# Euroopan unionin L 343/2013

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2013.343.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 343 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 56. vuosikerta19. joulukuuta 2013 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2013.343.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 343

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

56. vuosikerta19. joulukuuta 2013

---

| Sisältö | | I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1359/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokauppojen ajoitusta koskevien säännösten selventämiseksi (
  1
  ) | 1 |

Sisältö

I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

PÄÄTÖKSET

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 1359/2013/EU, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokauppojen ajoitusta koskevien säännösten selventämiseksi (
  1
  )

1

1

| | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Neuvoston asetus (EU) N:o 1360/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 | 2 |
| | * | Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1361/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta | 7 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1362/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, kypsentämättömän maustetun siipikarjanlihan aistinvaraisen testauksen menetelmistä sen luokittelemiseksi yhdistettyyn nimikkeistöön | 9 |
| | * | Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1363/2013, annettu 12 päivänä joulukuuta 2013, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on valmistetun nanomateriaalin määritelmästä (
  1
  ) | 26 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1364/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta muiden kuin luonnonmukaisesti vesiviljeltyjen poikasten ja muiden kuin luonnonmukaisesti viljeltyjen simpukantoukkien vesiviljelyssä käytön osalta | 29 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1365/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen hyväksymisestä toissijaisten lihasiipikarjalajien ja kananuorikoiden rehun lisäaineena (hyväksynnän haltija Kerry Ingredients and Flavours) (
  1
  ) | 31 |
| | * | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1366/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen liitteessä II vahvistettuja alkuperäsääntöjä koskevista poikkeuksista, joita sovelletaan tiettyjen Guatemalasta tulevien tuotteiden kiintiöissä | 34 |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1367/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 38 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2013/772/EU |
| | * | Neuvoston päätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, tilintarkastustuomioistuimen viiden jäsenen nimittämisestä | 40 |
| | | 2013/773/EU |
| | * | Neuvoston päätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, alueiden komitean saksalaisen jäsenen nimeämisestä | 41 |
| | | 2013/774/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien bromadiolonia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9030) | 42 |
| | | 2013/775/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin osallistumisesta Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013 toteutettujen lintuinfluenssan torjuntaa koskevien hätätoimenpiteiden rahoitukseen
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9084) | 44 |
| | | 2013/776/EU |
| | * | Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston perustamisesta ja päätöksen 2009/336/EY kumoamisesta | 46 |

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

*

Neuvoston asetus (EU) N:o 1360/2013, annettu 2 päivänä joulukuuta 2013, sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006

2

*

Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1361/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta

7

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1362/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, kypsentämättömän maustetun siipikarjanlihan aistinvaraisen testauksen menetelmistä sen luokittelemiseksi yhdistettyyn nimikkeistöön

9

*

Komission delegoitu asetus (EU) N:o 1363/2013, annettu 12 päivänä joulukuuta 2013, elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on valmistetun nanomateriaalin määritelmästä (
  1
  )

1

26

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1364/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta muiden kuin luonnonmukaisesti vesiviljeltyjen poikasten ja muiden kuin luonnonmukaisesti viljeltyjen simpukantoukkien vesiviljelyssä käytön osalta

29

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1365/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen hyväksymisestä toissijaisten lihasiipikarjalajien ja kananuorikoiden rehun lisäaineena (hyväksynnän haltija Kerry Ingredients and Flavours) (
  1
  )

Saccharomyces cerevisiae

Aspergillus niger

1

31

*

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1366/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen liitteessä II vahvistettuja alkuperäsääntöjä koskevista poikkeuksista, joita sovelletaan tiettyjen Guatemalasta tulevien tuotteiden kiintiöissä

34

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 1367/2013, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

38

PÄÄTÖKSET

2013/772/EU

*

Neuvoston päätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, tilintarkastustuomioistuimen viiden jäsenen nimittämisestä

40

2013/773/EU

*

Neuvoston päätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, alueiden komitean saksalaisen jäsenen nimeämisestä

41

2013/774/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien bromadiolonia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9030)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9030)

42

2013/775/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, unionin osallistumisesta Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013 toteutettujen lintuinfluenssan torjuntaa koskevien hätätoimenpiteiden rahoitukseen
  (tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9084)

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9084)

44

2013/776/EU

*

Komission täytäntöönpanopäätös, annettu 18 päivänä joulukuuta 2013, koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston perustamisesta ja päätöksen 2009/336/EY kumoamisesta

46

| | | III   Muut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | EUROOPAN TALOUSALUE |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 28/13/KOL, annettu 30 päivänä tammikuuta 2013, valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta kahdeksannenkymmenennenkahdeksannen kerran lisäämällä niihin lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia koskeva uusi luku | 54 |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 258/13/KOL, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013, kauppaa, jolla Narvikin kunta myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, koskevan muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta (Norja) | 63 |

III   Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 28/13/KOL, annettu 30 päivänä tammikuuta 2013, valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta kahdeksannenkymmenennenkahdeksannen kerran lisäämällä niihin lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia koskeva uusi luku

54

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 258/13/KOL, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013, kauppaa, jolla Narvikin kunta myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, koskevan muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta (Norja)

63

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

I Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

PÄÄTÖKSET

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/1

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1359/2013/EU,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

direktiivin 2003/87/EY muuttamisesta kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien huutokauppojen ajoitusta koskevien säännösten selventämiseksi

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen, kun ehdotus lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ovat kuulleet alueiden komiteaa,

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (3) 10 artiklan 4 kohdassa ei täsmennetä, miten huutokaupattavien kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien määrät jakautuvat päästökauppakauden aikana. |
| --- | --- |

(1)

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (3) 10 artiklan 4 kohdassa ei täsmennetä, miten huutokaupattavien kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien määrät jakautuvat päästökauppakauden aikana.

| (2) | Oikeusvarmuuden ja markkinoiden ennustettavuuden vuoksi olisi selvennettävä, että komissio voi markkinoiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi poikkeuksellisissa olosuhteissa mukauttaa huutokauppojen ajoitusta direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(2)

Oikeusvarmuuden ja markkinoiden ennustettavuuden vuoksi olisi selvennettävä, että komissio voi markkinoiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi poikkeuksellisissa olosuhteissa mukauttaa huutokauppojen ajoitusta direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti.

| (3) | Direktiivi 2003/87/EY olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti, |
| --- | --- |

(3)

Direktiivi 2003/87/EY olisi sen vuoksi muutettava tämän mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Lisätään direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 4 kohdan ensimmäiseen alakohtaan virkkeet seuraavasti:

”Jos arviointi osoittaa yksittäisten teollisuuden alojen osalta, että merkittävän hiilivuodon riskille alttiisiin toimialoihin tai alatoimialoihin ei ole odotettavissa merkittävää vaikutusta, komissio voi markkinoiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi poikkeuksellisissa olosuhteissa mukauttaa aikataulua 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua, 1 päivänä tammikuuta 2013 alkavaa kautta varten. Komissio voi tehdä enintään yhden tällaisen mukautuksen enintään 900 miljoonan päästöoikeuden osalta.”.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  EUVL C 11, 15.1.2013, s. 87.

1

(2)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 10. joulukuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 16. joulukuuta 2013.

2

(3)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2003/87/EY, annettu 13 päivänä lokakuuta 2003, kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta (EUVL L 275, 25.10.2003, s. 32).

3

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/2

---

NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1360/2013,

annettu 2 päivänä joulukuuta 2013,

sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006, lisämaksun kertoimen laskemisen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2001/2002 ja 2004/2005 sekä sokerinvalmistajien sokerijuurikkaan myyjille tuotantomaksujen enimmäismäärän ja näiden tuotantomaksujen välisen erotuksen vuoksi maksaman määrän vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/2001 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, 16 artiklan 5 kohdassa ja 18 artiklan 5 kohdassa valtuutetaan komissio vahvistamaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa toimivilta kiintiön haltijoilta perittävää perustuotantomaksua, lisämaksun laskemiseen tarvittavaa kerrointa ja sokerijuurikkaan myyjille suoritettavaa maksujen osan palautusta tai takaisinperintää. |
| --- | --- |

(1)

Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1260/2001 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 8 kohdan ensimmäisessä luetelmakohdassa, 16 artiklan 5 kohdassa ja 18 artiklan 5 kohdassa valtuutetaan komissio vahvistamaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn puitteissa toimivilta kiintiön haltijoilta perittävää perustuotantomaksua, lisämaksun laskemiseen tarvittavaa kerrointa ja sokerijuurikkaan myyjille suoritettavaa maksujen osan palautusta tai takaisinperintää.

| (2) | Komissio vahvisti tuotantomaksut markkinointivuosille 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) ja 2005/2006 (6). |
| --- | --- |

(2)

Komissio vahvisti tuotantomaksut markkinointivuosille 2001/2002 (2), 2002/2003 (3), 2003/2004 (4), 2004/2005 (5) ja 2005/2006 (6).

| (3) | Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdassa säädettiin, että jos perustuotantomaksu on pienempi kuin 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä tai jos mainitussa artiklassa tarkoitettu B-maksu on pienempi kuin mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä, tarvittaessa tarkistettuna 15 artiklan 5 kohdan mukaisesti, sokerinvalmistajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille 60 prosenttia kyseisen maksun enimmäismäärän ja perittävän maksun välisestä erotuksesta. |
| --- | --- |

(3)

Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdassa säädettiin, että jos perustuotantomaksu on pienempi kuin 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä tai jos mainitussa artiklassa tarkoitettu B-maksu on pienempi kuin mainitun asetuksen 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä, tarvittaessa tarkistettuna 15 artiklan 5 kohdan mukaisesti, sokerinvalmistajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille 60 prosenttia kyseisen maksun enimmäismäärän ja perittävän maksun välisestä erotuksesta.

| (4) | Määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava sokerijuurikkaan myyjille perustuotantomaksun enimmäismäärän ja B-maksun ja perittävän tuotantomaksun välisen erotuksen vuoksi, vahvistettiin markkinointivuosiksi 2002/2003 (7), 2003/2004 (8) ja 2005/2006 (9) komission asetuksen (EY) N:o 314/2002 (10) 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(4)

Määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava sokerijuurikkaan myyjille perustuotantomaksun enimmäismäärän ja B-maksun ja perittävän tuotantomaksun välisen erotuksen vuoksi, vahvistettiin markkinointivuosiksi 2002/2003 (7), 2003/2004 (8) ja 2005/2006 (9) komission asetuksen (EY) N:o 314/2002 (10) 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

| (5) | Sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen yhteydessä neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 kumottiin ja korvattiin markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen asetuksella (EY) N:o 318/2006 (11). Asetuksella (EY) N:o 318/2006, joka sittemmin kumottiin ja sisällytettiin neuvoston asetukseen (EY) N:o 1234/2007 (12), korvattiin järjestelmä, jossa sokeriala rahoitti tuotantokiintiöjärjestelmän joustavilla tuotantomaksuilla, uudella tuotantomaksujärjestelmällä, jonka tarkoituksena on rahoittaa sokerialalla sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvat menot. |
| --- | --- |

(5)

Sokerialan yhteisen markkinajärjestelyn uudistuksen yhteydessä neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001 kumottiin ja korvattiin markkinointivuodesta 2006/2007 alkaen asetuksella (EY) N:o 318/2006 (11). Asetuksella (EY) N:o 318/2006, joka sittemmin kumottiin ja sisällytettiin neuvoston asetukseen (EY) N:o 1234/2007 (12), korvattiin järjestelmä, jossa sokeriala rahoitti tuotantokiintiöjärjestelmän joustavilla tuotantomaksuilla, uudella tuotantomaksujärjestelmällä, jonka tarkoituksena on rahoittaa sokerialalla sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä aiheutuvat menot.

| (6) | Tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-5/06 ja C-23/06–C-36/06 8 päivänä toukokuuta 2008, että komission asetukset (EY) N:o 1762/2003 (13) ja (EY) N:o 1775/2004 (14) ovat pätemättömiä. Tuomioistuin katsoi tuomiossaan, että kaikki vietyjen tuotteiden sokerimäärät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon määritettäessä ennakoitua keskimääräistä tappiota tuotetonnilta. |
| --- | --- |

(6)

Tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-5/06 ja C-23/06–C-36/06 8 päivänä toukokuuta 2008, että komission asetukset (EY) N:o 1762/2003 (13) ja (EY) N:o 1775/2004 (14) ovat pätemättömiä. Tuomioistuin katsoi tuomiossaan, että kaikki vietyjen tuotteiden sokerimäärät siitä riippumatta, onko vientitukea tosiasiallisesti maksettu vai ei, on otettava huomioon määritettäessä ennakoitua keskimääräistä tappiota tuotetonnilta.

| (7) | Tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-175/07–C-184/07 sekä asioissa C-466/06 ja C-200/06 myös, että komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (15) on pätemätön. |
| --- | --- |

(7)

Tuomioistuin totesi yhdistetyissä asioissa C-175/07–C-184/07 sekä asioissa C-466/06 ja C-200/06 myös, että komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (15) on pätemätön.

| (8) | Komissio antoi tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi asetuksen (EY) N:o 1193/2009 (16). |
| --- | --- |

(8)

Komissio antoi tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi asetuksen (EY) N:o 1193/2009 (16).

| (9) | Unionin yleinen tuomioistuin antoi 29 päivänä syyskuuta 2011 asiassa T-4/06 tuomion, jossa se totesi, että sokerialan lisämaksun kerrointen eriyttämiselle ei ole asianmukaista oikeusperustaa, ja kumosi asetuksen (EY) No 1686/2005 2 artiklan sellaisena kuin se oli muutettuna asetuksen (EY) N:o 1193/2009 3 artiklalla. |
| --- | --- |

(9)

Unionin yleinen tuomioistuin antoi 29 päivänä syyskuuta 2011 asiassa T-4/06 tuomion, jossa se totesi, että sokerialan lisämaksun kerrointen eriyttämiselle ei ole asianmukaista oikeusperustaa, ja kumosi asetuksen (EY) No 1686/2005 2 artiklan sellaisena kuin se oli muutettuna asetuksen (EY) N:o 1193/2009 3 artiklalla.

| (10) | Tuomioistuin julisti 27 päivänä syyskuuta 2012 yhdistetyissä asioissa C-113/10, C-147/10 ja C-234/10 asetuksen (EY) N:o 1193/2009 pätemättömäksi ja totesi, että asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että ennakoitua keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä vientitukien kokonaismäärä sisältää tosiasiallisesti maksettujen vientitukien kokonaismäärät. |
| --- | --- |

(10)

Tuomioistuin julisti 27 päivänä syyskuuta 2012 yhdistetyissä asioissa C-113/10, C-147/10 ja C-234/10 asetuksen (EY) N:o 1193/2009 pätemättömäksi ja totesi, että asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohtaa on tulkittava siten, että ennakoitua keskimääräistä tappiota tuotetonnilta määritettäessä vientitukien kokonaismäärä sisältää tosiasiallisesti maksettujen vientitukien kokonaismäärät.

| (11) | Sen vuoksi sokerialan tuotantomaksut olisi vahvistettava asianmukaiselle tasolle. Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ’keskimääräinen tappio’ olisi asetuksen (EY) N:o 314/2002 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritellyn viennin osalta laskettava jakamalla tosiasiallisesti maksetut vientituet viedyillä määrillä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei. Myös asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ’vietävä ylijäämä’ olisi laskettava käyttämällä kaikkia vientimääriä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei. |
| --- | --- |

