# Jurnalul Oficial L 226/2013

| | ISSN 1977-0782
  doi:10.3000/19770782.L_2013.226.ron |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 226 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5624 august 2013 |

ISSN 1977-0782

doi:10.3000/19770782.L_2013.226.ron

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 226

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5624 august 2013

---

| Cuprins | | I   Acte legislative | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIRECTIVE |
| | * | Directiva 2013/39/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 august 2013 de modificare a Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei (
  1
  ) | 1 |

Cuprins

I   Acte legislative

Pagina

DIRECTIVE

*

Directiva 2013/39/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 august 2013 de modificare a Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei (
  1
  )

1

1

| | | II   Acte fără caracter legislativ |
| --- | --- | --- |
| | | REGULAMENTE |
| | | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 805/2013 al Comisiei din 23 august 2013 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume | 18 |
| | | ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE |
| | * | Regulamentul nr. 80 al Comisiei Economice pentru Europa din cadrul Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea scaunelor vehiculelor mari și a acestor vehicule în ceea ce privește rezistența scaunelor și sistemelor lor de ancorare | 20 |

II   Acte fără caracter legislativ

REGULAMENTE

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 805/2013 al Comisiei din 23 august 2013 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

18

ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

*

Regulamentul nr. 80 al Comisiei Economice pentru Europa din cadrul Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea scaunelor vehiculelor mari și a acestor vehicule în ceea ce privește rezistența scaunelor și sistemelor lor de ancorare

20

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Aviz cititorilor – Regulamentul (UE) nr. 216/2013 al Consiliului din 7 martie 2013 privind publicarea electronică a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene
  (A se vedea coperta a treia) | s3 |
| | * | Aviz cititorilor – Modalitatea de citare a actelor (A se vedea coperta a treia) | s3 |

*

Aviz cititorilor – Regulamentul (UE) nr. 216/2013 al Consiliului din 7 martie 2013 privind publicarea electronică a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene
  (A se vedea coperta a treia)

Aviz cititorilor – Regulamentul (UE) nr. 216/2013 al Consiliului din 7 martie 2013 privind publicarea electronică a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene

s3

*

Aviz cititorilor – Modalitatea de citare a actelor (A se vedea coperta a treia)

Aviz cititorilor – Modalitatea de citare a actelor

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE

1

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

I Acte legislative

DIRECTIVE

| 24.8.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 226/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 226/1

---

DIRECTIVA 2013/39/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI

din 12 august 2013

de modificare a Directivelor 2000/60/CE și 2008/105/CE în ceea ce privește substanțele prioritare din domeniul politicii apei

(Text cu relevanță pentru SEE)

PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 192 alineatul (1),

având în vedere propunerea Comisiei Europene,

după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,

având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),

având în vedere avizul Comitetului Regiunilor (2),

hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),

întrucât:

| (1) | Poluarea chimică a apelor de suprafață reprezintă o amenințare atât pentru mediul acvatic, cu efecte cum ar fi toxicitatea acută și cronică în organismele acvatice, acumularea de poluanți în ecosistem, dispariția habitatelor și pierderea biodiversității, cât și pentru sănătatea umană. Ar trebui identificate, cu prioritate, cauzele poluării și emisiile de poluanți ar trebui tratate la sursă, în modul cel mai eficace din punct de vedere economic și al mediului. |
| --- | --- |

(1)

Poluarea chimică a apelor de suprafață reprezintă o amenințare atât pentru mediul acvatic, cu efecte cum ar fi toxicitatea acută și cronică în organismele acvatice, acumularea de poluanți în ecosistem, dispariția habitatelor și pierderea biodiversității, cât și pentru sănătatea umană. Ar trebui identificate, cu prioritate, cauzele poluării și emisiile de poluanți ar trebui tratate la sursă, în modul cel mai eficace din punct de vedere economic și al mediului.

| (2) | În conformitate cu articolul 191 alineatul (2) a doua teză din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), politica Uniunii în domeniul mediului se bazează pe principiile precauției și acțiunii preventive, pe principiul remedierii, cu prioritate la sursă, a daunelor provocate mediului și pe principiul „poluatorul plătește”. |
| --- | --- |

(2)

În conformitate cu articolul 191 alineatul (2) a doua teză din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), politica Uniunii în domeniul mediului se bazează pe principiile precauției și acțiunii preventive, pe principiul remedierii, cu prioritate la sursă, a daunelor provocate mediului și pe principiul „poluatorul plătește”.

| (3) | Tratarea apelor uzate poate fi foarte costisitoare. Pentru a permite o tratare mai ieftină și mai eficientă din punctul de vedere al costurilor, ar putea fi stimulată dezvoltarea unor tehnologii inovatoare de tratare a apei. |
| --- | --- |

(3)

Tratarea apelor uzate poate fi foarte costisitoare. Pentru a permite o tratare mai ieftină și mai eficientă din punctul de vedere al costurilor, ar putea fi stimulată dezvoltarea unor tehnologii inovatoare de tratare a apei.

| (4) | Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (4) stabilește o strategie împotriva poluării apei. Această strategie implică identificarea substanțelor prioritare dintre cele care prezintă un risc semnificativ pentru mediul acvatic, sau prin intermediul mediului acvatic, la nivelul Uniunii. Decizia nr. 2455/2001/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2001 de stabilire a unei liste de substanțe prioritare în domeniul apei (5) a stabilit prima listă de 33 de substanțe sau grupuri de substanțe care au fost prioritizate la nivelul Uniunii în vederea includerii în anexa X la Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(4)

Directiva 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 octombrie 2000 de stabilire a unui cadru de politică comunitară în domeniul apei (4) stabilește o strategie împotriva poluării apei. Această strategie implică identificarea substanțelor prioritare dintre cele care prezintă un risc semnificativ pentru mediul acvatic, sau prin intermediul mediului acvatic, la nivelul Uniunii. Decizia nr. 2455/2001/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2001 de stabilire a unei liste de substanțe prioritare în domeniul apei (5) a stabilit prima listă de 33 de substanțe sau grupuri de substanțe care au fost prioritizate la nivelul Uniunii în vederea includerii în anexa X la Directiva 2000/60/CE.

| (5) | Directiva 2008/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele de calitate a mediului în domeniul apei (6) stabilește standarde de calitate a mediului (SCM), în conformitate cu Directiva 2000/60/CE, pentru cele 33 de substanțe prioritare identificate în Decizia nr. 2455/2001/CE, precum și pentru alți opt poluanți care au fost deja reglementați la nivelul Uniunii. |
| --- | --- |

(5)

Directiva 2008/105/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2008 privind standardele de calitate a mediului în domeniul apei (6) stabilește standarde de calitate a mediului (SCM), în conformitate cu Directiva 2000/60/CE, pentru cele 33 de substanțe prioritare identificate în Decizia nr. 2455/2001/CE, precum și pentru alți opt poluanți care au fost deja reglementați la nivelul Uniunii.

| (6) | În conformitate cu articolul 191 alineatul (3) din TFUE, în elaborarea politicii sale în domeniul mediului, Uniunea ține seama de datele științifice și tehnice disponibile, de condițiile de mediu din diferitele regiuni ale Uniunii, de beneficiile potențiale și costurile acțiunii sau lipsei de acțiune, precum și de dezvoltarea economică și socială a Uniunii în ansamblul său și de dezvoltarea echilibrată a regiunilor sale. La elaborarea unei politici eficiente din punctul de vedere al costurilor și proporționale privind prevenirea și controlul poluării chimice a apelor de suprafață, inclusiv la revizuirea listei substanțelor prioritare în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE, ar trebui să se țină seama de factorii științifici, socioeconomici și de mediu, inclusiv de aspectele legate de sănătatea umană. În acest scop, ar trebui aplicat în mod sistematic principiul fundamental „poluatorul plătește” prevăzut în Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(6)

În conformitate cu articolul 191 alineatul (3) din TFUE, în elaborarea politicii sale în domeniul mediului, Uniunea ține seama de datele științifice și tehnice disponibile, de condițiile de mediu din diferitele regiuni ale Uniunii, de beneficiile potențiale și costurile acțiunii sau lipsei de acțiune, precum și de dezvoltarea economică și socială a Uniunii în ansamblul său și de dezvoltarea echilibrată a regiunilor sale. La elaborarea unei politici eficiente din punctul de vedere al costurilor și proporționale privind prevenirea și controlul poluării chimice a apelor de suprafață, inclusiv la revizuirea listei substanțelor prioritare în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE, ar trebui să se țină seama de factorii științifici, socioeconomici și de mediu, inclusiv de aspectele legate de sănătatea umană. În acest scop, ar trebui aplicat în mod sistematic principiul fundamental „poluatorul plătește” prevăzut în Directiva 2000/60/CE.

| (7) | Comisia a efectuat o revizuire a listei substanțelor prioritare, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE și cu articolul 8 din Directiva 2008/105/CE, și a conchis că este oportun să se modifice lista substanțelor prioritare prin identificarea de noi substanțe care să facă obiectul acțiunii prioritare la nivelul Uniunii, stabilirea de SCM-uri pentru aceste substanțe nou-identificate, revizuirea conform progreselor științifice a SCM-urilor pentru anumite substanțe existente, precum și stabilirea de SCM pentru biotă pentru unele substanțe prioritare existente sau nou-identificate. |
| --- | --- |

(7)

Comisia a efectuat o revizuire a listei substanțelor prioritare, în conformitate cu articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE și cu articolul 8 din Directiva 2008/105/CE, și a conchis că este oportun să se modifice lista substanțelor prioritare prin identificarea de noi substanțe care să facă obiectul acțiunii prioritare la nivelul Uniunii, stabilirea de SCM-uri pentru aceste substanțe nou-identificate, revizuirea conform progreselor științifice a SCM-urilor pentru anumite substanțe existente, precum și stabilirea de SCM pentru biotă pentru unele substanțe prioritare existente sau nou-identificate.

| (8) | Revizuirea listei substanțelor prioritare s-a sprijinit pe o consultare amplă cu experți din serviciile Comisiei, cu statele membre, cu părțile interesate și cu Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului. |
| --- | --- |

(8)

Revizuirea listei substanțelor prioritare s-a sprijinit pe o consultare amplă cu experți din serviciile Comisiei, cu statele membre, cu părțile interesate și cu Comitetul științific pentru riscurile asupra sănătății și mediului.

| (9) | SCM-urile revizuite pentru substanțele prioritare existente ar trebui luate în considerare pentru prima dată în planurile de gestionare a bazinelor hidrografice pentru perioada 2015-2021. Noile substanțe identificate ca prioritare și SCM-urile lor ar trebui luate în considerare la stabilirea programelor de monitorizare suplimentară și în cadrul programelor preliminare de măsuri care trebuie depuse până la sfârșitul anului 2018. În vederea atingerii unei stări chimice bune a apei de suprafață, SCM-urile revizuite pentru substanțele prioritare existente ar trebui atinse până la sfârșitul lui 2021, iar SCM-urile pentru substanțele prioritare nou-identificate până la sfârșitul lui 2027, fără a aduce atingere articolului 4 alineatele (4)-(9) din Directiva 2000/60/CE, care prevede, printre altele, dispoziții privind prelungirea termenului limită pentru atingerea stării chimice bune a apelor de suprafață sau pentru atingerea obiectivelor de mediu mai puțin stricte în cazul anumitor corpuri de apă, din motive ce țin de costuri disproporționate și/sau de necesități socioeconomice, cu condiția ca starea corpurilor de apă afectate să nu sufere deteriorări suplimentare. Atingerea stării chimice a apelor de suprafață până în 2015, termen prevăzut la articolul 4 din Directiva 2000/60/CE, ar trebui să se bazeze numai pe substanțele și pe SCM-urile prevăzute în Directiva 2008/105/CE, în versiunea acesteia aflată în vigoare la 13 ianuarie 2009, cu excepția cazului în care SCM-urile respective sunt mai stricte decât SCM-urile revizuite în temeiul prezentei directive, caz în care ar trebui aplicate acestea din urmă. |
| --- | --- |

(9)

SCM-urile revizuite pentru substanțele prioritare existente ar trebui luate în considerare pentru prima dată în planurile de gestionare a bazinelor hidrografice pentru perioada 2015-2021. Noile substanțe identificate ca prioritare și SCM-urile lor ar trebui luate în considerare la stabilirea programelor de monitorizare suplimentară și în cadrul programelor preliminare de măsuri care trebuie depuse până la sfârșitul anului 2018. În vederea atingerii unei stări chimice bune a apei de suprafață, SCM-urile revizuite pentru substanțele prioritare existente ar trebui atinse până la sfârșitul lui 2021, iar SCM-urile pentru substanțele prioritare nou-identificate până la sfârșitul lui 2027, fără a aduce atingere articolului 4 alineatele (4)-(9) din Directiva 2000/60/CE, care prevede, printre altele, dispoziții privind prelungirea termenului limită pentru atingerea stării chimice bune a apelor de suprafață sau pentru atingerea obiectivelor de mediu mai puțin stricte în cazul anumitor corpuri de apă, din motive ce țin de costuri disproporționate și/sau de necesități socioeconomice, cu condiția ca starea corpurilor de apă afectate să nu sufere deteriorări suplimentare. Atingerea stării chimice a apelor de suprafață până în 2015, termen prevăzut la articolul 4 din Directiva 2000/60/CE, ar trebui să se bazeze numai pe substanțele și pe SCM-urile prevăzute în Directiva 2008/105/CE, în versiunea acesteia aflată în vigoare la 13 ianuarie 2009, cu excepția cazului în care SCM-urile respective sunt mai stricte decât SCM-urile revizuite în temeiul prezentei directive, caz în care ar trebui aplicate acestea din urmă.

| (10) | După adoptarea Directivei 2000/60/CE, au fost adoptate numeroase acte ale Uniunii în conformitate cu articolul 16 alineatul (6) din directiva respectivă, care constituie controale ale emisiilor pentru substanțe prioritare individuale. Mai mult, numeroase măsuri de protecție a mediului se încadrează în domeniul de aplicare al altor acte existente de drept al Uniunii. Atunci când obiectivele stabilite la articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2000/60/CE pot fi îndeplinite în mod eficace prin utilizarea instrumentelor existente, ar trebui să se acorde prioritate punerii în aplicare și revizuirii instrumentelor existente, și nu stabilirii de noi măsuri. Includerea unei substanțe în anexa X la Directiva 2000/60/CE nu aduce atingere aplicării Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7). |
| --- | --- |

(10)

După adoptarea Directivei 2000/60/CE, au fost adoptate numeroase acte ale Uniunii în conformitate cu articolul 16 alineatul (6) din directiva respectivă, care constituie controale ale emisiilor pentru substanțe prioritare individuale. Mai mult, numeroase măsuri de protecție a mediului se încadrează în domeniul de aplicare al altor acte existente de drept al Uniunii. Atunci când obiectivele stabilite la articolul 16 alineatul (1) din Directiva 2000/60/CE pot fi îndeplinite în mod eficace prin utilizarea instrumentelor existente, ar trebui să se acorde prioritate punerii în aplicare și revizuirii instrumentelor existente, și nu stabilirii de noi măsuri. Includerea unei substanțe în anexa X la Directiva 2000/60/CE nu aduce atingere aplicării Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7).

| (11) | Pentru a îmbunătăți coordonarea între Directiva 2000/60/CE, Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice (8) și legislația sectorială relevantă, ar trebui examinate sinergiile potențiale în vederea identificării posibilelor domenii în care datele colectate prin punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE pot fi utilizate pentru sprijinirea procedurilor REACH și a altor proceduri relevante de evaluare a substanțelor și, în același timp, a domeniilor în care datele generate în scopul evaluării substanțelor în temeiul REACH și al legislației sectoriale pot fi utilizate pentru sprijinirea punerii în aplicare a Directivei 2000/60/CE, inclusiv pentru prioritizarea prevăzută la articolul 16 alineatul (2) din directiva respectivă. |
| --- | --- |

(11)

Pentru a îmbunătăți coordonarea între Directiva 2000/60/CE, Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice (8) și legislația sectorială relevantă, ar trebui examinate sinergiile potențiale în vederea identificării posibilelor domenii în care datele colectate prin punerea în aplicare a Directivei 2000/60/CE pot fi utilizate pentru sprijinirea procedurilor REACH și a altor proceduri relevante de evaluare a substanțelor și, în același timp, a domeniilor în care datele generate în scopul evaluării substanțelor în temeiul REACH și al legislației sectoriale pot fi utilizate pentru sprijinirea punerii în aplicare a Directivei 2000/60/CE, inclusiv pentru prioritizarea prevăzută la articolul 16 alineatul (2) din directiva respectivă.

| (12) | Reducerea treptată a poluării cu substanțe prioritare și stoparea sau eliminarea treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare, în conformitate cu cerințele prevăzute de Directiva 2000/60/CE, pot fi adesea realizate în modul cel mai eficient din punct de vedere al costurilor prin măsuri ale Uniunii aplicate la sursă specifice fiecărei substanțe, de exemplu, în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 1907/2006, (CE) nr. 1107/2009, (UE) nr. 528/2012 (9) sau al Directivelor 2001/82/CE (10), 2001/83/CE (11) sau 2010/75/UE (12). Prin urmare, coerența dintre actele juridice respective, Directiva 2000/60/CE și alte dispoziții din legislația relevantă ar trebui consolidată pentru a asigura aplicarea adecvată a mecanismelor de control la sursă. În cazul în care rezultatul revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE și datele de monitorizare disponibile indică faptul că măsurile aplicate la nivelul Uniunii sau al statelor membre nu sunt suficiente pentru a atinge SCM-urile pentru anumite substanțe prioritare sau obiectivul privind stoparea sau eliminarea treptată în cazul anumitor substanțe periculoase prioritare, ar trebui întreprinse acțiuni corespunzătoare la nivelul Uniunii sau al statelor membre în vederea îndeplinirii obiectivelor Directivei 2000/60/CE, ținându-se seama de evaluările riscurilor, analizele socioeconomice și analizele de costuri-beneficii efectuate în temeiul legislației relevante, precum și de disponibilitatea alternativelor. |
| --- | --- |

(12)

Reducerea treptată a poluării cu substanțe prioritare și stoparea sau eliminarea treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare, în conformitate cu cerințele prevăzute de Directiva 2000/60/CE, pot fi adesea realizate în modul cel mai eficient din punct de vedere al costurilor prin măsuri ale Uniunii aplicate la sursă specifice fiecărei substanțe, de exemplu, în temeiul Regulamentelor (CE) nr. 1907/2006, (CE) nr. 1107/2009, (UE) nr. 528/2012 (9) sau al Directivelor 2001/82/CE (10), 2001/83/CE (11) sau 2010/75/UE (12). Prin urmare, coerența dintre actele juridice respective, Directiva 2000/60/CE și alte dispoziții din legislația relevantă ar trebui consolidată pentru a asigura aplicarea adecvată a mecanismelor de control la sursă. În cazul în care rezultatul revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE și datele de monitorizare disponibile indică faptul că măsurile aplicate la nivelul Uniunii sau al statelor membre nu sunt suficiente pentru a atinge SCM-urile pentru anumite substanțe prioritare sau obiectivul privind stoparea sau eliminarea treptată în cazul anumitor substanțe periculoase prioritare, ar trebui întreprinse acțiuni corespunzătoare la nivelul Uniunii sau al statelor membre în vederea îndeplinirii obiectivelor Directivei 2000/60/CE, ținându-se seama de evaluările riscurilor, analizele socioeconomice și analizele de costuri-beneficii efectuate în temeiul legislației relevante, precum și de disponibilitatea alternativelor.

| (13) | După stabilirea SCM-urilor pentru cele 33 de substanțe prioritare incluse în anexa X la Directiva 2000/60/CE, au fost realizate o serie de evaluări ale riscurilor în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente (13), înlocuit ulterior cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. Pentru a asigura un nivel adecvat de protecție și a actualiza SCM-urile conform celor mai recente cunoștințe științifice și tehnice în ceea ce privește riscurile pentru mediul acvatic sau prin intermediul mediului acvatic, SCM-urile pentru unele substanțe existente ar trebui revizuite. |
| --- | --- |

(13)

După stabilirea SCM-urilor pentru cele 33 de substanțe prioritare incluse în anexa X la Directiva 2000/60/CE, au fost realizate o serie de evaluări ale riscurilor în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului din 23 martie 1993 privind evaluarea și controlul riscurilor prezentate de substanțele existente (13), înlocuit ulterior cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006. Pentru a asigura un nivel adecvat de protecție și a actualiza SCM-urile conform celor mai recente cunoștințe științifice și tehnice în ceea ce privește riscurile pentru mediul acvatic sau prin intermediul mediului acvatic, SCM-urile pentru unele substanțe existente ar trebui revizuite.

| (14) | Au fost identificate și alte substanțe care prezintă un risc semnificativ pentru mediul acvatic, sau prin intermediul mediului acvatic, la nivelul Uniunii și au fost prioritizate utilizându-se abordările specificate la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE și ar trebui adăugate pe lista substanțelor prioritare. La stabilirea SCM-urilor pentru aceste substanțe, s-a ținut seama de cele mai recente informații științifice și tehnice disponibile. |
| --- | --- |

(14)

Au fost identificate și alte substanțe care prezintă un risc semnificativ pentru mediul acvatic, sau prin intermediul mediului acvatic, la nivelul Uniunii și au fost prioritizate utilizându-se abordările specificate la articolul 16 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE și ar trebui adăugate pe lista substanțelor prioritare. La stabilirea SCM-urilor pentru aceste substanțe, s-a ținut seama de cele mai recente informații științifice și tehnice disponibile.

| (15) | Contaminarea apei și a solului cu reziduuri farmaceutice constituie o nouă preocupare în domeniul mediului. La evaluarea și controlul riscului generat de medicamente asupra mediului acvatic sau prin intermediul mediului acvatic ar trebui să se acorde o atenție corespunzătoare obiectivelor de mediu ale Uniunii. În vederea abordării acestei preocupări, Comisia ar trebui să studieze riscurile legate de efectele medicamentelor asupra mediului și să ofere o analiză a relevanței și a eficacității cadrului legislativ în vigoare pentru protecția mediului acvatic și a sănătății umane prin intermediul mediului acvatic. |
| --- | --- |

(15)

Contaminarea apei și a solului cu reziduuri farmaceutice constituie o nouă preocupare în domeniul mediului. La evaluarea și controlul riscului generat de medicamente asupra mediului acvatic sau prin intermediul mediului acvatic ar trebui să se acorde o atenție corespunzătoare obiectivelor de mediu ale Uniunii. În vederea abordării acestei preocupări, Comisia ar trebui să studieze riscurile legate de efectele medicamentelor asupra mediului și să ofere o analiză a relevanței și a eficacității cadrului legislativ în vigoare pentru protecția mediului acvatic și a sănătății umane prin intermediul mediului acvatic.

| (16) | Stabilirea de SCM-uri pentru substanțele periculoase prioritare implică, de obicei, niveluri mai mari de incertitudine decât în cazul substanțelor prioritare, dar astfel de SCM-uri stabilesc totuși un nivel de referință pentru evaluarea îndeplinirii obiectivului stării chimice bune a unei ape de suprafață, definit la articolul 2 punctul 24 și la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (ii) și (iii) din Directiva 2000/60/CE. Cu toate acestea, pentru a asigura un nivel adecvat de protecție a mediului și a sănătății umane, ar trebui, de asemenea, să se urmărească obiectivul de oprire sau eliminare treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(16)

Stabilirea de SCM-uri pentru substanțele periculoase prioritare implică, de obicei, niveluri mai mari de incertitudine decât în cazul substanțelor prioritare, dar astfel de SCM-uri stabilesc totuși un nivel de referință pentru evaluarea îndeplinirii obiectivului stării chimice bune a unei ape de suprafață, definit la articolul 2 punctul 24 și la articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctele (ii) și (iii) din Directiva 2000/60/CE. Cu toate acestea, pentru a asigura un nivel adecvat de protecție a mediului și a sănătății umane, ar trebui, de asemenea, să se urmărească obiectivul de oprire sau eliminare treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) punctul (iv) din Directiva 2000/60/CE.

| (17) | Cunoștințele științifice cu privire la comportarea și efectele poluanților din apă au evoluat în mod semnificativ în ultimii ani. În prezent există mai multe cunoștințe despre compartimentul mediului acvatic (apă, sedimente sau biotă, denumite în continuare „matrice”) în care este probabil să se găsească o substanță și în care, prin urmare, concentrația acesteia are cea mai mare probabilitate de a fi măsurabilă. Unele substanțe foarte hidrofobe se acumulează în biotă și sunt foarte greu detectabile în apă, chiar utilizând cele mai avansate tehnici analitice. Pentru aceste substanțe, SCM-urile ar trebui stabilite pentru biotă. Cu toate acestea, pentru a putea profita de strategia lor de monitorizare și a o adapta la condițiile locale, statele membre ar trebui să aibă flexibilitate să aplice un SCM pentru o matrice alternativă sau, după caz, un taxon alternativ al biotei, de exemplu subîncrengătura Crustacea, paraîncrengătura „pește”, clasa Cephalopoda sau clasa Bivalvia (midii și scoici), cu condiția ca nivelul de protecție permis de SCM-uri și de sistemul de monitorizare aplicat de statele membre să fie la fel de bun ca cel asigurat de SCM-urile și matricea prevăzute în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(17)

Cunoștințele științifice cu privire la comportarea și efectele poluanților din apă au evoluat în mod semnificativ în ultimii ani. În prezent există mai multe cunoștințe despre compartimentul mediului acvatic (apă, sedimente sau biotă, denumite în continuare „matrice”) în care este probabil să se găsească o substanță și în care, prin urmare, concentrația acesteia are cea mai mare probabilitate de a fi măsurabilă. Unele substanțe foarte hidrofobe se acumulează în biotă și sunt foarte greu detectabile în apă, chiar utilizând cele mai avansate tehnici analitice. Pentru aceste substanțe, SCM-urile ar trebui stabilite pentru biotă. Cu toate acestea, pentru a putea profita de strategia lor de monitorizare și a o adapta la condițiile locale, statele membre ar trebui să aibă flexibilitate să aplice un SCM pentru o matrice alternativă sau, după caz, un taxon alternativ al biotei, de exemplu subîncrengătura Crustacea, paraîncrengătura „pește”, clasa Cephalopoda sau clasa Bivalvia (midii și scoici), cu condiția ca nivelul de protecție permis de SCM-uri și de sistemul de monitorizare aplicat de statele membre să fie la fel de bun ca cel asigurat de SCM-urile și matricea prevăzute în prezenta directivă.

| (18) | Metodele de monitorizare inovativă, precum prelevarea pasivă și alte instrumente, se anunță a fi promițătoare pentru aplicarea lor viitoare și, prin urmare, ar trebui urmărită dezvoltarea acestora. |
| --- | --- |

(18)

Metodele de monitorizare inovativă, precum prelevarea pasivă și alte instrumente, se anunță a fi promițătoare pentru aplicarea lor viitoare și, prin urmare, ar trebui urmărită dezvoltarea acestora.

| (19) | Directiva 2009/90/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a specificațiilor tehnice pentru analiza chimică și monitorizarea stării apelor (14) instituie criterii minime de performanță pentru metodele analitice utilizate în monitorizarea stării apelor. Aceste criterii asigură informații semnificative și relevante de monitorizare, prin solicitarea utilizării unor metode analitice suficient de sensibile pentru a asigura că orice depășire a unui SCM poate fi detectată și măsurată în mod credibil. Statelor membre ar trebui să li se permită să monitorizeze în matrice sau în taxoni ai biotei, altele (alții) decât cele (cei) specificate (specificați) în prezenta directivă, doar dacă metoda analitică folosită îndeplinește criteriile minime de performanță stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE pentru SCM-ul relevant și matricea sau taxonul biotei sau dacă funcționează cel puțin la fel de bine ca metoda disponibilă pentru SCM-ul și matricea sau taxonul biotei specificat(ă) în prezenta directivă. |
| --- | --- |

