om överförbara djursjukdomar och om ändring och upphävande av vissa akter med avseende på djurhälsa (”djurhälsolag”) (EUT L 84, 31.3.2016, s. 1).

5

---

| 28.11.2019 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 307/58 |
| --- | --- | --- | --- |

28.11.2019

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 307/58

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT (EU) 2019/1973

av den 27 november 2019

om att inte godkänna silverkopparzeolit som existerande verksamt ämne för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 av den 22 maj 2012 om tillhandahållande på marknaden och användning av biocidprodukter (1), särskilt artikel 89.1 tredje stycket, och

av följande skäl:

| (1) | I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1062/2014 (2) fastställs en förteckning över existerande verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt godkännas för användning i biocidprodukter. I förteckningen ingår silverkopparzeolit (EG-nr: ej tilldelat, CAS-nr: 130328-19-7). |
| --- | --- |

(1)

I kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1062/2014 (2) fastställs en förteckning över existerande verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt godkännas för användning i biocidprodukter. I förteckningen ingår silverkopparzeolit (EG-nr: ej tilldelat, CAS-nr: 130328-19-7).

| (2) | Silverkopparzeolit har utvärderats för användning i produkter i produkttyp 2, desinfektionsmedel och algicider som inte är avsedda att användas direkt på människor eller djur, och produkttyp 7, konserveringsmedel för ytbeläggningar, såsom de beskrivs i bilaga V till förordning (EU) nr 528/2012. |
| --- | --- |

(2)

Silverkopparzeolit har utvärderats för användning i produkter i produkttyp 2, desinfektionsmedel och algicider som inte är avsedda att användas direkt på människor eller djur, och produkttyp 7, konserveringsmedel för ytbeläggningar, såsom de beskrivs i bilaga V till förordning (EU) nr 528/2012.

| (3) | Sverige utsågs till rapporterande medlemsstat och dess behöriga myndighet överlämnade bedömningsrapporten tillsammans med sina slutsatser till Europeiska kemikaliemyndigheten den 12 juni 2017. |
| --- | --- |

(3)

Sverige utsågs till rapporterande medlemsstat och dess behöriga myndighet överlämnade bedömningsrapporten tillsammans med sina slutsatser till Europeiska kemikaliemyndigheten den 12 juni 2017.

| (4) | Kommittén för biocidprodukter antog i enlighet med artikel 7.2 i delegerad förordning (EU) nr 1062/2014 Europeiska kemikaliemyndighetens yttranden (3) den 17 oktober 2018, med beaktande av den utvärderande behöriga myndighetens slutsatser. |
| --- | --- |

(4)

Kommittén för biocidprodukter antog i enlighet med artikel 7.2 i delegerad förordning (EU) nr 1062/2014 Europeiska kemikaliemyndighetens yttranden (3) den 17 oktober 2018, med beaktande av den utvärderande behöriga myndighetens slutsatser.

| (5) | Enligt yttrandena kan biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7 som innehåller silverkopparzeolit inte förväntas uppfylla kriterierna i artikel 19.1 b i förordning (EU) nr 528/2012, eftersom det inte har kunnat styrkas att de är tillräckligt effektiva. |
| --- | --- |

(5)

Enligt yttrandena kan biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7 som innehåller silverkopparzeolit inte förväntas uppfylla kriterierna i artikel 19.1 b i förordning (EU) nr 528/2012, eftersom det inte har kunnat styrkas att de är tillräckligt effektiva.

| (6) | Med beaktande av Europeiska kemikaliemyndighetens yttranden bör silverkopparzeolit inte godkännas för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7, eftersom villkoren i artikel 4.1 i förordning (EU) nr 528/2012 inte är uppfyllda. |
| --- | --- |

(6)

Med beaktande av Europeiska kemikaliemyndighetens yttranden bör silverkopparzeolit inte godkännas för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7, eftersom villkoren i artikel 4.1 i förordning (EU) nr 528/2012 inte är uppfyllda.

| (7) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter. |
| --- | --- |

(7)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Silverkopparzeolit (EG-nr: ej tilldelat, CAS-nr: 130328-19-7) godkänns inte som verksamt ämne för användning i biocidprodukter i produkttyperna 2 och 7.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 27 november 2019.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  
  EUT L 167, 27.6.2012, s. 1.

1

(2)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1062/2014 av den 4 augusti 2014 om arbetsprogrammet för en systematisk granskning av alla existerande verksamma ämnen som används i biocidprodukter som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 528/2012 (EUT L 294, 10.10.2014, s. 1).

2

(3)  Yttrande av kommittén för biocidprodukter om ansökan om godkännande av det verksamma ämnet silverkopparzeolit, produkttyp 2, ECHA/BPC/210/2018, antaget den 17 oktober 2018. Yttrande av kommittén för biocidprodukter om ansökan om godkännande av det verksamma ämnet silverkopparzeolit, produkttyp 7, ECHA/BPC/213/2018, antaget den 17 oktober 2018.

3

---