(11)

Sen vuoksi sokerialan tuotantomaksut olisi vahvistettava asianmukaiselle tasolle. Asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu ’keskimääräinen tappio’ olisi asetuksen (EY) N:o 314/2002 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritellyn viennin osalta laskettava jakamalla tosiasiallisesti maksetut vientituet viedyillä määrillä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei. Myös asetuksen (EY) N:o 1260/2001 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu ’vietävä ylijäämä’ olisi laskettava käyttämällä kaikkia vientimääriä riippumatta siitä, onko vientitukea maksettu vai ei.

| (12) | Koska markkinointivuoden 2001/2002 maksujen laskemiseksi käytetty menetelmä oli sama kuin tuomioistuimen mitätöimä menetelmä, myös kyseisen markkinointivuoden tuotantomaksut ja lisämaksun kerroin olisi oikaistava vastaavasti. |
| --- | --- |

(12)

Koska markkinointivuoden 2001/2002 maksujen laskemiseksi käytetty menetelmä oli sama kuin tuomioistuimen mitätöimä menetelmä, myös kyseisen markkinointivuoden tuotantomaksut ja lisämaksun kerroin olisi oikaistava vastaavasti.

| (13) | Tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että oikaistuja tuotantomaksuja olisi sovellettava samoista päivämääristä, joina ne julistettiin pätemättömiksi. |
| --- | --- |

(13)

Tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että oikaistuja tuotantomaksuja olisi sovellettava samoista päivämääristä, joina ne julistettiin pätemättömiksi.

| (14) | Koska sokerin tuotantomaksut vahvistetaan johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti, olisi vahvistettava myös määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 sokerijuurikkaan myyjille maksun enimmäismäärän ja maksettavan tuotantomaksun välisen erotuksen vuoksi, ja niitä olisi sovellettava takautuvasti. |
| --- | --- |

(14)

Koska sokerin tuotantomaksut vahvistetaan johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti, olisi vahvistettava myös määrät, jotka sokerinvalmistajien oli maksettava markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 sokerijuurikkaan myyjille maksun enimmäismäärän ja maksettavan tuotantomaksun välisen erotuksen vuoksi, ja niitä olisi sovellettava takautuvasti.

| (15) | Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetulla menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on markkinointivuoden 2001/2002 osalta 14 123 937 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin, jota sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen takautuvasti. |
| --- | --- |

(15)

Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetulla menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on markkinointivuoden 2001/2002 osalta 14 123 937 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin, jota sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen takautuvasti.

| (16) | Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2002/2003, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 16,371 prosenttia, joita olisi sovellettava kyseiseen markkinointivuoteen takautuvasti. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa. |
| --- | --- |

(16)

Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2002/2003, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 16,371 prosenttia, joita olisi sovellettava kyseiseen markkinointivuoteen takautuvasti. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

| (17) | Komission asetuksessa (EY) N:o 1440/2002 (17) vahvistetaan kuitenkin markkinointivuodelle 2002/2003 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, kun taas johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu kyseisenä markkinointivuotena on 16,371 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi on tarpeen vahvistaa määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(17)

Komission asetuksessa (EY) N:o 1440/2002 (17) vahvistetaan kuitenkin markkinointivuodelle 2002/2003 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, kun taas johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu kyseisenä markkinointivuotena on 16,371 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi on tarpeen vahvistaa määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| (18) | Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua uutta laskentamenetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2003/2004, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 17,259 prosenttia. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa. |
| --- | --- |

(18)

Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua uutta laskentamenetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2003/2004, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 2 prosenttia ja B-maksun suuruudeksi 17,259 prosenttia. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta ja B-maksusta saatavilla tuloilla. Sen vuoksi kyseiselle markkinointivuodelle ei ole tarvetta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

| (19) | Asetuksessa (EY) N:o 1440/2002 vahvistetaan markkinointivuodelle 2003/2004 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu on kuitenkin 17,259 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi on tarpeen vahvistaa määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(19)

Asetuksessa (EY) N:o 1440/2002 vahvistetaan markkinointivuodelle 2003/2004 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun menetelmän mukaisesti tarkistettu B-maksu on kuitenkin 17,259 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Tämän eron vuoksi on tarpeen vahvistaa määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| (20) | Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun laskentamenetelmän soveltaminen ei muuta perustuotantomaksua eikä B-maksua markkinointivuoden 2004/2005 osalta. Uudella menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on kyseisen markkinointivuoden osalta 57 648 788 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin. Johdanto-osan 9 kappaleessa tarkoitetusta tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että kertoimen olisi oltava yhdenmukainen unionin, sellaisena kuin se oli 30 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioille, ja unionin, sellaisena kuin se oli 1 päivänä toukokuuta 2004, jäsenvaltioille. |
| --- | --- |

(20)

Johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitetun laskentamenetelmän soveltaminen ei muuta perustuotantomaksua eikä B-maksua markkinointivuoden 2004/2005 osalta. Uudella menetelmällä uudelleen laskettu kattamaton kokonaistappio on kyseisen markkinointivuoden osalta 57 648 788 euroa. Sen vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kerroin. Johdanto-osan 9 kappaleessa tarkoitetusta tuomioistuimen tuomiosta seuraa, että kertoimen olisi oltava yhdenmukainen unionin, sellaisena kuin se oli 30 päivänä huhtikuuta 2004, jäsenvaltioille, ja unionin, sellaisena kuin se oli 1 päivänä toukokuuta 2004, jäsenvaltioille.

| (21) | Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2005/2006, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia eikä B-maksua tarvita. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta, eikä kyseiselle markkinointivuodelle ole tarpeen vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa. |
| --- | --- |

(21)

Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan markkinointivuoteen 2005/2006, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia eikä B-maksua tarvita. Uudelleenlaskettu kokonaistappio tulee kokonaan katetuksi perustuotantomaksusta, eikä kyseiselle markkinointivuodelle ole tarpeen vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1260/2001 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua lisäkerrointa.

| (22) | Komission asetuksessa (EY) N:o 1296/2005 (18) vahvistetaan markkinointivuoden 2005/2006 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, eikä B-maksua ole tarpeen vahvistaa. Näiden erojen vuoksi määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, on tarpeen vahvistaa kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(22)

Komission asetuksessa (EY) N:o 1296/2005 (18) vahvistetaan markkinointivuoden 2005/2006 B-maksun enimmäismääräksi 37,5 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta. Kun johdanto-osan 11 kappaleessa tarkoitettua menetelmää sovelletaan kyseiseen markkinointivuoteen, perustuotantomaksun suuruudeksi tulee 1,2335 prosenttia valkoisen sokerin interventiohinnasta, eikä B-maksua ole tarpeen vahvistaa. Näiden erojen vuoksi määrä, joka sokerinjalostajien on maksettava sokerijuurikkaan myyjille, on tarpeen vahvistaa kyseisen markkinointivuoden osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden asetuksen (EY) N:o 1260/2001 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| (23) | Oikeusvarmuuden vuoksi ja jotta eri jäsenvaltioiden asianomaisia toimijoita kohdeltaisiin yhdenmukaisesti, on tarpeen asettaa yhteinen päivämäärä, jona tässä asetuksessa vahvistetut maksut olisi todettava neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (19) 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Tätä määräaikaa ei kuitenkaan tulisi soveltaa, jos jäsenvaltioiden on kansallisen lainsäädännön mukaan suoritettava maksu asianomaisille toimijoille kyseisen päivämäärän jälkeen, |
| --- | --- |

(23)

Oikeusvarmuuden vuoksi ja jotta eri jäsenvaltioiden asianomaisia toimijoita kohdeltaisiin yhdenmukaisesti, on tarpeen asettaa yhteinen päivämäärä, jona tässä asetuksessa vahvistetut maksut olisi todettava neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 (19) 2 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Tätä määräaikaa ei kuitenkaan tulisi soveltaa, jos jäsenvaltioiden on kansallisen lainsäädännön mukaan suoritettava maksu asianomaisille toimijoille kyseisen päivämäärän jälkeen,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Sokerialan tuotantomaksut markkinointivuosien 2001/2002, 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 osalta vahvistetaan liitteessä olevassa 1 kohdassa.

2.   Markkinointivuosien 2001/2002 ja 2004/2005 lisämaksun laskemiseen tarvittavat kertoimet vahvistetaan liitteessä olevassa 2 kohdassa.

3.   Määrät, jotka sokerinvalmistajien on maksettava markkinointivuosilta 2002/2003, 2003/2004 ja 2005/2006 sokerijuurikkaan myyjille A- ja B-maksujen vuoksi, vahvistetaan liitteessä olevassa 3 kohdassa.

2 artikla

Asetuksen (EY, Euratom) N:o 1150/2000 2 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu toteamisen päivämäärä tässä asetuksessa vahvistetuille maksuille on viimeistään 30 päivä syyskuuta 2014, paitsi jos talouden toimijoiden takaisin perimiä perusteettomasti suoritettuja maksuja koskevan kansallisen lainsäädännön soveltaminen estää jäsenvaltioita noudattamasta tätä määräaikaa.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan:

| — | 16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta, |
| --- | --- |

—

16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta,

| — | 8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta, |
| --- | --- |

—

8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta,

| — | 15 päivästä lokakuuta 2004 markkinointivuoden 2003/2003 osalta, |
| --- | --- |

—

15 päivästä lokakuuta 2004 markkinointivuoden 2003/2003 osalta,

| — | 18 päivästä lokakuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta, ja |
| --- | --- |

—

18 päivästä lokakuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta, ja

| — | 23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta. |
| --- | --- |

—

23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta.

1 artiklan 2 kohtaa sovelletaan:

| — | 16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta, ja |
| --- | --- |

—

16 päivästä lokakuuta 2002 markkinointivuoden 2001/2002 osalta, ja

| — | 18 päivästä lokakuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta. |
| --- | --- |

—

18 päivästä lokakuuta 2005 markkinointivuoden 2004/2005 osalta.

1 artiklan 3 kohtaa sovelletaan:

| — | 8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta, |
| --- | --- |

—

8 päivästä lokakuuta 2003 markkinointivuoden 2002/2003 osalta,

| — | 15 päivästä lokakuuta 2004 markkinointivuoden 2003/2005 osalta, ja |
| --- | --- |

—

15 päivästä lokakuuta 2004 markkinointivuoden 2003/2005 osalta, ja

| — | 23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta. |
| --- | --- |

—

23 päivästä helmikuuta 2007 markkinointivuoden 2005/2006 osalta.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2013.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

E. GUSTAS

---

(1)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1260/2001, annettu 19 päivänä kesäkuuta 2001, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä (EYVL L 178, 30.6.2001, s. 1).

1

(2)  Komission asetus (EY) N:o 1837/2002 (EYVL L 278, 16.10.2002, s. 13).

2

(3)  Komission asetus (EY) N:o 1762/2003 (EUVL L 254, 8.10.2003, s. 4).

3

(4)  Komission asetus (EY) N:o 1775/2004 (EUVL L 316, 15.10.2004, s. 64).

4

(5)  Komission asetus (EY) N:o 1686/2005 (EUVL L 271, 15.10.2005, s. 12).

5

(6)  Komission asetus (EY) N:o 164/2007 (EUVL L 51, 20.2.2007, s. 17).

6

(7)  EUVL L 254, 8.10.2003, s. 5.

7

(8)  EUVL L 316, 15.10.2004, s. 65.

8

(9)  EUVL L 51, 20.2.2007, s. 16.

9

(10)  Komission asetus (EY) N:o 314/2002, annettu 20 päivänä helmikuuta 2002, kiintiöjärjestelmän soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä sokerialalla (EYVL L 50, 21.2.2002, s. 40).

10

(11)  Neuvoston asetus (EY) N:o 318/2006, annettu 20 päivänä helmikuuta 2006, sokerialan yhteisestä markkinajärjestelystä (EUVL L 58, 28.2.2006, s. 1).

11

(12)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007, annettu 22 päivänä lokakuuta 2007, maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1).

12

(13)  Komission asetus (EY) N:o 1762/2003, annettu 7 päivänä lokakuuta 2003, tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2002/2003 sokerialalle (EUVL L 254, 8.10.2003, s. 4).

13

(14)  Komission asetus (EY) N:o 1775/2004, annettu 14 päivänä lokakuuta 2004, sokerialan tuotantomaksumäärien vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2003/2004 (EUVL L 316, 15.10.2004, s. 64).

14

(15)  Komission asetus (EY) N:o 1686/2005, annettu 14 päivänä lokakuuta 2005, tuotantomaksujen ja lisämaksun kertoimen vahvistamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2004/2005 (EUVL L 271, 15.10.2005, s. 12).

15

(16)  Komission asetus (EY) N:o 1193/2009, annettu 3 päivänä marraskuuta 2009, asetusten (EY) N:o 1762/2003, (EY) N:o 1775/2004, (EY) N:o 1686/2005 ja (EY) N:o 164/2007 oikaisemisesta ja sokerialan tuotantomaksujen vahvistamisesta markkinointivuosiksi 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 ja 2005/2006 (EUVL L 321, 8.12.2009, s. 1).

16

(17)  Komission asetus (EY) N:o 1440/2002, annettu 7 päivänä elokuuta 2002, B-maksun enimmäismäärän tarkistamisesta ja B-juurikkaan vähimmäishinnan muuttamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2002/2003 (EYVL L 212, 8.8.2002, s. 3).

17

(18)  Komission asetus (EY) N:o 1296/2005, annettu 5 päivänä elokuuta 2005, B-maksun enimmäismäärän tarkistamisesta ja B-juurikkaan vähimmäishinnan muuttamisesta sokerialalla markkinointivuodeksi 2005/2006 (EUVL L 205, 6.8.2005, s. 20).

18

(19)  Neuvoston asetus (EY, Euratom) N:o 1150/2000, annettu 22 päivänä toukokuuta 2000, yhteisöjen omista varoista tehdyn päätöksen 2007/436/EY, Euratom soveltamisesta (EYVL L 130, 31.5.2000, s. 1).