(19)

Directiva 2009/90/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a specificațiilor tehnice pentru analiza chimică și monitorizarea stării apelor (14) instituie criterii minime de performanță pentru metodele analitice utilizate în monitorizarea stării apelor. Aceste criterii asigură informații semnificative și relevante de monitorizare, prin solicitarea utilizării unor metode analitice suficient de sensibile pentru a asigura că orice depășire a unui SCM poate fi detectată și măsurată în mod credibil. Statelor membre ar trebui să li se permită să monitorizeze în matrice sau în taxoni ai biotei, altele (alții) decât cele (cei) specificate (specificați) în prezenta directivă, doar dacă metoda analitică folosită îndeplinește criteriile minime de performanță stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE pentru SCM-ul relevant și matricea sau taxonul biotei sau dacă funcționează cel puțin la fel de bine ca metoda disponibilă pentru SCM-ul și matricea sau taxonul biotei specificat(ă) în prezenta directivă.

| (20) | Punerea în aplicare a prezentei directive generează provocări printre care se numără diversitatea posibilelor soluții la întrebările de ordin științific, tehnic și practic, gradul incomplet de dezvoltare a metodelor de monitorizare, precum și constrângerile în materie de resurse umane și financiare. Pentru a ajuta la abordarea unora dintre aceste provocări, elaborarea de strategii de monitorizare și metode analitice ar trebui susținută prin lucrări la nivel tehnic desfășurate de grupuri de experți în cadrul strategiei comune de punere în aplicare pentru Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(20)

Punerea în aplicare a prezentei directive generează provocări printre care se numără diversitatea posibilelor soluții la întrebările de ordin științific, tehnic și practic, gradul incomplet de dezvoltare a metodelor de monitorizare, precum și constrângerile în materie de resurse umane și financiare. Pentru a ajuta la abordarea unora dintre aceste provocări, elaborarea de strategii de monitorizare și metode analitice ar trebui susținută prin lucrări la nivel tehnic desfășurate de grupuri de experți în cadrul strategiei comune de punere în aplicare pentru Directiva 2000/60/CE.

| (21) | Substanțele persistente, bioacumulative și toxice (substanțele PBT), precum și alte substanțe care se comportă la fel ca substanțele PBT se pot găsi timp de decenii în mediul acvatic la niveluri care prezintă un risc semnificativ, chiar dacă s-au luat deja măsuri ample de reducere sau de eliminare a emisiilor generate de astfel de substanțe. Unele dintre acestea pot fi, de asemenea, transportate pe distanțe lungi și sunt aproape omniprezente în mediu. Mai multe astfel de substanțe se regăsesc printre substanțele periculoase prioritare existente sau nou-identificate. Pentru unele dintre aceste substanțe există dovezi ale omniprezenței lor pe termen lung în mediul acvatic la nivelul Uniunii și, prin urmare, trebuie acordată o atenție deosebită acestor substanțe speciale în ceea ce privește impactul lor asupra prezentării stării chimice în temeiul Directivei 2000/60/CE și în ceea ce privește cerințele de monitorizare. |
| --- | --- |

(21)

Substanțele persistente, bioacumulative și toxice (substanțele PBT), precum și alte substanțe care se comportă la fel ca substanțele PBT se pot găsi timp de decenii în mediul acvatic la niveluri care prezintă un risc semnificativ, chiar dacă s-au luat deja măsuri ample de reducere sau de eliminare a emisiilor generate de astfel de substanțe. Unele dintre acestea pot fi, de asemenea, transportate pe distanțe lungi și sunt aproape omniprezente în mediu. Mai multe astfel de substanțe se regăsesc printre substanțele periculoase prioritare existente sau nou-identificate. Pentru unele dintre aceste substanțe există dovezi ale omniprezenței lor pe termen lung în mediul acvatic la nivelul Uniunii și, prin urmare, trebuie acordată o atenție deosebită acestor substanțe speciale în ceea ce privește impactul lor asupra prezentării stării chimice în temeiul Directivei 2000/60/CE și în ceea ce privește cerințele de monitorizare.

| (22) | În ceea ce privește prezentarea stării chimice în conformitate cu punctul 1.4.3 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, statelor membre ar trebui să li se permită să prezinte separat impactul asupra stării chimice al substanțelor care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, astfel încât să nu fie estompate îmbunătățirile calității apei obținute în ceea ce privește alte substanțe. Pe lângă harta obligatorie care acoperă toate substanțele, ar putea fi furnizate hărți suplimentare, care să acopere substanțele care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente și care să acopere separat restul de substanțe. |
| --- | --- |

(22)

În ceea ce privește prezentarea stării chimice în conformitate cu punctul 1.4.3 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, statelor membre ar trebui să li se permită să prezinte separat impactul asupra stării chimice al substanțelor care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, astfel încât să nu fie estompate îmbunătățirile calității apei obținute în ceea ce privește alte substanțe. Pe lângă harta obligatorie care acoperă toate substanțele, ar putea fi furnizate hărți suplimentare, care să acopere substanțele care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente și care să acopere separat restul de substanțe.

| (23) | Monitorizarea ar trebui adaptată la scara spațială și temporală a variațiilor preconizate ale concentrațiilor. Având în vedere distribuția pe scară largă și perioadele lungi de recuperare estimate pentru substanțele care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, statelor membre ar trebui să li se permită să reducă numărul de situri de monitorizare și/sau frecvența monitorizării pentru aceste substanțe la nivelul minim suficient pentru efectuarea unei analize fiabile a tendințelor pe termen lung, cu condiția ca o bază solidă statistică pentru monitorizare să fie disponibilă. |
| --- | --- |

(23)

Monitorizarea ar trebui adaptată la scara spațială și temporală a variațiilor preconizate ale concentrațiilor. Având în vedere distribuția pe scară largă și perioadele lungi de recuperare estimate pentru substanțele care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, statelor membre ar trebui să li se permită să reducă numărul de situri de monitorizare și/sau frecvența monitorizării pentru aceste substanțe la nivelul minim suficient pentru efectuarea unei analize fiabile a tendințelor pe termen lung, cu condiția ca o bază solidă statistică pentru monitorizare să fie disponibilă.

| (24) | Atenția specială acordată substanțelor care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente nu scutește Uniunea sau statele membre de adoptarea de măsuri suplimentare față de cele deja luate, inclusiv la nivel internațional, pentru reducerea sau eliminarea evacuărilor, emisiilor și pierderilor de aceste substanțe în vederea atingerii obiectivelor stabilite la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(24)

Atenția specială acordată substanțelor care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente nu scutește Uniunea sau statele membre de adoptarea de măsuri suplimentare față de cele deja luate, inclusiv la nivel internațional, pentru reducerea sau eliminarea evacuărilor, emisiilor și pierderilor de aceste substanțe în vederea atingerii obiectivelor stabilite la articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2000/60/CE.

| (25) | În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE, în cazul în care un obiectiv sau un standard de calitate stabilit în temeiul directivei respective, al directivelor enumerate în anexa IX la Directiva 2000/60/CE sau al oricărei alte dispoziții legale a Uniunii impune condiții mai stricte decât cele care rezultă din aplicarea articolului 10 alineatul (2) din directiva respectivă, se stabilesc, în consecință, controale ale emisiilor mai stricte. O dispoziție similară a fost inclusă, de asemenea, la articolul 18 din Directiva 2010/75/UE. Rezultă din aceste articole că controalele emisiilor prevăzute de actele legislative enumerate la articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE ar trebui să fie controalele minime aplicate. În cazul în care aceste controale nu pot asigura respectarea unui SCM, de exemplu pentru o substanță care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, dar nici condițiile mai stricte nu ar putea face acest lucru, chiar și coroborate cu condiții mai stricte pentru alte emisii, evacuări și pierderi care afectează corpul de apă, atunci aceste condiții mai stricte nu ar putea fi considerate ca fiind „necesare” pentru respectarea SCM respectiv. |
| --- | --- |

(25)

În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE, în cazul în care un obiectiv sau un standard de calitate stabilit în temeiul directivei respective, al directivelor enumerate în anexa IX la Directiva 2000/60/CE sau al oricărei alte dispoziții legale a Uniunii impune condiții mai stricte decât cele care rezultă din aplicarea articolului 10 alineatul (2) din directiva respectivă, se stabilesc, în consecință, controale ale emisiilor mai stricte. O dispoziție similară a fost inclusă, de asemenea, la articolul 18 din Directiva 2010/75/UE. Rezultă din aceste articole că controalele emisiilor prevăzute de actele legislative enumerate la articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE ar trebui să fie controalele minime aplicate. În cazul în care aceste controale nu pot asigura respectarea unui SCM, de exemplu pentru o substanță care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente, dar nici condițiile mai stricte nu ar putea face acest lucru, chiar și coroborate cu condiții mai stricte pentru alte emisii, evacuări și pierderi care afectează corpul de apă, atunci aceste condiții mai stricte nu ar putea fi considerate ca fiind „necesare” pentru respectarea SCM respectiv.

| (26) | Pentru evaluările riscurilor pe care se bazează selecția noilor substanțe prioritare sunt necesare date de monitorizare de înaltă calitate, împreună cu date privind efectele ecotoxicologice și toxicologice. Deși s-au îmbunătățit în mod semnificativ în ultimii ani, datele de monitorizare colectate de la statele membre nu sunt întotdeauna adecvate scopului din punctul de vedere al calității și al acoperirii teritoriului Uniunii. Datele de monitorizare lipsesc în special pentru mulți poluanți emergenți, care pot fi definiți ca poluanți neincluși în prezent în programele de monitorizare curente la nivelul Uniunii, dar care pot prezenta un risc semnificativ și necesită reglementare în funcție de potențialele lor efecte ecotoxicologice și toxicologice și de nivelurile lor în mediul acvatic. |
| --- | --- |

(26)

Pentru evaluările riscurilor pe care se bazează selecția noilor substanțe prioritare sunt necesare date de monitorizare de înaltă calitate, împreună cu date privind efectele ecotoxicologice și toxicologice. Deși s-au îmbunătățit în mod semnificativ în ultimii ani, datele de monitorizare colectate de la statele membre nu sunt întotdeauna adecvate scopului din punctul de vedere al calității și al acoperirii teritoriului Uniunii. Datele de monitorizare lipsesc în special pentru mulți poluanți emergenți, care pot fi definiți ca poluanți neincluși în prezent în programele de monitorizare curente la nivelul Uniunii, dar care pot prezenta un risc semnificativ și necesită reglementare în funcție de potențialele lor efecte ecotoxicologice și toxicologice și de nivelurile lor în mediul acvatic.

| (27) | Este nevoie de un nou mecanism care să furnizeze Comisiei informații de monitorizare direcționate și de înaltă calitate privind concentrația de substanțe din mediul acvatic, cu accent pe poluanții emergenți și pe substanțele pentru care datele de monitorizare disponibile nu au calitatea suficientă, necesară pentru evaluarea riscurilor. Noul mecanism ar trebui să faciliteze colectarea acestor informații pentru toate bazinele hidrografice ale Uniunii și să completeze datele de monitorizare provenite de la programele prevăzute la articolele 5 și 8 din Directiva 2000/60/CE și de la alte surse fiabile. Pentru a menține costurile de monitorizare la niveluri rezonabile, mecanismul ar trebui să se concentreze asupra unui număr limitat de substanțe, incluse temporar într-o „listă de supraveghere”, și a unui număr limitat de situri de monitorizare, dar ar trebui să furnizeze date reprezentative, adecvate scopului în raport cu procesul de stabilire a priorităților al Uniunii. Lista ar trebui să fie dinamică și cu o durată de valabilitate limitată, pentru a ține seama de noile informații asupra riscurilor potențiale prezentate de poluanții emergenți și a evita monitorizarea substanțelor pentru mai mult timp decât este necesar. |
| --- | --- |

(27)

Este nevoie de un nou mecanism care să furnizeze Comisiei informații de monitorizare direcționate și de înaltă calitate privind concentrația de substanțe din mediul acvatic, cu accent pe poluanții emergenți și pe substanțele pentru care datele de monitorizare disponibile nu au calitatea suficientă, necesară pentru evaluarea riscurilor. Noul mecanism ar trebui să faciliteze colectarea acestor informații pentru toate bazinele hidrografice ale Uniunii și să completeze datele de monitorizare provenite de la programele prevăzute la articolele 5 și 8 din Directiva 2000/60/CE și de la alte surse fiabile. Pentru a menține costurile de monitorizare la niveluri rezonabile, mecanismul ar trebui să se concentreze asupra unui număr limitat de substanțe, incluse temporar într-o „listă de supraveghere”, și a unui număr limitat de situri de monitorizare, dar ar trebui să furnizeze date reprezentative, adecvate scopului în raport cu procesul de stabilire a priorităților al Uniunii. Lista ar trebui să fie dinamică și cu o durată de valabilitate limitată, pentru a ține seama de noile informații asupra riscurilor potențiale prezentate de poluanții emergenți și a evita monitorizarea substanțelor pentru mai mult timp decât este necesar.

| (28) | Pentru a simplifica și a raționaliza obligațiile de raportare ale statelor membre și pentru creșterea coerenței cu alte aspecte conexe din domeniul gestionării apei, cerințele de notificare prevăzute la articolul 3 din Directiva 2008/105/CE ar trebui integrate în obligațiile generale de raportare prevăzute la articolul 15 din Directiva 2000/60/CE. |
| --- | --- |

(28)

Pentru a simplifica și a raționaliza obligațiile de raportare ale statelor membre și pentru creșterea coerenței cu alte aspecte conexe din domeniul gestionării apei, cerințele de notificare prevăzute la articolul 3 din Directiva 2008/105/CE ar trebui integrate în obligațiile generale de raportare prevăzute la articolul 15 din Directiva 2000/60/CE.

| (29) | În ceea ce privește prezentarea stării chimice în conformitate cu punctul 1.4.3 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, în vederea actualizării programelor de măsuri și a planurilor de gestionare a bazinelor hidrografice, care se va realiza în conformitate cu articolul 11 alineatul (8) și, respectiv, articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE, statelor membre ar trebui să li se permită să prezinte separat impactul asupra stării chimice al substanțelor prioritare nou-identificate și al substanțelor prioritare existente ale căror SCM-uri au fost revizuite, astfel încât introducerea de noi cerințe să nu conducă la percepția eronată că ar fi intervenit o deteriorare a stării chimice a apelor de suprafață. Pe lângă harta obligatorie care acoperă toate substanțele, ar putea fi furnizate hărți suplimentare, care să acopere substanțele nou-identificate și substanțele existente ale căror SCM-uri au fost revizuite și să acopere separat restul de substanțe. |
| --- | --- |

(29)

În ceea ce privește prezentarea stării chimice în conformitate cu punctul 1.4.3 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, în vederea actualizării programelor de măsuri și a planurilor de gestionare a bazinelor hidrografice, care se va realiza în conformitate cu articolul 11 alineatul (8) și, respectiv, articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE, statelor membre ar trebui să li se permită să prezinte separat impactul asupra stării chimice al substanțelor prioritare nou-identificate și al substanțelor prioritare existente ale căror SCM-uri au fost revizuite, astfel încât introducerea de noi cerințe să nu conducă la percepția eronată că ar fi intervenit o deteriorare a stării chimice a apelor de suprafață. Pe lângă harta obligatorie care acoperă toate substanțele, ar putea fi furnizate hărți suplimentare, care să acopere substanțele nou-identificate și substanțele existente ale căror SCM-uri au fost revizuite și să acopere separat restul de substanțe.

| (30) | Este important să se pună la dispoziția publicului în timp util informații actualizate cu privire la starea apelor de suprafață din Uniune și cu privire la realizările strategiilor de combatere a poluării chimice. Pentru a îmbunătăți transparența și accesul, în fiecare stat membru ar trebui să fie accesibil publicului, pe cale electronică, un portal central care să furnizeze informații privind planurile de gestionare a bazinelor hidrografice și privind revizuirile și actualizările acestora. |
| --- | --- |

(30)

Este important să se pună la dispoziția publicului în timp util informații actualizate cu privire la starea apelor de suprafață din Uniune și cu privire la realizările strategiilor de combatere a poluării chimice. Pentru a îmbunătăți transparența și accesul, în fiecare stat membru ar trebui să fie accesibil publicului, pe cale electronică, un portal central care să furnizeze informații privind planurile de gestionare a bazinelor hidrografice și privind revizuirile și actualizările acestora.

| (31) | Odată cu adoptarea prezentei propuneri și cu transmiterea raportului său către Parlamentul European și Consiliu, Comisia a finalizat prima revizuire a listei substanțelor prioritare, solicitată la articolul 8 din Directiva 2008/105/CE. Aceasta a inclus o revizuire a substanțelor din anexa III la directiva respectivă, dintre care unele au fost identificate pentru prioritizare. În prezent nu există dovezi suficiente pentru prioritizarea celorlalte substanțe enumerate în anexa III. Având în vedere posibilitatea ca noi informații privind substanțele respective să devină disponibile, aceste substanțe nu sunt excluse de la o revizuire viitoare și, la fel, nici celelalte substanțe luate în considerare, dar neprioritizate în cadrul prezentei revizuiri. Prin urmare, anexa III la Directiva 2008/105/CE a devenit caducă și ar trebui eliminată. Articolul 8 din directiva respectivă ar trebui modificat în consecință, inclusiv în ceea ce privește data raportării către Parlamentul European și Consiliu. |
| --- | --- |

(31)

Odată cu adoptarea prezentei propuneri și cu transmiterea raportului său către Parlamentul European și Consiliu, Comisia a finalizat prima revizuire a listei substanțelor prioritare, solicitată la articolul 8 din Directiva 2008/105/CE. Aceasta a inclus o revizuire a substanțelor din anexa III la directiva respectivă, dintre care unele au fost identificate pentru prioritizare. În prezent nu există dovezi suficiente pentru prioritizarea celorlalte substanțe enumerate în anexa III. Având în vedere posibilitatea ca noi informații privind substanțele respective să devină disponibile, aceste substanțe nu sunt excluse de la o revizuire viitoare și, la fel, nici celelalte substanțe luate în considerare, dar neprioritizate în cadrul prezentei revizuiri. Prin urmare, anexa III la Directiva 2008/105/CE a devenit caducă și ar trebui eliminată. Articolul 8 din directiva respectivă ar trebui modificat în consecință, inclusiv în ceea ce privește data raportării către Parlamentul European și Consiliu.

| (32) | Pentru a reacționa prompt la progresele tehnice și științifice relevante din domeniul acoperit de prezenta directivă, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește actualizarea metodelor de aplicare a SCM-urilor stabilite de directivă. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. |
| --- | --- |

(32)

Pentru a reacționa prompt la progresele tehnice și științifice relevante din domeniul acoperit de prezenta directivă, competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE ar trebui delegată Comisiei în ceea ce privește actualizarea metodelor de aplicare a SCM-urilor stabilite de directivă. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Comisia, atunci când pregătește și elaborează acte delegate, ar trebui să asigure o transmitere simultană, în timp și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu.

| (33) | În vederea îmbunătățirii bazei de informații pentru identificarea viitoare a substanțelor prioritare, în special în privința poluanților emergenți, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare în ceea ce privește elaborarea și actualizarea unei liste de supraveghere. În plus, în vederea asigurării de condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei directive și pentru formatele pentru raportarea către Comisie a datelor și a informațiilor de monitorizare, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (15). |
| --- | --- |

(33)

În vederea îmbunătățirii bazei de informații pentru identificarea viitoare a substanțelor prioritare, în special în privința poluanților emergenți, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare în ceea ce privește elaborarea și actualizarea unei liste de supraveghere. În plus, în vederea asigurării de condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei directive și pentru formatele pentru raportarea către Comisie a datelor și a informațiilor de monitorizare, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (15).

| (34) | În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative (16), statele membre s-au angajat ca, în cazuri justificate, să anexeze la notificarea măsurilor lor de transpunere unul sau mai multe documente care explică relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare ale instrumentelor naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată. |
| --- | --- |

(34)

În conformitate cu Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei privind documentele explicative (16), statele membre s-au angajat ca, în cazuri justificate, să anexeze la notificarea măsurilor lor de transpunere unul sau mai multe documente care explică relația dintre componentele unei directive și părțile corespunzătoare ale instrumentelor naționale de transpunere. În ceea ce privește prezenta directivă, legiuitorul consideră că transmiterea unor astfel de documente este justificată.

| (35) | Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume atingerea unei stări chimice bune a apelor de suprafață prin stabilirea de SCM-uri pentru substanțele prioritare și pentru alți poluanți, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, având în vedere necesitatea menținerii aceluiași nivel de protecție a apelor de suprafață în întreaga Uniune, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv. |
| --- | --- |

(35)

Deoarece obiectivul prezentei directive, și anume atingerea unei stări chimice bune a apelor de suprafață prin stabilirea de SCM-uri pentru substanțele prioritare și pentru alți poluanți, nu poate fi realizat în mod suficient de către statele membre și, prin urmare, având în vedere necesitatea menținerii aceluiași nivel de protecție a apelor de suprafață în întreaga Uniune, poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat la respectivul articol, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru realizarea acestui obiectiv.

| (36) | Prin urmare, Directivele 2000/60/CE și 2008/105/CE ar trebui modificate în consecință, |
| --- | --- |

(36)

Prin urmare, Directivele 2000/60/CE și 2008/105/CE ar trebui modificate în consecință,

ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:

Articolul 1

Directiva 2000/60/CE se modifică după cum urmează:

| 1. | La articolul 16, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
  „(4)   În termen de cel mult patru ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive și, ulterior, cel puțin o dată la șase ani, Comisia revizuiește lista adoptată a substanțelor prioritare și prezintă, dacă este necesar, propuneri.” |
| --- | --- |

1.

La articolul 16, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:

„(4)   În termen de cel mult patru ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive și, ulterior, cel puțin o dată la șase ani, Comisia revizuiește lista adoptată a substanțelor prioritare și prezintă, dacă este necesar, propuneri.”

| 2. | Anexa X se înlocuiește cu textul care figurează în anexa I la prezenta directivă. |
| --- | --- |

2.

Anexa X se înlocuiește cu textul care figurează în anexa I la prezenta directivă.

Articolul 2

Directiva 2008/105/CE se modifică după cum urmează:

| 1. | Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 2
  Definiții
  În sensul prezentei directive, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 2000/60/CE și la articolul 2 din Directiva 2009/90/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a specificațiilor tehnice pentru analiza chimică și monitorizarea stării apelor (17).
  În plus, se aplică următoarele definiții:






  1. | «matrice» înseamnă un compartiment al mediului acvatic, respectiv apă, sedimente sau biotă; |
| --- | --- | --- |

1.

Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 2

Definiții

În sensul prezentei directive, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 2000/60/CE și la articolul 2 din Directiva 2009/90/CE a Comisiei din 31 iulie 2009 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a specificațiilor tehnice pentru analiza chimică și monitorizarea stării apelor (17).

În plus, se aplică următoarele definiții:

1.

«matrice» înseamnă un compartiment al mediului acvatic, respectiv apă, sedimente sau biotă;

| 2. | «taxon al biotei» înseamnă un anumit taxon acvatic în cadrul categoriei taxonomice «subîncrengătură», «clasă» sau un echivalent al acestora. |
| --- | --- |

2.

«taxon al biotei» înseamnă un anumit taxon acvatic în cadrul categoriei taxonomice «subîncrengătură», «clasă» sau un echivalent al acestora.

| 2. | Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
  „Articolul 3
  Standardele de calitate a mediului
  (1)   Fără a aduce atingere alineatului (1a), pentru corpurile de apă de suprafață, statele membre aplică SCM-urile stabilite în anexa I partea A și aplică respectivele SCM-uri în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa I partea B.
  (1a)   Fără a aduce atingere obligațiilor care decurg în temeiul prezentei directive în versiunea sa în vigoare la 13 ianuarie 2009 și, în special, atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în raport cu substanțele și cu SCM-urile enumerate în prezenta directivă, statele membre pun în aplicare SCM-urile prevăzute în anexa I partea A în ceea ce privește:






  (i) | substanțele cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23, 28 din anexa I partea A, pentru care SCM-urile actualizate sunt stabilite cu începere de la 22 decembrie 2015, în scopul atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în ceea ce privește substanțele respective până la 22 decembrie 2021, prin programele de măsuri prevăzute în planurile de gestionare a bazinelor hidrografice din 2015 elaborate în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE; precum și |
| --- | --- | --- |

2.

Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:

„Articolul 3

Standardele de calitate a mediului

(1)   Fără a aduce atingere alineatului (1a), pentru corpurile de apă de suprafață, statele membre aplică SCM-urile stabilite în anexa I partea A și aplică respectivele SCM-uri în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa I partea B.

(1a)   Fără a aduce atingere obligațiilor care decurg în temeiul prezentei directive în versiunea sa în vigoare la 13 ianuarie 2009 și, în special, atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în raport cu substanțele și cu SCM-urile enumerate în prezenta directivă, statele membre pun în aplicare SCM-urile prevăzute în anexa I partea A în ceea ce privește:

(i)

substanțele cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23, 28 din anexa I partea A, pentru care SCM-urile actualizate sunt stabilite cu începere de la 22 decembrie 2015, în scopul atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în ceea ce privește substanțele respective până la 22 decembrie 2021, prin programele de măsuri prevăzute în planurile de gestionare a bazinelor hidrografice din 2015 elaborate în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE; precum și

| (ii) | substanțele nou-identificate numerotate de la 34 la 45 în anexa I partea A, cu începere de la 22 decembrie 2018, în scopul atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în ceea ce privește substanțele respective până la 22 decembrie 2027 și al prevenii deteriorării stării chimice a corpurilor de apă de suprafață în ceea ce privește substanțele respective. În acest scop, statele membre elaborează și înaintează Comisiei, până la 22 decembrie 2018, un program de monitorizare suplimentară și un program preliminar de măsuri care să acopere substanțele respective. Un program final de măsuri, în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2006/60/CE, se stabilește cel târziu la 22 decembrie 2021 și se pune în aplicare și devine pe deplin operațional cât mai curând posibil după această dată, dar nu mai târziu de 22 decembrie 2024. |
| --- | --- |

(ii)

substanțele nou-identificate numerotate de la 34 la 45 în anexa I partea A, cu începere de la 22 decembrie 2018, în scopul atingerii unei stări chimice bune a apelor de suprafață în ceea ce privește substanțele respective până la 22 decembrie 2027 și al prevenii deteriorării stării chimice a corpurilor de apă de suprafață în ceea ce privește substanțele respective. În acest scop, statele membre elaborează și înaintează Comisiei, până la 22 decembrie 2018, un program de monitorizare suplimentară și un program preliminar de măsuri care să acopere substanțele respective. Un program final de măsuri, în conformitate cu articolul 11 din Directiva 2006/60/CE, se stabilește cel târziu la 22 decembrie 2021 și se pune în aplicare și devine pe deplin operațional cât mai curând posibil după această dată, dar nu mai târziu de 22 decembrie 2024.

Articolul 4 alineatele (4)-(9) din Directiva 2000/60/CE se aplică mutatis mutandis în ceea ce privește substanțele enumerate la punctele (i) și (ii) de la primul paragraf.

(2)   Pentru substanțele cu numerele 5, 15, 16, 17, 21, 28, 34, 35, 37, 43 și 44, prevăzute în anexa I partea A, statele membre aplică SCM-urile pentru biotă stabilite în anexa I partea A.

Pentru alte substanțe decât cele menționate la primul paragraf, statele membre aplică SCM-urile pentru apă stabilite în anexa I partea A.

(3)   Statele membre pot decide, în ceea ce privește una sau mai multe categorii de ape de suprafață, să aplice un SCM pentru o matrice diferită de cea specificată la alineatul (2) sau, unde este relevant, pentru taxoni ai biotei diferiți de cei specificați în anexa I partea A.

Statele membre care utilizează opțiunea menționată la primul paragraf aplică SCM-ul corespunzător stabilit în anexa I partea A sau, dacă niciunul nu este inclus pentru matrice sau pentru taxonul biotei, stabilesc un SCM care oferă cel puțin același nivel de protecție ca SCM-ul prevăzut în anexa I partea A.

Statele membre pot recurge la opțiunea menționată la primul paragraf numai dacă metoda de analiză aleasă pentru matricea sau taxonul biotei selectați îndeplinește criteriile minime de performanță stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE. În cazul în care aceste criterii nu sunt îndeplinite pentru nicio matrice, statele membre se asigură că monitorizarea este efectuată prin utilizarea celor mai bune tehnici disponibile care nu presupun costuri excesive și că metoda de analiză funcționează cel puțin la fel de bine ca cea disponibilă pentru matricea specificată la alineatul (2) din prezentul articol pentru substanța relevantă.

(3a)   În cazul în care a fost identificat un risc potențial pentru mediul acvatic sau prin intermediul acestuia în urma unei expuneri acute, prin concentrații sau emisii în mediu măsurate sau estimate și pentru care se aplică un SCM pentru biotă sau pentru sedimente, statele membre se asigură că monitorizarea este efectuată și în apa de suprafață și aplică SCM-CMA-urile din anexa I partea A la prezenta directivă, atunci când astfel de SCM-uri sunt stabilite.

(3b)   Dacă, conform articolului 5 din Directiva 2009/90/CE, valoarea medie calculată a măsurătorilor, atunci când acestea sunt efectuate prin utilizarea celei mai bune tehnici disponibile care nu presupune costuri excesive, este considerată „inferioară limitei de cuantificare”, iar „limita de cuantificare” chiar a aceleiași tehnici este superioară SCM, rezultatul, pentru substanța care se măsoară, nu se ia în considerare la evaluarea stării chimice globale a respectivului corp de apă.

(4)   În cazul substanțelor pentru care este aplicat un SCM pentru sedimente și/sau biotă, statele membre monitorizează substanța în matricea relevantă cel puțin o dată pe an, exceptând cazurile în care cunoștințele tehnice și opinia experților justifică un alt interval.

(5)   Statele membre includ în planurile actualizate de gestionare a bazinelor hidrografice elaborate în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE următoarele informații:

| (a) | un tabel care prezintă limitele de cuantificare ale metodelor de analiză aplicate, precum și informații cu privire la performanța acestor metode în raport cu criteriile de performanță minimă stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE; |
| --- | --- |

(a)

un tabel care prezintă limitele de cuantificare ale metodelor de analiză aplicate, precum și informații cu privire la performanța acestor metode în raport cu criteriile de performanță minimă stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE;

| (b) | pentru substanțele în cazul cărora s-a utilizat opțiunea prevăzută la alineatul (3) din prezentul articol:






  (i) | motivele și baza utilizării opțiunii respective; |
| --- | --- | --- |

(b)

pentru substanțele în cazul cărora s-a utilizat opțiunea prevăzută la alineatul (3) din prezentul articol:

(i)

motivele și baza utilizării opțiunii respective;

| (ii) | după caz, SCM-urile alternative stabilite, dovezi ale faptului că aceste SCM-uri ar oferi cel puțin același nivel de protecție ca SCM-urile prevăzute în anexa I partea A, inclusiv datele și metodologia utilizate pentru determinarea SCM-urilor, precum și categoriile de apă de suprafață pentru care acestea se aplică; |
| --- | --- |

(ii)

după caz, SCM-urile alternative stabilite, dovezi ale faptului că aceste SCM-uri ar oferi cel puțin același nivel de protecție ca SCM-urile prevăzute în anexa I partea A, inclusiv datele și metodologia utilizate pentru determinarea SCM-urilor, precum și categoriile de apă de suprafață pentru care acestea se aplică;

| (iii) | pentru comparație cu informațiile menționate la litera (a) din prezentul alineat, limitele de cuantificare ale metodelor de analiză pentru matricea sau matricele specificate în anexa I partea A din prezenta directivă, inclusiv informații cu privire la performanța acestor metode în raport cu criteriile de performanță minimă stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE; |
| --- | --- |

(iii)

pentru comparație cu informațiile menționate la litera (a) din prezentul alineat, limitele de cuantificare ale metodelor de analiză pentru matricea sau matricele specificate în anexa I partea A din prezenta directivă, inclusiv informații cu privire la performanța acestor metode în raport cu criteriile de performanță minimă stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE;

| (c) | justificarea frecvenței monitorizării aplicate în conformitate cu alineatul (4), dacă intervalele de monitorizare depășesc 1 an. |
| --- | --- |

(c)

justificarea frecvenței monitorizării aplicate în conformitate cu alineatul (4), dacă intervalele de monitorizare depășesc 1 an.

(5a)   Statele membre iau măsurile necesare pentru a se asigura că atât planurile actualizate de gestionare a bazinelor hidrografice, elaborate în conformitate cu articolul 13 alineatul (7) din Directiva 2000/60/CE și care conțin rezultatele și impactul măsurilor întreprinse pentru prevenirea poluării chimice a apelor de suprafață, cât și raportul intermediar cuprinzând progresele înregistrate în punerea în aplicare a programelor de măsuri planificate în conformitate cu articolul 15 alineatul (3) din Directiva 2000/60/CE sunt furnizate prin intermediul unui portal central care este accesibil publicului pe cale electronică în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu (18).

(6)   Statele membre iau măsuri pentru analizarea tendințelor pe termen lung ale concentrațiilor acelor substanțe prioritare enumerate în anexa I partea A care tind să se acumuleze în sedimente și/sau în biotă, acordând o atenție deosebită substanțelor cu numerele 2, 5, 6, 7, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 26, 28, 30, 34, 35, 36, 37, 43 și 44 din anexa I partea A, pe baza monitorizării stării apei de suprafață efectuate în conformitate cu articolul 8 din Directiva 2000/60/CE. Statele membre iau măsuri al căror scop este să asigure, sub rezerva articolului 4 din Directiva 2000/60/CE, faptul că aceste concentrații nu cresc în mod considerabil în sedimente și/sau în biota respectivă.

Statele membre stabilesc frecvența monitorizării sedimentelor și/sau a biotei, astfel încât să furnizeze suficiente date pentru o analiză credibilă a tendințelor pe termen lung. Cu titlu orientativ, monitorizarea trebuie efectuată o dată la fiecare trei ani, exceptând cazurile în care cunoștințele tehnice și opinia experților justifică un alt interval.

(7)   Comisia analizează progresele tehnice și științifice, inclusiv concluziile evaluărilor riscurilor, menționate la articolul 16 alineatul (2) literele (a) și (b) din Directiva 2000/60/CE, precum și informațiile conținute în înregistrarea substanțelor, puse la dispoziția publicului în conformitate cu articolul 119 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, și propune, dacă este necesar, revizuirea SCM-urilor stabilite în anexa I partea A din prezenta directivă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 294 din TFUE, respectând calendarul prevăzut la articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE.

(8)   Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 10, atunci când este necesar în vederea adaptării anexei I partea B punctul 3 din prezenta directivă la progresele științifice sau tehnice.

(8a)   Pentru a facilita punerea în aplicare a prezentului articol, se elaborează, în cadrul procesului actual de punere în aplicare a Directivei 2000/60/CE și în măsura posibilului până la 22 decembrie 2014, orientări tehnice privind strategiile de monitorizare și metodele analitice aplicabile substanțelor, inclusiv prelevarea și monitorizarea biotei.

Orientările vizează, în special:

| (a) | monitorizarea substanțelor în biotă, astfel cum se prevede la alineatele (2) și (3) ale prezentului articol; |
| --- | --- |

(a)

monitorizarea substanțelor în biotă, astfel cum se prevede la alineatele (2) și (3) ale prezentului articol;

| (b) | în cazul substanțelor nou-identificate (numerotate de la 34 la 45 în anexa I partea A) și al substanțelor pentru care sunt stabilite SCM-uri mai stricte (cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23 și 28 în anexa I partea A), metode analitice care respectă criteriile minime de performanță stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE. |
| --- | --- |

(b)

în cazul substanțelor nou-identificate (numerotate de la 34 la 45 în anexa I partea A) și al substanțelor pentru care sunt stabilite SCM-uri mai stricte (cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23 și 28 în anexa I partea A), metode analitice care respectă criteriile minime de performanță stabilite la articolul 4 din Directiva 2009/90/CE.

(8b)   În cazul substanțelor pentru care nu au fost adoptate orientări tehnice până la 22 decembrie 2014, termenul din 22 decembrie 2015 menționat la alineatul (1a) litera (i) se prelungește până la 22 decembrie 2018 și termenul din 22 decembrie 2021 menționat la litera respectivă se prelungește până la 22 decembrie 2027.

| 3. | Articolul 4 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (6) se elimină. |
| --- | --- |

3.

Articolul 4 alineatul (4) și articolul 5 alineatul (6) se elimină.

| 4. | Se introduce următorul articol:
  „Articolul 7a
  Coordonare
  (1)   Pentru substanțele prioritare care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentelor (CE) nr. 1907/2006, (CE) nr. 1107/2009 (19) sau (UE) nr. 528/2012 (20) sau al Directivei 2010/75/UE (21), Comisia evaluează, în cadrul revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE, în temeiul articolului 16 alineatul (4) din directiva respectivă, dacă măsurile în vigoare la nivelul Uniunii și al statelor membre sunt suficiente pentru a atinge SCM-urile pentru substanțele prioritare și obiectivul privind stoparea sau eliminarea treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) și cu articolul 16 alineatul (6) din Directiva 2000/60/CE.
  (2)   Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului rezultatele evaluării menționate la alineatul (1) al prezentului articol în conformitate cu calendarul stabilit la articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE și își însoțește raportul cu orice propuneri relevante, inclusiv în privința măsurilor de control.
  (3)   Dacă rezultatele raportului indică faptul că ar putea fi necesare măsuri suplimentare la nivelul Uniunii sau al statelor membre pentru facilitarea conformității cu Directiva 2000/60/CE în privința unei anumite substanțe aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 sau al Regulamentului (UE) nr. 528/2012, statele membre sau Comisia aplică articolul 21 sau 44 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 sau articolul 15 sau 48 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, după caz, substanței respective sau produselor care conțin respectiva substanță.
  În cazul substanțelor care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1907/2006, Comisia inițiază, după caz, procedura menționată la articolul 59, 61 sau 69 din regulamentul respectiv.
  La aplicarea dispozițiilor regulamentelor menționate la primul și la al doilea paragraf, statele membre și Comisia țin cont de toate evaluările riscurilor, analizele socioeconomice și analizele de costuri-beneficii necesare în temeiul regulamentelor respective, inclusiv în ceea ce privește disponibilitatea alternativelor. |
| --- | --- |

4.

Se introduce următorul articol:

„Articolul 7a

Coordonare

(1)   Pentru substanțele prioritare care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentelor (CE) nr. 1907/2006, (CE) nr. 1107/2009 (19) sau (UE) nr. 528/2012 (20) sau al Directivei 2010/75/UE (21), Comisia evaluează, în cadrul revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE, în temeiul articolului 16 alineatul (4) din directiva respectivă, dacă măsurile în vigoare la nivelul Uniunii și al statelor membre sunt suficiente pentru a atinge SCM-urile pentru substanțele prioritare și obiectivul privind stoparea sau eliminarea treptată a evacuărilor, emisiilor și pierderilor de substanțe periculoase prioritare în conformitate cu articolul 4 alineatul (1) litera (a) și cu articolul 16 alineatul (6) din Directiva 2000/60/CE.

(2)   Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului rezultatele evaluării menționate la alineatul (1) al prezentului articol în conformitate cu calendarul stabilit la articolul 16 alineatul (4) din Directiva 2000/60/CE și își însoțește raportul cu orice propuneri relevante, inclusiv în privința măsurilor de control.

(3)   Dacă rezultatele raportului indică faptul că ar putea fi necesare măsuri suplimentare la nivelul Uniunii sau al statelor membre pentru facilitarea conformității cu Directiva 2000/60/CE în privința unei anumite substanțe aprobate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1107/2009 sau al Regulamentului (UE) nr. 528/2012, statele membre sau Comisia aplică articolul 21 sau 44 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 sau articolul 15 sau 48 din Regulamentul (UE) nr. 528/2012, după caz, substanței respective sau produselor care conțin respectiva substanță.

În cazul substanțelor care se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr. 1907/2006, Comisia inițiază, după caz, procedura menționată la articolul 59, 61 sau 69 din regulamentul respectiv.

La aplicarea dispozițiilor regulamentelor menționate la primul și la al doilea paragraf, statele membre și Comisia țin cont de toate evaluările riscurilor, analizele socioeconomice și analizele de costuri-beneficii necesare în temeiul regulamentelor respective, inclusiv în ceea ce privește disponibilitatea alternativelor.

| 5. | Articolele 8 și 9 se înlocuiesc cu următorul text:
  „Articolul 8
  Revizuirea anexei X la Directiva 2000/60/CE
  Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului rezultatele revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE, prevăzută la articolul 16 alineatul (4) din directiva respectivă. Dacă este cazul, Comisia transmite împreună cu raportul propuneri legislative de modificare a anexei X, inclusiv, în special, propuneri privind identificarea unor noi substanțe prioritare sau a unor noi substanțe periculoase prioritare sau identificarea anumitor substanțe prioritare ca fiind substanțe periculoase prioritare, precum și privind stabilirea SCM-urilor corespunzătoare pentru apele de suprafață, sedimente sau biotă, după caz.
  Articolul 8a
  Dispoziții specifice pentru anumite substanțe
  (1)   În planurile de gestionare a bazinelor hidrografice elaborate în conformitate cu articolul 13 din Directiva 2000/60/CE, fără a aduce atingere cerințelor de la punctul 1.4.3 din anexa V la respectiva directivă cu privire la prezentarea stării chimice globale și nici obiectivelor și obligațiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (a), la articolul 11 alineatul (3) litera (k) și la articolul 16 alineatul (6) din directiva în cauză, statele membre pot prezenta hărți suplimentare care să prezinte informațiile referitoare la starea chimică pentru una sau mai multe dintre substanțele următoare, în mod separat față de informațiile pentru restul de substanțe identificate în anexa I partea A din prezenta directivă:






  (a) | substanțele cu numerele 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 și 44 (substanțe care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente); |
| --- | --- | --- |

5.

Articolele 8 și 9 se înlocuiesc cu următorul text:

„Articolul 8

Revizuirea anexei X la Directiva 2000/60/CE

Comisia raportează Parlamentului European și Consiliului rezultatele revizuirii periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE, prevăzută la articolul 16 alineatul (4) din directiva respectivă. Dacă este cazul, Comisia transmite împreună cu raportul propuneri legislative de modificare a anexei X, inclusiv, în special, propuneri privind identificarea unor noi substanțe prioritare sau a unor noi substanțe periculoase prioritare sau identificarea anumitor substanțe prioritare ca fiind substanțe periculoase prioritare, precum și privind stabilirea SCM-urilor corespunzătoare pentru apele de suprafață, sedimente sau biotă, după caz.

Articolul 8a

Dispoziții specifice pentru anumite substanțe

(1)   În planurile de gestionare a bazinelor hidrografice elaborate în conformitate cu articolul 13 din Directiva 2000/60/CE, fără a aduce atingere cerințelor de la punctul 1.4.3 din anexa V la respectiva directivă cu privire la prezentarea stării chimice globale și nici obiectivelor și obligațiilor prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (a), la articolul 11 alineatul (3) litera (k) și la articolul 16 alineatul (6) din directiva în cauză, statele membre pot prezenta hărți suplimentare care să prezinte informațiile referitoare la starea chimică pentru una sau mai multe dintre substanțele următoare, în mod separat față de informațiile pentru restul de substanțe identificate în anexa I partea A din prezenta directivă:

(a)

substanțele cu numerele 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 și 44 (substanțe care se comportă la fel ca substanțele PBT omniprezente);

| (b) | substanțele cu numerele 34-45 (substanțe nou-identificate); |
| --- | --- |

(b)

substanțele cu numerele 34-45 (substanțe nou-identificate);

| (c) | substanțele cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23 și 28 (substanțe pentru care sunt stabilite SCM-uri revizuite, mai stricte). |
| --- | --- |

(c)

substanțele cu numerele 2, 5, 15, 20, 22, 23 și 28 (substanțe pentru care sunt stabilite SCM-uri revizuite, mai stricte).

Statele membre pot prezenta și orice marjă de deviere de la valorile SCM pentru substanțele menționate la literele (a)-(c) de la primul paragraf în cadrul planurilor de gestionare a bazinelor hidrografice. Statele membre care pun la dispoziție astfel de hărți suplimentare urmăresc să asigure intercomparabilitatea acestora la nivelul bazinului hidrografic și la nivelul Uniunii.

(2)   Statele membre pot monitoriza substanțele cu numerele 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 și 44 din anexa I partea A mai puțin intensiv decât se solicită în cazul substanțelor prioritare în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din prezenta directivă și cu anexa V la Directiva 2000/60/CE, cu condiția ca monitorizarea să fie reprezentativă și să fie disponibilă o bază solidă statistică privind prezența acestor substanțe în mediul acvatic. Cu titlu de indicație, în conformitate cu articolul 3 alineatul (6) al doilea paragraf din prezenta directivă, monitorizarea ar trebui efectuată din trei în trei ani, exceptând cazurile în care cunoștințele tehnice și opinia experților justifică un alt interval.

Articolul 8b

Lista de supraveghere

(1)   Comisia stabilește o listă de supraveghere a substanțelor pentru care urmează să se colecteze date de monitorizare la nivelul Uniunii cu scopul de a sprijini viitoarele exerciții de prioritizare în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE pentru a completa datele obținute, printre altele, din analizele și revizuirile prevăzute la articolul 5 și din programele de monitorizare prevăzute la articolul 8 din directiva respectivă.

Prima listă de supraveghere conține maximum 10 substanțe sau grupe de substanțe și indică, pentru fiecare substanță, matricele de monitorizare și posibilele metode de analiză care nu presupun costuri excesive. Sub rezerva disponibilității unor metode de analiză care să nu presupună costuri excesive, numărul maxim de substanțe sau grupe de substanțe pe care Comisia le poate include în listă se mărește cu una la fiecare actualizare a listei în conformitate cu alineatul (2) din prezentul articol până la un număr maxim de 14. Substanțele care urmează să fie introduse în lista de supraveghere se selectează dintre cele care, conform informațiilor disponibile, pot prezenta un risc semnificativ la nivelul Uniunii pentru mediul acvatic sau prin intermediul mediului acvatic și pentru care datele de monitorizare sunt insuficiente.

Diclofenac (CAS 15307-79-6), 17-beta-estradiol (E2) (CAS 50-28-2) și 17-alfa-etinilestradiol (EE2) (CAS 57-63-6) se includ în prima listă de supraveghere, în scopul colectării de date de monitorizare pentru a facilita stabilirea măsurilor corespunzătoare prin care să se abordeze riscurile pe care le prezintă substanțele respective.

La selectarea substanțelor pentru includere în lista de supraveghere, Comisia ține seama de toate informațiile disponibile, inclusiv de:

| (a) | rezultatele celei mai recente revizuiri periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE prevăzute la articolul 16 alineatul (4) din respectiva directivă; |
| --- | --- |

(a)

rezultatele celei mai recente revizuiri periodice a anexei X la Directiva 2000/60/CE prevăzute la articolul 16 alineatul (4) din respectiva directivă;

| (b) | proiectele de cercetare; |
| --- | --- |

(b)

proiectele de cercetare;

| (c) | recomandările părților interesate menționate la articolul 16 alineatul (5) din Directiva 2000/60/CE; |
| --- | --- |

(c)

recomandările părților interesate menționate la articolul 16 alineatul (5) din Directiva 2000/60/CE;

| (d) | caracterizările districtelor hidrografice efectuate de statele membre și rezultatele programelor de monitorizare ale acestora, prevăzute la articolele 5 și, respectiv, 8 din Directiva 2000/60/CE; și |
| --- | --- |

(d)

caracterizările districtelor hidrografice efectuate de statele membre și rezultatele programelor de monitorizare ale acestora, prevăzute la articolele 5 și, respectiv, 8 din Directiva 2000/60/CE; și

| (e) | volumele de producție, modurile de utilizare, proprietățile intrinseci (inclusiv, după caz, dimensiunile particulelor), concentrațiile în mediu și efectele, inclusiv informațiile colectate în conformitate cu Directivele 98/8/CE, 2001/82/CE (22) și 2001/83/CE (23) și cu Regulamentele (CE) nr. 1907/2006 și (CE) nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

(e)

volumele de producție, modurile de utilizare, proprietățile intrinseci (inclusiv, după caz, dimensiunile particulelor), concentrațiile în mediu și efectele, inclusiv informațiile colectate în conformitate cu Directivele 98/8/CE, 2001/82/CE (22) și 2001/83/CE (23) și cu Regulamentele (CE) nr. 1907/2006 și (CE) nr. 1107/2009.

(2)   Comisia stabilește prima listă de supraveghere astfel cum este menționată la alineatul (1) până la 14 septembrie 2014 și o actualizează ulterior la fiecare 24 de luni. La actualizarea listei de supraveghere, Comisia elimină de pe listă toate substanțele pentru care poate fi efectuată o evaluare a riscului, în conformitate cu articolul 16 alineatul (2) din Directiva 2000/60/CE, fără date de monitorizare suplimentare. Perioada continuă de monitorizare a oricărei substanțe individuale de pe lista de supraveghere nu depășește patru ani.

(3)   Statele membre monitorizează fiecare substanță din lista de supraveghere, la stații de monitorizare reprezentative selectate, pentru o perioadă de cel puțin 12 luni. Pentru prima listă de supraveghere, perioada de monitorizare începe înainte de 14 septembrie 2015 sau în termen de șase luni de la stabilirea listei de supraveghere, oricare dată intervine mai târziu. Pentru fiecare substanță inclusă în listele de supraveghere ulterioare, statele membre încep monitorizarea în termen de șase luni de la includerea în listă.

Fiecare stat membru selectează cel puțin o stație de monitorizare, plus încă o stație dacă statul membru respectiv are peste un milion de locuitori, plus numărul de stații egal cu rezultatul obținut prin împărțirea ariei sale geografice în km2 la 60 000 (rotunjit la numărul întreg cel mai apropiat), plus numărul de stații egal cu rezultatul obținut prin împărțirea populației sale la cinci milioane (rotunjit la numărul întreg cel mai apropiat).

La alegerea stațiilor reprezentative de monitorizare, a frecvenței și a calendarului de monitorizare pentru fiecare substanță, statele membre țin seama de modurile de utilizare și de posibila apariție a substanței. Frecvența monitorizării este de cel puțin o dată pe an.

Dacă furnizează date de monitorizare suficiente, comparabile, reprezentative și recente pentru o anumită substanță din programele sau studiile de monitorizare existente, un stat membru poate decide să nu efectueze o monitorizare suplimentară în temeiul listei de supraveghere pentru substanța respectivă, cu condiția, de asemenea, ca substanța să fi fost monitorizată prin utilizarea unei metodologii care satisface cerințele prevăzute în orientările tehnice elaborate de Comisie în conformitate cu articolul 8b alineatul (5).

(4)   Statele membre raportează Comisiei rezultatele monitorizării efectuate în conformitate cu alineatul (3). Pentru prima listă de supraveghere, rezultatele monitorizării se raportează în termen de 15 luni de la 14 septembrie 2015 sau în termen de 21 luni de la stabilirea listei de supraveghere, oricare dată intervine mai târziu, și, ulterior, la fiecare 12 luni, pe perioada în care substanța este menținută pe listă. Pentru fiecare substanță inclusă în listele ulterioare, statele membre raportează Comisiei rezultatele monitorizării în termen de 21 de luni de la includerea substanței în lista de supraveghere și, ulterior, la fiecare 12 luni, pe perioada în care substanța este menținută pe listă. Raportul include informații cu privire la reprezentativitatea stațiilor de monitorizare și la strategia de monitorizare.

(5)   Comisia adoptă acte de punere în aplicare care stabilesc și actualizează lista de supraveghere menționată la alineatele (1) și (2). Comisia poate adopta și formate tehnice pentru raportarea către Comisie a rezultatelor monitorizării și a informațiilor conexe. Respectivele acte de punere în aplicare se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 9 alineatul (2).

Comisia elaborează orientări, inclusiv specificații tehnice, în vederea facilitării monitorizării substanțelor de pe lista de supraveghere și este invitată să promoveze coordonarea acestei monitorizări.

Articolul 8c

Dispoziții specifice pentru substanțele farmaceutice

În temeiul articolului 16 alineatul (9) din Directiva 2000/60/CE și, după caz, pe baza rezultatelor studiului său din 2013 privind riscurile prezentate de medicamente asupra mediului și a altor studii și rapoarte relevante, Comisia, pe cât posibil în termen de doi ani de la 13 septembrie 2013, elaborează o abordare strategică a poluării apei cu substanțe farmaceutice. Această abordare strategică include, după caz, propuneri care să permită ca, în măsura în care acest lucru este necesar, impactul medicamentelor asupra mediului să fie luate în considerare într-un mod mai eficace în cadrul procedurii de introducere pe piață a medicamentelor. În cadrul respectivei abordări strategice, Comisia propune, după caz, pînă la 14 septembrie 2017, măsuri care urmează a fi întreprinse la nivelul Uniunii și/sau la nivelul statelor membre, după caz, pentru abordarea posibilului impact al substanțelor farmaceutice asupra mediului, în special al substanțelor menționate la articolul 8b alineatul (1), în vederea reducerii evacuărilor, emisiilor și pierderilor de astfel de substanțe în mediul acvatic, luându-se în considerare necesitățile în materie de sănătate publică și eficiența din punctul de vedere al costurilor a măsurilor propuse.

Articolul 9

Procedura comitetului

(1)   Comisia este asistată de Comitetul instituit prin articolul 21 alineatul (1) din Directiva 2000/60/CE. Acesta este un comitet în sensul Regulamentului (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (24).

(2)   Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

În cazul în care comitetul nu emite niciun aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) paragraful al treilea din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.

Articolul 9a

Exercitarea delegării

(1)   Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute la prezentul articol.

(2)   Competența de a adopta acte delegate menționată la articolul 3 alineatul (8) se conferă Comisiei pentru o perioadă de șase ani de la 13 septembrie 2013. Comisia prezintă un raport privind delegarea de competențe, cel târziu cu nouă luni înainte de încheierea perioadei de șase ani. Delegarea de competențe se prelungește tacit cu perioade de timp identice, cu excepția cazului în care Parlamentul European sau Consiliul se opun prelungirii respective cel târziu cu trei luni înainte de încheierea fiecărei perioade.

(3)   Delegarea de competențe menționată la articolul 3 alineatul (8) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua următoare datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.

(4)   De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.

(5)   Un act delegat adoptat în temeiul articolului 3 alineatul (8) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de două luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Respectivul termen se prelungește cu două luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.

| 6. | Anexa I se modifică după cum urmează:






  (a) | partea A se înlocuiește cu textul care figurează în anexa II la prezenta directivă; |
| --- | --- | --- |

6.