19

---

LIITE

| 1) | 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut sokerialan tuotantomaksut | 2001/2002 | 2002/2003 | 2003/2004 | 2004/2005 | 2005/2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a) | euroa tonnilta valkoista sokeria A- ja B-sokerin perustuotantomaksuna |

1)

1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut sokerialan tuotantomaksut

2001/2002

2002/2003

2003/2004

2004/2005

2005/2006

a)

euroa tonnilta valkoista sokeria A- ja B-sokerin perustuotantomaksuna

12,638

12,638

12,638

12,638

7,794

| b) | euroa tonnilta valkoista sokeria B-sokerin B-maksuna |
| --- | --- |

b)

euroa tonnilta valkoista sokeria B-sokerin B-maksuna

236,963

103,447

109,061

236,963

—

| c) | euroa tonnilta kuiva-ainetta A- ja B-isoglukoosin perustuotantomaksuna |
| --- | --- |

c)

euroa tonnilta kuiva-ainetta A- ja B-isoglukoosin perustuotantomaksuna

5,330

5,330

5,330

5,330

3,394

| d) | euroa tonnilta kuiva-ainetta B-isoglukoosin B-maksuna |
| --- | --- |

d)

euroa tonnilta kuiva-ainetta B-isoglukoosin B-maksuna

99,424

46,017

48,261

99,424

—

| e) | euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta A- ja B-inuliinisiirapin perustuotantomaksuna |
| --- | --- |

e)

euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta A- ja B-inuliinisiirapin perustuotantomaksuna

12,638

12,638

12,638

12,638

7,794

| f) | euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta B-inuliinisiirapin B-maksuna |
| --- | --- |

f)

euroa tonnilta sokeri/isoglukoosi-ekvivalenttina ilmaistua kuiva-ainetta B-inuliinisiirapin B-maksuna

236,963

103,447

109,061

236,963

—

| 2) | 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lisämaksun laskemiseen tarvittavat kertoimet
  Markkinointivuosi 2001/2002: 0,01839
  Markkinointivuosi 2004/2005: 0,07294 |
| --- | --- |

2)

1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut lisämaksun laskemiseen tarvittavat kertoimet

Markkinointivuosi 2001/2002: 0,01839

Markkinointivuosi 2004/2005: 0,07294

| 3) | 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut määrät, jotka sokerinvalmistajien on maksettava markkinointivuosilta sokerijuurikkaan myyjille A- ja B-maksujen vuoksi | 2002/2003 | 2003/2004 | 2005/2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| A-juurikkaan lisähinta (1) | | | 0,378 |
| B-juurikkaan lisähinta (1) | 10,414 | 9,976 | 18,258 |

3)

1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut määrät, jotka sokerinvalmistajien on maksettava markkinointivuosilta sokerijuurikkaan myyjille A- ja B-maksujen vuoksi

2002/2003

2003/2004

2005/2006

A-juurikkaan lisähinta (1)

0,378

B-juurikkaan lisähinta (1)

10,414

9,976

18,258

---

(1)  Lisähinta A- tai B-maksun osalta vakiolaatuisten juurikkaiden tonnia kohden (euroa).

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/7

---

NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1361/2013,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EU) N:o 267/2012 täytäntöönpanosta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 23 päivänä maaliskuuta 2012 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 267/2012 (1) ja erityisesti sen 46 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Neuvosto antoi 23 päivänä maaliskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 267/2012. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto antoi 23 päivänä maaliskuuta 2012 asetuksen (EU) N:o 267/2012.

| (2) | Euroopan unionin tuomioistuimen 28 päivänä marraskuuta 2013 asiassa C-280/12 P antaman tuomion johdosta Fereydoun MAHMOUDIAN ja Fulmen eivät kuulu neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (2) liitteessä II olevaan luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(2)

Euroopan unionin tuomioistuimen 28 päivänä marraskuuta 2013 asiassa C-280/12 P antaman tuomion johdosta Fereydoun MAHMOUDIAN ja Fulmen eivät kuulu neuvoston päätöksen 2010/413/YUTP (2) liitteessä II olevaan luetteloon henkilöistä ja yhteisöistä, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä.

| (3) | Fereydoun MAHMOUDIAN ja Fulmen olisi poistettava asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteessä IX olevasta niiden henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä, |
| --- | --- |

(3)

Fereydoun MAHMOUDIAN ja Fulmen olisi poistettava asetuksen (EU) N:o 267/2012 liitteessä IX olevasta niiden henkilöiden ja yhteisöjen luettelosta, joihin kohdistetaan rajoittavia toimenpiteitä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EU) N:o 267/2012 liite IX tämän asetuksen liitteessä esitetyn mukaisesti.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

R. ŠADŽIUS

---

(1)  EUVL L 88, 24.3.2012, s. 1.

1

(2)  Neuvoston päätös 2010/413/YUTP, annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010, Iraniin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä (EUVL L 195, 27.7.2010, s. 39).

2

---

LIITE

Muutetaan asetuksen (EU) N:o 267/2012 liite IX seuraavasti:

| 1) | poistetaan I osan A kohdassa oleva 9 kohta 'Fereydoun MAHMOUDIAN'; |
| --- | --- |

1)

poistetaan I osan A kohdassa oleva 9 kohta 'Fereydoun MAHMOUDIAN';

| 2) | poistetaan I osan B kohdassa oleva 13 kohta 'Fulmen'. |
| --- | --- |

2)

poistetaan I osan B kohdassa oleva 13 kohta 'Fulmen'.

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/9

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1362/2013,

annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,

kypsentämättömän maustetun siipikarjanlihan aistinvaraisen testauksen menetelmistä sen luokittelemiseksi yhdistettyyn nimikkeistöön

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä olevan yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmän 6 lisähuomautuksen a alakohdassa määritellään ”kypsentämätön maustettu liha” kypsentämättömäksi lihaksi, ”joka on maustettu joko lihan syvyyssuunnassa tai tuotteen koko pinnalta mausteella, joka on nähtävissä paljaalla silmällä tai selvästi havaittavissa maistamalla”. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteessä olevan yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmän 6 lisähuomautuksen a alakohdassa määritellään ”kypsentämätön maustettu liha” kypsentämättömäksi lihaksi, ”joka on maustettu joko lihan syvyyssuunnassa tai tuotteen koko pinnalta mausteella, joka on nähtävissä paljaalla silmällä tai selvästi havaittavissa maistamalla”.

| (2) | Jotta varmistettaisiin, että tulliviranomaiset voivat noudattaa tavaroiden luokittelussa yhdenmukaista lähestymistapaa, on tarpeen vahvistaa menetelmät sen määrittämiseksi, onko kypsentämätön siipikarjanliha maustettu yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmän 6 lisähuomautuksen a alakohdan mukaisesti vai ei. |
| --- | --- |

(2)

Jotta varmistettaisiin, että tulliviranomaiset voivat noudattaa tavaroiden luokittelussa yhdenmukaista lähestymistapaa, on tarpeen vahvistaa menetelmät sen määrittämiseksi, onko kypsentämätön siipikarjanliha maustettu yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmän 6 lisähuomautuksen a alakohdan mukaisesti vai ei.

| (3) | Varmistettaessa, onko kypsentämätön siipikarjanliha maustettu vai ei, olisi Euroopan tullilaboratorioiden ryhmittymän tekemien tutkimusten perusteella käytettävä menetelmää, jossa tehdään ensin silmämääräinen tarkastus ja sen jälkeen näytteen makutesti. |
| --- | --- |

(3)

Varmistettaessa, onko kypsentämätön siipikarjanliha maustettu vai ei, olisi Euroopan tullilaboratorioiden ryhmittymän tekemien tutkimusten perusteella käytettävä menetelmää, jossa tehdään ensin silmämääräinen tarkastus ja sen jälkeen näytteen makutesti.

| (4) | Näytteen makutesti olisi tehtävä vain, jos silmämääräinen tarkastus ei johda ratkaiseviin tuloksiin. |
| --- | --- |

(4)

Näytteen makutesti olisi tehtävä vain, jos silmämääräinen tarkastus ei johda ratkaiseviin tuloksiin.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Menetelmät, joilla määritetään yhdistettyyn nimikkeistöön luokittelua varten, onko kypsentämätön siipikarjanliha maustettu vai ei, vahvistetaan liitteessä.

2 artikla

1.   Siipikarjanlihan silmämääräinen tarkastus tehdään liitteessä olevassa I osassa vahvistetulla menetelmällä ja siinä vahvistetuin edellytyksin.

Silmämääräisen tarkastuksen tavoitteena on varmentaa, onko siipikarjanliha maustettu koko pinnalta ja onko mauste nähtävissä paljaalla silmällä.

2.   Siipikarjanlihan makutesti tehdään liitteessä olevassa II osassa vahvistetulla menetelmällä ja siinä vahvistetuin edellytyksin.

Makutesti tehdään ainoastaan, jos silmämääräisen tarkastuksen tulosten perusteella ei voida varmentaa, että näyte on maustettu koko pinnalta ja että mauste on nähtävissä paljaalla silmällä.

Makutestin tavoitteena on varmentaa, onko siipikarjanliha maustettu syvyyssuunnassa tai koko pinnalta ja onko mauste selvästi havaittavissa maistamalla.

Makutestin valmistelut voidaan suorittaa ainoastaan tiloissa, jotka täyttävät liitteessä olevan II osan 2 kohdassa vahvistetut varusteita koskevat vähimmäisvaatimukset.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 11 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Algirdas ŠEMETA

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.

1

---

LIITE

I MAUSTETUN   SIIPIKARJANLIHAN SILMÄMÄÄRÄINEN TARKASTUS

1.   Tavoite ja määritelmä

Tämän menetelmän tavoitteena on määrittää, onko kypsentämätön maustettu siipikarjanliha luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmään vai sen 16 ryhmään, koska voidaan varmentaa, että

| 1) | mauste peittää koko näytteen pinnan, ja |
| --- | --- |

1)

mauste peittää koko näytteen pinnan, ja

| 2) | mauste on nähtävissä paljaalla silmällä. |
| --- | --- |

2)

mauste on nähtävissä paljaalla silmällä.

Menetelmässä tehdään yhdelle tai useammalle kypsentämättömän siipikarjanlihan näytteelle silmämääräinen tarkastus.

2.   Näytteiden valmistaminen

Kaikki näytteet on otettava tullille ilmoitetusta erästä. Näyte voidaan ottaa vain avaamattomasta alkuperäispakkauksesta. Näyte voidaan pakata laatikkoon tai muoviseen tyhjiöpakkaukseen.

Jos kypsentämätön liha on jäädytetty, näytteen on annettava sulaa (esim. jääkaapissa neljän asteen lämpötilassa). Nesteiden vuotaminen olisi pidettävä mahdollisimman vähäisenä.

Pakkausta ja/tai näytteitä koskevat asiaankuuluvat tiedot on kirjattava tai valokuvattava ja sisällytettävä 4 kohdassa tarkoitettuun testiraporttiin.

3.   Silmämääräisen tarkastuksen tekeminen

Näyte on tarkastettava silmämääräisesti pakkauksen poistamisen jälkeen.

Näytteen tarkastaa vähintään kaksi arvioijaa.

Silmämääräistä tarkastusta tehtäessä arvioijien on otettava huomioon seuraavat tekijät:

| a) | maustetta ei tarvitse olla yhtä paljon kaikissa pinnan osissa; |
| --- | --- |

a)

maustetta ei tarvitse olla yhtä paljon kaikissa pinnan osissa;

| b) | sillä, että irrotetun sisäfileen taitteissa tai poimuissa ei ole maustetta, ei ole merkitystä määritettäessä, onko tuote maustettu koko pinnalta; |
| --- | --- |

b)

sillä, että irrotetun sisäfileen taitteissa tai poimuissa ei ole maustetta, ei ole merkitystä määritettäessä, onko tuote maustettu koko pinnalta;

| c) | valkopippuri on vaikeampi havaita kuin mustapippuri; |
| --- | --- |

c)

valkopippuri on vaikeampi havaita kuin mustapippuri;

| d) | pippuri on helpompi havaita vaalean lihan (esim. rintalihan) pinnalta kuin tumman lihan (esim. koipireisipalojen lihan) pinnalta. |
| --- | --- |

d)

pippuri on helpompi havaita vaalean lihan (esim. rintalihan) pinnalta kuin tumman lihan (esim. koipireisipalojen lihan) pinnalta.

4.   Tulosten arviointi

Kaikkien arvioijien on oltava yhtä mieltä siitä, onko näyte maustettu koko pinnalta ja onko mauste nähtävissä paljaalla silmällä.

Arvioijien on täytettävä testiraportti kypsentämättömän maustetun siipikarjanlihan silmämääräisestä tarkastuksesta. Testiraportin malli on lisäyksessä 1.

Jos kaikki arvioijat eivät ole yhtä mieltä jostakin näytteestä tai jos kaikki arvioijat ovat yhtä mieltä siitä, ettei näytettä ole maustettu koko pinnalta tai ettei mauste ole nähtävissä paljaalla silmällä, näyte on testattava II osan mukaisesti.

5.   Selittävät kuvat

Oheisista kuvista näkyy, kuinka näytteet on arvioitava silmämääräisessä tarkastuksessa.

Kuvat on otettu pippuroidusta siipikarjanlihasta, mutta kunkin kuvan alapuolella olevia selityksiä voidaan soveltaa myös muihin mausteisiin.

Kuvissa ”TOP” tarkoittaa siipikarjan rintalihan ulkopintaa ja ”UNDERSIDE” siipikarjan rintalihan pintaa, joka tulee esille leikattaessa liha irti luusta.

Kuva 1 A

Kuva 1 B

Kuva 2 A

Kuva 2 B

Kuva 3 A

Kuva 3 B

Kuva 4 A

Kuva 4 B

Kuva 5 A

Kuva 5 B

Kuva 6

Kuva 7

Kuva 8

Kuva 9

Kuva 10

Kuva 11

Kuva 12

Kuva 13

OSA II   MAUSTETUN SIIPIKARJANLIHAN MAKUTESTI

1.   Tavoite ja määritelmä

Tämän menetelmän tavoitteena on määrittää, onko kypsentämätön maustettu siipikarjanliha luokiteltava yhdistetyn nimikkeistön 2 ryhmään vai sen 16 ryhmään, koska voidaan varmentaa, että

| 3) | siipikarjanliha on maustettu syvyyssuunnassa tai koko pinnalta, ja |
| --- | --- |

3)

siipikarjanliha on maustettu syvyyssuunnassa tai koko pinnalta, ja

| 4) | mausteen maku on selvästi havaittavissa. |
| --- | --- |

4)

mausteen maku on selvästi havaittavissa.

Tässä menetelmässä tehdään yhdelle tai useammalle kypsennetyn siipikarjanlihan näytteelle makutesti.

2.   Testaustilojen varusteet

Tiloissa, joissa makutesti tehdään, on oltava ainakin seuraavat varusteet:

| — | mikroaaltouuni, |
| --- | --- |

—

mikroaaltouuni,

| — | leikkuulautoja, |
| --- | --- |

—

leikkuulautoja,

| — | teräviä veitsiä, |
| --- | --- |

—

teräviä veitsiä,

| — | tavallisia lautasia (esim. polystyreenia tai keramiikkaa), jotka on merkitty satunnaisilla kolminumeroisilla koodeilla, |
| --- | --- |

—

tavallisia lautasia (esim. polystyreenia tai keramiikkaa), jotka on merkitty satunnaisilla kolminumeroisilla koodeilla,

| — | tarjoiluhaarukoita, |
| --- | --- |

—

tarjoiluhaarukoita,

| — | koetin (lihamittari), |
| --- | --- |

—

koetin (lihamittari),

| — | kertakäyttökäsineitä. |
| --- | --- |

—

kertakäyttökäsineitä.

3.   Näytteiden valmistaminen

Näytteen on muodostettava edustava osa kulutukseen tarkoitetusta siipikarjanlihasta.

Jos epäillään esim. että näyte voi sisältää epätyypillisiä yhdisteitä tai mikrobiepäpuhtauksia, on tehtävä riskinarviointi tai testausta edeltävä mikrobiologinen analyysi.

Näyte on kypsennettävä täysin kypsäksi mikroaaltouunissa. Näytteen on testauksen aikana oltava ihmisravinnoksi soveltuva.

Näytteen sisälämpötilan on noustava vähintään 77 °C:seen. Lämpötila tarkastetaan koettimella (lihamittarilla) kypsennysajan päätyttyä. Jos mikroaaltouunin ohjeissa kehotetaan käyttämään ”seisottamisaikaa”, lämpötila mitataan tämän seisottamisajan päätyttyä. Seisottamisaikana kypsyminen jatkuu mikroaaltouunin synnyttämän lämmön ansiosta vielä virran poiskytkemisen jälkeen ja uunin oven ollessa suljettuna.

Näytteen ulkopinta on poistettava terävällä veitsellä kypsennetyn lihan keskiosan saamiseksi esille. On varottava, ettei lihan keskiosa joudu kosketuksiin ulkopinnan kanssa.

Lihan keskiosa on leikattava noin 2 cm3:n kokoisiksi paloiksi.

Näytteiden on annettava jäähtyä vähintään 10 minuutin ajan.

Näytteet on tarjoiltava arvioijille merkityiltä lautasilta.

4.   Makutestin tekeminen

Makutestiin osallistuu 5–8 pätevää ja koulutettua arvioijaa, joille tarjotaan yksi tai useampi näyte. Yhdellä kertaa arvioidaan enintään viisi näytettä.

Näytteiden välillä on oltavasti riittävästi aikaa ja/tai tällöin on asetettava tarjolle sopivia suun neutraloijia (pullovettä ja suolaamattomia voileipäkeksejä).

Arvioijia on häirittävä mahdollisimman vähän arvioinnin aikana.

Arvioijien on maistettava näytettä ja kuvattava puolueettomasti näytteen ominaisuudet (pääaromi, jälkimaku ja suutuntuma).

Arvioijien on täytettävä seuraavat kaksi lomaketta:

| a) | Tullitestauksessa käytettävä siipikarjatuotteiden ominaisuuksia koskeva lomake. |
| --- | --- |

a)

Tullitestauksessa käytettävä siipikarjatuotteiden ominaisuuksia koskeva lomake.

| b) | Tullitestauksessa käytettävä siipikarjatuotteiden vapaamuotoista kuvausta koskeva vertailulomake. |
| --- | --- |

b)

Tullitestauksessa käytettävä siipikarjatuotteiden vapaamuotoista kuvausta koskeva vertailulomake.

Lomakkeiden mallit ovat lisäyksissä 2 ja 3.

Jokainen arvioija merkitsee itse ominaisuuksia koskevaan lomakkeeseen tuotteen ominaisuudet ja arvioi kunkin ominaisuuden intensiivisyyden asteikolla 1–3 käyttämällä ainoastaan ilmaisuja ”HEIKKO” (1), ”SELKEÄSTI HAVAITTAVA” (2) ja ”VAHVA” (3).

Arvioijien kuvauksessaan käyttämät tärkeimmät ilmaisut merkitään vapaamuotoista kuvausta koskevaan vertailulomakkeeseen ilmoittamalla, kuinka moni arvioija käytti kutakin ilmausta kunkin näytteen osalta.

Ominaisuuden voimakkuudesta tai vahvuudesta annetaan myös yhteenveto vapaamuotoista kuvausta koskevassa vertailulomakkeessa.

Kun eri arvioijat käyttävät eri ilmaisuja, joiden tiedetään tarkoittavan samaa, kuten ”rasvainen” ja ”runsaasti rasvaa sisältävä”, heidän katsotaan käyttäneen samaa ilmaisua.

Lisättyjä aromeja tai mausteita koskevat tulokset (esim. ”hapan”, ”makea”, ”tulinen”, ”pippuri” ja ”valkosipuli”) merkitään vapaamuotoista kuvausta koskevaan vertailulomakkeeseen.

5.   Tulosten arviointi

Jos vähintään puolet arvioijista ilmoitti ominaisuuksia koskevassa lomakkeessa ja vapaamuotoista kuvausta koskevassa vertailulomakkeessa havainneensa lisättyjen aromien tai mausteiden maun ja antoi tälle 4 kohdan mukaisesti vähintään arvon 2 (”SELKEÄSTI HAVAITTAVA”), näytteen mausteiden katsotaan olevan selvästi havaittavissa maistamalla.

Lomakkeissa on oltava yksityiskohtaiset tiedot näytteistä, niiden valmistelusta sekä tulosten saavuttamisessa ja tulkitsemisessa noudatetuista menettelyistä.

Lisäys 1

Keittämättömän maustetun siipikarjanlihan silmämääräisen tarkastuksen testiraportti

Päiväys: ...

| | Koodi ... | Koodi ... | Koodi ... | Koodi ... | Koodi ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tuote maustettu koko pinnalta | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI |
| Mauste nähtävissä paljaalla silmällä | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI | KYLLÄ/EI |
| Asiaankuuluvat tiedot | | | | | |

Koodi ...

Koodi ...

Koodi ...

Koodi ...

Koodi ...

Tuote maustettu koko pinnalta

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

Mauste nähtävissä paljaalla silmällä

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

KYLLÄ/EI

Asiaankuuluvat tiedot

Lisäys 2

Tullitestauksessa käytettävä siipikarjanlihatuotteiden ominaisuuksia koskeva lomake

Nimi: ... Päiväys: ... Tuote: ...

| Koodi | Aromi/jälkimaku/suutuntuma | Intensiteetti |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |

Koodi

Aromi/jälkimaku/suutuntuma

Intensiteetti

Asteikko

| 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- |
| HEIKKO | SELKEÄSTI HAVAITTAVA | VAHVA |

1

2

3

HEIKKO

SELKEÄSTI HAVAITTAVA

VAHVA

Lisäys 3

Tullitestauksessa käytettävä siipikarjatuotteiden vapaamuotoista kuvausta koskeva vertailulomake

Päiväys: ...

| | Koodi | 1 | 2 | 3 | Koodi | 1 | 2 | 3 | Koodi | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ominaisuudet:
  Aromi/jälkimaku/suutuntuma | | Heikko | Selkeästi havaittava | Vahva | | Heikko | Selkeästi havaittava | Vahva | | Heikko | Selkeästi havaittava | Vahva |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |

Koodi

1

2

3

Koodi

1

2

3

Koodi

1

2

3

Ominaisuudet:

Aromi/jälkimaku/suutuntuma

Heikko

Selkeästi havaittava

Vahva

Heikko

Selkeästi havaittava

Vahva

Heikko

Selkeästi havaittava

Vahva

Koonnut: ... Tarkastanut: ...

Merkitkää sarakkeisiin 1, 2 ja 3 niiden arvioijien lukumäärä, jotka havaitsivat kyseisen ominaisuuden.

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/26

---

KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1363/2013,

annettu 12 päivänä joulukuuta 2013,

elintarviketietojen antamisesta kuluttajille annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmästä

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon elintarviketietojen antamisesta kuluttajille 25 päivänä lokakuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1169/2011 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 5 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 18 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kuluttajainformaation varmistamiseksi kaikki valmistettua nanomateriaalia sisältävät ainesosat on ilmoitettava selkeästi ainesosaluettelossa. Valmistettua nanomateriaalia sisältävien ainesosien nimen jäljessä on lisäksi oltava sana ”nano” suluissa. Asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 annetaan sen vuoksi ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EU) N:o 1169/2011 18 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kuluttajainformaation varmistamiseksi kaikki valmistettua nanomateriaalia sisältävät ainesosat on ilmoitettava selkeästi ainesosaluettelossa. Valmistettua nanomateriaalia sisältävien ainesosien nimen jäljessä on lisäksi oltava sana ”nano” suluissa. Asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 annetaan sen vuoksi ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä.

| (2) | Kyseisen asetuksen 18 artiklan 5 kohdassa annetaan asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle valtuudet mukauttaa delegoiduilla säädöksillä asetuksessa tarkoitettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää teknisen ja tieteellisen kehityksen tai kansainvälisellä tasolla hyväksyttävien määritelmien huomioon ottamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Kyseisen asetuksen 18 artiklan 5 kohdassa annetaan asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle valtuudet mukauttaa delegoiduilla säädöksillä asetuksessa tarkoitettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää teknisen ja tieteellisen kehityksen tai kansainvälisellä tasolla hyväksyttävien määritelmien huomioon ottamiseksi.

| (3) | Lokakuun 18 päivänä 2011 annetulla komission suosituksella 2011/696/EU (2) vastattiin muiden muassa Euroopan parlamentin kehotukseen ottaa unionin lainsäädännössä käyttöön nanomateriaalien kattava tieteellinen määritelmä. Suosituksessa vahvistettu määritelmä pohjautuu ainoastaan materiaalin ainesosien kokoon, ja sen soveltamisalaan kuuluvat luonnolliset materiaalit, sivutuotemateriaalit ja valmistetut materiaalit. Siinä otetaan huomioon muiden muassa Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen kertomus Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes, (3) kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCENIHR) lausunto nanomateriaalin käsitteen määritelmän tieteellisestä perustasta (4) ja Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) kehittämä nanomateriaalin määritelmä. (5) |
| --- | --- |

(3)

Lokakuun 18 päivänä 2011 annetulla komission suosituksella 2011/696/EU (2) vastattiin muiden muassa Euroopan parlamentin kehotukseen ottaa unionin lainsäädännössä käyttöön nanomateriaalien kattava tieteellinen määritelmä. Suosituksessa vahvistettu määritelmä pohjautuu ainoastaan materiaalin ainesosien kokoon, ja sen soveltamisalaan kuuluvat luonnolliset materiaalit, sivutuotemateriaalit ja valmistetut materiaalit. Siinä otetaan huomioon muiden muassa Euroopan komission yhteisen tutkimuskeskuksen kertomus Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes, (3) kehittymässä olevia ja vastikään havaittuja terveysriskejä käsittelevän tiedekomitean (SCENIHR) lausunto nanomateriaalin käsitteen määritelmän tieteellisestä perustasta (4) ja Kansainvälisen standardointijärjestön (ISO) kehittämä nanomateriaalin määritelmä. (5)

| (4) | Suosituksen 2011/696/EU mukaan siinä vahvistettu ’nanomateriaalin’ määritelmä ei vaikuta tai heijastu minkään unionin säädöksen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(4)

Suosituksen 2011/696/EU mukaan siinä vahvistettu ’nanomateriaalin’ määritelmä ei vaikuta tai heijastu minkään unionin säädöksen soveltamisalaan.

| (5) | Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antamassaan tiedonannossa Toinen nanomateriaaleja koskeva sääntelykatsaus (6) komissio ilmoitti aikovansa käyttää suosituksessa 2011/696/EU annettua ’nanomateriaalin’ määritelmää unionin lainsäädännössä. Jos EU:n lainsäädännössä käytetään muita määritelmiä, säännöksiä mukautetaan, jotta voidaan varmistaa yhtenäinen toimintamalli, mutta sektorikohtaisia erityisratkaisuja voidaan tarvita jatkossakin. |
| --- | --- |

(5)

Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle antamassaan tiedonannossa Toinen nanomateriaaleja koskeva sääntelykatsaus (6) komissio ilmoitti aikovansa käyttää suosituksessa 2011/696/EU annettua ’nanomateriaalin’ määritelmää unionin lainsäädännössä. Jos EU:n lainsäädännössä käytetään muita määritelmiä, säännöksiä mukautetaan, jotta voidaan varmistaa yhtenäinen toimintamalli, mutta sektorikohtaisia erityisratkaisuja voidaan tarvita jatkossakin.

| (6) | Sen vuoksi on aiheellista mukauttaa asetuksessa (EU) N:o 1169/2011/EU annettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää suosituksen 2011/696/EU määritelmän mukaiseksi; kyseinen määritelmä vastaa teknistä ja tieteellistä kehitystä. |
| --- | --- |

(6)

Sen vuoksi on aiheellista mukauttaa asetuksessa (EU) N:o 1169/2011/EU annettua ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmää suosituksen 2011/696/EU määritelmän mukaiseksi; kyseinen määritelmä vastaa teknistä ja tieteellistä kehitystä.

| (7) | Koska asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 vahvistetussa määritelmässä viitataan ’valmistettuihin nanomateriaaleihin’ eikä ’nanomateriaaleihin’ yleensä, luonnollisten ja sivutuotenanomateriaalien ei pitäisi kuulua määritelmän piiriin. |
| --- | --- |

(7)

Koska asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 vahvistetussa määritelmässä viitataan ’valmistettuihin nanomateriaaleihin’ eikä ’nanomateriaaleihin’ yleensä, luonnollisten ja sivutuotenanomateriaalien ei pitäisi kuulua määritelmän piiriin.

| (8) | On lisäksi aiheellista kytkeä ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä tarkoituksella valmistettuun materiaaliin, joka olisi määriteltävä tarkasti. Määritelmässä olisi lisäksi otettava huomioon ISO:n vahvistama määritelmä, jonka mukaan ’valmistettu nanomateriaali’ on ”tiettyä tarkoitusta tai tehtävää varten suunniteltua nanomateriaalia”. (7) |
| --- | --- |

(8)

On lisäksi aiheellista kytkeä ’valmistetun nanomateriaalin’ määritelmä tarkoituksella valmistettuun materiaaliin, joka olisi määriteltävä tarkasti. Määritelmässä olisi lisäksi otettava huomioon ISO:n vahvistama määritelmä, jonka mukaan ’valmistettu nanomateriaali’ on ”tiettyä tarkoitusta tai tehtävää varten suunniteltua nanomateriaalia”. (7)

| (9) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (8) 4 artiklan mukaisesti ainoastaan unionin luetteloihin sisällytettyjä hyväksyttyjä elintarvikelisäaineita voidaan saattaa markkinoille sellaisinaan ja käyttää elintarvikkeissa, elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä ja elintarvikearomeissa luetteloissa määriteltyjen ehtojen mukaisesti turvallisuuden arvioinnin jälkeen. |
| --- | --- |

(9)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 (8) 4 artiklan mukaisesti ainoastaan unionin luetteloihin sisällytettyjä hyväksyttyjä elintarvikelisäaineita voidaan saattaa markkinoille sellaisinaan ja käyttää elintarvikkeissa, elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä ja elintarvikearomeissa luetteloissa määriteltyjen ehtojen mukaisesti turvallisuuden arvioinnin jälkeen.

| (10) | Nämä unionin luettelot vahvistettiin komission asetuksella (EU) N:o 1129/2011 (9) ja komission asetuksella (EU) N:o 1130/2011. (10) Näihin luetteloihin, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina, on sisällytetty ne elintarvikelisäaineet, joiden käyttö oli sallittua ennen asetuksen (EY) N:o 1333/2008 voimaantuloa, sen jälkeen kun oli tarkasteltu uudelleen, ovatko ne kyseisen asetuksen säännösten mukaisia. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’ arvioi kaikki nämä hyväksytyt elintarvikelisäaineet osana uudelleenarviointiohjelmaa komission asetuksen (EU) N:o 257/2010 (11) mukaisesti. Elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointi tehdään mainitussa asetuksessa vahvistettujen prioriteettien mukaisesti ja ryhmittäin sen mukaan, mihin keskeiseen toiminnalliseen luokkaan elintarvikelisäaineet kuuluvat. Siihen kuuluu myös nanokysymyksiä, joita voidaan tarkastella tapauksen mukaan käyttöedellytysten uudelleentarkastelun yhteydessä. Tähän mennessä on jo arvioitu 30 elintarvikeväriä. Yhtäkään niistä ei valmisteta nanomuodossa. Kalsiumkarbonaatin (E170) ja kasviperäisen lääkehiilen (E153) osalta elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli hiukkaskoon vahvistamista eritelmissä. Muut lisäaineet, jotka saattavat olla nanomuodossa, arvioidaan seuraavissa määräajoissa:






  a) | 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä: titaanidioksidi (E171), rautaoksidit ja -hydroksidit (E172), hopea (E174) ja kulta (E175); |
| --- | --- | --- |