Anexa I se modifică după cum urmează:

(a)

partea A se înlocuiește cu textul care figurează în anexa II la prezenta directivă;

| (b) | punctele 2 și 3 din partea B se înlocuiesc cu următorul text:






  „2. | Coloanele 6 și 7 din tabel: pentru orice corp de apă de suprafață dat, aplicarea SCM-CMA înseamnă că, la orice punct de monitorizare reprezentativ din corpul de apă, concentrația măsurată nu depășește standardul.
  Cu toate acestea, în conformitate cu punctul 1.3.4 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, statele membre pot introduce metode statistice, precum calculul percentilelor, pentru a asigura un nivel acceptabil de încredere și precizie la stabilirea conformității cu SCM-CMA. În acest caz, metodele statistice respective trebuie să respecte normele detaliate stabilite în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 9 alineatul (2) din prezenta directivă. |
| --- | --- | --- |

(b)

punctele 2 și 3 din partea B se înlocuiesc cu următorul text:

„2.

Coloanele 6 și 7 din tabel: pentru orice corp de apă de suprafață dat, aplicarea SCM-CMA înseamnă că, la orice punct de monitorizare reprezentativ din corpul de apă, concentrația măsurată nu depășește standardul.

Cu toate acestea, în conformitate cu punctul 1.3.4 din anexa V la Directiva 2000/60/CE, statele membre pot introduce metode statistice, precum calculul percentilelor, pentru a asigura un nivel acceptabil de încredere și precizie la stabilirea conformității cu SCM-CMA. În acest caz, metodele statistice respective trebuie să respecte normele detaliate stabilite în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 9 alineatul (2) din prezenta directivă.

| 3. | SCM-urile pentru apă stabilite în prezenta anexă sunt exprimate în concentrații totale în întreaga probă de apă.
  Prin derogare de la primul paragraf, în cazul cadmiului, al plumbului, al mercurului și al nichelului (denumite în continuare «metale»), SCM-urile pentru apă se referă la concentrația de substanțe dizolvate, și anume la faza dizolvată a unei probe de apă obținută prin filtrarea cu ajutorul unui filtru de 0,45 μm sau prin orice altă pretratare echivalentă, sau, atunci când se specifică acest lucru, la concentrația bio disponibilă.
  În evaluarea rezultatelor monitorizării în raport cu SCM-urile relevante, statele membre pot ține cont de:






  (a) | concentrațiile de fond naturale pentru metale și compușii acestora, în cazul în care aceste concentrații nu permit conformarea cu SCM-urile relevante; |
| --- | --- | --- |

3.

SCM-urile pentru apă stabilite în prezenta anexă sunt exprimate în concentrații totale în întreaga probă de apă.

Prin derogare de la primul paragraf, în cazul cadmiului, al plumbului, al mercurului și al nichelului (denumite în continuare «metale»), SCM-urile pentru apă se referă la concentrația de substanțe dizolvate, și anume la faza dizolvată a unei probe de apă obținută prin filtrarea cu ajutorul unui filtru de 0,45 μm sau prin orice altă pretratare echivalentă, sau, atunci când se specifică acest lucru, la concentrația bio disponibilă.

În evaluarea rezultatelor monitorizării în raport cu SCM-urile relevante, statele membre pot ține cont de:

(a)

concentrațiile de fond naturale pentru metale și compușii acestora, în cazul în care aceste concentrații nu permit conformarea cu SCM-urile relevante;

| (b) | duritatea, pH-ul, carbonul organic dizolvat sau alți parametri de calitate a apei care afectează biodisponibilitatea metalelor, concentrațiile biodisponibile fiind stabilite pe baza unei modelări adecvate a biodisponibilității.” |
| --- | --- |

(b)

duritatea, pH-ul, carbonul organic dizolvat sau alți parametri de calitate a apei care afectează biodisponibilitatea metalelor, concentrațiile biodisponibile fiind stabilite pe baza unei modelări adecvate a biodisponibilității.”

| 7. | Anexele II și III se elimină. |
| --- | --- |

7.

Anexele II și III se elimină.

Articolul 3

(1)   Statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 14 septembrie 2015. Comisiei îi sunt comunicate de îndată, de către statele membre, textele acestor dispoziții.

Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere în momentul publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.

(2)   Statele membre comunică Comisiei textele principalelor dispoziții de drept intern adoptate în domeniul reglementat de prezenta directivă.

Articolul 4

Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Articolul 5

Prezenta directivă se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, 12 august 2013.

Pentru Parlamentul European

Președintele

M. SCHULZ

Pentru Consiliu

Președintele

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  JO C 229, 31.7.2012, p. 116.

1

(2)  JO C 17, 19.1.2013, p. 91.

2

(3)  Poziția Parlamentului European din 2 iulie 2013 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial) și Decizia Consiliului din 22 iulie 2013.

3

(4)  JO L 327, 22.12.2000, p. 1.

4

(5)  JO L 331, 15.12.2001, p. 1.

5

(6)  JO L 348, 24.12.2008, p. 84.

6

(7)  JO L 309, 24.11.2009, p. 1.

7

(8)  JO L 396, 30.12.2006, p. 1.

8

(9)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, 27.6.2012, p. 1).

9

(10)  Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO L 311, 28.11.2001, p. 1).

10

(11)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, 28.11.2001, p. 67).

11

(12)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).

12

(13)  JO L 84, 5.4.1993, p. 1.

13

(14)  JO L 201, 1.8.2009, p. 36.

14

(15)  JO L 55, 28.2.2011, p. 13.

15

(16)  JO C 369, 17.12.2011, p. 14.

16

(17)  JO L 201, 1.8.2009, p. 36.”

17

(18)  JO L 41, 14.2.2003, p. 26.”

18

(19)  Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (JO L 309, 24.11.2009, p. 1).

19

(20)  Regulamentul (UE) nr. 528/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 mai 2012 privind punerea la dispoziție pe piață și utilizarea produselor biocide (JO L 167, 27.6.2012, p. 1).

20

(21)  Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (JO L 334, 17.12.2010, p. 17).”

21

(22)  Directiva 2001/82/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la produsele medicamentoase veterinare (JO L 311, 28.11.2001, p. 1).

22

(23)  Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, 28.11.2001, p. 67).

23

(24)  JO L 55, 28.2.2011, p. 13.”

24

---

ANEXA I

„ANEXA X

LISTA SUBSTANȚELOR PRIORITARE DIN DOMENIUL POLITICII APEI

| Număr | Număr CAS (1) | Număr UE (2) | Denumirea substanței prioritare (3) | Identificată ca substanță periculoasă prioritară |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | 15972-60-8 | 240-110-8 | Alaclor | |
| (2) | 120-12-7 | 204-371-1 | Antracen | X |
| (3) | 1912-24-9 | 217-617-8 | Atrazin | |
| (4) | 71-43-2 | 200-753-7 | Benzen | |
| (5) | nu se aplică | nu se aplică | Difenileteri bromurați | X (4) |
| (6) | 7440-43-9 | 231-152-8 | Cadmiu și compușii săi | X |
| (7) | 85535-84-8 | 287-476-5 | Cloralcani, C10-13 | X |
| (8) | 470-90-6 | 207-432-0 | Clorfenvinfos | |
| (9) | 2921-88-2 | 220-864-4 | Clorpirifos (Clorpirifos-etil) | |
| (10) | 107-06-2 | 203-458-1 | 1,2-dicloretan | |
| (11) | 75-09-2 | 200-838-9 | Diclormetan | |
| (12) | 117-81-7 | 204-211-0 | Di(2-etilhexil)ftalat (DEHP) | X |
| (13) | 330-54-1 | 206-354-4 | Diuron | |
| (14) | 115-29-7 | 204-079-4 | Endosulfan | X |
| (15) | 206-44-0 | 205-912-4 | Fluoranten | |
| (16) | 118-74-1 | 204-273-9 | Hexaclorbenzen | X |
| (17) | 87-68-3 | 201-765-5 | Hexaclorbutadienă | X |
| (18) | 608-73-1 | 210-168-9 | Hexaclorciclohexan | X |
| (19) | 34123-59-6 | 251-835-4 | Izoproturon | |
| (20) | 7439-92-1 | 231-100-4 | Plumb și compușii săi | |
| (21) | 7439-97-6 | 231-106-7 | Mercur și compușii săi | X |
| (22) | 91-20-3 | 202-049-5 | Naftalină | |
| (23) | 7440-02-0 | 231-111-4 | Nichel și compușii săi | |
| (24) | nu se aplică | nu se aplică | Nonil fenoli | X (5) |
| (25) | nu se aplică | nu se aplică | Octil fenoli (6) | |
| (26) | 608-93-5 | 210-172-0 | Pentaclorbenzen | X |
| (27) | 87-86-5 | 201-778-6 | Pentaclorfenol | |
| (28) | nu se aplică | nu se aplică | Hidrocarburi poliaromatice (PAH) (7) | X |
| (29) | 122-34-9 | 204-535-2 | Simazin | |
| (30) | nu se aplică | nu se aplică | Compuși tributilstanici | X (8) |
| (31) | 12002-48-1 | 234-413-4 | Triclorbenzeni | |
| (32) | 67-66-3 | 200-663-8 | Triclormetan (cloroform) | |
| (33) | 1582-09-8 | 216-428-8 | Trifluralin | X |
| (34) | 115-32-2 | 204-082-0 | Dicofol | X |
| (35) | 1763-23-1 | 217-179-8 | Acid perfluoroctan sulfonic și derivații săi (PFOS) | X |
| (36) | 124495-18-7 | nu se aplică | Chinoxifen | X |
| (37) | nu se aplică | nu se aplică | Dioxine și compuși de tip dioxină | X (9) |
| (38) | 74070-46-5 | 277-704-1 | Aclonifen | |
| (39) | 42576-02-3 | 255-894-7 | Bifenox | |
| (40) | 28159-98-0 | 248-872-3 | Cibutrin | |
| (41) | 52315-07-8 | 257-842-9 | Cipermetrin (10) | |
| (42) | 62-73-7 | 200-547-7 | Diclorvos | |
| (43) | nu se aplică | nu se aplică | Hexa bromo ciclo dodecani (HBCDD) | X (11) |
| (44) | 76-44-8/1024-57-3 | 200-962-3/213-831-0 | Heptaclor și heptaclor epoxid | X |
| (45) | 886-50-0 | 212-950-5 | Terbutrin | |

Număr

Număr CAS (1)

Număr UE (2)

Denumirea substanței prioritare (3)

Identificată ca substanță periculoasă prioritară

(1)

15972-60-8

240-110-8

Alaclor

(2)

120-12-7

204-371-1

Antracen

X

(3)

1912-24-9

217-617-8

Atrazin

(4)

71-43-2

200-753-7

Benzen

(5)

nu se aplică

nu se aplică

Difenileteri bromurați

X (4)

(6)

7440-43-9

231-152-8

Cadmiu și compușii săi

X

(7)

85535-84-8

287-476-5

Cloralcani, C10-13

X

(8)

470-90-6

207-432-0

Clorfenvinfos

(9)

2921-88-2

220-864-4

Clorpirifos (Clorpirifos-etil)

(10)

107-06-2

203-458-1

1,2-dicloretan

(11)

75-09-2

200-838-9

Diclormetan

(12)

117-81-7

204-211-0

Di(2-etilhexil)ftalat (DEHP)

X

(13)

330-54-1

206-354-4

Diuron

(14)

115-29-7

204-079-4

Endosulfan

X

(15)

206-44-0

205-912-4

Fluoranten

(16)

118-74-1

204-273-9

Hexaclorbenzen

X

(17)

87-68-3

201-765-5

Hexaclorbutadienă

X

(18)

608-73-1

210-168-9

Hexaclorciclohexan

X

(19)

34123-59-6

251-835-4

Izoproturon

(20)

7439-92-1

231-100-4

Plumb și compușii săi

(21)

7439-97-6

231-106-7

Mercur și compușii săi

X

(22)

91-20-3

202-049-5

Naftalină

(23)

7440-02-0

231-111-4

Nichel și compușii săi

(24)

nu se aplică

nu se aplică

Nonil fenoli

X (5)

(25)

nu se aplică

nu se aplică

Octil fenoli (6)

(26)

608-93-5

210-172-0

Pentaclorbenzen

X

(27)

87-86-5

201-778-6

Pentaclorfenol

(28)

nu se aplică

nu se aplică

Hidrocarburi poliaromatice (PAH) (7)

X

(29)

122-34-9

204-535-2

Simazin

(30)

nu se aplică

nu se aplică

Compuși tributilstanici

X (8)

(31)

12002-48-1

234-413-4

Triclorbenzeni

(32)

67-66-3

200-663-8

Triclormetan (cloroform)

(33)

1582-09-8

216-428-8

Trifluralin

X

(34)

115-32-2

204-082-0

Dicofol

X

(35)

1763-23-1

217-179-8

Acid perfluoroctan sulfonic și derivații săi (PFOS)

X

(36)

124495-18-7

nu se aplică

Chinoxifen

X

(37)

nu se aplică

nu se aplică

Dioxine și compuși de tip dioxină

X (9)

(38)

74070-46-5

277-704-1

Aclonifen

(39)

42576-02-3

255-894-7

Bifenox

(40)

28159-98-0

248-872-3

Cibutrin

(41)

52315-07-8

257-842-9

Cipermetrin (10)

(42)

62-73-7

200-547-7

Diclorvos

(43)

nu se aplică

nu se aplică

Hexa bromo ciclo dodecani (HBCDD)

X (11)

(44)

76-44-8/1024-57-3

200-962-3/213-831-0

Heptaclor și heptaclor epoxid

X

(45)

886-50-0

212-950-5

Terbutrin

---

(1)

1

CAS: Chemical Abstracts Service (Serviciul de catalogare a substanțelor chimice).

(2)  Număr UE: Inventarul european al substanțelor comerciale existente introduse pe piață (Einecs) sau Lista europeană a substanțelor chimice notificate (ELINCS).

2

(3)  Atunci când au fost selectate grupuri de substanțe, exceptând cazul în care au fost indicate explicit în notă, s-au definit reprezentanți tipici ai acestora în contextul stabilirii standardelor de calitate a mediului.

3

(4)  Numai tetra, penta, hexa și heptabromodifenileter (numere CAS: 40088-47-9, 32534-81-9, 36483-60-0 și, respectiv, 68928-80-3).

4

(5)  Nonil fenol (nr. CAS 25154-52-3, nr. UE 246-672-0), inclusiv izomerii 4-nonil fenol (nr. CAS 104-40-5, nr. UE 203-199-4) și 4-nonil fenol (ramificat) (nr. CAS 84852-15-3, nr. UE 284-325-5).

5

(6)  Octil fenol (nr. CAS 1806-26-4, nr. UE 217-302-5), inclusiv izomerul 4-(1,1’,3,3’-tetrametilbutil)-fenol (nr. CAS 140-66-9, nr. UE 205-426-2).

6

(7)  Inclusiv benzo(a)piren (nr. CAS 50-32-8, nr. UE 200-028-5), benzo(b)fluoranten (nr. CAS 205-99-2, nr. UE 205-911-9), benzo(g,h,i)perilen (nr. CAS 191-24-2, nr. UE 205-883-8), benzo(k)fluoranten (nr. CAS 207-08-9, nr. UE 205-916-6), indeno(1,2,3-cd)piren (nr. CAS 193-39-5, nr. UE 205-893-2), dar fără antracen, fluoranten și naftalină, care sunt incluse în listă separat.

7

(8)  Inclusiv cationul tributilstanic (nr. CAS 36643-28-4).

8

(9)  Aceasta se referă la următorii compuși:

9

| | șapte dibenzo-p-dioxine policlorurate (PCDD): 2,3,7,8-T4CDD (nr. CAS 1746-01-6), 1,2,3,7,8-P5CDD (nr. CAS 40321-76-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (nr. CAS 39227-28-6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (nr. CAS 57653-85-7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (nr. CAS 19408-74-3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (nr. CAS 35822-46-9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (nr. CAS 3268-87-9) |
| --- | --- |

șapte dibenzo-p-dioxine policlorurate (PCDD): 2,3,7,8-T4CDD (nr. CAS 1746-01-6), 1,2,3,7,8-P5CDD (nr. CAS 40321-76-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (nr. CAS 39227-28-6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (nr. CAS 57653-85-7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (nr. CAS 19408-74-3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (nr. CAS 35822-46-9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (nr. CAS 3268-87-9)

| | zece dibenzofurani policlorurați (PCDF): 2,3,7,8-T4CDF (nr. CAS 51207-31-9), 1,2,3,7,8-P5CDF (nr. CAS 57117-41-6), 2,3,4,7,8-P5CDF (nr. CAS 57117-31-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (nr. CAS 70648-26-9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (nr. CAS 57117-44-9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (nr. CAS 72918-21-9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (nr. CAS 60851-34-5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (nr. CAS 67562-39-4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (nr. CAS 55673-89-7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (nr. CAS 39001-02-0) |
| --- | --- |

zece dibenzofurani policlorurați (PCDF): 2,3,7,8-T4CDF (nr. CAS 51207-31-9), 1,2,3,7,8-P5CDF (nr. CAS 57117-41-6), 2,3,4,7,8-P5CDF (nr. CAS 57117-31-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (nr. CAS 70648-26-9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (nr. CAS 57117-44-9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (nr. CAS 72918-21-9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (nr. CAS 60851-34-5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (nr. CAS 67562-39-4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (nr. CAS 55673-89-7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (nr. CAS 39001-02-0)

| | doisprezece bifenili policlorurați, tip dioxină (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, nr. CAS 32598-13-3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, nr. CAS 70362-50-4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, nr. CAS 32598-14-4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, nr. CAS 74472-37-0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, nr. CAS 31508-00-6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, nr. CAS 65510-44-3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, nr. CAS 57465-28-8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, nr. CAS 38380-08-4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, nr. CAS 69782-90-7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, nr. CAS 52663-72-6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, nr. CAS 32774-16-6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, nr. CAS 39635-31-9). |
| --- | --- |

doisprezece bifenili policlorurați, tip dioxină (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, nr. CAS 32598-13-3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, nr. CAS 70362-50-4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, nr. CAS 32598-14-4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, nr. CAS 74472-37-0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, nr. CAS 31508-00-6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, nr. CAS 65510-44-3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, nr. CAS 57465-28-8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, nr. CAS 38380-08-4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, nr. CAS 69782-90-7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, nr. CAS 52663-72-6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, nr. CAS 32774-16-6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, nr. CAS 39635-31-9).

(10)  Nr. CAS 52315-07-8 se referă la un amestec de izomeri de cipermetrin, alfa-cipermetrin (nr. CAS 67375-30-8), beta-cipermetrin (nr. CAS 65731-84-2), teta-cipermetrin (nr. CAS 71697-59-1) și zeta-cipermetrin (nr. CAS 52315-07-8).

10

(11)  Se referă la 1,3,5,7,9,11-Hexa bromo ciclo dodecan (nr. CAS 25637-99-4), 1,2,5,6,9,10- Hexa bromo ciclo dodecan (nr. CAS 3194-55-6), α-Hexa bromo ciclo dodecan (nr. CAS 134237-50-6), β-Hexa bromo ciclo dodecan (nr. CAS 134237-51-7) și γ- Hexa bromo ciclo dodecan (nr. CAS 134237-52-8).”.

11

---

ANEXA II

„ANEXA I

STANDARDE DE CALITATE A MEDIULUI PENTRU SUBSTANȚELE PRIORITARE ȘI O SERIE DE ALȚI POLUANȚI

PARTEA A:   STANDARDE DE CALITATE A MEDIULUI (SCM)

| MA | : | media anuală |
| --- | --- | --- |
| CMA | : | concentrația maximă admisibilă |
| Unitate | : | [μg/l] pentru coloanele 4-7
  [μg/kg de greutate umedă] pentru coloana 8 |

MA

:

media anuală

CMA

:

concentrația maximă admisibilă

Unitate

:

[μg/l] pentru coloanele 4-7

[μg/kg de greutate umedă] pentru coloana 8

| (1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) | (7) | (8) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nr. | Denumirea substanței | Număr CAS (1) | SCM-MA (2)

  Ape interioare de suprafață (3) | SCM-MA (2)

  Alte ape de suprafață | SCM-CMA (4)

  Ape interioare de suprafață (3) | SCM-CMA (4)

  Alte ape de suprafață | SCM
  Biotă (12) |
| (1) | Alaclor | 15972-60-8 | 0,3 | 0,3 | 0,7 | 0,7 | |
| (2) | Antracen | 120-12-7 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | |
| (3) | Atrazin | 1912-24-9 | 0,6 | 0,6 | 2,0 | 2,0 | |
| (4) | Benzen | 71-43-2 | 10 | 8 | 50 | 50 | |
| (5) | Difenileteri bromurați (5) | 32534-81-9 | | | 0,14 | 0,014 | 0,0085 |
| (6) | Cadmiu și compușii săi
  (în funcție de clasele de duritate a apei) (6) | 7440-43-9 | ≤ 0,08 (clasa 1)
  0,08 (clasa 2)
  0,09 (clasa 3)
  0,15 (clasa 4)
  0,25 (clasa 5) | 0,2 | ≤ 0,45 (clasa 1)
  0,45 (clasa 2)
  0,6 (clasa 3)
  0,9 (clasa 4)
  1,5 (clasa 5) | ≤ 0,45 (clasa 1)
  0,45 (clasa 2)
  0,6 (clasa 3)
  0,9 (clasa 4)
  1,5 (clasa 5) | |
| (6a) | Tetraclorură de carbon (7) | 56-23-5 | 12 | 12 | nu se aplică | nu se aplică | |
| (7) | C10-13 Cloralcani (8) | 85535-84-8 | 0,4 | 0,4 | 1,4 | 1,4 | |
| (8) | Clorfenvinfos | 470-90-6 | 0,1 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | |
| (9) | Clorpirifos (Clorpirifos-etil) | 2921-88-2 | 0,03 | 0,03 | 0,1 | 0,1 | |
| (9a) | Pesticide ciclodiene: | Aldrin (7) |

(1)

(2)

(3)

(4)

(5)

(6)

(7)

(8)

Nr.

Denumirea substanței

Număr CAS (1)

SCM-MA (2)

Ape interioare de suprafață (3)

SCM-MA (2)

Alte ape de suprafață

SCM-CMA (4)

Ape interioare de suprafață (3)

SCM-CMA (4)

Alte ape de suprafață

SCM

Biotă (12)

(1)

Alaclor

15972-60-8

0,3

0,3

0,7

0,7

(2)

Antracen

120-12-7

0,1

0,1

0,1

0,1

(3)

Atrazin

1912-24-9

0,6

0,6

2,0

2,0

(4)

Benzen

71-43-2

10

8

50

50

(5)

Difenileteri bromurați (5)

32534-81-9

0,14

0,014

0,0085

(6)

Cadmiu și compușii săi

(în funcție de clasele de duritate a apei) (6)

7440-43-9

≤ 0,08 (clasa 1)

0,08 (clasa 2)

0,09 (clasa 3)

0,15 (clasa 4)

0,25 (clasa 5)

0,2

≤ 0,45 (clasa 1)

0,45 (clasa 2)

0,6 (clasa 3)

0,9 (clasa 4)

1,5 (clasa 5)

≤ 0,45 (clasa 1)

0,45 (clasa 2)

0,6 (clasa 3)

0,9 (clasa 4)

1,5 (clasa 5)

(6a)

Tetraclorură de carbon (7)

56-23-5

12

12

nu se aplică

nu se aplică

(7)

C10-13 Cloralcani (8)

85535-84-8

0,4

0,4

1,4

1,4

(8)

Clorfenvinfos

470-90-6

0,1

0,1

0,3

0,3

(9)

Clorpirifos (Clorpirifos-etil)

2921-88-2

0,03

0,03

0,1

0,1

(9a)

Pesticide ciclodiene:

Aldrin (7)

| | Dieldrin (7) |
| --- | --- |

Dieldrin (7)

| | Endrin (7) |
| --- | --- |

Endrin (7)

| | Izodrin (7) |
| --- | --- |

Izodrin (7)

309-00-2

60-57-1

72-20-8

465-73-6

Σ = 0,01

Σ = 0,005

nu se aplică

nu se aplică

(9b)

DDT total (7)
   (9)

nu se aplică

0,025

0,025

nu se aplică

nu se aplică

para-para-DDT (7)

50-29-3

0,01

0,01

nu se aplică

nu se aplică

(10)

1,2-dicloretan

107-06-2

10

10

nu se aplică

nu se aplică

(11)

Diclormetan

75-09-2

20

20

nu se aplică

nu se aplică

(12)

Di(2-etilhexil)ftalat (DEHP)

117-81-7

1,3

1,3

nu se aplică

nu se aplică

(13)

Diuron

330-54-1

0,2

0,2

1,8

1,8

(14)

Endosulfan

115-29-7

0,005

0,0005

0,01

0,004

(15)

Fluoranten

206-44-0

0,0063

0,0063

0,12

0,12

30

(16)

Hexaclorbenzen

118-74-1

0,05

0,05

10

(17)

Hexaclorbutadienă

87-68-3

0,6

0,6

55

(18)

Hexaclorciclohexan

608-73-1

0,02

0,002

0,04

0,02

(19)

Izoproturon

34123-59-6

0,3

0,3

1,0

1,0

(20)

Plumb și compușii săi

7439-92-1

1,2 (13)

1,3

14

14

(21)

Mercur și compușii săi

7439-97-6

0,07

0,07

20

(22)

Naftalină

91-20-3

2

2

130

130

(23)

Nichel și compușii săi

7440-02-0

4 (13)

8,6

34

34

(24)

Nonil fenoli

(4-Nonil fenol)

84852-15-3

0,3

0,3

2,0

2,0

(25)

Octil fenoli

[(4-(1,1′,3,3′-tetrametilbutil)-fenol)]

140-66-9

0,1

0,01

nu se aplică

nu se aplică

(26)

Pentaclorbenzen

608-93-5

0,007

0,0007

nu se aplică

nu se aplică

(27)

Pentaclorfenol

87-86-5

0,4

0,4

1

1

(28)

Hidrocarburi poliaromatice (PAH) (11)

nu se aplică

nu se aplică

nu se aplică

nu se aplică

nu se aplică

Benzo(a)piren

50-32-8

1,7 × 10–4

1,7 × 10–4

0,27

0,027

5

Benzo(b)fluoranten

205-99-2

a se vedea nota de subsol 11

a se vedea nota de subsol 11

0,017

0,017

a se vedea nota de subsol 11

Benzo(k)fluoranten

207-08-9

a se vedea nota de subsol 11

a se vedea nota de subsol 11

0,017

0,017

a se vedea nota de subsol 11

Benzo(g,h,i)-perilen

191-24-2

a se vedea nota de subsol 11

a se vedea nota de subsol 11

8,2 × 10–3

8,2 × 10–4

a se vedea nota de subsol 11

Indeno(1,2,3-cd)piren

193-39-5

a se vedea nota de subsol 11

a se vedea nota de subsol 11

nu se aplică

nu se aplică

a se vedea nota de subsol 11

(29)

Simazin

122-34-9

1

1

4

4

(29a)

Tetracloretilenă (7)

127-18-4

10

10

nu se aplică

nu se aplică

(29b)

Tricloretilenă (7)

79-01-6

10

10

nu se aplică

nu se aplică

(30)

Compuși tributilstanici (cation tributilstanic)

36643-28-4

0,0002

0,0002

0,0015

0,0015

(31)

Triclorbenzeni

12002-48-1

0,4

0,4

nu se aplică

nu se aplică

(32)

Triclormetan

67-66-3

2,5

2,5

nu se aplică

nu se aplică

(33)

Trifluralin

1582-09-8

0,03

0,03

nu se aplică

nu se aplică

(34)

Dicofol

115-32-2

1,3 × 10–3

3,2 × 10–5

nu se aplică (10)

nu se aplică (10)

33

(35)

Acid perfluoroctan sulfonic și derivații săi (PFOS)

1763-23-1

6,5 × 10–4

1,3 × 10–4

36

7,2

9,1

(36)

Chinoxifen

124495-18-7

0,15

0,015

2,7

0,54

(37)

Dioxine și compuși de tip dioxină

A se vedea nota de subsol 10 din anexa X la Directiva 2000/60/CE

nu se aplică

nu se aplică

Sumă de PCDD + PCDF + PCB-DL

0,0065 μg.kg-1 TEQ (14)

(38)

Aclonifen

74070-46-5

0,12

0,012

0,12

0,012

(39)

Bifenox

42576-02-3

0,012

0,0012

0,04

0,004

(40)

Cibutrin

28159-98-0

0,0025

0,0025

0,016

0,016

(41)

Cipermetrin

52315-07-8

8 × 10–5

8 × 10–6

6 × 10–4

6 × 10–5

(42)

Diclorvos

62-73-7

6 × 10–4

6 × 10–5

7 × 10–4

7 × 10–5

(43)

Hexa bromo ciclo dodecan (HBCDD)

A se vedea nota de subsol 12 din anexa X la Directiva 2000/60/CE

0,0016

0,0008

0,5

0,05

167

(44)

Heptaclor și heptaclor epoxid

76-44-8/1024-57-3

2 × 10–7

1 × 10–8

3 × 10–4

3 × 10–5

6,7 × 10–3

(45)

Terbutrin

886-50-0

0,065

0,0065

0,34

0,034

---

(1)  CAS: Chemical Abstracts Service (Serviciul de catalogare a substanțelor chimice).

1

(2)  Acest parametru reprezintă standardul de calitate a mediului exprimat ca valoare medie anuală (SCM-MA). În afară de cazul în care se specifică altfel, acesta se aplică la concentrația totală a tuturor izomerilor.

2

(3)  Apele de suprafață interioare cuprind râurile și lacurile, precum și corpurile de apă artificiale sau puternic modificate care au legătură cu acestea.

3

(4)  Acest parametru reprezintă standardul de calitate a mediului exprimat sub formă de concentrație maximă admisibilă (SCM-CMA). Atunci când pentru SCM-CMA apare indicația «nu se aplică», se consideră că valorile SCM-MA asigură protecție împotriva vârfurilor de poluare pe termen scurt care apar în cazul evacuărilor continue, deoarece acestea sunt semnificativ mai scăzute decât valorile obținute pe baza toxicității acute.

4

(5)  Pentru grupul de substanțe prioritare reprezentat de difenileterii bromurați (nr. 5), SCM-urile se referă la suma concentrațiilor izomerilor de poziție cu numerele 28, 47, 99, 100, 153 și 154.

5

(6)  Pentru cadmiu și compușii săi (nr. 6), valorile SCM-urilor variază în funcție de duritatea apei, pentru care s-au stabilit cinci clase (clasa 1: < 40 mg CaCO3/l, clasa 2: 40 până la < 50 mg CaCO3/l, clasa 3: 50 până la < 100 mg CaCO3/l, clasa 4: 100 până la < 200 mg CaCO3/l și clasa 5: ≥ 200 mg CaCO3/l).

6

3

3

3

3

3

(7)  Această substanță nu este o substanță prioritară, ci unul dintre ceilalți poluanți pentru care SCM-urile sunt identice cu cele stabilite în legislația aplicată înainte de 13 ianuarie 2009.

7

(8)  Nu este precizat niciun parametru anume pentru acest grup de substanțe. Parametrul sau parametrii anume trebuie definiți cu ajutorul metodei analitice.

8

(9)  DDT total cuprinde suma izomerilor 1,1,1-triclor-2,2 bis (p-clorfenil) etan (nr. CAS 50-29-3; nr. UE 200-024-3); 1,1,1-triclor-2 (o-clorfenil)-2-(p-clorfenil) etan (nr. CAS 789-02-6; nr. UE 212-332-5); 1,1-diclor-2,2 bis (p-clorfenil) etilenă (nr. CAS 72-55-9; nr. UE 200-784-6); și 1,1-diclor-2,2 bis (p-clorfenil) etan (nr. CAS 72-54-8; nr. UE 200-783-0).

9

(10)  Nu sunt disponibile suficiente informații pentru a stabili un SCM-CMA pentru aceste substanțe.

10

(11)  Pentru grupul de substanțe prioritare reprezentat de hidrocarburile poliaromatice (PAH) (nr. 28), SCM-ul pentru biotă și SCM-MA aferente pentru apă se referă la concentrația benzo(a)pirenului și se bazează pe toxicitatea acestuia. Benzo(a)pirenul poate fi considerat un marcator pentru celelalte PAH, așadar numai benzo(a)pirenul trebuie monitorizat în vederea comparației cu SCM pentru biotă sau cu SCM-MA aferente pentru apă.

11

(12)  Exceptând cazul în care se indică altfel, SCM pentru biotă se referă la pești. Ca alternativă, se poate monitoriza în loc un taxon alternativ al biotei sau o altă matrice, cu condiția ca SCM-urile aplicate să ofere un nivel de protecție echivalent. Pentru substanțele cu numerele 15 (fluoranten) și 28 (PAH), biota se referă la crustacee și moluște. În vederea evaluării stării chimice, monitorizarea fluorantenului și a PAH la pești nu este adecvată. Pentru substanța cu numărul 37 (dioxine și compuși de tip dioxină), SCM pentru biotă se referă la pești, crustacee și moluște; în conformitate cu secțiunea 5.3 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 1259/2011 al Comisiei din 2 decembrie 2011 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 în ceea ce privește nivelurile maxime pentru dioxine, PCB de tipul dioxinei și PCB care nu sunt de tipul dioxinei în produsele alimentare (JO L 320, 3.12.2011, p. 18).

12

(13)  Aceste SCM-uri se referă la concentrațiile biodisponibile ale substanțelor.

13

(14)  PCDD: dibenzo-p-dioxine policlorurate; PCDF: dibenzofurani policlorurați; PCB-DL: difenili policlorurați tip dioxină; TEQ: echivalenți toxici conform factorilor de echivalență toxică ai Organizației Mondiale a Sănătății 2005.”

14

---

II Acte fără caracter legislativ

REGULAMENTE

| 24.8.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 226/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 226/18

---

REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 805/2013 AL COMISIEI

din 23 august 2013

de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),

având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în sectorul fructelor și legumelor și în sectorul fructelor și legumelor procesate (2), în special articolul 136 alineatul (1),

întrucât:

| (1) | Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv. |
| --- | --- |

(1)

Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.

| (2) | Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, |
| --- | --- |

(2)

Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,

ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:

Articolul 1

Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.

Articolul 2

Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.

Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.

Adoptat la Bruxelles, 23 august 2013.

Pentru Comisie, pentru președinte

Jerzy PLEWA

Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală

---

(1)  JO L 299, 16.11.2007, p. 1.

1

(2)  JO L 157, 15.6.2011, p. 1.

2

---

ANEXĂ

Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| Codul NC | Codul țării terțe (1) | Valoarea forfetară de import |
| 0707 00 05 | TR | 95,4 |
| ZZ | 95,4 |
| 0709 93 10 | TR | 122,6 |
| ZZ | 122,6 |
| 0805 50 10 | AR | 119,4 |
| CL | 122,7 |
| TR | 70,0 |
| UY | 140,2 |
| ZA | 108,3 |
| ZZ | 112,1 |
| 0806 10 10 | EG | 175,3 |
| MA | 135,8 |
| TR | 144,0 |
| ZZ | 151,7 |
| 0808 10 80 | AR | 181,4 |
| BR | 108,7 |
| CL | 122,9 |
| CN | 88,5 |
| NZ | 129,1 |
| US | 130,9 |
| ZA | 116,3 |
| ZZ | 125,4 |
| 0808 30 90 | AR | 196,9 |
| CL | 148,9 |
| TR | 147,9 |
| ZA | 88,2 |
| ZZ | 145,5 |
| 0809 30 | TR | 143,1 |
| ZZ | 143,1 |
| 0809 40 05 | BA | 49,8 |
| MK | 59,8 |
| XS | 57,7 |
| ZZ | 55,8 |

(EUR/100 kg)

Codul NC

Codul țării terțe (1)

Valoarea forfetară de import

0707 00 05

TR

95,4

ZZ

95,4

0709 93 10

TR

122,6

ZZ

122,6

0805 50 10

AR

119,4

CL

122,7

TR

70,0

UY

140,2

ZA

108,3

ZZ

112,1

0806 10 10

EG

175,3

MA

135,8

TR

144,0

ZZ

151,7

0808 10 80

AR

181,4

BR

108,7

CL

122,9

CN

88,5

NZ

129,1

US

130,9

ZA

116,3

ZZ

125,4

0808 30 90

AR

196,9

CL

148,9

TR

147,9

ZA

88,2

ZZ

145,5

0809 30

TR

143,1

ZZ

143,1

0809 40 05

BA

49,8

MK

59,8

XS

57,7

ZZ

55,8

---

(1)  Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.

---

ACTE ADOPTATE DE ORGANISME CREATE PRIN ACORDURI INTERNAȚIONALE

| 24.8.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 226/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 226/20

---

Numai textele originale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internațional. Statutul și data intrării în vigoare ale prezentului regulament ar trebui verificate în ultima versiune a documentului de situație al CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la următoarea adresă:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Regulamentul nr. 80 al Comisiei Economice pentru Europa din cadrul Organizației Națiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziții uniforme privind omologarea scaunelor vehiculelor mari și a acestor vehicule în ceea ce privește rezistența scaunelor și sistemelor lor de ancorare

Include întregul text valabil până la:

Seria 03 de amendamente aduse regulamentului – Data intrării în vigoare: 26 iulie 2012

CUPRINS

| 1. | Domeniul de aplicare |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definiții |
| --- | --- |

2.

| 3. | Cererea de omologare |
| --- | --- |

3.

| 4. | Aprobare |
| --- | --- |

4.

| 5. | Cerințe pentru scaune |
| --- | --- |

5.

| 6. | Cerințe pentru ancorajele scaunelor unui tip de vehicul |
| --- | --- |

6.

| 7. | Cerințe pentru instalarea scaunelor într-un tip de vehicul |
| --- | --- |

7.

| 8. | Conformitatea producției |
| --- | --- |

8.

| 9. | Sancțiuni în caz de neconformitate a producției |
| --- | --- |

9.

| 10. | Modificarea și prelungirea omologării tipului de scaun și/sau tipului de vehicul |
| --- | --- |

10.

| 11. | Încetarea definitivă a producției |
| --- | --- |

11.

| 12. | Dispoziții tranzitorii |
| --- | --- |

12.

| 13. | Denumirile și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare și ale autorităților de omologare de tip |
| --- | --- |

13.

APENDICE

| 1. | Metode de încercare a scaunelor conform punctului 5 și/sau a sistemelor de ancorare conform punctului 6.1.2 și/sau instalarea scaunelor orientate lateral în conformitate cu punctul 3 din apendicele 7 |
| --- | --- |

1.

| 2. | Procedura de încercare privind ancorajele unui vehicul în conformitate cu punctul 6.1.1 |
| --- | --- |

2.

| 3. | Măsurătorile care trebuie efectuate |
| --- | --- |

3.

| 4. | Determinarea criteriilor de acceptabilitate |
| --- | --- |

4.

| 5. | Cerințe și proceduri privind încercările statice |
| --- | --- |

5.

| 6. | Caracteristici privind absorbția de energie ale părții posterioare a spătarelor scaunelor |
| --- | --- |

6.

| 7. | Cerințe pentru protecția pasagerilor în scaunele orientate lateral în conformitate cu punctul 7.4.4 |
| --- | --- |

7.

ANEXE

| 1. | Comunicare privind omologarea sau refuzul ori prelungirea sau retragerea unei omologări sau încetarea definitivă a producției unui tip sau unor tipuri de scaun(e) cu privire la rezistența lui (lor), în conformitate cu Regulamentul nr. 80 |
| --- | --- |

1.

| 2. | Comunicare privind omologarea sau refuzul ori prelungirea sau retragerea unei omologări sau încetarea definitivă a producției unui tip de vehicul în ceea ce privește rezistența ancorajelor scaunelor, în conformitate cu Regulamentul nr. 80 |
| --- | --- |

2.

| 3. | Exemple de mărci de omologare |
| --- | --- |

3.

| 4. | Procedura de determinare a punctului „H” și a unghiului real al trunchiului pentru pozițiile de ședere în autovehicule |
| --- | --- |

4.

1.   DOMENIUL DE APLICARE

| 1.1. | Prezentul regulament se aplică:






  (a) | scaunelor pentru pasageri orientate în direcția de mers, în vehiculele din categoriile M2 și M3, clasele II, III și B (1); |
| --- | --- | --- |

1.1.

Prezentul regulament se aplică:

(a)

scaunelor pentru pasageri orientate în direcția de mers, în vehiculele din categoriile M2 și M3, clasele II, III și B (1);

| (b) | vehiculelor din categoriile M2 și M3, clasele II, III și B (1) în ceea ce privește ancorajele scaunelor pentru pasageri ale acestora și instalarea scaunelor; |
| --- | --- |

(b)

vehiculelor din categoriile M2 și M3, clasele II, III și B (1) în ceea ce privește ancorajele scaunelor pentru pasageri ale acestora și instalarea scaunelor;

| (c) | aceasta nu se aplică scaunelor orientate înapoi sau oricărei tetiere montate pe aceste scaune. |
| --- | --- |

(c)

aceasta nu se aplică scaunelor orientate înapoi sau oricărei tetiere montate pe aceste scaune.

| 1.2. | La cererea constructorului, se consideră că vehiculele din categoria M2
   (1) omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 17 îndeplinesc cerințele prezentului regulament. |
| --- | --- |

1.2.

La cererea constructorului, se consideră că vehiculele din categoria M2
   (1) omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 17 îndeplinesc cerințele prezentului regulament.

| 1.3. | Vehiculele în cazul cărora anumite scaune fac obiectul derogării prevăzute la punctul 7.4 din Regulamentul nr. 14 se omologhează în conformitate cu prezentul regulament. |
| --- | --- |

1.3.

Vehiculele în cazul cărora anumite scaune fac obiectul derogării prevăzute la punctul 7.4 din Regulamentul nr. 14 se omologhează în conformitate cu prezentul regulament.

| 1.4. | Se interzice instalarea scaunelor orientate lateral la vehiculele din categoriile M2 (din clasa II, III și B) și M3 (din clasa II, III și B). |
| --- | --- |

1.4.

Se interzice instalarea scaunelor orientate lateral la vehiculele din categoriile M2 (din clasa II, III și B) și M3 (din clasa II, III și B).

| 1.5. | La cererea constructorului și cu acordul serviciului tehnic, precum și al autorității de omologare a părții contractante, se poate acorda o aprobare pentru vehiculele din categoria M3 (din clasa III sau B) cu o masă maximă cu încărcătură admisibilă din punct de vedere tehnic de peste 10 tone cu scaune orientate lateral, cu condiția ca aceste scaune orientate lateral să fie grupate în partea din spate a vehiculului pentru a forma o cabină de până la 10 locuri. Aceste scaune orientate lateral vor fi echipate cu cel puțin o tetieră și o centură de siguranță cu prindere în două puncte cu retractor omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 16. Mai mult, punctele de ancorare ale centurilor de siguranță trebuie să fie conforme cu cerințele referitoare la dimensiune și de rezistență bazate pe cele prevăzute în Regulamentul nr. 14. Cu toate acestea, se va ține seama de faptul că scaunul este orientat lateral, în loc de a fi orientat în direcția de mers, iar testarea și inspecțiile nu pot face obiectul unei derogări pe această bază. Documentul informativ (anexa 2) va purta mențiunea care atestă că scaunele orientate lateral au fost permise în conformitate cu prezentul alineat. Astfel de omologări nu vor mai fi acordate începând cu 1 noiembrie 2014 sau începând cu data adoptării unor dispoziții uniforme privind testarea pentru scaunele orientate lateral (și anume, prezentul regulament), precum și a unor dispoziții pentru astfel de scaune în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 14) și pentru vehiculele echipate cu centuri de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 16), în cazul în care această dată este anterioară precedentei. |
| --- | --- |

1.5.

La cererea constructorului și cu acordul serviciului tehnic, precum și al autorității de omologare a părții contractante, se poate acorda o aprobare pentru vehiculele din categoria M3 (din clasa III sau B) cu o masă maximă cu încărcătură admisibilă din punct de vedere tehnic de peste 10 tone cu scaune orientate lateral, cu condiția ca aceste scaune orientate lateral să fie grupate în partea din spate a vehiculului pentru a forma o cabină de până la 10 locuri. Aceste scaune orientate lateral vor fi echipate cu cel puțin o tetieră și o centură de siguranță cu prindere în două puncte cu retractor omologate în conformitate cu Regulamentul nr. 16. Mai mult, punctele de ancorare ale centurilor de siguranță trebuie să fie conforme cu cerințele referitoare la dimensiune și de rezistență bazate pe cele prevăzute în Regulamentul nr. 14. Cu toate acestea, se va ține seama de faptul că scaunul este orientat lateral, în loc de a fi orientat în direcția de mers, iar testarea și inspecțiile nu pot face obiectul unei derogări pe această bază. Documentul informativ (anexa 2) va purta mențiunea care atestă că scaunele orientate lateral au fost permise în conformitate cu prezentul alineat. Astfel de omologări nu vor mai fi acordate începând cu 1 noiembrie 2014 sau începând cu data adoptării unor dispoziții uniforme privind testarea pentru scaunele orientate lateral (și anume, prezentul regulament), precum și a unor dispoziții pentru astfel de scaune în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 14) și pentru vehiculele echipate cu centuri de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 16), în cazul în care această dată este anterioară precedentei.

| 1.6. | Punctul 1.4 nu se aplică în cazul ambulanțelor sau vehiculelor destinate utilizării de către forțele armate, serviciile de protecție civilă, serviciile de luptă împotriva incendiilor și forțele responsabile cu menținerea ordinii publice. |
| --- | --- |

1.6.

Punctul 1.4 nu se aplică în cazul ambulanțelor sau vehiculelor destinate utilizării de către forțele armate, serviciile de protecție civilă, serviciile de luptă împotriva incendiilor și forțele responsabile cu menținerea ordinii publice.

| 1.7. | Punctul 1.4 nu se aplică vehiculelor din categoria M3 (din clasa II, III și B) cu o masa maximă de încărcătură admisibilă din punct de vedere tehnic de peste 10 tone pentru scaunele orientate lateral, cu condiția îndeplinirii cerințelor de la punctul 7.4. |
| --- | --- |

1.7.

Punctul 1.4 nu se aplică vehiculelor din categoria M3 (din clasa II, III și B) cu o masa maximă de încărcătură admisibilă din punct de vedere tehnic de peste 10 tone pentru scaunele orientate lateral, cu condiția îndeplinirii cerințelor de la punctul 7.4.

2.   DEFINIȚII

În sensul prezentului regulament:

| 2.1. | „omologarea unui scaun” înseamnă omologarea unui tip de scaun ca un component legat de protecția ocupanților scaunelor orientate în direcția de mers, cu privire la rezistența lor și la construcția spătarelor; |
| --- | --- |

2.1.

„omologarea unui scaun” înseamnă omologarea unui tip de scaun ca un component legat de protecția ocupanților scaunelor orientate în direcția de mers, cu privire la rezistența lor și la construcția spătarelor;

| 2.2. | „omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul din punct de vedere al rezistenței componentelor cadrului vehiculului pe care urmează să fie fixate scaunele, cât și al instalării scaunelor; |
| --- | --- |

2.2.

„omologarea unui vehicul” înseamnă omologarea unui tip de vehicul din punct de vedere al rezistenței componentelor cadrului vehiculului pe care urmează să fie fixate scaunele, cât și al instalării scaunelor;

| 2.3. | „tipul scaunului” înseamnă scaunele care nu prezintă diferențe majore din punct de vedere al caracteristicilor următoare care pot să afecteze rezistența și agresivitatea acestora:






  2.3.1. | structura, forma, dimensiunile și materialele componentelor purtătoare de sarcină; |
| --- | --- | --- |

2.3.

„tipul scaunului” înseamnă scaunele care nu prezintă diferențe majore din punct de vedere al caracteristicilor următoare care pot să afecteze rezistența și agresivitatea acestora:

2.3.1.

structura, forma, dimensiunile și materialele componentelor purtătoare de sarcină;

| 2.3.2. | tipurile și dimensiunile sistemelor de reglare și blocare a spătarelor; |
| --- | --- |

2.3.2.

tipurile și dimensiunile sistemelor de reglare și blocare a spătarelor;

| 2.3.3. | dimensiunile, structura și materialele sistemelor de prindere și susținere (de exemplu, picioarele); |
| --- | --- |

2.3.3.

dimensiunile, structura și materialele sistemelor de prindere și susținere (de exemplu, picioarele);

| 2.4. | „tipul vehiculului” înseamnă vehicule care nu prezintă diferențe majore din punct de vedere al:






  2.4.1. | caracteristicilor constructive relevante pentru prezentul regulament; precum și |
| --- | --- | --- |

2.4.

„tipul vehiculului” înseamnă vehicule care nu prezintă diferențe majore din punct de vedere al:

2.4.1.

caracteristicilor constructive relevante pentru prezentul regulament; precum și

| 2.4.2. | tipului sau tipurilor de scaun(e) omologate de tip care sunt montate pe vehicul, după caz; |
| --- | --- |

2.4.2.

tipului sau tipurilor de scaun(e) omologate de tip care sunt montate pe vehicul, după caz;

| 2.5. | „scaun” înseamnă un cadru, inclusiv armăturile sale de echilibrare și ancorare, care poate să fie ancorat pe structura vehiculului, destinat a fi utilizat într-un vehicul și care oferă un loc de ședere pentru una sau mai multe persoane adulte. În funcție de orientarea sa, un scaun se definește după cum urmează:






  2.5.1. | „scaun orientat în direcția de mers” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea frontală a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi mai mic de + 10° sau – 10° cu planul vertical de simetrie al vehiculului; |
| --- | --- | --- |

2.5.

„scaun” înseamnă un cadru, inclusiv armăturile sale de echilibrare și ancorare, care poate să fie ancorat pe structura vehiculului, destinat a fi utilizat într-un vehicul și care oferă un loc de ședere pentru una sau mai multe persoane adulte. În funcție de orientarea sa, un scaun se definește după cum urmează:

2.5.1.

„scaun orientat în direcția de mers” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea frontală a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi mai mic de + 10° sau – 10° cu planul vertical de simetrie al vehiculului;

| 2.5.2. | „scaun orientat înapoi” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea din spate a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi mai mic de + 10° sau – 10° cu planul vertical de simetrie al vehiculului; |
| --- | --- |

2.5.2.

„scaun orientat înapoi” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea din spate a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi mai mic de + 10° sau – 10° cu planul vertical de simetrie al vehiculului;

| 2.5.3. | „scaun orientat lateral” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea laterală a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi de 90° (± 10°) cu planul vertical de simetrie al vehiculului; |
| --- | --- |

2.5.3.

„scaun orientat lateral” înseamnă un scaun care poate fi folosit în timp ce vehiculul este în mișcare și care este orientat spre partea laterală a vehiculului, astfel încât planul vertical de simetrie al scaunului formează un unghi de 90° (± 10°) cu planul vertical de simetrie al vehiculului;

| 2.6. | „scaun individual” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru un pasager așezat; |
| --- | --- |

2.6.

„scaun individual” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru un pasager așezat;

| 2.7. | „scaun dublu” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru doi pasageri așezați unul lângă altul; două scaune unul lângă altul și care nu sunt legate între ele sunt considerate două scaune individuale; |
| --- | --- |

2.7.

„scaun dublu” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru doi pasageri așezați unul lângă altul; două scaune unul lângă altul și care nu sunt legate între ele sunt considerate două scaune individuale;

| 2.8. | „rând de scaune” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru trei sau mai mulți pasageri așezați unul lângă altul; mai multe scaune individuale sau scaune duble dispuse unele lângă altele nu sunt considerate rând de scaune; |
| --- | --- |

2.8.

„rând de scaune” înseamnă un scaun proiectat și construit pentru trei sau mai mulți pasageri așezați unul lângă altul; mai multe scaune individuale sau scaune duble dispuse unele lângă altele nu sunt considerate rând de scaune;

| 2.9. | „perna scaunului” înseamnă componenta scaunului care este dispusă aproape orizontal și proiectată să susțină un pasager așezat; |
| --- | --- |

2.9.

„perna scaunului” înseamnă componenta scaunului care este dispusă aproape orizontal și proiectată să susțină un pasager așezat;

| 2.10. | „spătarul scaunului” înseamnă componenta scaunului care este aproape verticală, proiectată să susțină spatele, umerii și eventual capul pasagerului; |
| --- | --- |

2.10.

„spătarul scaunului” înseamnă componenta scaunului care este aproape verticală, proiectată să susțină spatele, umerii și eventual capul pasagerului;

| 2.11. | „sistem de reglare” înseamnă un dispozitiv care permite reglarea scaunului sau a componentelor acestuia într-o poziție potrivită pentru morfologia ocupantului așezat; |
| --- | --- |

2.11.

„sistem de reglare” înseamnă un dispozitiv care permite reglarea scaunului sau a componentelor acestuia într-o poziție potrivită pentru morfologia ocupantului așezat;

| 2.12. | „sistem de deplasare” înseamnă un dispozitiv care permite deplasarea laterală sau longitudinală a unui scaun sau a uneia dintre componentele acestuia, fără o poziție intermediară fixă a scaunului sau a uneia dintre componentele acestuia, pentru a facilita accesul pasagerilor; |
| --- | --- |

2.12.

„sistem de deplasare” înseamnă un dispozitiv care permite deplasarea laterală sau longitudinală a unui scaun sau a uneia dintre componentele acestuia, fără o poziție intermediară fixă a scaunului sau a uneia dintre componentele acestuia, pentru a facilita accesul pasagerilor;

| 2.13. | „sistem de blocare” înseamnă un dispozitiv care asigură menținerea scaunului și a componentelor acestuia în poziția de utilizare; |
| --- | --- |

2.13.

„sistem de blocare” înseamnă un dispozitiv care asigură menținerea scaunului și a componentelor acestuia în poziția de utilizare;

| 2.14. | „ancoraj” înseamnă o componentă a podelei sau a caroseriei vehiculului pe care se poate fixa scaunul; |
| --- | --- |

2.14.

„ancoraj” înseamnă o componentă a podelei sau a caroseriei vehiculului pe care se poate fixa scaunul;

| 2.15. | „accesorii de fixare” înseamnă bolțuri sau alte componente care se utilizează pentru fixarea scaunului pe vehicul; |
| --- | --- |

2.15.

„accesorii de fixare” înseamnă bolțuri sau alte componente care se utilizează pentru fixarea scaunului pe vehicul;

| 2.16. | „cărucior” înseamnă echipamentul de încercare realizat și utilizat pentru reproducerea dinamică a accidentelor rutiere care implică coliziuni frontale; |
| --- | --- |

2.16.

„cărucior” înseamnă echipamentul de încercare realizat și utilizat pentru reproducerea dinamică a accidentelor rutiere care implică coliziuni frontale;

| 2.17. | „scaun auxiliar” înseamnă un scaun pentru manechinul montat pe cărucior în spatele scaunului care urmează să fie supus încercării. Acest scaun este reprezentativ pentru scaunul care urmează să fie utilizat în vehicul în spatele scaunului supus încercării; |
| --- | --- |

2.17.