(10)

Nämä unionin luettelot vahvistettiin komission asetuksella (EU) N:o 1129/2011 (9) ja komission asetuksella (EU) N:o 1130/2011. (10) Näihin luetteloihin, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina, on sisällytetty ne elintarvikelisäaineet, joiden käyttö oli sallittua ennen asetuksen (EY) N:o 1333/2008 voimaantuloa, sen jälkeen kun oli tarkasteltu uudelleen, ovatko ne kyseisen asetuksen säännösten mukaisia. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’ arvioi kaikki nämä hyväksytyt elintarvikelisäaineet osana uudelleenarviointiohjelmaa komission asetuksen (EU) N:o 257/2010 (11) mukaisesti. Elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointi tehdään mainitussa asetuksessa vahvistettujen prioriteettien mukaisesti ja ryhmittäin sen mukaan, mihin keskeiseen toiminnalliseen luokkaan elintarvikelisäaineet kuuluvat. Siihen kuuluu myös nanokysymyksiä, joita voidaan tarkastella tapauksen mukaan käyttöedellytysten uudelleentarkastelun yhteydessä. Tähän mennessä on jo arvioitu 30 elintarvikeväriä. Yhtäkään niistä ei valmisteta nanomuodossa. Kalsiumkarbonaatin (E170) ja kasviperäisen lääkehiilen (E153) osalta elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli hiukkaskoon vahvistamista eritelmissä. Muut lisäaineet, jotka saattavat olla nanomuodossa, arvioidaan seuraavissa määräajoissa:

a)

31 päivään joulukuuta 2015 mennessä: titaanidioksidi (E171), rautaoksidit ja -hydroksidit (E172), hopea (E174) ja kulta (E175);

| b) | 31 päivään joulukuuta 2016 mennessä: piidioksidi (E551); |
| --- | --- |

b)

31 päivään joulukuuta 2016 mennessä: piidioksidi (E551);

| c) | 31 päivään joulukuuta 2018 mennessä: kalsiumsilikaatti (E552), magnesiumsilikaatti (E553a) ja talkki (E553b). |
| --- | --- |

c)

31 päivään joulukuuta 2018 mennessä: kalsiumsilikaatti (E552), magnesiumsilikaatti (E553a) ja talkki (E553b).

| (11) | Tietyt elintarvikelisäaineet, jotka on sisällytetty asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 vahvistettuihin luetteloihin, voivat olla lopullisissa elintarvikkeissa ’valmistetun nanomateriaalin’ muodossa. Tällaisten elintarvikelisäaineiden mainitseminen ainesosaluettelossa niin, että niitä seuraa sana ”nano” suluissa, saattaa hämmentää kuluttajia, koska se voi antaa ymmärtää, että kyseiset lisäaineet ovat uusia, vaikka niitä on käytetty elintarvikkeissa kyseisessä muodossa jo vuosikymmeniä. |
| --- | --- |

(11)

Tietyt elintarvikelisäaineet, jotka on sisällytetty asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 vahvistettuihin luetteloihin, voivat olla lopullisissa elintarvikkeissa ’valmistetun nanomateriaalin’ muodossa. Tällaisten elintarvikelisäaineiden mainitseminen ainesosaluettelossa niin, että niitä seuraa sana ”nano” suluissa, saattaa hämmentää kuluttajia, koska se voi antaa ymmärtää, että kyseiset lisäaineet ovat uusia, vaikka niitä on käytetty elintarvikkeissa kyseisessä muodossa jo vuosikymmeniä.

| (12) | Asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 unionin luetteloihin sisällytettyjen elintarvikelisäaineiden merkitsemisen määreellä ”nano” ei sen vuoksi pitäisi olla pakollista, eikä niiden pitäisi kuulua valmistetun nanomateriaalin määritelmän piiriin. Tarvetta vahvistaa näihin lisäaineisiin liittyviä erityisiä merkintävaatimuksia olisi tarkasteltava uudelleenarviointiohjelmassa muuttamalla tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä II olevia käyttöedellytyksiä ja komission asetuksessa (EU) N:o 231/2012 (12) vahvistettuja kyseisten elintarvikelisäaineiden eritelmiä. Tätä poikkeusta ei pitäisi soveltaa elintarvikelisäaineisiin, jotka lisätään kyseisiin luetteloihin myöhemmin, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1333/2008 12 artiklan nojalla tehdyt uudet merkinnät. |
| --- | --- |

(12)

Asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 ja (EU) N:o 1130/2011 unionin luetteloihin sisällytettyjen elintarvikelisäaineiden merkitsemisen määreellä ”nano” ei sen vuoksi pitäisi olla pakollista, eikä niiden pitäisi kuulua valmistetun nanomateriaalin määritelmän piiriin. Tarvetta vahvistaa näihin lisäaineisiin liittyviä erityisiä merkintävaatimuksia olisi tarkasteltava uudelleenarviointiohjelmassa muuttamalla tarvittaessa asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteessä II olevia käyttöedellytyksiä ja komission asetuksessa (EU) N:o 231/2012 (12) vahvistettuja kyseisten elintarvikelisäaineiden eritelmiä. Tätä poikkeusta ei pitäisi soveltaa elintarvikelisäaineisiin, jotka lisätään kyseisiin luetteloihin myöhemmin, mukaan luettuina asetuksen (EY) N:o 1333/2008 12 artiklan nojalla tehdyt uudet merkinnät.

| (13) | Lukumääräperusteisen kokojakauman kynnysarvoa 50 prosenttia olisi arvioitava uudelleen sen selvittämiseksi, olisiko se korvattava jatkossa kynnysarvolla 1–50 prosenttia sen valossa, miten havaitsemis- ja määritysmenetelmiin liittyvä teknologia kehittyy, ja jos se on terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien huolten vuoksi perusteltua. |
| --- | --- |

(13)

Lukumääräperusteisen kokojakauman kynnysarvoa 50 prosenttia olisi arvioitava uudelleen sen selvittämiseksi, olisiko se korvattava jatkossa kynnysarvolla 1–50 prosenttia sen valossa, miten havaitsemis- ja määritysmenetelmiin liittyvä teknologia kehittyy, ja jos se on terveyteen ja turvallisuuteen liittyvien huolten vuoksi perusteltua.

| (14) | Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o 1169/2011 olisi muutettava, |
| --- | --- |

(14)

Tämän vuoksi asetusta (EY) N:o 1169/2011 olisi muutettava,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Korvataan asetuksen (EY) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan t alakohta seuraavasti:

| ”t) | ’valmistetulla nanomateriaalilla’ tarkoituksellisesti valmistettua materiaalia, joka sisältää hiukkasia joko vapaina, agglomeroituneina tai aggregoituneina ja jonka hiukkasista vähintään 50 prosenttia lukumääräperusteisen kokojakauman mukaisesti on kooltaan 1–100 nm tai jonka ulkomitoista yksi tai useampi on 1–100 nm. |
| --- | --- |

”t)

’valmistetulla nanomateriaalilla’ tarkoituksellisesti valmistettua materiaalia, joka sisältää hiukkasia joko vapaina, agglomeroituneina tai aggregoituneina ja jonka hiukkasista vähintään 50 prosenttia lukumääräperusteisen kokojakauman mukaisesti on kooltaan 1–100 nm tai jonka ulkomitoista yksi tai useampi on 1–100 nm.

Poikkeukset:

| a) | ensimmäisessä kohdassa olevan määritelmän piiriin kuuluvia elintarvikelisäaineita ei pidetä valmistettuina nanomateriaaleina, jos ne on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1333/2008 4 artiklassa tarkoitettuihin unionin luetteloihin komission asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 (13) ja (EU) N:o 1130/2011 (14); |
| --- | --- |

a)

ensimmäisessä kohdassa olevan määritelmän piiriin kuuluvia elintarvikelisäaineita ei pidetä valmistettuina nanomateriaaleina, jos ne on sisällytetty asetuksen (EY) N:o 1333/2008 4 artiklassa tarkoitettuihin unionin luetteloihin komission asetuksilla (EU) N:o 1129/2011 (13) ja (EU) N:o 1130/2011 (14);

| b) | fullereeneja, grafeenihiutaleita ja yksiseinäisiä hiilinanoputkia, joiden yksi tai useampi ulkomitta on alle yksi nanometri, pidetään valmistettuina nanomateriaaleina.
  Sovellettaessa ensimmäisessä kohdassa annettua määritelmää:






  i) | ’hiukkasella’ tarkoitetaan erittäin pientä aineen osaa, jonka fyysiset rajat on määritetty; |
| --- | --- | --- |

b)

fullereeneja, grafeenihiutaleita ja yksiseinäisiä hiilinanoputkia, joiden yksi tai useampi ulkomitta on alle yksi nanometri, pidetään valmistettuina nanomateriaaleina.

Sovellettaessa ensimmäisessä kohdassa annettua määritelmää:

i)

’hiukkasella’ tarkoitetaan erittäin pientä aineen osaa, jonka fyysiset rajat on määritetty;

| ii) | ’agglomeraatilla’ tarkoitetaan heikosti sidottuja hiukkasia tai hiukkasryhmittymiä, joiden yhteinen ulkoinen kokonaispinta-ala vastaa yksittäisten komponenttien pinta-alojen summaa; |
| --- | --- |

ii)

’agglomeraatilla’ tarkoitetaan heikosti sidottuja hiukkasia tai hiukkasryhmittymiä, joiden yhteinen ulkoinen kokonaispinta-ala vastaa yksittäisten komponenttien pinta-alojen summaa;

| iii) | ’aggregaatilla’ tarkoitetaan hiukkasta, joka koostuu vahvasti sidotuista tai fuusioituneista hiukkasista; |
| --- | --- |

iii)

’aggregaatilla’ tarkoitetaan hiukkasta, joka koostuu vahvasti sidotuista tai fuusioituneista hiukkasista;

| iv) | ’tarkoituksellisesti valmistetulla’ tarkoitetaan sitä, että materiaali on valmistettu täyttämään tietyn tehtävän tai tarkoituksen;”. |
| --- | --- |

iv)

’tarkoituksellisesti valmistetulla’ tarkoitetaan sitä, että materiaali on valmistettu täyttämään tietyn tehtävän tai tarkoituksen;”.

2 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 304, 22.11.2011, s. 18.

1

(2)  Komission suositus 2011/696/EU, annettu 18 päivänä lokakuuta 2011, nanomateriaalin määritelmästä (EUVL L 275, 20.10.2011, s. 38),

2

(3)  EUR 24 403 EN, kesäkuu 2010.

3

(4)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/scenihr_o_032.pdf

4

(5)  http://cdb.iso.org

5

(6)  COM(2012) 572 final, 3.10.2012.

6

(7)  http://cdb.iso.org

7

(8)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1333/2008, annettu 16 päivänä joulukuuta 2008, elintarvikelisäaineista (EUVL L 354, 31.12.2008, s. 16).

8

(9)  Komission asetus (EU) N:o 1129/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen II muuttamisesta vahvistamalla unionissa hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo (EUVL L 295, 12.11.2011, s. 1).

9

(10)  Komission asetus (EU) N:o 1130/2011, annettu 11 päivänä marraskuuta 2011, elintarvikelisäaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteen III muuttamisesta laatimalla unionissa elintarvikelisäaineissa, elintarvike-entsyymeissä, elintarvikearomeissa ja ravintoaineissa käytettäväksi hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden luettelo (EUVL L 295, 12.11.2011, s. 178).

10

(11)  Komission asetus (EU) N:o 257/2010, annettu 25 päivänä maaliskuuta 2010, hyväksyttyjen elintarvikelisäaineiden uudelleenarviointiohjelman perustamisesta elintarvikelisäaineista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 mukaisesti (EUVL L 80, 26.3.2010, s. 19).

11

(12)  Komission asetus (EU) N:o 231/2012, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2012, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1333/2008 liitteissä II ja III lueteltujen elintarvikelisäaineiden eritelmien vahvistamisesta (EUVL L 83, 22.3.2012, s. 1).

12

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/29

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1364/2013,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta muiden kuin luonnonmukaisesti vesiviljeltyjen poikasten ja muiden kuin luonnonmukaisesti viljeltyjen simpukantoukkien vesiviljelyssä käytön osalta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan ja 40 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksessa (EY) N:o 834/2007 vahvistetaan merilevien ja vesiviljelyeläinten luonnonmukaisen tuotannon perusvaatimukset. Kyseisten vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 889/2008 (2). |
| --- | --- |

(1)

Asetuksessa (EY) N:o 834/2007 vahvistetaan merilevien ja vesiviljelyeläinten luonnonmukaisen tuotannon perusvaatimukset. Kyseisten vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 889/2008 (2).

| (2) | Eräät jäsenvaltiot esittivät marraskuun 2012 ja huhtikuun 2013 välisellä ajanjaksolla pyyntöjä, jotka koskivat luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäviä tuotteita, aineita ja tekniikoita koskevien sääntöjen tarkistamista. Komission päätöksessä 2009/427/EY (3) perustetun luonnonmukaista tuotantoa koskevaa teknistä neuvontaa antavan asiantuntijaryhmän olisi arvioitava kyseiset pyynnöt. Komissio aikoo kyseisen arvioinnin perusteella tarkastella, olisiko sääntöjä tarkistettava vuonna 2014. |
| --- | --- |

(2)

Eräät jäsenvaltiot esittivät marraskuun 2012 ja huhtikuun 2013 välisellä ajanjaksolla pyyntöjä, jotka koskivat luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäviä tuotteita, aineita ja tekniikoita koskevien sääntöjen tarkistamista. Komission päätöksessä 2009/427/EY (3) perustetun luonnonmukaista tuotantoa koskevaa teknistä neuvontaa antavan asiantuntijaryhmän olisi arvioitava kyseiset pyynnöt. Komissio aikoo kyseisen arvioinnin perusteella tarkastella, olisiko sääntöjä tarkistettava vuonna 2014.

| (3) | Joissakin näistä pyynnöistä todettiin, että markkinoilla ei ole riittävästi luonnonmukaisesti viljeltyä poikasia ja simpukantoukkia asetuksen (EY) N:o 889/2008 25 e ja 25 o artiklan vaatimusten noudattamiseksi. |
| --- | --- |

(3)

Joissakin näistä pyynnöistä todettiin, että markkinoilla ei ole riittävästi luonnonmukaisesti viljeltyä poikasia ja simpukantoukkia asetuksen (EY) N:o 889/2008 25 e ja 25 o artiklan vaatimusten noudattamiseksi.

| (4) | Koska luonnonmukaisesti viljeltyjä poikasia ja simpukantoukkia ei ole vielä saatavilla riittävissä määrin, on perusteltua ennen asiantuntijalausuntojen saamista lykätä asetuksen (EY) N:o 889/2008 25 e artiklan 3 kohdassa ja 25 o artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn 50 prosentin osuuden soveltamista yhdellä vuodella 31 päivään joulukuuta 2014. Näin voidaan varmistaa jatkuvuus, välttää luonnonmukaisen vesiviljelytuotannon häiriintyminen unionissa ja antaa luonnonmukaisesti viljeltyjen poikasten ja simpukantoukkien markkinoille aikaa kehittyä. |
| --- | --- |

(4)

Koska luonnonmukaisesti viljeltyjä poikasia ja simpukantoukkia ei ole vielä saatavilla riittävissä määrin, on perusteltua ennen asiantuntijalausuntojen saamista lykätä asetuksen (EY) N:o 889/2008 25 e artiklan 3 kohdassa ja 25 o artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn 50 prosentin osuuden soveltamista yhdellä vuodella 31 päivään joulukuuta 2014. Näin voidaan varmistaa jatkuvuus, välttää luonnonmukaisen vesiviljelytuotannon häiriintyminen unionissa ja antaa luonnonmukaisesti viljeltyjen poikasten ja simpukantoukkien markkinoille aikaa kehittyä.

| (5) | Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 889/2008 olisi muutettava. |
| --- | --- |

(5)

Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 889/2008 olisi muutettava.

| (6) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat luonnonmukaisen tuotannon sääntelykomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(6)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat luonnonmukaisen tuotannon sääntelykomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetus (EY) N:o 889/2008 seuraavasti:

| 1) | Korvataan 25 e artiklan 3 kohta seuraavasti:
  ”3.   Viljelylaitokseen tuotavien muiden kuin luonnonmukaisesti vesiviljeltyjen poikasten enimmäisosuus on 80 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä, 50 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä ja 0 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.” |
| --- | --- |

1)

Korvataan 25 e artiklan 3 kohta seuraavasti:

”3.   Viljelylaitokseen tuotavien muiden kuin luonnonmukaisesti vesiviljeltyjen poikasten enimmäisosuus on 80 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä, 50 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä ja 0 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.”

| 2) | Korvataan 25 o artiklan 1 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
  ”Muista kuin luonnonmukaisista simpukkahautomoista saatuja toukkia voidaan kuitenkin käyttää luonnonmukaisissa tuotantoyksiköissä seuraavia enimmäisprosenttiosuuksia noudattaen: 80 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä, 50 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä ja 0 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.” |
| --- | --- |

2)

Korvataan 25 o artiklan 1 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:

”Muista kuin luonnonmukaisista simpukkahautomoista saatuja toukkia voidaan kuitenkin käyttää luonnonmukaisissa tuotantoyksiköissä seuraavia enimmäisprosenttiosuuksia noudattaen: 80 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2011 mennessä, 50 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2014 mennessä ja 0 prosenttia 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.”