„scaun auxiliar” înseamnă un scaun pentru manechinul montat pe cărucior în spatele scaunului care urmează să fie supus încercării. Acest scaun este reprezentativ pentru scaunul care urmează să fie utilizat în vehicul în spatele scaunului supus încercării;

| 2.18. | „plan de referință” înseamnă planul care trece prin punctele de contact ale călcâielor manechinului, utilizat pentru determinarea punctului H și a unghiului real al trunchiului pentru poziția așezat în autovehicul, în conformitate cu prevederile anexei 4; |
| --- | --- |

2.18.

„plan de referință” înseamnă planul care trece prin punctele de contact ale călcâielor manechinului, utilizat pentru determinarea punctului H și a unghiului real al trunchiului pentru poziția așezat în autovehicul, în conformitate cu prevederile anexei 4;

| 2.19. | „înălțime de referință” înseamnă înălțimea marginii superioare a scaunului deasupra planului de referință; |
| --- | --- |

2.19.

„înălțime de referință” înseamnă înălțimea marginii superioare a scaunului deasupra planului de referință;

| 2.20. | „manechin” înseamnă un manechin care corespunde specificațiilor pentru HYBRID II sau III (2) pentru scaunele orientate în direcția de mers; sau un manechin care corespunde specificațiilor pentru manechinul de încercare la coliziune laterală în temeiul Regulamentului nr. 95, anexa 6 pentru scaune orientate lateral; |
| --- | --- |

2.20.

„manechin” înseamnă un manechin care corespunde specificațiilor pentru HYBRID II sau III (2) pentru scaunele orientate în direcția de mers; sau un manechin care corespunde specificațiilor pentru manechinul de încercare la coliziune laterală în temeiul Regulamentului nr. 95, anexa 6 pentru scaune orientate lateral;

| 2.21. | „zona de referință” reprezintă spațiul cuprins între două planuri verticale longitudinale, situate la o distanță de 400 mm între ele și simetrice în raport cu punctul H, definite de o rotire de la verticală la orizontală a aparatului cu cap fals, astfel cum se descrie în anexa 1 la Regulamentul nr. 21. Aparatul este plasat astfel cum este descris în anexa 1 la Regulamentul nr. 21 și reglat la lungimea lui maximă de 840 mm și la lungimea lui minimă de 736 mm pentru limitarea reziduală a spațiului menționat; |
| --- | --- |

2.21.

„zona de referință” reprezintă spațiul cuprins între două planuri verticale longitudinale, situate la o distanță de 400 mm între ele și simetrice în raport cu punctul H, definite de o rotire de la verticală la orizontală a aparatului cu cap fals, astfel cum se descrie în anexa 1 la Regulamentul nr. 21. Aparatul este plasat astfel cum este descris în anexa 1 la Regulamentul nr. 21 și reglat la lungimea lui maximă de 840 mm și la lungimea lui minimă de 736 mm pentru limitarea reziduală a spațiului menționat;

| 2.22. | „centura în trei puncte” în sensul prezentului regulament include și centurile cu mai mult de trei puncte de prindere; |
| --- | --- |

2.22.

„centura în trei puncte” în sensul prezentului regulament include și centurile cu mai mult de trei puncte de prindere;

| 2.23. | „spațiul dintre scaune” înseamnă, în cazul scaunelor orientate în aceeași direcție, distanța dintre partea anterioară a spătarului unui scaun și partea posterioară a spătarului scaunului care îl precede, măsurată orizontal la înălțimea de 620 mm deasupra solului. |
| --- | --- |

2.23.

„spațiul dintre scaune” înseamnă, în cazul scaunelor orientate în aceeași direcție, distanța dintre partea anterioară a spătarului unui scaun și partea posterioară a spătarului scaunului care îl precede, măsurată orizontal la înălțimea de 620 mm deasupra solului.

3.   CEREREA DE OMOLOGARE

| 3.1. | Cererea de omologare a unui scaun trebuie depusă de producătorul scaunului sau de reprezentantul său autorizat. |
| --- | --- |

3.1.

Cererea de omologare a unui scaun trebuie depusă de producătorul scaunului sau de reprezentantul său autorizat.

| 3.2. | Cererea de omologare a vehiculului trebuie înaintată de constructorul vehiculului sau de reprezentantul său autorizat. |
| --- | --- |

3.2.

Cererea de omologare a vehiculului trebuie înaintată de constructorul vehiculului sau de reprezentantul său autorizat.

| 3.3. | Cererea de omologare a unui scaun sau vehicul trebuie însoțită de următoarele documente în triplu exemplar și de următoarele detalii:






  3.3.1. | Pentru omologarea unui scaun:






  3.3.1.1. | o descriere în detaliu a scaunului, a elementelor de fixare și a sistemelor de reglare, deplasare și blocare ale acestuia; |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.

Cererea de omologare a unui scaun sau vehicul trebuie însoțită de următoarele documente în triplu exemplar și de următoarele detalii:

3.3.1.

Pentru omologarea unui scaun:

3.3.1.1.

o descriere în detaliu a scaunului, a elementelor de fixare și a sistemelor de reglare, deplasare și blocare ale acestuia;

| 3.3.1.2. | desene la scară adecvată și suficient de detaliate ale scaunului, ale elementelor lui de fixare și ale sistemelor de reglare și blocare ale acestuia; |
| --- | --- |

3.3.1.2.

desene la scară adecvată și suficient de detaliate ale scaunului, ale elementelor lui de fixare și ale sistemelor de reglare și blocare ale acestuia;

| 3.3.2. | Pentru omologarea unui vehicul:






  3.3.2.1. | o descriere detaliată a părților structurii vehiculului care sunt utilizate ca ancoraje; |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

Pentru omologarea unui vehicul:

3.3.2.1.

o descriere detaliată a părților structurii vehiculului care sunt utilizate ca ancoraje;

| 3.3.2.2. | desene la scară adecvată și suficient de detaliate ale părților vehiculului care sunt utilizate ca ancoraje. |
| --- | --- |

3.3.2.2.

desene la scară adecvată și suficient de detaliate ale părților vehiculului care sunt utilizate ca ancoraje.

| 3.4. | Serviciului tehnic responsabil cu încercările de omologare i se transmit următoarele elemente:






  3.4.1. | două scaune reprezentative pentru tipul care urmează a fi omologat, în cazul omologării unui scaun; |
| --- | --- | --- |

3.4.

Serviciului tehnic responsabil cu încercările de omologare i se transmit următoarele elemente:

3.4.1.

două scaune reprezentative pentru tipul care urmează a fi omologat, în cazul omologării unui scaun;

| 3.4.2. | o parte a structurii vehiculului, în cazul omologării unui vehicul. |
| --- | --- |

3.4.2.

o parte a structurii vehiculului, în cazul omologării unui vehicul.

4.   APROBARE

| 4.1. | În cazul în care scaunul supus omologării în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele relevante de la punctul 5 de mai jos, respectivul tip de scaun este omologat. |
| --- | --- |

4.1.

În cazul în care scaunul supus omologării în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele relevante de la punctul 5 de mai jos, respectivul tip de scaun este omologat.

| 4.2. | În cazul în care vehiculul supus omologării în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele relevante de la punctele 6 și 7 de mai jos, se acordă omologarea acelui tip de vehicul. |
| --- | --- |

4.2.

În cazul în care vehiculul supus omologării în temeiul prezentului regulament îndeplinește cerințele relevante de la punctele 6 și 7 de mai jos, se acordă omologarea acelui tip de vehicul.

| 4.3. | Pentru fiecare omologare, se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 03, care corespund seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr oricărui alt tip de scaun sau de vehicul. |
| --- | --- |

4.3.

Pentru fiecare omologare, se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 03, care corespund seriei de amendamente 03) indică seria de amendamente care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeași parte contractantă nu poate atribui același număr oricărui alt tip de scaun sau de vehicul.

| 4.4. | Omologarea sau prelungirea ori refuzul omologării unui tip de scaun și/sau unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament se notifică părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui fișe conforme cu modelul din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

4.4.

Omologarea sau prelungirea ori refuzul omologării unui tip de scaun și/sau unui tip de vehicul în temeiul prezentului regulament se notifică părților la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui fișe conforme cu modelul din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament.

| 4.5. | Pe toate scaunele conforme unui tip de scaun omologat în temeiul prezentului regulament și pe toate vehiculele conforme unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament se aplică, în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil, menționat în fișa de omologare, o marcă de omologare internațională, compusă din:






  4.5.1. | un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul specific al țării care a acordat omologarea (3); |
| --- | --- | --- |

4.5.

Pe toate scaunele conforme unui tip de scaun omologat în temeiul prezentului regulament și pe toate vehiculele conforme unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament se aplică, în mod vizibil, într-un loc ușor accesibil, menționat în fișa de omologare, o marcă de omologare internațională, compusă din:

4.5.1.

un cerc în interiorul căruia se află litera „E” urmată de numărul specific al țării care a acordat omologarea (3);

| 4.5.2. | numărul prezentului regulament, urmat de litera R, o liniuță și numărul de omologare în partea dreaptă a cercului menționat la punctul 4.5.1. |
| --- | --- |

4.5.2.

numărul prezentului regulament, urmat de litera R, o liniuță și numărul de omologare în partea dreaptă a cercului menționat la punctul 4.5.1.

| 4.6. | Marca de omologare trebuie să fie ușor lizibilă și să nu poată fi ștearsă. |
| --- | --- |

4.6.

Marca de omologare trebuie să fie ușor lizibilă și să nu poată fi ștearsă.

| 4.7. | După caz, marca de omologare trebuie amplasată pe scaun/scaune sau pe plăcuța cu date (ori lângă această plăcuță) fixată de constructor pe vehicul. |
| --- | --- |

4.7.

După caz, marca de omologare trebuie amplasată pe scaun/scaune sau pe plăcuța cu date (ori lângă această plăcuță) fixată de constructor pe vehicul.

| 4.8. | În anexa 3 sunt prezentate exemple de amplasare a mărcilor de omologare. |
| --- | --- |

4.8.

În anexa 3 sunt prezentate exemple de amplasare a mărcilor de omologare.

5.   CERINȚE PENTRU SCAUNE

| 5.1. | Fiecare tip de scaun orientat în direcția de mers este supus cerințelor de încercare specificate fie la apendicele 1 (încercarea dinamică), fie la apendicele 5 și 6 (încercarea statică) la cererea producătorului. |
| --- | --- |

5.1.

Fiecare tip de scaun orientat în direcția de mers este supus cerințelor de încercare specificate fie la apendicele 1 (încercarea dinamică), fie la apendicele 5 și 6 (încercarea statică) la cererea producătorului.

| 5.2. | Încercările cu rezultat pozitiv la care este supus tipul de scaun sunt înregistrate în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun, conform modelului din anexa 1. |
| --- | --- |

5.2.

Încercările cu rezultat pozitiv la care este supus tipul de scaun sunt înregistrate în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun, conform modelului din anexa 1.

| 5.3. | Fiecare sistem de reglare și deplasare prevăzut conține un sistem de blocare, care funcționează automat. |
| --- | --- |

5.3.

Fiecare sistem de reglare și deplasare prevăzut conține un sistem de blocare, care funcționează automat.

| 5.4. | Nu este necesar ca sistemele de reglare și de blocare să fie în perfectă stare de funcționare după încercare. |
| --- | --- |

5.4.

Nu este necesar ca sistemele de reglare și de blocare să fie în perfectă stare de funcționare după încercare.

| 5.5. | Pe fiecare scaun din față al fiecărui vehicul din categoria M2 se montează o tetieră, cu o masă maximă de 3 500 kg. Această tetieră este conformă cu cerințele Regulamentului nr. 25, astfel cum a fost modificat prin seria de amendamente 03. |
| --- | --- |

5.5.

Pe fiecare scaun din față al fiecărui vehicul din categoria M2 se montează o tetieră, cu o masă maximă de 3 500 kg. Această tetieră este conformă cu cerințele Regulamentului nr. 25, astfel cum a fost modificat prin seria de amendamente 03.

6.   CERINȚE PENTRU ANCORAJELE SCAUNELOR UNUI TIP DE VEHICUL

| 6.1. | Ancorajele pentru scaunele din vehicul rezistă:






  6.1.1. | fie la încercarea descrisă la apendicele 2; |
| --- | --- | --- |

6.1.

Ancorajele pentru scaunele din vehicul rezistă:

6.1.1.

fie la încercarea descrisă la apendicele 2;

| 6.1.2. | fie la încercările descrise la apendicele 1, dacă scaunul este montat pe partea structurii vehiculului care este supusă încercării. Scaunul nu trebuie să fie un scaun omologat dacă îndeplinește cerințele punctului 3.2.1 din apendicele menționat anterior. |
| --- | --- |

6.1.2.

fie la încercările descrise la apendicele 1, dacă scaunul este montat pe partea structurii vehiculului care este supusă încercării. Scaunul nu trebuie să fie un scaun omologat dacă îndeplinește cerințele punctului 3.2.1 din apendicele menționat anterior.

| 6.2. | Este admisă deformarea permanentă, inclusiv ruperea unui ancoraj sau a zonei înconjurătoare, cu condiția ca forța prescrisă să fi fost menținută pe întreaga perioadă de timp prevăzută. |
| --- | --- |

6.2.

Este admisă deformarea permanentă, inclusiv ruperea unui ancoraj sau a zonei înconjurătoare, cu condiția ca forța prescrisă să fi fost menținută pe întreaga perioadă de timp prevăzută.

| 6.3. | Dacă într-un vehicul există mai multe tipuri de ancoraje, fiecare variantă este supusă încercării în vederea omologării vehiculului. |
| --- | --- |

6.3.

Dacă într-un vehicul există mai multe tipuri de ancoraje, fiecare variantă este supusă încercării în vederea omologării vehiculului.

| 6.4. | Se poate face o singură încercare pentru omologarea simultană a unui scaun și a unui vehicul. |
| --- | --- |

6.4.

Se poate face o singură încercare pentru omologarea simultană a unui scaun și a unui vehicul.

| 6.5. | Pentru vehiculele din categoria M3, se consideră că ancorajele scaunelor corespund cerințelor de la punctele 6.1 și 6.2, dacă ancorajele centurilor de siguranță ale locurilor corespunzătoare sunt montate direct pe scaunele care urmează să fie instalate și aceste ancoraje ale centurilor corespund cerințelor Regulamentului nr. 14, dacă este cazul cu derogarea prevăzută la punctul 7.4. |
| --- | --- |

6.5.

Pentru vehiculele din categoria M3, se consideră că ancorajele scaunelor corespund cerințelor de la punctele 6.1 și 6.2, dacă ancorajele centurilor de siguranță ale locurilor corespunzătoare sunt montate direct pe scaunele care urmează să fie instalate și aceste ancoraje ale centurilor corespund cerințelor Regulamentului nr. 14, dacă este cazul cu derogarea prevăzută la punctul 7.4.

7.   CERINȚE PENTRU INSTALAREA SCAUNELOR ÎNTR-UN TIP DE VEHICUL

| 7.1. | Toate scaunele instalate cu fața în direcția de mers se omologhează conform cerințelor de la punctul 5 din prezentul regulament și respectă următoarele condiții:






  7.1.1. | înălțimea de referință a scaunului este de minimum 1 m; precum și |
| --- | --- | --- |

7.1.

Toate scaunele instalate cu fața în direcția de mers se omologhează conform cerințelor de la punctul 5 din prezentul regulament și respectă următoarele condiții:

7.1.1.

înălțimea de referință a scaunului este de minimum 1 m; precum și

| 7.1.2. | punctul H al scaunului situat imediat în spate se află cu cel mult 72 mm mai sus față de punctul H al scaunului în cauză sau, dacă scaunul din spate are punctul H mai înalt cu mai mult de 72 mm, atunci scaunul în cauză este supus încercării și omologat pentru instalarea în această poziție. |
| --- | --- |

7.1.2.

punctul H al scaunului situat imediat în spate se află cu cel mult 72 mm mai sus față de punctul H al scaunului în cauză sau, dacă scaunul din spate are punctul H mai înalt cu mai mult de 72 mm, atunci scaunul în cauză este supus încercării și omologat pentru instalarea în această poziție.

| 7.2. | Dacă omologarea se face conform apendicelui 1, se aplică încercările 1 și 2, cu următoarele excepții:






  7.2.1. | încercarea 1 nu se aplică dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager fără centură de siguranță (de exemplu, nu există un scaun orientat în direcția de mers sau lateral chiar în spatele scaunului supus încercării); |
| --- | --- | --- |

7.2.

Dacă omologarea se face conform apendicelui 1, se aplică încercările 1 și 2, cu următoarele excepții:

7.2.1.

încercarea 1 nu se aplică dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager fără centură de siguranță (de exemplu, nu există un scaun orientat în direcția de mers sau lateral chiar în spatele scaunului supus încercării);

| 7.2.2. | încercarea 2 nu se aplică:






  7.2.2.1. | dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager cu centura de siguranță fixată; sau |
| --- | --- | --- |

7.2.2.

încercarea 2 nu se aplică:

7.2.2.1.

dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager cu centura de siguranță fixată; sau

| 7.2.2.2. | dacă scaunul din spate este un scaun orientat în direcția de mers dotat cu o centură în trei puncte, cu ancoraje care respectă pe deplin cerințele Regulamentului nr. 14 (fără derogare); sau |
| --- | --- |

7.2.2.2.

dacă scaunul din spate este un scaun orientat în direcția de mers dotat cu o centură în trei puncte, cu ancoraje care respectă pe deplin cerințele Regulamentului nr. 14 (fără derogare); sau

| 7.2.2.3. | dacă scaunul corespunde cerințelor de la apendicele 6 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

7.2.2.3.

dacă scaunul corespunde cerințelor de la apendicele 6 la prezentul regulament.

| 7.3. | Dacă omologarea se face conform apendicelor 5 și 6, se aplică toate încercările, cu excepția următoarelor:






  7.3.1. | încercarea prevăzută la apendicele 5 nu se aplică dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager fără centură de siguranță (adică nu există un scaun orientat în direcția de mers sau lateral chiar în spatele scaunului supus încercării); |
| --- | --- | --- |

7.3.

Dacă omologarea se face conform apendicelor 5 și 6, se aplică toate încercările, cu excepția următoarelor:

7.3.1.

încercarea prevăzută la apendicele 5 nu se aplică dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager fără centură de siguranță (adică nu există un scaun orientat în direcția de mers sau lateral chiar în spatele scaunului supus încercării);

| 7.3.2. | încercarea prevăzută la apendicele 6 nu se aplică:






  7.3.2.1. | dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager cu centura de siguranță fixată; sau |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

încercarea prevăzută la apendicele 6 nu se aplică:

7.3.2.1.

dacă nu există posibilitatea ca partea din spate a scaunului să fie lovită de un pasager cu centura de siguranță fixată; sau

| 7.3.2.2. | dacă scaunul din spate este un scaun orientat în direcția de mers dotat cu o centură în trei puncte, cu ancoraje care respectă pe deplin cerințele Regulamentului nr. 14 (fără derogare). |
| --- | --- |

7.3.2.2.

dacă scaunul din spate este un scaun orientat în direcția de mers dotat cu o centură în trei puncte, cu ancoraje care respectă pe deplin cerințele Regulamentului nr. 14 (fără derogare).

| 7.4. | Instalarea scaunelor orientate lateral este supusă următoarelor condiții:






  7.4.1. | înălțimea de referință a scaunului este de minimum 1 m; |
| --- | --- | --- |

7.4.

Instalarea scaunelor orientate lateral este supusă următoarelor condiții:

7.4.1.

înălțimea de referință a scaunului este de minimum 1 m;

| 7.4.2. | planul care intersectează punctele H ale scaunelor orientate lateral adiacente este paralel cu planul de referință; |
| --- | --- |

7.4.2.

planul care intersectează punctele H ale scaunelor orientate lateral adiacente este paralel cu planul de referință;

| 7.4.3. | distanța pe orizontală dintre rândul punctului H între două scaune orientate lateral adiacente nu depășește 725 mm și nu este mai mică de 450 mm, măsurată orizontal între planurile longitudinale verticale care trec prin centrele acestor poziții de ședere (a se vedea apendicele 7, figura 1); precum și |
| --- | --- |

7.4.3.

distanța pe orizontală dintre rândul punctului H între două scaune orientate lateral adiacente nu depășește 725 mm și nu este mai mică de 450 mm, măsurată orizontal între planurile longitudinale verticale care trec prin centrele acestor poziții de ședere (a se vedea apendicele 7, figura 1); precum și

| 7.4.4. | pasagerii din scaunele orientate lateral sunt protejați de o parte a vehiculului (de exemplu, o partiție, un perete sau spătarul unui scaun orientat în direcția de mers) în fața celui mai frontal scaun orientat lateral. Această parte de vehicul îndeplinește cerințele de la apendicele 7. |
| --- | --- |

7.4.4.

pasagerii din scaunele orientate lateral sunt protejați de o parte a vehiculului (de exemplu, o partiție, un perete sau spătarul unui scaun orientat în direcția de mers) în fața celui mai frontal scaun orientat lateral. Această parte de vehicul îndeplinește cerințele de la apendicele 7.

8.   CONFORMITATEA PRODUCȚIEI

Procedurile de conformitate a producției trebuie să respecte procedurile stabilite în apendicele 2 din acord (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), ținând seama de următoarele cerințe:

| 8.1. | Scaunele și/sau vehiculele omologate în temeiul prezentului regulament sunt produse astfel încât să fie conforme cu tipul omologat, îndeplinind cerințele specificate la punctele 5, 6 și 7 de mai sus. |
| --- | --- |

8.1.

Scaunele și/sau vehiculele omologate în temeiul prezentului regulament sunt produse astfel încât să fie conforme cu tipul omologat, îndeplinind cerințele specificate la punctele 5, 6 și 7 de mai sus.

| 8.2. | Pentru a verifica îndeplinirea cerințelor prevăzute la punctul 8.1, trebuie efectuate verificări corespunzătoare ale producției. În acest caz, prin controale corespunzătoare se înțelege verificarea dimensiunilor produsului, precum și existența unor proceduri de asigurare a controlului efectiv al calității produselor. |
| --- | --- |

8.2.

Pentru a verifica îndeplinirea cerințelor prevăzute la punctul 8.1, trebuie efectuate verificări corespunzătoare ale producției. În acest caz, prin controale corespunzătoare se înțelege verificarea dimensiunilor produsului, precum și existența unor proceduri de asigurare a controlului efectiv al calității produselor.

| 8.3. | Autoritatea competentă care acordă omologarea de tip poate verifica oricând conformitatea metodelor de control aplicabile fiecărei unități de producție și poate efectua, pe eșantioane, orice încercare considerată necesară, aleasă dintre încercările efectuate în vederea omologării. Frecvența normală a acestor verificări trebuie să fie de o dată pe an. |
| --- | --- |

8.3.

Autoritatea competentă care acordă omologarea de tip poate verifica oricând conformitatea metodelor de control aplicabile fiecărei unități de producție și poate efectua, pe eșantioane, orice încercare considerată necesară, aleasă dintre încercările efectuate în vederea omologării. Frecvența normală a acestor verificări trebuie să fie de o dată pe an.

9.   SANCȚIUNI ÎN CAZ DE NECONFORMITATE A PRODUCȚIEI

| 9.1. | În cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele enunțate mai sus, omologarea acordată pentru un tip de scaun și/sau un tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament poate fi retrasă. |
| --- | --- |

9.1.

În cazul în care nu sunt îndeplinite cerințele enunțate mai sus, omologarea acordată pentru un tip de scaun și/sau un tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament poate fi retrasă.

| 9.2. | Dacă o parte contractantă la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare pe care a acordat-o inițial, ea notifică celelalte părți contractante care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare în conformitate cu modelul din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

9.2.

Dacă o parte contractantă la acord care aplică prezentul regulament retrage o omologare pe care a acordat-o inițial, ea notifică celelalte părți contractante care aplică prezentul regulament, prin intermediul unei fișe de comunicare în conformitate cu modelul din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament.

10.   MODIFICAREA ȘI PRELUNGIREA OMOLOGĂRII TIPULUI DE SCAUN ȘI/SAU TIPULUI DE VEHICUL

| 10.1. | Orice modificare a tipului de scaun și/sau a tipului de vehicul este notificată departamentului administrativ care a omologat tipul de scaun și/sau tipul de vehicul. În acest caz, departamentul administrativ poate:






  10.1.1. | să considere că este improbabil ca modificările aduse să aibă un efect negativ semnificativ și că, în orice caz, scaunul și/sau vehiculul rămân(e) conform cu cerințele stabilite; sau |
| --- | --- | --- |

10.1.

Orice modificare a tipului de scaun și/sau a tipului de vehicul este notificată departamentului administrativ care a omologat tipul de scaun și/sau tipul de vehicul. În acest caz, departamentul administrativ poate:

10.1.1.

să considere că este improbabil ca modificările aduse să aibă un efect negativ semnificativ și că, în orice caz, scaunul și/sau vehiculul rămân(e) conform cu cerințele stabilite; sau

| 10.1.2. | să solicite un alt raport de încercare din partea serviciului tehnic responsabil cu coordonarea încercărilor. |
| --- | --- |

10.1.2.

să solicite un alt raport de încercare din partea serviciului tehnic responsabil cu coordonarea încercărilor.

| 10.2. | Confirmarea sau refuzul omologării, specificând modificările, se comunică prin procedura specificată în articolul 4.4 de mai sus părților la acordul de punere în aplicare a prezentului regulament. |
| --- | --- |

10.2.

Confirmarea sau refuzul omologării, specificând modificările, se comunică prin procedura specificată în articolul 4.4 de mai sus părților la acordul de punere în aplicare a prezentului regulament.

| 10.3. | Departamentul administrativ competent care a emis prelungirea omologării trebuie să atribuie un număr de serie pentru o astfel de prelungire și să informeze celelalte părți participante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare, conform modelului din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

10.3.

Departamentul administrativ competent care a emis prelungirea omologării trebuie să atribuie un număr de serie pentru o astfel de prelungire și să informeze celelalte părți participante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unei fișe de comunicare, conform modelului din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament.

11.   ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCȚIEI

În cazul în care titularul omologării încetează definitiv producția unui tip de vehicul omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta informează autoritatea care a acordat omologarea. La primirea fișei de comunicare relevante, respectiva autoritate notifică celelalte părți contractante la acord care aplică prezentul regulament, printr-o fișă de comunicare conformă cu modelul din anexa 1 și/sau anexa 2 la prezentul regulament.

12.   DISPOZIȚII TRANZITORII

| 12.1. | Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente, niciuna din părțile contractante care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea de omologări în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente. |
| --- | --- |

12.1.

Începând cu data oficială a intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente, niciuna din părțile contractante care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea de omologări în temeiul prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

| 12.2. | Începând cu 1 noiembrie 2012, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai dacă sunt îndeplinite cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente. |
| --- | --- |

12.2.

Începând cu 1 noiembrie 2012, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai dacă sunt îndeplinite cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

| 12.3. | Începând cu 1 noiembrie 2014, omologările acordate în conformitate cu prezentul regulament încetează să fie valabile, cu excepția celor acordate în conformitate cu cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente. |
| --- | --- |

12.3.

Începând cu 1 noiembrie 2014, omologările acordate în conformitate cu prezentul regulament încetează să fie valabile, cu excepția celor acordate în conformitate cu cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 02 de amendamente.

| 12.4. | Începând cu 1 noiembrie 2014, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza prima înregistrare națională sau regională (prima punere în funcțiune) a unui vehicul care nu deține omologarea de tip, în conformitate cu cerințele seriei 02 de amendamente aduse prezentului regulament. |
| --- | --- |

12.4.