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 189, 20.7.2007, s. 1.

1

(2)  Luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä luonnonmukaisen tuotannon, merkintöjen ja valvonnan osalta 5 päivänä syyskuuta 2008 annettu komission asetus (EY) N:o 889/2008 (EUVL L 250, 18.9.2008, s. 1).

2

(3)  Luonnonmukaista tuotantoa koskevaa teknistä neuvontaa antavan asiantuntijaryhmän perustamisesta 3 päivänä kesäkuuta 2009 tehty komission päätös 2009/427/EY (EUVL L 139, 5.6.2009, s. 22).

3

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/31

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1365/2013,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,

Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen hyväksymisestä toissijaisten lihasiipikarjalajien ja kananuorikoiden rehun lisäaineena (hyväksynnän haltija Kerry Ingredients and Flavours)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 säädetään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksymisestä ja vahvistetaan perusteet ja menettelyt hyväksynnän myöntämiselle. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 säädetään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksymisestä ja vahvistetaan perusteet ja menettelyt hyväksynnän myöntämiselle.

| (2) | Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan mukaisesti on toimitettu hakemus, joka koskee Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen uuden käyttötarkoituksen hyväksymistä. Hakemuksen mukana on toimitettu asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaadittavat tiedot ja asiakirjat. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan mukaisesti on toimitettu hakemus, joka koskee Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen uuden käyttötarkoituksen hyväksymistä. Hakemuksen mukana on toimitettu asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaadittavat tiedot ja asiakirjat.

| (3) | Hakemus koskee Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen uuden käyttötarkoituksen hyväksymistä toissijaisten lihasiipikarjalajien ja kananuorikoiden rehun lisäaineena, joka luokitellaan lisäaineluokkaan ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet”. |
| --- | --- |

(3)

Hakemus koskee Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen uuden käyttötarkoituksen hyväksymistä toissijaisten lihasiipikarjalajien ja kananuorikoiden rehun lisäaineena, joka luokitellaan lisäaineluokkaan ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet”.

| (4) | Kyseisen valmisteen käyttö broilerien ruokinnassa on hyväksytty komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 237/2012 (2) kymmeneksi vuodeksi. |
| --- | --- |

(4)

Kyseisen valmisteen käyttö broilerien ruokinnassa on hyväksytty komission täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 237/2012 (2) kymmeneksi vuodeksi.

| (5) | Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, totesi 18 päivänä kesäkuuta 2013 antamassaan lausunnossa (3), että valmisteella, joka sisältää Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia, ei ehdotetuissa käyttöolosuhteissa ole haitallista vaikutusta eläinten terveyteen, ihmisten terveyteen tai ympäristöön, että se voi tehota kananuorikoihin ja että tämän voidaan todeta pätevän myös toissijaisiin lihasiipikarjalajeihin. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, etteivät erityiset markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset ole tarpeen. Lisäksi se vahvisti asetuksella (EY) N:o 1831/2003 perustetun vertailulaboratorion toimittaman raportin analyysimenetelmästä, jolla rehun lisäaine määritetään rehusta. |
| --- | --- |

(5)

Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, totesi 18 päivänä kesäkuuta 2013 antamassaan lausunnossa (3), että valmisteella, joka sisältää Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia, ei ehdotetuissa käyttöolosuhteissa ole haitallista vaikutusta eläinten terveyteen, ihmisten terveyteen tai ympäristöön, että se voi tehota kananuorikoihin ja että tämän voidaan todeta pätevän myös toissijaisiin lihasiipikarjalajeihin. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, etteivät erityiset markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset ole tarpeen. Lisäksi se vahvisti asetuksella (EY) N:o 1831/2003 perustetun vertailulaboratorion toimittaman raportin analyysimenetelmästä, jolla rehun lisäaine määritetään rehusta.

| (6) | Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen arviointi osoittaa, että asetuksen (EY) N:o 1831/2003 5 artiklassa säädetyt hyväksymisen edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi kyseisen valmisteen käyttö tämän asetuksen liitteessä esitetyllä tavalla olisi hyväksyttävä. |
| --- | --- |

(6)

Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävän valmisteen arviointi osoittaa, että asetuksen (EY) N:o 1831/2003 5 artiklassa säädetyt hyväksymisen edellytykset täyttyvät. Sen vuoksi kyseisen valmisteen käyttö tämän asetuksen liitteessä esitetyllä tavalla olisi hyväksyttävä.

| (7) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(7)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Hyväksytään lisäaineluokkaan ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet” ja funktionaaliseen ryhmään ”ruuansulatusta edistävät aineet” kuuluva liitteessä tarkoitettu valmiste eläinten ruokinnassa käytettävänä lisäaineena kyseisessä liitteessä vahvistetuin edellytyksin.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 268, 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 237/2012, annettu 19 päivänä maaliskuuta 2012, Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottaman alfa-galaktosidaasin (EC 3.2.1.22) ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottaman endo-1,4-beeta-glukanaasin (EC 3.2.1.4) hyväksymisestä broilerien rehun lisäaineena (hyväksynnän haltija Kerry Ingredients and Flavours) (EUVL L 80, 20.3.2012, s. 1).

2

Saccharomyces cerevisiae

Aspergillus niger

(3)  EFSA Journal 2013; 11(7):3286.

3

---

LIITE

| Lisäaineen tunnistenumero | Hyväksynnän haltijan nimi | Lisäaine | Koostumus, kemiallinen kaava, kuvaus, analyysimenetelmä | Eläinlaji tai -ryhmä | Enimmäisikä | Vähimmäispitoisuus | Enimmäispitoisuus | Muut määräykset | Hyväksynnän voimassaolo päättyy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aktiivisuusyksikköä / kg täysrehua, jonka kosteuspitoisuus on 12 % |
| Luokka: eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet. Funktionaalinen ryhmä: ruuansulatusta edistävät aineet |
| 4a17 | Kerry Ingredients and Flavours | Alfa-galaktosidaasi EC 3.2.1.22
  Endo-1,4-beeta-glukanaasi EC 3.2.1.4 | | Lisäaineen koostumus:


  Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävä valmiste, jonka vähimmäisaktiivisuus on






  — | 1 000 U (1) alfa-galaktosidaasia/g, |

Lisäaineen tunnistenumero

Hyväksynnän haltijan nimi

Lisäaine

Koostumus, kemiallinen kaava, kuvaus, analyysimenetelmä

Eläinlaji tai -ryhmä

Enimmäisikä

Vähimmäispitoisuus

Enimmäispitoisuus

Muut määräykset

Hyväksynnän voimassaolo päättyy

Aktiivisuusyksikköä / kg täysrehua, jonka kosteuspitoisuus on 12 %

Luokka: eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet. Funktionaalinen ryhmä: ruuansulatusta edistävät aineet

4a17

Kerry Ingredients and Flavours

Alfa-galaktosidaasi EC 3.2.1.22

Endo-1,4-beeta-glukanaasi EC 3.2.1.4

Lisäaineen koostumus:

Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottamaa alfa-galaktosidaasia ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottamaa endo-1,4-beeta-glukanaasia sisältävä valmiste, jonka vähimmäisaktiivisuus on

—

1 000 U (1) alfa-galaktosidaasia/g,

| — | 5 700 U (2) endo-1,4-beeta-glukanaasia/g. |
| --- | --- |

—

5 700 U (2) endo-1,4-beeta-glukanaasia/g.

Kiinteässä muodossa

| | Tehoaineen kuvaus


  Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottama alfa-galaktosidaasi (EC 3.2.1.22) ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottama endo-1,4-beeta-glukanaasi (EC 3.2.1.4). |
| --- | --- |

Tehoaineen kuvaus

Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) -organismin tuottama alfa-galaktosidaasi (EC 3.2.1.22) ja Aspergillus niger (CBS 120604) -organismin tuottama endo-1,4-beeta-glukanaasi (EC 3.2.1.4).

| | Analyysimenetelmä
   (3)

  Menetelmä, jolla määritetään






  — | alfa-galaktosidaasi: kolorimetrinen menetelmä, joka mittaa p-nitrofenolia, jota alfa-galaktosidaasi vapauttaa p-nitrofenyyli-alfa-galaktopyranosidisubstraatista, |
| --- | --- | --- |

Analyysimenetelmä
   (3)

Menetelmä, jolla määritetään

—

alfa-galaktosidaasi: kolorimetrinen menetelmä, joka mittaa p-nitrofenolia, jota alfa-galaktosidaasi vapauttaa p-nitrofenyyli-alfa-galaktopyranosidisubstraatista,

| — | endo-1,4-beeta-glukanaasi: kolorimetrinen menetelmä, joka mittaa vesiliukoista väriainetta, jota endo-1,4-beeta-glukanaasi vapauttaa atsuriiniin ristisidotusta ohran glukaanisubstraatista. |
| --- | --- |

—

endo-1,4-beeta-glukanaasi: kolorimetrinen menetelmä, joka mittaa vesiliukoista väriainetta, jota endo-1,4-beeta-glukanaasi vapauttaa atsuriiniin ristisidotusta ohran glukaanisubstraatista.

Toissijaiset lihasiipikarjalajit

Kananuorikot

—

Alfa-galaktosidaasi

50 U

Endo-1,4-beeta-glukanaasi 285 U

—

| 1. | Lisäaineen ja esiseoksen käyttöohjeissa on mainittava varastointia koskevat edellytykset sekä stabiilisuus rehua rakeistettaessa. |
| --- | --- |

1.

Lisäaineen ja esiseoksen käyttöohjeissa on mainittava varastointia koskevat edellytykset sekä stabiilisuus rehua rakeistettaessa.

| 2. | Suositeltava enimmäisannostus:






  — | 100 U alfa-galaktosidaasia / kg täysrehua, |
| --- | --- | --- |

2.

Suositeltava enimmäisannostus:

—

100 U alfa-galaktosidaasia / kg täysrehua,

| — | 570 U endo-1,4-beeta-glukanaasia / kg täysrehua. |
| --- | --- |

—

570 U endo-1,4-beeta-glukanaasia / kg täysrehua.

| 3. | Turvallisuus: käsittelyn aikana on käytettävä hengityssuojaa sekä suojalaseja ja -käsineitä. |
| --- | --- |

3.

Turvallisuus: käsittelyn aikana on käytettävä hengityssuojaa sekä suojalaseja ja -käsineitä.

8. tammikuuta 2024

---

(1)  1 U on entsyymimäärä, joka vapauttaa p-nitrofenyyli-alfa-galaktopyranosidista (pNPG) 1 mikromoolin p-nitrofenolia minuutissa (pH 5,0; 37 °C).

(2)  1 U on entsyymimäärä, joka vapauttaa beeta-glukaanista 1 milligramman pelkistäviä sokereita (glukoosiekvivalentteina) minuutissa (pH 5,0; 50 °C).

(3)  Analyysimenetelmiä koskevia yksityiskohtaisia tietoja on saatavissa seuraavasta vertailulaboratorion osoitteesta:

http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/34

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1366/2013,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,

Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen liitteessä II vahvistettuja alkuperäsääntöjä koskevista poikkeuksista, joita sovelletaan tiettyjen Guatemalasta tulevien tuotteiden kiintiöissä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen allekirjoittamisesta ja sen kauppaa koskevan IV osan väliaikaisesta soveltamisesta 25 päivänä kesäkuuta 2012 annetun neuvoston päätöksen 2012/734/EU (1) ja erityisesti sen 6 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Neuvosto valtuutti päätöksellä 2012/734/EU Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittamisen unionin puolesta. Päätöksen 2012/734/EU mukaisesti sopimusta on sovellettava väliaikaisesti, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto valtuutti päätöksellä 2012/734/EU Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, allekirjoittamisen unionin puolesta. Päätöksen 2012/734/EU mukaisesti sopimusta on sovellettava väliaikaisesti, kunnes sen tekemistä varten tarvittavat menettelyt on saatettu päätökseen.

| (2) | Sopimuksen liite II koskee käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. Kyseisen liitteen lisäyksessä 2A määrätään useiden tuotteiden osalta mahdollisuudesta poiketa vuotuisten kiintiöiden rajoissa liitteessä II olevassa lisäyksessä 2 luetelluista alkuperäsäännöistä. Koska unioni on päättänyt käyttää tätä mahdollisuutta, on tarpeen säätää edellytyksistä, joilla näitä poikkeuksia sovelletaan Guatemalasta tulevaan tuontiin. |
| --- | --- |

(2)

Sopimuksen liite II koskee käsitteen ”alkuperätuotteet” määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. Kyseisen liitteen lisäyksessä 2A määrätään useiden tuotteiden osalta mahdollisuudesta poiketa vuotuisten kiintiöiden rajoissa liitteessä II olevassa lisäyksessä 2 luetelluista alkuperäsäännöistä. Koska unioni on päättänyt käyttää tätä mahdollisuutta, on tarpeen säätää edellytyksistä, joilla näitä poikkeuksia sovelletaan Guatemalasta tulevaan tuontiin.

| (3) | Liitteessä II olevassa lisäyksessä 2A vahvistettuja kiintiöitä olisi hallinnoitava aikajärjestyksen perusteella tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) mukaisesti. |
| --- | --- |

(3)

Liitteessä II olevassa lisäyksessä 2A vahvistettuja kiintiöitä olisi hallinnoitava aikajärjestyksen perusteella tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (2) mukaisesti.

| (4) | Oikeuden tullimyönnytyksiin olisi edellytettävä asianmukaisen alkuperäselvityksen esittämistä tulliviranomaisille, kuten sopimuksessa määrätään. |
| --- | --- |

(4)

Oikeuden tullimyönnytyksiin olisi edellytettävä asianmukaisen alkuperäselvityksen esittämistä tulliviranomaisille, kuten sopimuksessa määrätään.

| (5) | Koska sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä joulukuuta 2013 alkaen, tätä asetusta olisi sovellettava samasta päivästä alkaen. |
| --- | --- |

(5)

Koska sopimusta sovelletaan väliaikaisesti 1 päivästä joulukuuta 2013 alkaen, tätä asetusta olisi sovellettava samasta päivästä alkaen.

| (6) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(6)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden sekä Keski-Amerikan välisen assosiaatiosopimuksen, jäljempänä ’sopimus’, liitteessä II olevassa lisäyksessä 2A vahvistettuja alkuperäsääntöjä sovelletaan tuotteisiin, jotka luetellaan tämän asetuksen liitteessä.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja alkuperäsääntöjä sovelletaan sopimuksen liitteessä II olevassa lisäyksessä 2 vahvistetuista alkuperäsäännöistä poiketen tämän asetuksen liitteessä vahvistetuissa kiintiöissä.

2 artikla

Edellä 1 artiklassa säädetyn poikkeuksen soveltamiseksi tuotteiden mukana on oltava sopimuksen liitteessä II määrätty alkuperäselvitys.

3 artikla

Liitteessä vahvistettuja kiintiöitä hallinnoidaan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 a, 308 b ja 308 c artiklan mukaisesti.

4 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EUVL L 346, 15.12.2012, s. 1.

1

(2)  EYVL L 253, 11.10.1993, s. 1.

2

---

LIITE

GUATEMALA

Tavaran kuvauksen sanamuotoa on pidettävä ainoastaan ohjeellisena, joten etuusjärjestelyn laajuus määräytyy tässä liitteessä CN-koodien mukaan, sellaisina kuin ne ovat tämän asetuksen antamisajankohtana, sanotun kuitenkaan rajoittamatta yhdistetyn nimikkeistön tulkintasääntöjen soveltamista.

| Järjestysnumero | CN-koodi | Tavaran kuvaus | Kiintiökausi | Vuotuinen kiintiömäärä (kappaletta (paria), jollei toisin mainita) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 09.7047 | 6104 62 00 | Naisten ja tyttöjen pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa | Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013 | 87 500 |
| Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014 | 1 144 500 |
| Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015 | 1 239 000 |
| Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016 | 1 333 500 |
| Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017 | 1 428 000 |
| Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena | 1 522 500 |
| 09.7048 | 6105 20 | Miesten ja poikien paidat, neulosta, tekokuitua | Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013 | 291 667 |
| Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014 | 3 815 000 |
| Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015 | 4 130 000 |
| Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016 | 4 445 000 |
| Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017 | 4 760 000 |
| Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena | 5 075 000 |
| 09.7049 | 6203 42 | Miesten ja poikien pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa | Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013 | 87 500 |
| Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014 | 1 144 500 |
| Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015 | 1 239 000 |
| Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016 | 1 333 500 |
| Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017 | 1 428 000 |
| Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena | 1 522 500 |
| 09.7050 | 6203 43 | Miesten ja poikien pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, synteettikuitua | Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013 | 58 334 |
| Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014 | 763 000 |
| Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015 | 826 000 |
| Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016 | 889 000 |
| Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017 | 952 000 |
| Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena | 1 015 000 |
| 09.7051 | 6204 62 | Naisten ja tyttöjen pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa | Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013 | 58 334 |
| Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014 | 763 000 |
| Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015 | 826 000 |
| Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016 | 889 000 |
| Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017 | 952 000 |
| Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena | 1 015 000 |

Järjestysnumero

CN-koodi

Tavaran kuvaus

Kiintiökausi

Vuotuinen kiintiömäärä (kappaletta (paria), jollei toisin mainita)

09.7047

6104 62 00

Naisten ja tyttöjen pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa

Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013

87 500

Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014

1 144 500

Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015

1 239 000

Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016

1 333 500

Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017

1 428 000

Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena

1 522 500

09.7048

6105 20

Miesten ja poikien paidat, neulosta, tekokuitua

Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013

291 667

Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014

3 815 000

Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015

4 130 000

Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016

4 445 000

Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017

4 760 000

Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena

5 075 000

09.7049

6203 42

Miesten ja poikien pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa

Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013

87 500

Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014

1 144 500

Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015

1 239 000

Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016

1 333 500

Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017

1 428 000

Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena

1 522 500

09.7050

6203 43

Miesten ja poikien pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, synteettikuitua

Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013

58 334

Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014

763 000

Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015

826 000

Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016

889 000

Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017

952 000

Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena

1 015 000

09.7051

6204 62

Naisten ja tyttöjen pitkät housut, lappuhaalarit, polvihousut ja shortsit, puuvillaa

Tullattaessa 1.12.2013–31.12.2013

58 334

Tullattaessa 1.1.2014–31.12.2014

763 000

Tullattaessa 1.1.2015–31.12.2015

826 000

Tullattaessa 1.1.2016–31.12.2016

889 000

Tullattaessa 1.1.2017–31.12.2017

952 000

Tullattaessa 1.1.2018–31.12.2018 ja tullattaessa 1.1.–31.12. kunakin sen jälkeisenä kautena

1 015 000

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/38

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1367/2013,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille. |
| --- | --- |

(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

| (2) | Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(2)

Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jerzy PLEWA

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | AL | 55,3 |
| IL | 216,6 |
| MA | 74,7 |
| TN | 111,2 |
| TR | 111,2 |
| ZZ | 113,8 |
| 0707 00 05 | AL | 106,5 |
| MA | 158,2 |
| TR | 135,9 |
| ZZ | 133,5 |
| 0709 93 10 | MA | 120,5 |
| TR | 138,4 |
| ZZ | 129,5 |
| 0805 10 20 | AR | 26,3 |
| MA | 57,5 |
| TR | 58,5 |
| ZA | 57,8 |
| ZZ | 50,0 |
| 0805 20 10 | MA | 54,3 |
| ZZ | 54,3 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | IL | 104,4 |
| MA | 69,9 |
| TR | 70,1 |
| ZZ | 81,5 |
| 0805 50 10 | AR | 102,8 |
| TR | 72,5 |
| ZZ | 87,7 |
| 0808 10 80 | CN | 77,6 |
| MK | 31,3 |
| NZ | 153,0 |
| US | 131,8 |
| ZZ | 98,4 |
| 0808 30 90 | TR | 121,9 |
| US | 158,4 |
| ZZ | 140,2 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

AL

55,3

IL

216,6

MA

74,7

TN

111,2

TR

111,2

ZZ

113,8

0707 00 05

AL

106,5

MA

158,2

TR

135,9

ZZ

133,5

0709 93 10

MA

120,5

TR

138,4

ZZ

129,5

0805 10 20

AR

26,3

MA

57,5

TR

58,5

ZA

57,8

ZZ

50,0

0805 20 10

MA

54,3

ZZ

54,3

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

IL

104,4

MA

69,9

TR

70,1

ZZ

81,5

0805 50 10

AR

102,8

TR

72,5

ZZ

87,7

0808 10 80

CN

77,6

MK

31,3

NZ

153,0

US

131,8

ZZ

98,4

0808 30 90

TR

121,9

US

158,4

ZZ

140,2

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

PÄÄTÖKSET

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/40

---

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

tilintarkastustuomioistuimen viiden jäsenen nimittämisestä

(2013/772/EU)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 286 artiklan 2 kohdan,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Gijs DE VRIESin, Henri GRETHENin, Michel CRETINin, Ioannis SARMASin ja David BOSTOCKin toimikaudet päättyvät 31 päivänä joulukuuta 2013. |
| --- | --- |

(1)

Gijs DE VRIESin, Henri GRETHENin, Michel CRETINin, Ioannis SARMASin ja David BOSTOCKin toimikaudet päättyvät 31 päivänä joulukuuta 2013.

| (2) | Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet jäsenet, |
| --- | --- |

(2)

Tämän vuoksi on tarpeen nimittää uudet jäsenet,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Nimitetään seuraavat henkilöt tilintarkastustuomioistuimen jäseniksi 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2019:

| — | Alex BRENNINKMEIJER, |
| --- | --- |

—

Alex BRENNINKMEIJER,

| — | Henri GRETHEN, |
| --- | --- |

—

Henri GRETHEN,

| — | Danièle LAMARQUE, |
| --- | --- |

—

Danièle LAMARQUE,

| — | Nikolaos MILIONIS, |
| --- | --- |

—

Nikolaos MILIONIS,

| — | Phil WYNN OWEN. |
| --- | --- |

—

Phil WYNN OWEN.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  Lausunto annettu 11. joulukuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

1

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/41 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/41

---

NEUVOSTON PÄÄTÖS,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

alueiden komitean saksalaisen jäsenen nimeämisestä

(2013/773/EU)

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 305 artiklan,

ottaa huomioon Saksan hallituksen ehdotuksen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 ja 18 päivänä tammikuuta 2010 päätökset 2009/1014/EU (1) ja 2010/29/EU (2) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2010 ja 25 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto hyväksyi 22 päivänä joulukuuta 2009 ja 18 päivänä tammikuuta 2010 päätökset 2009/1014/EU (1) ja 2010/29/EU (2) alueiden komitean jäsenten ja varajäsenten nimeämisestä 26 päivän tammikuuta 2010 ja 25 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi.

| (2) | Yksi alueiden komitean jäsenen paikka vapautuu Emilia MÜLLER in toimikauden päätyttyä, |
| --- | --- |

(2)

Yksi alueiden komitean jäsenen paikka vapautuu Emilia MÜLLER in toimikauden päätyttyä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Nimetään alueiden komitean jäseneksi jäljellä olevaksi toimikaudeksi eli 25 päivään tammikuuta 2015:

| — | Beate MERK, Bayerische Staatsministerin für Europaangelegenheiten und regionale Beziehungen. |
| --- | --- |

—

Beate MERK, Bayerische Staatsministerin für Europaangelegenheiten und regionale Beziehungen.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  EUVL L 348, 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUVL L 12, 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/42 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/42

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

Saksan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY mukaisesti ilmoittamien bromadiolonia sisältävien biosidituotteiden lupia koskevien rajoitusten hyväksymisestä

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9030)

(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)

(2013/774/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon biosidituotteiden markkinoille saattamisesta 16 päivänä helmikuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Komission direktiivillä 2009/92/EY (2) lisättiin tehoaineen bromadioloni käyttö tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V. |
| --- | --- |

(1)

Direktiivin 98/8/EY liite I sisältää luettelon tehoaineista, joiden sisällyttäminen biosidituotteisiin on hyväksytty unionin tasolla. Komission direktiivillä 2009/92/EY (2) lisättiin tehoaineen bromadioloni käyttö tuotteissa, jotka kuuluvat tuotetyyppiin 14, jyrsijämyrkyt, sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 98/8/EY liitteessä V.

| (2) | Bromadioloni on veren hyytymistä estävä jyrsijämyrkky, jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä muille kuin kohde-eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Bromadioloni on veren hyytymistä estävä jyrsijämyrkky, jonka tiedetään aiheuttavan vahingonvaaraa lapsille sekä riskejä muille kuin kohde-eläimille ja ympäristölle. Sen on todettu olevan mahdollisesti hitaasti hajoava, todennäköisesti eliöihin kertyvä ja myrkyllinen (PBT) tai erittäin hitaasti hajoava ja erittäin todennäköisesti eliöihin kertyvä (vPvB).

| (3) | Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää bromadioloni ja muita veren hyytymistä estäviä jyrsijämyrkkyjä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää bromadiolonia sisältävien tuotteiden käyttöä koskevia lupia. Jäsenvaltioiden on kuitenkin myöntäessään lupia bromadiolonia sisältäville tuotteille varmistettava, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Direktiivissä 2009/92/EY mainittuihin riskinhallintatoimiin kuuluu sen vuoksi käytön rajoittaminen ammattikäyttöön. |
| --- | --- |

(3)

Kansanterveydellisistä ja hygieniasyistä katsottiin kuitenkin, että on perusteltua sisällyttää bromadioloni ja muita veren hyytymistä estäviä jyrsijämyrkkyjä direktiivin 98/8/EY liitteeseen I, jolloin jäsenvaltiot voivat myöntää bromadiolonia sisältävien tuotteiden käyttöä koskevia lupia. Jäsenvaltioiden on kuitenkin myöntäessään lupia bromadiolonia sisältäville tuotteille varmistettava, että ihmisten, muiden eläinten kuin kohde-eläinten ja ympäristön ensisijainen ja toissijainen altistuminen minimoidaan siten, että harkitaan kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä ja toteutetaan ne tarvittaessa. Direktiivissä 2009/92/EY mainittuihin riskinhallintatoimiin kuuluu sen vuoksi käytön rajoittaminen ammattikäyttöön.

| (4) | Yritys Belgagri SA, jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Irlannille hakemuksia luvan myöntämisestä neljälle bromadiolonia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’. |
| --- | --- |

(4)

Yritys Belgagri SA, jäljempänä ’hakija’, on direktiivin 98/8/EY 8 artiklan mukaisesti jättänyt Irlannille hakemuksia luvan myöntämisestä neljälle bromadiolonia sisältävälle jyrsijämyrkylle, jäljempänä ’tuotteet’.

| (5) | Irlanti myönsi luvat tuotteille 30 päivänä syyskuuta 2012. Tuotteille myönnettyihin lupiin liittyi rajoituksia sen varmistamiseksi, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklan edellytyksiä noudatetaan Irlannissa. Niihin ei sisältynyt rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneille ammattikäyttäjille. |
| --- | --- |

(5)

Irlanti myönsi luvat tuotteille 30 päivänä syyskuuta 2012. Tuotteille myönnettyihin lupiin liittyi rajoituksia sen varmistamiseksi, että direktiivin 98/8/EY 5 artiklan edellytyksiä noudatetaan Irlannissa. Niihin ei sisältynyt rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneille ammattikäyttäjille.

| (6) | Hakija toimitti 5 päivänä helmikuuta 2013 Saksalle täydelliset hakemukset tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroisesta tunnustamisesta. |
| --- | --- |

(6)

Hakija toimitti 5 päivänä helmikuuta 2013 Saksalle täydelliset hakemukset tuotteiden ensimmäisten lupien vastavuoroisesta tunnustamisesta.

| (7) | Saksa ilmoitti 17 päivänä huhtikuuta 2013 komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksan tarkoituksena oli asettaa tuotteille rajoitus, jonka mukaan niitä voisivat käyttää ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneet ammattikäyttäjät. |
| --- | --- |

(7)

Saksa ilmoitti 17 päivänä huhtikuuta 2013 komissiolle, muille jäsenvaltioille ja hakijalle ehdotuksestaan rajoittaa ensimmäisiä lupia direktiivin 98/8/EY 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Saksan tarkoituksena oli asettaa tuotteille rajoitus, jonka mukaan niitä voisivat käyttää ainoastaan koulutuksen tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

| (8) | Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei saatu huomautuksia. Lisäksi komissio ja jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevän ryhmän kokouksessa 14 päivänä toukokuuta 2013. |
| --- | --- |

(8)