Începând cu 1 noiembrie 2014, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza prima înregistrare națională sau regională (prima punere în funcțiune) a unui vehicul care nu deține omologarea de tip, în conformitate cu cerințele seriei 02 de amendamente aduse prezentului regulament.

| 12.5. | Începând cu 1 noiembrie 2014 sau începând cu data adoptării unor dispoziții uniforme privind testarea pentru scaunele orientate lateral (și anume, prezentul regulament), precum și a unor dispoziții pentru astfel de scaune în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 14) și pentru vehiculele echipate cu centuri de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 16), în cazul în care această dată este anterioară precedentei, omologările acordate în temeiul punctului 1.5 din prezentul regulament nu mai sunt în vigoare. |
| --- | --- |

12.5.

Începând cu 1 noiembrie 2014 sau începând cu data adoptării unor dispoziții uniforme privind testarea pentru scaunele orientate lateral (și anume, prezentul regulament), precum și a unor dispoziții pentru astfel de scaune în ceea ce privește punctele de ancorare ale centurilor de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 14) și pentru vehiculele echipate cu centuri de siguranță (și anume, Regulamentul nr. 16), în cazul în care această dată este anterioară precedentei, omologările acordate în temeiul punctului 1.5 din prezentul regulament nu mai sunt în vigoare.

| 12.6. | Chiar și după data intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente, omologările componentelor conform seriei 01 de amendamente ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte și nu refuză acordarea de extinderi ale omologării la seria 01 de amendamente aduse prezentului regulament. |
| --- | --- |

12.6.

Chiar și după data intrării în vigoare a seriei 02 de amendamente, omologările componentelor conform seriei 01 de amendamente ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte și nu refuză acordarea de extinderi ale omologării la seria 01 de amendamente aduse prezentului regulament.

| 12.7. | Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 03 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea omologărilor în baza acestui regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente. |
| --- | --- |

12.7.

Începând cu data oficială de intrare în vigoare a seriei 03 de amendamente, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu refuză acordarea omologărilor în baza acestui regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

| 12.8. | După 24 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai dacă sunt îndeplinite cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente. |
| --- | --- |

12.8.

După 24 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, părțile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări numai dacă sunt îndeplinite cerințele prezentului regulament, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

| 12.9. | După 60 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza omologarea de tip națională sau regională și pot refuza prima înmatriculare națională sau regională (prima punere în circulație) a unui vehicul care nu îndeplinește cerințele seriei 03 de amendamente la prezentul regulament. |
| --- | --- |

12.9.

După 60 de luni de la data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente la prezentul regulament, părțile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza omologarea de tip națională sau regională și pot refuza prima înmatriculare națională sau regională (prima punere în circulație) a unui vehicul care nu îndeplinește cerințele seriei 03 de amendamente la prezentul regulament.

| 12.10. | Chiar și după data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, omologările componentelor conform seriei 01 sau 02 de amendamente ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte și nu refuză acordarea de extinderi ale omologării la seriile 01 sau 02 de amendamente aduse prezentului regulament. |
| --- | --- |

12.10.

Chiar și după data intrării în vigoare a seriei 03 de amendamente, omologările componentelor conform seriei 01 sau 02 de amendamente ale prezentului regulament rămân valabile, iar părțile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte și nu refuză acordarea de extinderi ale omologării la seriile 01 sau 02 de amendamente aduse prezentului regulament.

13.   DENUMIRILE ȘI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE RESPONSABILE CU EFECTUAREA ÎNCERCĂRILOR DE OMOLOGARE ȘI ALE AUTORITĂȚILOR DE OMOLOGARE DE TIP

Părțile contractante la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament comunică Secretariatului General al Organizației Națiunilor Unite numele și adresele serviciilor tehnice responsabile cu efectuarea încercărilor de omologare, precum și ale autorităților de omologare de tip care acordă omologarea și cărora trebuie să li se trimită formularele care atestă omologarea, extinderea, refuzul sau retragerea omologării emise în alte țări.

---

(1)  Astfel cum sunt definite în Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3.), document ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, para. 2.

(2)  Specificațiile tehnice și schemele detaliate ale HYBRID III, care corespund principalelor măsuri ale unui locuitor din Statele Unite, de sex masculin, din al cincizecilea centil, precum și specificațiile privind reglajul său pentru această probă, sunt depuse la Secretariatul General al Organizației Națiunilor Unite și pot fi consultate la cerere la secretariatul Comisiei Economice pentru Europa, Palatul Națiunilor, Geneva, Elveția.

(3)  Numerele distinctive ale părților contractante la Acordul din 1958 sunt reproduse în anexa 3 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), documentul TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

---

Apendicele 1

Metode de încercare a scaunelor conform punctului 5 și/sau a ancorajelor conform punctului 6.1.2 și/sau instalarea scaunelor orientate lateral în conformitate cu punctul 3 din apendicele 7

1.   CERINȚE

1.1.   Încercările urmăresc să determine:

| 1.1.1. | dacă ocupantul (ocupanții) scaunului este (sunt) corect ținut (ținuți) pe loc de scaunul (scaunele) din fața lui (lor) și/sau prin utilizarea unei centuri de siguranță.






  1.1.1.1. | Se consideră că cerința menționată este satisfăcută dacă deplasarea înainte a oricărei părți a trunchiului și a capului manechinului nu trece dincolo de planul vertical transversal situat la 1,6 m față de punctul R al scaunului auxiliar; |
| --- | --- | --- |

1.1.1.

dacă ocupantul (ocupanții) scaunului este (sunt) corect ținut (ținuți) pe loc de scaunul (scaunele) din fața lui (lor) și/sau prin utilizarea unei centuri de siguranță.

1.1.1.1.

Se consideră că cerința menționată este satisfăcută dacă deplasarea înainte a oricărei părți a trunchiului și a capului manechinului nu trece dincolo de planul vertical transversal situat la 1,6 m față de punctul R al scaunului auxiliar;

| 1.1.2. | dacă ocupantul (ocupanții) nu suferă vătămări grave;






  1.1.2.1. | Se consideră că prezenta cerință este satisfăcută dacă sunt îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică pentru manechinul utilizat, determinate în conformitate cu apendicele 4, și anume: |
| --- | --- | --- |

1.1.2.

dacă ocupantul (ocupanții) nu suferă vătămări grave;

1.1.2.1.

Se consideră că prezenta cerință este satisfăcută dacă sunt îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică pentru manechinul utilizat, determinate în conformitate cu apendicele 4, și anume:

| 1.1.2.2. | pentru un manechin așezat pe un scaun orientat în direcția de mers trebuie să fie îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică:






  1.1.2.2.1. | criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC) este mai mic de 500; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.2.

pentru un manechin așezat pe un scaun orientat în direcția de mers trebuie să fie îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică:

1.1.2.2.1.

criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC) este mai mic de 500;

| 1.1.2.2.2. | criteriul de acceptabilitate pentru torace (ThAC) este mai mic de 30 g, cu excepția intervalelor de timp care totalizează mai puțin de 3 ms (g = 9,81m/s2); |
| --- | --- |

1.1.2.2.2.

criteriul de acceptabilitate pentru torace (ThAC) este mai mic de 30 g, cu excepția intervalelor de timp care totalizează mai puțin de 3 ms (g = 9,81m/s2);

| 1.1.2.2.3. | criteriul de acceptabilitate pentru femur (FAC) este mai mic de 10 kN și valoarea de 8 kN nu este depășită pe intervale de timp care totalizează mai mult de 20 ms; |
| --- | --- |

1.1.2.2.3.

criteriul de acceptabilitate pentru femur (FAC) este mai mic de 10 kN și valoarea de 8 kN nu este depășită pe intervale de timp care totalizează mai mult de 20 ms;

| 1.1.2.3. | pentru un manechin așezat pe un scaun auxiliar orientat lateral trebuie să fie îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică:






  1.1.2.3.1. | criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC) este mai mic de 500; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3.

pentru un manechin așezat pe un scaun auxiliar orientat lateral trebuie să fie îndeplinite următoarele criterii de acceptabilitate biomecanică:

1.1.2.3.1.

criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC) este mai mic de 500;

| 1.1.2.3.2. | criteriile de acceptabilitate pentru torace:






  (a) | criteriul de deformare a cutiei toracice (RDC) de maximum 42 mm; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3.2.

criteriile de acceptabilitate pentru torace:

(a)

criteriul de deformare a cutiei toracice (RDC) de maximum 42 mm;

| (b) | criteriul referitor la viscere (VC) inferior sau egal cu 1,0 m/s; |
| --- | --- |

(b)

criteriul referitor la viscere (VC) inferior sau egal cu 1,0 m/s;

| 1.1.2.3.3. | criteriul de acceptabilitate pentru bazin:
  forța maximă asupra simfizei pubiene (PSPF) inferioară sau egală cu 6 kN; |
| --- | --- |

1.1.2.3.3.

criteriul de acceptabilitate pentru bazin:

forța maximă asupra simfizei pubiene (PSPF) inferioară sau egală cu 6 kN;

| 1.1.2.3.4. | criteriul de acceptabilitate pentru abdomen:
  forța maximă asupra abdomenului (APF) de maximum 2,5 kN forță internă (echivalent cu forța externă de 4,5 kN); |
| --- | --- |

1.1.2.3.4.

criteriul de acceptabilitate pentru abdomen:

forța maximă asupra abdomenului (APF) de maximum 2,5 kN forță internă (echivalent cu forța externă de 4,5 kN);

| 1.1.3. | dacă scaunul și dispozitivele de prindere ale scaunului sunt suficient de rezistente.






  1.1.3.1. | Se consideră că prezenta cerință este satisfăcută dacă:






  1.1.3.1.1. | nicio componentă a scaunului, a pieselor sau a accesoriilor sale nu se desprinde complet în timpul încercării; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.3.

dacă scaunul și dispozitivele de prindere ale scaunului sunt suficient de rezistente.

1.1.3.1.

Se consideră că prezenta cerință este satisfăcută dacă:

1.1.3.1.1.

nicio componentă a scaunului, a pieselor sau a accesoriilor sale nu se desprinde complet în timpul încercării;

| 1.1.3.1.2. | scaunul rămâne bine ancorat, chiar dacă unul sau mai multe dintre dispozitivele de ancorare se desprind parțial și toate sistemele de blocare rămân blocate pe toată durata încercării; |
| --- | --- |

1.1.3.1.2.

scaunul rămâne bine ancorat, chiar dacă unul sau mai multe dintre dispozitivele de ancorare se desprind parțial și toate sistemele de blocare rămân blocate pe toată durata încercării;

| 1.1.3.1.3. | după încercare, nicio componentă structurală a scaunului sau accesoriile nu prezintă nicio fractură sau muchii sau colțuri ascuțite care pot să provoace vătămări corporale. |
| --- | --- |

1.1.3.1.3.

după încercare, nicio componentă structurală a scaunului sau accesoriile nu prezintă nicio fractură sau muchii sau colțuri ascuțite care pot să provoace vătămări corporale.

1.2.   Toate piesele care constituie o parte a spătarului scaunului sau accesoriile acestuia sunt de așa natură încât nu pot să provoace vătămări ale pasagerului în timpul impactului. Se consideră că prezenta cerință este îndeplinită dacă oricare dintre componentele care pot veni în contact cu o sferă cu diametrul de 165 mm prezintă o rază de curbură de cel puțin 5 mm.

| 1.2.1. | Dacă orice componentă a pieselor sau accesoriilor sus-menționate este realizată dintr-un material cu o duritate mai mică de 50 Shore A pe un suport rigid, cerințele stabilite la punctul 1.2 de mai sus se aplică doar suportului rigid. |
| --- | --- |

1.2.1.

Dacă orice componentă a pieselor sau accesoriilor sus-menționate este realizată dintr-un material cu o duritate mai mică de 50 Shore A pe un suport rigid, cerințele stabilite la punctul 1.2 de mai sus se aplică doar suportului rigid.

| 1.2.2. | Componentele spătarului scaunului, precum dispozitivele de reglare pentru scaun și accesoriile, nu se supun niciunei cerințe de la punctul 1.2 dacă, în poziția de repaus, sunt situate sub un plan orizontal situat la 400 mm deasupra planului de referință, chiar dacă ocupantul ar putea să vină în contact cu acestea. |
| --- | --- |

1.2.2.

Componentele spătarului scaunului, precum dispozitivele de reglare pentru scaun și accesoriile, nu se supun niciunei cerințe de la punctul 1.2 dacă, în poziția de repaus, sunt situate sub un plan orizontal situat la 400 mm deasupra planului de referință, chiar dacă ocupantul ar putea să vină în contact cu acestea.

2.   PREGĂTIREA SCAUNULUI CARE URMEAZĂ SĂ FIE SUPUS ÎNCERCĂRII

2.1.   Scaunul care urmează să fie supus încercărilor se montează:

| 2.1.1. | fie pe o platformă de încercare reprezentativă pentru șasiul vehiculului; |
| --- | --- |

2.1.1.

fie pe o platformă de încercare reprezentativă pentru șasiul vehiculului;

| 2.1.2. | fie pe o platformă rigidă de încercare. |
| --- | --- |

2.1.2.

fie pe o platformă rigidă de încercare.

2.2.   Ancorajul de pe platforma de încercare prevăzut pentru scaunul (scaunele) de încercat este identic cu sau are aceleași caracteristici ca acela utilizat în vehiculul (vehiculele) pentru care scaunul este proiectat.

2.3.   Scaunul care urmează să fie încercat este complet, cu toate tapițeriile și accesoriile. Dacă scaunul este prevăzut cu masă, aceasta trebuie să fie pliată.

2.4.   Dacă scaunul este reglabil pe laterală, trebuie poziționat la extinderea maximă.

2.5.   Dacă spătarul scaunului este reglabil, el se reglează astfel încât înclinarea rezultată a torsului manechinului utilizat pentru determinarea punctului H și înclinarea reală a torsului în pozițiile pe scaun din autovehicul să fie cât mai aproape de cele recomandate de constructor pentru utilizarea în condiții normale sau, în absența unor recomandări speciale ale producătorului, cât mai aproape de 25° spre spate față de verticală.

2.6.   Dacă pe spătarul scaunului este montată o tetieră cu înălțimea reglabilă, aceasta este așezată în cea mai joasă poziție.

2.7.   Centurile de siguranță care aparțin unui tip omologat, în conformitate cu Regulamentul nr. 16, și sunt montate pe ancoraje instalate în conformitate cu Regulamentul nr. 14 (inclusiv, dacă este cazul, cu derogările prevăzute la punctul 7.4 din Regulamentul nr. 14) se montează atât la scaunul auxiliar, cât și la scaunul care urmează să fie supus încercării.

3.   ÎNCERCĂRI DINAMICE

3.1.   Încercarea 1

Platforma de încercare se montează pe un cărucior.

3.2.   Scaunul auxiliar

Scaunul auxiliar poate fi de același tip cu scaunul supus încercării și se plasează în paralel cu și direct în spatele scaunului supus încercării. Cele două scaune se află la aceeași înălțime, reglate în mod identic și având o distanță de 750 mm între scaune.

| 3.2.1. | Dacă se utilizează un scaun auxiliar de un tip diferit, acest lucru se precizează în fișa de comunicare privind omologarea unui tip de scaun, în conformitate cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

3.2.1.

Dacă se utilizează un scaun auxiliar de un tip diferit, acest lucru se precizează în fișa de comunicare privind omologarea unui tip de scaun, în conformitate cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

3.3.   Manechinul

| 3.3.1. | Manechinul se așază pe scaunul auxiliar fără centură de siguranță, astfel încât planul său de simetrie să corespundă planului de simetrie a locului pe scaun în cauză. |
| --- | --- |

3.3.1.

Manechinul se așază pe scaunul auxiliar fără centură de siguranță, astfel încât planul său de simetrie să corespundă planului de simetrie a locului pe scaun în cauză.

| 3.3.2. | Independent de poziția șezând a manechinului, unghiul dintre brațul superior și linia de referință tors-braț pe fiecare parte este de 40° ± 5°. Linia de referință trunchi-braț este definită ca intersecție a planului tangențial la suprafața frontală a coastelor cu planul vertical longitudinal al manechinului care conține brațul. Picioarele sunt întinse la maximum și, dacă este posibil, sunt dispuse în paralel; călcâiele ating podeaua. |
| --- | --- |

3.3.2.

Independent de poziția șezând a manechinului, unghiul dintre brațul superior și linia de referință tors-braț pe fiecare parte este de 40° ± 5°. Linia de referință trunchi-braț este definită ca intersecție a planului tangențial la suprafața frontală a coastelor cu planul vertical longitudinal al manechinului care conține brațul. Picioarele sunt întinse la maximum și, dacă este posibil, sunt dispuse în paralel; călcâiele ating podeaua.

| 3.3.3. | Fiecare manechin necesar se instalează pe un scaun conform procedurii următoare:






  3.3.3.1. | manechinul se așază pe un scaun cât mai aproape de poziția dorită; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

Fiecare manechin necesar se instalează pe un scaun conform procedurii următoare:

3.3.3.1.

manechinul se așază pe un scaun cât mai aproape de poziția dorită;

| 3.3.3.2. | se plasează o placă rigidă cu suprafața de 76 mm × 76 mm cât se poate de jos în fața torsului manechinului; |
| --- | --- |

3.3.3.2.

se plasează o placă rigidă cu suprafața de 76 mm × 76 mm cât se poate de jos în fața torsului manechinului;

| 3.3.3.3. | placa se presează orizontal pe torsul manechinului cu o forță cuprinsă între 25 și 35 daN:






  3.3.3.3.1. | torsul se trage înainte de umeri până la poziția verticală, apoi se lasă înapoi pe spătarul scaunului. Această operație se efectuează de două ori; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.3.

placa se presează orizontal pe torsul manechinului cu o forță cuprinsă între 25 și 35 daN:

3.3.3.3.1.

torsul se trage înainte de umeri până la poziția verticală, apoi se lasă înapoi pe spătarul scaunului. Această operație se efectuează de două ori;

| 3.3.3.3.2. | fără ca torsul să se miște, se plasează capul într-o astfel de poziție încât platforma care susține instrumentele de măsură aflate în cap să fie orizontală și ca planul sagital median al capului să fie paralel cu cel al vehiculului (pentru scaunele orientate lateral, planul sagital median al capului este paralel cu planul median vertical al scaunului); |
| --- | --- |

3.3.3.3.2.

fără ca torsul să se miște, se plasează capul într-o astfel de poziție încât platforma care susține instrumentele de măsură aflate în cap să fie orizontală și ca planul sagital median al capului să fie paralel cu cel al vehiculului (pentru scaunele orientate lateral, planul sagital median al capului este paralel cu planul median vertical al scaunului);

| 3.3.3.4. | placa se înlătură cu grijă; |
| --- | --- |

3.3.3.4.

placa se înlătură cu grijă;

| 3.3.3.5. | manechinul este deplasat înainte pe scaun și se repetă procedura de instalare descrisă mai sus; |
| --- | --- |

3.3.3.5.

manechinul este deplasat înainte pe scaun și se repetă procedura de instalare descrisă mai sus;

| 3.3.3.6. | dacă este necesar, se corectează poziția membrelor inferioare; |
| --- | --- |

3.3.3.6.

dacă este necesar, se corectează poziția membrelor inferioare;

| 3.3.3.7. | instrumentele de măsură instalate nu afectează în niciun fel deplasarea manechinului în timpul impactului; |
| --- | --- |

3.3.3.7.

instrumentele de măsură instalate nu afectează în niciun fel deplasarea manechinului în timpul impactului;

| 3.3.3.8. | temperatura sistemului de instrumente de măsură este stabilizată înaintea încercării și menținută cât se poate de mult între 19 și 26 °C. |
| --- | --- |

3.3.3.8.

temperatura sistemului de instrumente de măsură este stabilizată înaintea încercării și menținută cât se poate de mult între 19 și 26 °C.

3.4.   Simularea impactului

| 3.4.1. | Schimbarea de viteză totală a căruciorului care simulează impactul trebuie să fie între 30 și 32 km/h. |
| --- | --- |

3.4.1.

Schimbarea de viteză totală a căruciorului care simulează impactul trebuie să fie între 30 și 32 km/h.

| 3.4.2. | Decelerarea sau, la cererea solicitantului, accelerarea căruciorului în timpul încercării dinamice la șoc este în conformitate cu dispozițiile din figura 1 de mai jos. Cu excepția intervalelor totalizând mai puțin de 3 ms, curba decelerării sau accelerării căruciorului ca funcție de timp se situează între curbele limită prezentate în figura 1. |
| --- | --- |

3.4.2.

Decelerarea sau, la cererea solicitantului, accelerarea căruciorului în timpul încercării dinamice la șoc este în conformitate cu dispozițiile din figura 1 de mai jos. Cu excepția intervalelor totalizând mai puțin de 3 ms, curba decelerării sau accelerării căruciorului ca funcție de timp se situează între curbele limită prezentate în figura 1.

| 3.4.3. | În plus, decelerarea sau accelerarea medie este cuprinsă între 6,5 și 8,5 g. |
| --- | --- |

3.4.3.

În plus, decelerarea sau accelerarea medie este cuprinsă între 6,5 și 8,5 g.

3.5.   Încercarea 2

| 3.5.1. | Se repetă încercarea 1 cu un manechin așezat în scaunul auxiliar: manechinul poartă centura de siguranță reglată în conformitate cu instrucțiunile producătorului. Numărul punctelor de ancorare a centurii de siguranță în scopul încercării 2 este precizat în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun și conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

3.5.1.

Se repetă încercarea 1 cu un manechin așezat în scaunul auxiliar: manechinul poartă centura de siguranță reglată în conformitate cu instrucțiunile producătorului. Numărul punctelor de ancorare a centurii de siguranță în scopul încercării 2 este precizat în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun și conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

| 3.5.2. | Scaunul auxiliar este fie de același tip cu scaunul supus încercării, fie de un alt tip, aceste detalii fiind menționate în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun și conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

3.5.2.

Scaunul auxiliar este fie de același tip cu scaunul supus încercării, fie de un alt tip, aceste detalii fiind menționate în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun și conforme cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament.

| 3.5.3. | Încercarea 2 se mai poate aplica și altor componente ale vehiculului decât scaunul, astfel cum se prevede la punctul 8.1.7 din Regulamentul nr. 16, și la punctul 5.3.5 din Regulamentul nr. 14. |
| --- | --- |

3.5.3.

Încercarea 2 se mai poate aplica și altor componente ale vehiculului decât scaunul, astfel cum se prevede la punctul 8.1.7 din Regulamentul nr. 16, și la punctul 5.3.5 din Regulamentul nr. 14.

| 3.5.4. | În cazul în care încercarea 2 se efectuează cu manechinul purtând o centură cu trei puncte de prindere și criteriile de vătămare nu sunt depășite, se consideră că scaunul auxiliar a îndeplinit cerințele referitoare la forțele de încercare statică și deplasarea dispozitivului de ancorare superior în timpul încercării specificate în Regulamentul nr. 14 cu privire la această instalare. |
| --- | --- |

3.5.4.

În cazul în care încercarea 2 se efectuează cu manechinul purtând o centură cu trei puncte de prindere și criteriile de vătămare nu sunt depășite, se consideră că scaunul auxiliar a îndeplinit cerințele referitoare la forțele de încercare statică și deplasarea dispozitivului de ancorare superior în timpul încercării specificate în Regulamentul nr. 14 cu privire la această instalare.

| 3.5.5. | Încercarea 2 poate fi, de asemenea, aplicată la scaunele orientate lateral. În acest caz, scaunul auxiliar astfel cum este menționat la punctul 3.2 trebuie să fie un scaun orientat lateral și este așezat conform specificațiilor din apendicele 7. |
| --- | --- |

3.5.5.

Încercarea 2 poate fi, de asemenea, aplicată la scaunele orientate lateral. În acest caz, scaunul auxiliar astfel cum este menționat la punctul 3.2 trebuie să fie un scaun orientat lateral și este așezat conform specificațiilor din apendicele 7.

Figura 1

Image

---

Apendicele 2

PROCEDURA DE ÎNCERCARE PRIVIND ANCORAJELE UNUI VEHICUL ÎN CONFORMITATE CU PUNCTUL 6.1.1

1.   APARATURA DE ÎNCERCARE

| 1.1. | O structură rigidă suficient de reprezentativă pentru scaunul proiectat să fie utilizat în vehicul se fixează cu ajutorul mijloacelor de prindere (bolțuri, șuruburi etc.) furnizate de producător la părțile structurii care sunt supuse încercărilor. |
| --- | --- |

1.1.

O structură rigidă suficient de reprezentativă pentru scaunul proiectat să fie utilizat în vehicul se fixează cu ajutorul mijloacelor de prindere (bolțuri, șuruburi etc.) furnizate de producător la părțile structurii care sunt supuse încercărilor.

| 1.2. | Dacă mai multe tipuri de scaun care diferă între ele în privința distanței dintre partea din față și din spate a picioarelor acestora pot fi montate pe același ancoraj, încercarea se realizează cu distanța dintre picioare cea mai scurtă. Această distanță este menționată în certificatul de omologare de tip. |
| --- | --- |

1.2.

Dacă mai multe tipuri de scaun care diferă între ele în privința distanței dintre partea din față și din spate a picioarelor acestora pot fi montate pe același ancoraj, încercarea se realizează cu distanța dintre picioare cea mai scurtă. Această distanță este menționată în certificatul de omologare de tip.

2.   PROCEDURA DE TESTARE

| 2.1. | Se aplică o forță F: |
| --- | --- |

2.1.

Se aplică o forță F:

| 2.1.1. | la o înălțime de 750 mm deasupra planului de referință și pe linia verticală care conține centrul geometric al suprafeței mărginite de poligonul ale cărui vârfuri sunt diferitele puncte de ancorare sau, dacă este cazul, de dispozitivele de ancorare extreme ale scaunului, cu ajutorul structurii rigide definite la punctul 1.1 de mai sus; |
| --- | --- |

2.1.1.

la o înălțime de 750 mm deasupra planului de referință și pe linia verticală care conține centrul geometric al suprafeței mărginite de poligonul ale cărui vârfuri sunt diferitele puncte de ancorare sau, dacă este cazul, de dispozitivele de ancorare extreme ale scaunului, cu ajutorul structurii rigide definite la punctul 1.1 de mai sus;

| 2.1.2. | în direcție orizontală și îndreptată spre partea din față a vehiculului; |
| --- | --- |

2.1.2.

în direcție orizontală și îndreptată spre partea din față a vehiculului;

| 2.1.3. | într-un interval de timp cât se poate de scurt și pe o durată de cel puțin 0,2 s. |
| --- | --- |

2.1.3.

într-un interval de timp cât se poate de scurt și pe o durată de cel puțin 0,2 s.

| 2.2. | Forța F se determină fie: |
| --- | --- |

2.2.

Forța F se determină fie:

| 2.2.1. | cu ajutorul formulei următoare:

  , în care:F este dată în N, iar i reprezintă numărul de locuri pe scaun ale scaunului pentru care urmează să fie omologate dispozitivele de ancorare supuse încercării; fie, la cererea producătorului, |
| --- | --- |

2.2.1.

Formula

F este dată în N, iar i reprezintă numărul de locuri pe scaun ale scaunului pentru care urmează să fie omologate dispozitivele de ancorare supuse încercării; fie, la cererea producătorului,

| 2.2.2. | în conformitate cu sarcinile reprezentative măsurate în timpul încercărilor dinamice, conform descrierii din apendicele 1 la prezentul regulament. |
| --- | --- |

2.2.2.

în conformitate cu sarcinile reprezentative măsurate în timpul încercărilor dinamice, conform descrierii din apendicele 1 la prezentul regulament.

---

Apendicele 3

MĂSURĂTORILE CARE TREBUIE EFECTUATE

1.   Toate măsurătorile necesare se realizează cu ajutorul sistemelor de măsură conform specificațiilor din Standardul Internațional ISO 6487:1987 intitulat „Metode de măsurare pentru încercările la impact: Aparatură de măsurat”.

2.   Încercare dinamică

2.1.   Măsurătorile care urmează să se efectueze pe cărucior

Se măsoară caracteristicile decelerării sau accelerării căruciorului, pornind de la decelerațiile sau accelerațiile măsurate pe cadrul rigid al căruciorului, cu sistemele de măsurare având un CFC de 60.

2.2.   Măsurătorile care urmează să se efectueze pe manechin

Citirile instrumentelor de măsură se înregistrează prin canalele independente de date ale următorului CFC:

| 2.2.1. | Măsurătorile asupra capului manechinului.
  Accelerația triaxială rezultantă față de centrul de greutate (γr
  ) (1) se măsoară cu un CFC de 600. |
| --- | --- |

2.2.1.

Măsurătorile asupra capului manechinului.

Accelerația triaxială rezultantă față de centrul de greutate (γr
  ) (1) se măsoară cu un CFC de 600.

| 2.2.2. | Măsurătorile asupra toracelui manechinului.
  Accelerația rezultantă la centrul de greutate se măsoară cu un CFC de 180. Deformarea coastelor și criteriul referitor la viscere (VC) se măsoară cu o CFC de 180. |
| --- | --- |

2.2.2.

Măsurătorile asupra toracelui manechinului.

Accelerația rezultantă la centrul de greutate se măsoară cu un CFC de 180. Deformarea coastelor și criteriul referitor la viscere (VC) se măsoară cu o CFC de 180.

| 2.2.3. | Măsurătorile asupra femurului manechinului.
  Forța de compresiune axială se măsoară cu un CFC de 600. |
| --- | --- |

2.2.3.

Măsurătorile asupra femurului manechinului.

Forța de compresiune axială se măsoară cu un CFC de 600.

| 2.2.4. | Măsurătorile asupra abdomenului manechinului.
  Forța de compresie abdominală se măsoară cu un CFC de 600. |
| --- | --- |

2.2.4.

Măsurătorile asupra abdomenului manechinului.

Forța de compresie abdominală se măsoară cu un CFC de 600.

| 2.2.5. | Măsurătorile asupra bazinului manechinului.
  Forța asupra zonei pubiene se măsoară cu un CFC de 600. |
| --- | --- |

2.2.5.

Măsurătorile asupra bazinului manechinului.

Forța asupra zonei pubiene se măsoară cu un CFC de 600.

---

(1)  Exprimată în g (= 9,81 m/s2), a cărei valoare scalară este calculată în conformitate cu următoarea formulă:

Formula

unde:

| γl | = | valoarea accelerației longitudinale instantanee; |
| --- | --- | --- |
| γν | = | valoarea accelerației verticale instantanee; |
| γt | = | valoarea accelerației transversale instantanee. |

γl

=

valoarea accelerației longitudinale instantanee;

γν

=

valoarea accelerației verticale instantanee;

γt

=

valoarea accelerației transversale instantanee.

---

Apendicele 4

DETERMINAREA CRITERIILOR DE ACCEPTABILITATE

1.   IMPACT FRONTAL (SCAUN ORIENTAT ÎN DIRECȚIA DE MERS)

1.1.   Criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC)

| 1.1.1. | Acest criteriu de vătămare (HIC) se calculează pe baza accelerației triaxiale rezultante măsurate conform apendicelui 3, punctul 2.2.1 cu ajutorul următoarei expresii matematice:



  unde t1 și t2 reprezintă orice valori ale timpului de pe parcursul încercării, HIC fiind valoarea maximă pentru un interval t1-t2. Valorile pentru t1 și t2 se exprimă în secunde. |
| --- | --- |

1.1.1.

Acest criteriu de vătămare (HIC) se calculează pe baza accelerației triaxiale rezultante măsurate conform apendicelui 3, punctul 2.2.1 cu ajutorul următoarei expresii matematice:

Formula

unde t1 și t2 reprezintă orice valori ale timpului de pe parcursul încercării, HIC fiind valoarea maximă pentru un interval t1-t2. Valorile pentru t1 și t2 se exprimă în secunde.

1.2.   Criteriul de acceptabilitate pentru torace (ThAC)

| 1.2.1. | Acest criteriu se determină pe baza valorii absolute a accelerației rezultante, exprimate în g și măsurate conform punctului 2.2.2 din apendicele 3 și a perioadei de accelerație, exprimate în ms. |
| --- | --- |

1.2.1.

Acest criteriu se determină pe baza valorii absolute a accelerației rezultante, exprimate în g și măsurate conform punctului 2.2.2 din apendicele 3 și a perioadei de accelerație, exprimate în ms.

1.3.   Criteriul de acceptabilitate pentru femur (FAC)

Acest criteriu se determină pe baza forței de comprimare exprimate în kN, transmisă axial pe fiecare femur al manechinului și se măsoară conform punctului 2.2.3 din apendicele 3 și a duratei forței de comprimare, exprimate în ms.

2.   IMPACT LATERAL (SCAUN ORIENTAT LATERAL)

2.1.   Criteriul de acceptabilitate pentru cap (HIC) – a se vedea punctul 1.1 de mai sus.

2.2.   Criteriul de acceptabilitate pentru torace

| 2.2.1. | Deformarea cutiei toracice: deformarea cutiei toracice este valoarea maximă a deformației la nivelul oricărei coaste, determinată de traductoarele de deplasare a toracelui. |
| --- | --- |

2.2.1.

Deformarea cutiei toracice: deformarea cutiei toracice este valoarea maximă a deformației la nivelul oricărei coaste, determinată de traductoarele de deplasare a toracelui.

| 2.2.2. | Criteriul referitor la viscere (VC):
  Reacția maximă de răspuns a viscerelor este valoarea maximă a VC la nivelul oricărei coaste, care se calculează din rezultatul instantaneu al compresiei relative a toracelui în ceea ce privește jumătatea toracelui și viteza de comprimare obținută prin diferențierea compresiei. În scopul acestui calcul, lățimea standard a unei jumătăți a cutiei toracice este de 140 mm.



  unde D (metri) = deformarea coastelor.
  Algoritmul de calcul utilizat este stabilit în Regulamentul nr. 95, anexa 4, apendicele 2. |
| --- | --- |

2.2.2.

Criteriul referitor la viscere (VC):

Reacția maximă de răspuns a viscerelor este valoarea maximă a VC la nivelul oricărei coaste, care se calculează din rezultatul instantaneu al compresiei relative a toracelui în ceea ce privește jumătatea toracelui și viteza de comprimare obținută prin diferențierea compresiei. În scopul acestui calcul, lățimea standard a unei jumătăți a cutiei toracice este de 140 mm.

Formula

unde D (metri) = deformarea coastelor.

Algoritmul de calcul utilizat este stabilit în Regulamentul nr. 95, anexa 4, apendicele 2.

2.3.   Criteriul de acceptabilitate pentru abdomen

Forța maximă asupra abdomenului este valoarea maximă a sumei celor trei forțe măsurate de trei traductoare de forță montate la 39 mm sub suprafața părții de impact.

2.4.   Criteriul de acceptabilitate a bazinului

Forța maximă a simfizei pubiene (PSPF) este forța maximă măsurată de un traductor de forță la simfiza pubiană a bazinului.

---

Apendicele 5

CERINȚE ȘI PROCEDURI PRIVIND ÎNCERCĂRILE STATICE

1.   CERINȚE

1.1.   Cerințele pentru scaunele supuse încercării conform prezentului apendice sunt de a determina:

| 1.1.1. | dacă ocupanții scaunului sunt reținuți în mod corect de scaunele din fața lor; |
| --- | --- |

1.1.1.

dacă ocupanții scaunului sunt reținuți în mod corect de scaunele din fața lor;

| 1.1.2. | dacă ocupanții scaunului nu sunt vătămați grav; precum și |
| --- | --- |

1.1.2.

dacă ocupanții scaunului nu sunt vătămați grav; precum și

| 1.1.3. | dacă scaunul și dispozitivele de prindere ale scaunului sunt suficient de rezistente. |
| --- | --- |

1.1.3.

dacă scaunul și dispozitivele de prindere ale scaunului sunt suficient de rezistente.

1.2.   Se consideră că cerințele de la punctul 1.1.1 de mai sus sunt îndeplinite dacă deplasarea maximă a punctului central de aplicare a fiecărei forțe specificate la punctul 2.2.1 măsurată în planul orizontal și în planul median longitudinal al locului pe scaun relevant nu depășește 400 mm.

1.3.   Se consideră că cerințele de la punctul 1.1.2 de mai sus sunt îndeplinite dacă se întrunesc următoarele caracteristici:

| 1.3.1. | deplasarea maximă a punctului central de aplicare al fiecăreia dintre forțele specificate la punctul 2.2.1, măsurată conform descrierii de la punctul 1.2, nu este mai mică de 100 mm; |
| --- | --- |

1.3.1.

deplasarea maximă a punctului central de aplicare al fiecăreia dintre forțele specificate la punctul 2.2.1, măsurată conform descrierii de la punctul 1.2, nu este mai mică de 100 mm;

| 1.3.2. | deplasarea maximă a punctului central de aplicare al fiecăreia dintre forțele specificate la punctul 2.2.2, măsurată conform descrierii de la punctul 1.2, nu este mai mică de 50 mm; |
| --- | --- |

1.3.2.

deplasarea maximă a punctului central de aplicare al fiecăreia dintre forțele specificate la punctul 2.2.2, măsurată conform descrierii de la punctul 1.2, nu este mai mică de 50 mm;

| 1.3.3. | toate piesele care constituie o parte a spătarului scaunului sau accesoriile acestuia sunt de așa natură încât nu pot să provoace vătămări ale pasagerului în timpul impactului. Se consideră că prezenta cerință este îndeplinită dacă oricare dintre componentele care pot veni în contact cu o sferă cu diametrul de 165 mm prezintă o rază de curbură de cel puțin 5 mm; |
| --- | --- |

1.3.3.

toate piesele care constituie o parte a spătarului scaunului sau accesoriile acestuia sunt de așa natură încât nu pot să provoace vătămări ale pasagerului în timpul impactului. Se consideră că prezenta cerință este îndeplinită dacă oricare dintre componentele care pot veni în contact cu o sferă cu diametrul de 165 mm prezintă o rază de curbură de cel puțin 5 mm;

| 1.3.4. | dacă orice componentă a pieselor sau accesoriilor sus-menționate este realizată dintr-un material cu o duritate mai mică de 50 Shore A pe un suport rigid, cerințele stabilite la punctul 1.3.3 se aplică doar suportului rigid; |
| --- | --- |

1.3.4.

dacă orice componentă a pieselor sau accesoriilor sus-menționate este realizată dintr-un material cu o duritate mai mică de 50 Shore A pe un suport rigid, cerințele stabilite la punctul 1.3.3 se aplică doar suportului rigid;

| 1.3.5. | componentele spătarului scaunului, precum dispozitivele de reglare pentru scaun și accesoriile, nu se supun niciunei cerințe de la punctul 1.3.3 dacă, în poziția de repaus, sunt situate sub un plan orizontal situat la 400 mm deasupra planului de referință, chiar dacă ocupantul ar putea să vină în contact cu acestea. |
| --- | --- |

1.3.5.

componentele spătarului scaunului, precum dispozitivele de reglare pentru scaun și accesoriile, nu se supun niciunei cerințe de la punctul 1.3.3 dacă, în poziția de repaus, sunt situate sub un plan orizontal situat la 400 mm deasupra planului de referință, chiar dacă ocupantul ar putea să vină în contact cu acestea.

1.4.   Se consideră că cerințele de la punctul 1.1.3 sunt îndeplinite dacă:

| 1.4.1. | nicio componentă a scaunului, a pieselor sau a accesoriilor sale nu se desprinde complet în timpul încercării; |
| --- | --- |

1.4.1.

nicio componentă a scaunului, a pieselor sau a accesoriilor sale nu se desprinde complet în timpul încercării;

| 1.4.2. | scaunul rămâne bine ancorat, chiar dacă unul sau mai multe dintre dispozitivele de ancorare se desprind parțial și toate sistemele de blocare rămân blocate pe toată durata încercării; |
| --- | --- |

1.4.2.

scaunul rămâne bine ancorat, chiar dacă unul sau mai multe dintre dispozitivele de ancorare se desprind parțial și toate sistemele de blocare rămân blocate pe toată durata încercării;

| 1.4.3. | după încercare, nicio componentă structurală a scaunului sau accesoriile nu prezintă nicio fractură sau muchii sau colțuri ascuțite care pot să provoace vătămări corporale. |
| --- | --- |

1.4.3.

după încercare, nicio componentă structurală a scaunului sau accesoriile nu prezintă nicio fractură sau muchii sau colțuri ascuțite care pot să provoace vătămări corporale.

2.   TESTE STATICE

2.1.   Aparatura de încercare

| 2.1.1. | Aceasta constă din suprafețe cilindrice cu raza de curbură egală cu 82 ± 3 mm și lățimea:






  2.1.1.1. | cel puțin egală cu lățimea spătarului scaunului pentru fiecare loc pe scaun care urmează să fie încercat pentru partea superioară; |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

Aceasta constă din suprafețe cilindrice cu raza de curbură egală cu 82 ± 3 mm și lățimea:

2.1.1.1.

cel puțin egală cu lățimea spătarului scaunului pentru fiecare loc pe scaun care urmează să fie încercat pentru partea superioară;

| 2.1.1.2. | egală cu 320 – 0/+ 10 mm pentru partea inferioară, astfel cum este indicată în figura 1 din prezentul apendice. |
| --- | --- |

2.1.1.2.

egală cu 320 – 0/+ 10 mm pentru partea inferioară, astfel cum este indicată în figura 1 din prezentul apendice.

| 2.1.2. | Suprafața care se sprijină pe componentele scaunului este realizată dintr-un material a cărui duritate nu este mai mică de 80 Shore A. |
| --- | --- |

2.1.2.

Suprafața care se sprijină pe componentele scaunului este realizată dintr-un material a cărui duritate nu este mai mică de 80 Shore A.

| 2.1.3. | Fiecare suprafață cilindrică este dotată cu cel puțin un traductor de forță capabil să măsoare forțele aplicate în direcția specificată la punctul 2.2.1.1. |
| --- | --- |

2.1.3.

Fiecare suprafață cilindrică este dotată cu cel puțin un traductor de forță capabil să măsoare forțele aplicate în direcția specificată la punctul 2.2.1.1.

2.2.   Procedura de testare

| 2.2.1. | Se aplică o forță de încercare de

  , cu ajutorul unui dispozitiv, în conformitate cu punctul 2.1 de mai sus, pe partea posterioară a scaunului, care corespunde fiecărui loc pe scaun al scaunului respectiv. |
| --- | --- |

2.2.1.

Formula

| 2.2.1.1. | Direcția de aplicare a forței este situată în planul median vertical al locului pe scaun în cauză; ea este orizontală și în sensul dinspre spatele către fața scaunului. |
| --- | --- |

2.2.1.1.

Direcția de aplicare a forței este situată în planul median vertical al locului pe scaun în cauză; ea este orizontală și în sensul dinspre spatele către fața scaunului.

| 2.2.1.2. | Direcția este situată la înălțimea H1, care este între 0,70 m și 0,80 m și deasupra planului de referință. Producătorul stabilește înălțimea exactă. |
| --- | --- |

2.2.1.2.

Direcția este situată la înălțimea H1, care este între 0,70 m și 0,80 m și deasupra planului de referință. Producătorul stabilește înălțimea exactă.

| 2.2.2. | Se aplică o forță de încercare de

  în mod simultan pe partea posterioară a scaunului corespunzătoare fiecărui loc pe scaun, în același plan vertical și în aceeași direcție la înălțimea H2, care este cuprinsă între 0,45 și 0,55 m deasupra planului de referință, cu ajutorul unui dispozitiv în conformitate cu punctul 2.1 de mai sus. Producătorul stabilește înălțimea exactă. |
| --- | --- |

2.2.2.

Formula

| 2.2.3. | Capetele false se mențin, pe cât posibil, în contact cu partea din spate a scaunului în timpul aplicării forțelor specificate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 de mai sus. Ele se pot roti în plan orizontal. |
| --- | --- |

2.2.3.

Capetele false se mențin, pe cât posibil, în contact cu partea din spate a scaunului în timpul aplicării forțelor specificate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 de mai sus. Ele se pot roti în plan orizontal.

| 2.2.4. | Dacă un scaun conține mai mult de un loc, forțele corespunzătoare fiecărui loc pe scaun se aplică simultan și există tot atâtea manechine superioare și inferioare câte locuri pe scaun. |
| --- | --- |

2.2.4.

Dacă un scaun conține mai mult de un loc, forțele corespunzătoare fiecărui loc pe scaun se aplică simultan și există tot atâtea manechine superioare și inferioare câte locuri pe scaun.

| 2.2.5. | Poziția inițială a fiecărui loc pe scaun a fiecăruia dintre manechine se determină prin aducerea în contact a dispozitivelor de încercare cu scaunul, folosind o forță egală cu cel puțin 20 N. |
| --- | --- |

2.2.5.

Poziția inițială a fiecărui loc pe scaun a fiecăruia dintre manechine se determină prin aducerea în contact a dispozitivelor de încercare cu scaunul, folosind o forță egală cu cel puțin 20 N.

| 2.2.6. | Forțele indicate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 de mai sus se aplică cât se poate de repede și se mențin împreună la valoarea specificată, indiferent de deformare, timp de cel puțin 0,2 secunde. |
| --- | --- |

2.2.6.

Forțele indicate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 de mai sus se aplică cât se poate de repede și se mențin împreună la valoarea specificată, indiferent de deformare, timp de cel puțin 0,2 secunde.

| 2.2.7. | Dacă încercarea s-a realizat cu una sau mai multe forțe, dar nu cu toate forțele mai mari decât cele specificate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 și dacă scaunul corespunde cerințelor, se consideră că încercarea are un rezultat pozitiv. |
| --- | --- |

2.2.7.

Dacă încercarea s-a realizat cu una sau mai multe forțe, dar nu cu toate forțele mai mari decât cele specificate la punctele 2.2.1 și 2.2.2 și dacă scaunul corespunde cerințelor, se consideră că încercarea are un rezultat pozitiv.

Figura 1

Aparat pentru încercarea statică

Image

---

Apendicele 6

CARACTERISTICI PRIVIND ABSORBȚIA DE ENERGIE ALE PĂRȚII POSTERIOARE A SPĂTARELOR SCAUNELOR

| 1. | Elementele părții posterioare a spătarelor situate în zona de referință, definită la punctul 2.21 din prezentul regulament, se verifică la cererea producătorului în conformitate cu cerințele privind absorbția energiei stabilite în anexa 4 la Regulamentul nr. 21. În acest scop, toate accesoriile montate sunt supuse încercării în toate pozițiile de utilizare, cu excepția meselor care se consideră în poziție pliată. |
| --- | --- |

1.

Elementele părții posterioare a spătarelor situate în zona de referință, definită la punctul 2.21 din prezentul regulament, se verifică la cererea producătorului în conformitate cu cerințele privind absorbția energiei stabilite în anexa 4 la Regulamentul nr. 21. În acest scop, toate accesoriile montate sunt supuse încercării în toate pozițiile de utilizare, cu excepția meselor care se consideră în poziție pliată.

| 2. | La această încercare se face referință în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun conform cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament. Se anexează desenul reprezentând zona părții spătarului scaunului care a fost verificată prin încercarea de disipare a energiei. |
| --- | --- |

2.

La această încercare se face referință în fișa de comunicare referitoare la omologarea unui tip de scaun conform cu modelul din anexa 1 la prezentul regulament. Se anexează desenul reprezentând zona părții spătarului scaunului care a fost verificată prin încercarea de disipare a energiei.

| 3. | Această încercare poate fi aplicată și altor componente ale vehiculului decât scaunul (punctul 3.5.3 din apendicele 1 și punctul 2.3 din apendicele 7). |
| --- | --- |

3.

Această încercare poate fi aplicată și altor componente ale vehiculului decât scaunul (punctul 3.5.3 din apendicele 1 și punctul 2.3 din apendicele 7).

---

Apendicele 7

CERINȚE PENTRU PROTECȚIA PASAGERILOR ÎN SCAUNELE ORIENTATE LATERAL ÎN CONFORMITATE CU PUNCTUL 7.4.4

| 1. | Distanța dintre perna scaunului orientat lateral și componenta vehiculului situată în fața acestei perne a scaunului orientat lateral nu trebuie să depășească 450 mm. Toate măsurătorile trebuie să fie luate la 1 000 mm deasupra planului de referință al pernei scaunului orientat lateral (a se vedea figura 1). |
| --- | --- |

1.

Distanța dintre perna scaunului orientat lateral și componenta vehiculului situată în fața acestei perne a scaunului orientat lateral nu trebuie să depășească 450 mm. Toate măsurătorile trebuie să fie luate la 1 000 mm deasupra planului de referință al pernei scaunului orientat lateral (a se vedea figura 1).

Figura 1

Cerințe de poziționare pentru scaunele orientate lateral

Image

| 2. | Componenta vehiculului (de exemplu, o partiție, un perete sau spătarul unui scaun orientat în direcția de mers) din fața pernei scaunului orientat lateral trebuie să îndeplinească următoarele cerințe în vederea protejării pasagerului așezat pe acea pernă a scaunului orientat lateral (a se vedea figura 2):






  2.1. | înălțimea componentei vehiculului, bazată pe planul de referință al pernei scaunului orientat lateral nu este mai mică de 1 020 mm; iar |
| --- | --- | --- |

2.

Componenta vehiculului (de exemplu, o partiție, un perete sau spătarul unui scaun orientat în direcția de mers) din fața pernei scaunului orientat lateral trebuie să îndeplinească următoarele cerințe în vederea protejării pasagerului așezat pe acea pernă a scaunului orientat lateral (a se vedea figura 2):

2.1.

înălțimea componentei vehiculului, bazată pe planul de referință al pernei scaunului orientat lateral nu este mai mică de 1 020 mm; iar

| 2.2. | suprafața efectivă de impact a vehiculului are o lățime de 200 mm și o înălțime de 580 mm. Această suprafață este poziționată astfel încât axa verticală se află la 50 mm în spatele punctului H al pernei scaunului orientat lateral; precum și |
| --- | --- |

2.2.

suprafața efectivă de impact a vehiculului are o lățime de 200 mm și o înălțime de 580 mm. Această suprafață este poziționată astfel încât axa verticală se află la 50 mm în spatele punctului H al pernei scaunului orientat lateral; precum și

| 2.3. | suprafața corespunzătoare a componentei în cauză a vehiculului proiectată pe un plan vertical prin acest punct H acoperă cel puțin 95 % din suprafața efectivă de impact. Această componentă a vehiculului trebuie să îndeplinească cerința de absorbție a energiei din apendicele 6.






  2.3.1. | În cazul în care există un interstițiu pe suprafața corespunzătoare (cazul tip reprezentat de două scaune orientate în direcția de mers, cu un interstițiu între ele) va fi determinată o distanță pentru fiecare interstițiu cu ajutorul unei sfere cu diametrul de 165 mm. Sfera este pusă în contact cu fanta într-un punct din interstițiu care permite pătrunderea maximă a sferei, considerând că nu trebuie să se aplice nicio sarcină. Distanța dintre cele două puncte de contact ale sferei trebuie să fie mai mică de 60 mm. |
| --- | --- | --- |

2.3.

suprafața corespunzătoare a componentei în cauză a vehiculului proiectată pe un plan vertical prin acest punct H acoperă cel puțin 95 % din suprafața efectivă de impact. Această componentă a vehiculului trebuie să îndeplinească cerința de absorbție a energiei din apendicele 6.

2.3.1.

În cazul în care există un interstițiu pe suprafața corespunzătoare (cazul tip reprezentat de două scaune orientate în direcția de mers, cu un interstițiu între ele) va fi determinată o distanță pentru fiecare interstițiu cu ajutorul unei sfere cu diametrul de 165 mm. Sfera este pusă în contact cu fanta într-un punct din interstițiu care permite pătrunderea maximă a sferei, considerând că nu trebuie să se aplice nicio sarcină. Distanța dintre cele două puncte de contact ale sferei trebuie să fie mai mică de 60 mm.

| 3. | La alegerea producătorului, poate fi efectuată o încercare conform apendicelui 1 cu manechinul corespunzător pentru scaunele orientate lateral. |
| --- | --- |

3.

La alegerea producătorului, poate fi efectuată o încercare conform apendicelui 1 cu manechinul corespunzător pentru scaunele orientate lateral.

Figura 2

Cerințele privind poziționarea pentru componenta vehiculului situată în fața pernei scaunului orientat lateral

Image

---

ANEXA 1

COMUNICARE

[format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

Image

Image

---

ANEXA 2

COMUNICARE

[format maxim: A4 (210 × 297 mm)]

Image

---

ANEXA 3

DISPUNERI ALE MĂRCILOR DE OMOLOGARE

1.   Dispunerea mărcii de omologare în cazul unui scaun

Image

Marca de omologare de mai sus aplicată pe un scaun indică faptul că tipul de scaun în cauză a fost testat în conformitate cu punctul 2 din anexa 4 și omologat, în ceea ce privește rezistența scaunelor, în Țările de Jos (E4), având numărul 032439. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 80, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

2.   Dispunerea mărcii de omologare în cazul unui vehicul

Image

Marca de omologare de mai sus aplicată pe un vehicul indică faptul că tipul de vehicul în cauză a fost omologat, în ceea ce privește rezistența ancorajelor montate pe vehicul, în Țările de Jos (E4), având numărul 032439. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată în conformitate cu cerințele Regulamentului nr. 80, astfel cum a fost modificat prin seria 03 de amendamente.

---

ANEXA 4

Procedura de determinare a punctului „H” și a unghiului real al trunchiului pentru pozițiile de ședere în autovehicule
   (1)

| Apendicele 1 | – | Descrierea manechinului tridimensional pentru determinarea punctului „H” (manechinul 3DH) (1), (2) |
| --- | --- | --- |
| Apendicele 2 | – | Sistemul de referință tridimensional (1) |
| Apendicele 3 | – | Parametrii de referință cu privire la locurile pe scaun (1) |

Apendicele 1

–

Descrierea manechinului tridimensional pentru determinarea punctului „H” (manechinul 3DH) (1), (2)

Apendicele 2

–

Sistemul de referință tridimensional (1)

Apendicele 3

–

Parametrii de referință cu privire la locurile pe scaun (1)

---

(1)  Procedura este descrisă în anexa 1 la Rezoluția consolidată privind construcția vehiculelor (R.E.3), (document ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  Pentru detalii legate de construcția manechinului 3 DH, a se contacta Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, SUA. Manechinul corespunde celui descris în Standardul ISO 6549:1980.

---

24.8.2013

| 24.8.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 226/s3

---

AVIZ CITITORILOR

Regulamentul (UE) nr. 216/2013 al Consiliului din 7 martie 2013 privind publicarea electronică a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene

În conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 216/2013 al Consiliului din 7 martie 2013 privind publicarea electronică a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene (JO L 69, 13.3.2013, p. 1), de la 1 iulie 2013 numai ediția electronică a Jurnalului Oficial este autentică și produce efecte juridice.

În cazul în care publicarea ediției electronice a Jurnalului Oficial nu este posibilă din cauza unor circumstanțe neprevăzute și excepționale, ediția tipărită este autentică și produce efecte juridice în conformitate cu termenii și condițiile stabilite la articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 216/2013.

---

| 24.8.2013 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 226/s3

---

AVIZ CITITORILOR – MODALITATEA DE CITARE A ACTELOR

Începând cu 1 iulie 2013 modalitatea de citare a actelor s-a modificat.

Pentru o perioadă de tranziție, noua modalitate de citare va coexista cu cea veche.

---