Komissio pyysi muita jäsenvaltioita ja hakijaa esittämään huomautuksensa ilmoituksesta kirjallisesti 90 päivän kuluessa direktiivin 98/8/EY 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Kyseisessä määräajassa ei saatu huomautuksia. Lisäksi komissio ja jäsenvaltioiden biosidivalmisteista vastaavat toimivaltaiset viranomaiset keskustelivat kyseisestä ilmoituksesta lupien myöntämistä ja vastavuoroisen tunnustamisen helpottamista käsittelevän ryhmän kokouksessa 14 päivänä toukokuuta 2013.

| (9) | Bromadiolonia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on direktiivin 98/8/EY mukaisesti edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Tieteellisessä arvioinnissa, joka edelsi bromadiolonin sisällyttämistä direktiiviin 98/8/EY todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin valikoitumista ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä bromadiolonia kohtaan. |
| --- | --- |

(9)

Bromadiolonia sisältäviä biosidituotteita koskevissa luvissa on direktiivin 98/8/EY mukaisesti edellytettävä kaikkia asianmukaisia ja käytettävissä olevia riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuotteen käytön rajoittaminen ainoastaan ammattikäyttöön. Tieteellisessä arvioinnissa, joka edelsi bromadiolonin sisällyttämistä direktiiviin 98/8/EY todettiin, että ainoastaan ammattikäyttäjien voitaisiin odottaa noudattavan ohjeita, joilla vähennetään riskiä muiden kuin kohde-eläinten sekundäärisestä myrkytyksestä, ja käyttävän tuotteita tavalla, joka estää resistenssin valikoitumista ja leviämistä. Rajoitusta, jonka mukaan käyttö on sallittu vain ammattikäyttäjille, olisi sen vuoksi pidettävä asianmukaisena riskinhallintatoimenpiteenä erityisesti jäsenvaltioissa, joissa esiintyy resistenssiä bromadiolonia kohtaan.

| (10) | Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä bromadiolonia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää vahvistavat Saksan esittämät perusteet siitä, että rotissa on havaittu resistenssiä bromadiolonia kohtaan ja että resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi maassa on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, jotka ovat saaneet ammatillista koulutusta, joten ehdotettu rajoitus ei ole esteenä infektion ehkäisylle. |
| --- | --- |

(10)

Koska päinvastaisesta ei ole viitteitä, käytön rajoittaminen ammattikäyttäjiin on asianmukainen ja käytettävissä oleva riskinhallintatoimenpide lupien myöntämisessä bromadiolonia sisältäville tuotteille Saksassa. Tätä päätelmää vahvistavat Saksan esittämät perusteet siitä, että rotissa on havaittu resistenssiä bromadiolonia kohtaan ja että resistenssin arvellaan edelleen kehittyvän Saksassa. Lisäksi maassa on hyvin toimiva koulutettujen tuholaistorjujien ja luvan saaneiden ammattilaisten verkosto, jossa ovat mukana esimerkiksi maanviljelijät, puutarhurit ja metsänhoitajat, jotka ovat saaneet ammatillista koulutusta, joten ehdotettu rajoitus ei ole esteenä infektion ehkäisylle.

| (11) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia, |
| --- | --- |

(11)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat biosidituotteita käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaisia,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Saksa saa rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti tämän päätöksen liitteessä mainituille tuotteille myönnettyjä lupia siten, että tuotteita voivat käyttää vain koulutetut tai luvan saaneet ammattikäyttäjät.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Janez POTOČNIK

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 123, 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  Komission direktiivi 2009/92/EY, annettu 31 päivänä heinäkuuta 2009, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/8/EY muuttamisesta bromadiolonin lisäämiseksi tehoaineena liitteeseen I (EUVL L 201, 1.8.2009, s. 43).

2

---

LIITE

Tuotteet, joiden lupia Saksa voi rajoittaa direktiivin 98/8/EY 4 artiklan mukaisesti siten, että tuotteita saavat käyttää vain koulutuksen tai luvan saaneet ammattikäyttäjät:

| Tuotteen nimi Irlannissa | Irlannin hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä | Tuotteen nimi Saksassa | Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä |
| --- | --- | --- | --- |
| Control | 2011/6289/13066/IE/AA/21745 | Control | 2011/6289/13066/DE/MA/21749 |
| Control Bloc | 2011/6289/13146/IE/AA/21805 | Control Bloc | 2011/6289/13146/DE/MA/21809 |
| Control Pasta | 2011/6289/13126/IE/AA/21785 | Control Pasta | 2011/6289/13126/DE/MA/21788 |
| Control Bar | 2011/6289/13166/IE/AA/21825 | Control Bar | 2011/6289/13166/DE/MA/21829 |

Tuotteen nimi Irlannissa

Irlannin hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä

Tuotteen nimi Saksassa

Saksan hakemuksen viitenumero biosidivalmisteita koskevassa rekisterissä

Control

2011/6289/13066/IE/AA/21745

Control

2011/6289/13066/DE/MA/21749

Control Bloc

2011/6289/13146/IE/AA/21805

Control Bloc

2011/6289/13146/DE/MA/21809

Control Pasta

2011/6289/13126/IE/AA/21785

Control Pasta

2011/6289/13126/DE/MA/21788

Control Bar

2011/6289/13166/IE/AA/21825

Control Bar

2011/6289/13166/DE/MA/21829

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/44

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,

unionin osallistumisesta Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013 toteutettujen lintuinfluenssan torjuntaa koskevien hätätoimenpiteiden rahoitukseen

(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9084)

(Ainoastaan tanskan-, hollannin-, saksan-, italian- ja espanjankieliset tekstit ovat todistusvoimaisia)

(2013/775/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Lintuinfluenssa on siipikarjan ja muiden vankeudessa pidettävien lintujen tarttuva virustauti, joka vaikuttaa merkittävästi siipikarjan kasvatuksen kannattavuuteen ja aiheuttaa häiriöitä unionin sisäisessä kaupassa ja viennissä kolmansiin maihin. |
| --- | --- |

(1)

Lintuinfluenssa on siipikarjan ja muiden vankeudessa pidettävien lintujen tarttuva virustauti, joka vaikuttaa merkittävästi siipikarjan kasvatuksen kannattavuuteen ja aiheuttaa häiriöitä unionin sisäisessä kaupassa ja viennissä kolmansiin maihin.

| (2) | Lintuinfluenssan taudinpurkaukseen liittyy riski taudinaiheuttajan leviämisestä muille siipikarjatiloille kyseisessä jäsenvaltiossa tai elävän siipikarjan tai siitä saatujen tuotteiden kaupan kautta myös muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin. |
| --- | --- |

(2)

Lintuinfluenssan taudinpurkaukseen liittyy riski taudinaiheuttajan leviämisestä muille siipikarjatiloille kyseisessä jäsenvaltiossa tai elävän siipikarjan tai siitä saatujen tuotteiden kaupan kautta myös muihin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin.

| (3) | Yhteisön toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi annetussa neuvoston direktiivissä 2005/94/EY (2) vahvistetaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on kiireellisesti toteutettava taudinpurkauksen ilmetessä viruksen leviämisen estämiseksi. |
| --- | --- |

(3)

Yhteisön toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi annetussa neuvoston direktiivissä 2005/94/EY (2) vahvistetaan toimenpiteet, jotka jäsenvaltioiden on kiireellisesti toteutettava taudinpurkauksen ilmetessä viruksen leviämisen estämiseksi.

| (4) | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) 84 artiklassa säädetään, että ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset. |
| --- | --- |

(4)

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) 84 artiklassa säädetään, että ennen kuin unionin talousarviosta sitoudutaan menoihin, on tehtävä rahoituspäätös, jossa määritetään rahoitettavia menoja aiheuttavan toiminnan keskeiset osat ja jonka tekee toimielin tai sen valtuuttamat viranomaiset.

| (5) | Päätöksessä 2009/470/EY säädetään menettelyistä, joita käytetään myönnettäessä unionin rahoitusta yksittäisiin eläinlääkinnällisiin toimiin, myös hätätoimenpiteisiin. Kyseisen päätöksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenvaltiot saavat rahoitusta lintuinfluenssan hävittämiseksi toteutettavista tietyistä toimenpiteistä aiheutuviin kustannuksiin. |
| --- | --- |

(5)

Päätöksessä 2009/470/EY säädetään menettelyistä, joita käytetään myönnettäessä unionin rahoitusta yksittäisiin eläinlääkinnällisiin toimiin, myös hätätoimenpiteisiin. Kyseisen päätöksen 4 artiklan 2 kohdan nojalla jäsenvaltiot saavat rahoitusta lintuinfluenssan hävittämiseksi toteutettavista tietyistä toimenpiteistä aiheutuviin kustannuksiin.

| (6) | Päätöksen 2009/470/EY 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa annetaan säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioille aiheutuvien kulujen prosenttiosuutta, jonka unionin rahoitusosuus voi kattaa. |
| --- | --- |

(6)

Päätöksen 2009/470/EY 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä ja toisessa luetelmakohdassa annetaan säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioille aiheutuvien kulujen prosenttiosuutta, jonka unionin rahoitusosuus voi kattaa.

| (7) | Lintuinfluenssan hävittämiseksi toteutettuihin hätätoimenpiteisiin myönnettävän unionin rahoitusosuuden maksamiseen sovelletaan sääntöjä, jotka vahvistetaan neuvoston päätöksessä 90/424/ETY tarkoitettuihin hätätapauksissa toteutettaviin toimenpiteisiin ja eläintautien torjuntatoimenpiteisiin myönnettävää yhteisön rahoitusta koskevista säännöistä 28 päivänä helmikuuta 2005 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 349/2005 (4). |
| --- | --- |

(7)

Lintuinfluenssan hävittämiseksi toteutettuihin hätätoimenpiteisiin myönnettävän unionin rahoitusosuuden maksamiseen sovelletaan sääntöjä, jotka vahvistetaan neuvoston päätöksessä 90/424/ETY tarkoitettuihin hätätapauksissa toteutettaviin toimenpiteisiin ja eläintautien torjuntatoimenpiteisiin myönnettävää yhteisön rahoitusta koskevista säännöistä 28 päivänä helmikuuta 2005 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 349/2005 (4).

| (8) | Lintuinfluenssan taudinpurkauksia esiintyi Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013. Saksa, Italia, Alankomaat, Tanska ja Espanja toteuttivat neuvoston direktiivin 2003/85/EY (5) mukaisesti toimenpiteitä näiden taudinpurkausten torjumiseksi. |
| --- | --- |

(8)

Lintuinfluenssan taudinpurkauksia esiintyi Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013. Saksa, Italia, Alankomaat, Tanska ja Espanja toteuttivat neuvoston direktiivin 2003/85/EY (5) mukaisesti toimenpiteitä näiden taudinpurkausten torjumiseksi.

| (9) | Saksan, Italian, Alankomaiden, Tanskan ja Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle ja muille jäsenvaltioille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa unionin lainsäädännön mukaisesti toteutetuista tiedotus- ja taudin hävittämistoimenpiteistä sekä niiden tuloksista. |
| --- | --- |

(9)

Saksan, Italian, Alankomaiden, Tanskan ja Espanjan viranomaiset ilmoittivat komissiolle ja muille jäsenvaltioille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa unionin lainsäädännön mukaisesti toteutetuista tiedotus- ja taudin hävittämistoimenpiteistä sekä niiden tuloksista.

| (10) | Saksan, Italian, Alankomaiden, Tanskan ja Espanjan viranomaiset ovat siten täyttäneet niille kuuluvat tekniset ja hallinnolliset velvoitteet, jotka koskevat päätöksen 2009/470/EY 4 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 349/2005 6 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä. |
| --- | --- |

(10)

Saksan, Italian, Alankomaiden, Tanskan ja Espanjan viranomaiset ovat siten täyttäneet niille kuuluvat tekniset ja hallinnolliset velvoitteet, jotka koskevat päätöksen 2009/470/EY 4 artiklan 2 kohdassa ja asetuksen (EY) N:o 349/2005 6 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä.

| (11) | Unionin rahoitusosuuden tarkkaa määrää ei voida tässä vaiheessa määrittää, sillä toimitetut tiedot korvauskustannuksista ja toimintamenoista ovat arvioita. |
| --- | --- |

(11)

Unionin rahoitusosuuden tarkkaa määrää ei voida tässä vaiheessa määrittää, sillä toimitetut tiedot korvauskustannuksista ja toimintamenoista ovat arvioita.

| (12) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(12)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Unionin Saksalle, Italialle, Alankomaille, Tanskalle ja Espanjalle myöntämä rahoitusosuus

1.   Myönnetään unionin rahoitusosuus Saksalle, Italialle, Alankomaille, Tanskalle ja Espanjalle kustannuksiin, joita näille jäsenvaltioille on aiheutunut päätöksen 2009/470/EY 4 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla toteutetuista toimenpiteistä lintuinfluenssan torjumiseksi Saksassa, Italiassa ja Alankomaissa vuosina 2012 ja 2013 ja Tanskassa ja Espanjassa vuonna 2013.

2.   Edellä 1 kohdassa mainitun rahoitusosuuden määrä vahvistetaan myöhemmin päätöksellä, joka hyväksytään päätöksen 2009/470/EY 40 artiklan 2 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti.

2 artikla

Maksujärjestelyt

Maksetaan Saksalle osana 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusta 500 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä.

Maksetaan Italialle osana 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusta 40 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2012 ja 2 600 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2013.

Maksetaan Alankomaille osana 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusta 210 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2012 ja 250 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2013.

Maksetaan Tanskalle osana 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusta 33 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2013.

Maksetaan Espanjalle osana 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusta 30 000,00 euron suuruinen ensimmäinen erä vuodelta 2013.

3 artikla

Osoitus

Tämä päätös on osoitettu Tanskan kuningaskunnalle, Saksan liittotasavallalle, Espanjan kuningaskunnalle, Italian tasavallalle ja Alankomaiden kuningaskunnalle.

Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Tonio BORG

Komission jäsen

---

(1)  EUVL L 155, 18.6.2009, s. 30.

1

(2)  EUVL L 10, 14.1.2006, s. 16.

2

(3)  EUVL L 298, 26.10.2012, s. 1.

3

(4)  EUVL L 55, 1.3.2005, s. 12.

4

(5)  EUVL L 306, 22.11.2003, s. 1.

5

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/46 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/46

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,

annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,

koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston perustamisesta ja päätöksen 2009/336/EY kumoamisesta

(2013/776/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tiettyjä yhteisön ohjelmien hallinnointitehtäviä hoitavien toimeenpanovirastojen asemasta 19 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 58/2003 (1) ja erityisesti sen 3 artiklan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksella (EY) N:o 58/2003 komissio valtuutetaan mainitun asetuksen mukaisesti siirtämään toimivaltaa toimeenpanovirastoille unionin ohjelman tai hankkeen panemiseksi kokonaan tai osittain täytäntöön komission puolesta ja sen vastuulla. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksella (EY) N:o 58/2003 komissio valtuutetaan mainitun asetuksen mukaisesti siirtämään toimivaltaa toimeenpanovirastoille unionin ohjelman tai hankkeen panemiseksi kokonaan tai osittain täytäntöön komission puolesta ja sen vastuulla.

| (2) | Antamalla ohjelmien täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviä toimeenpanovirastoille komissio voi keskittyä ensisijaisiin toimintoihinsa ja tehtäviinsä, joita ei voida ulkoistaa, ja pitää samalla toimeenpanovirastojen hoitamat tehtävät valvonnassaan ja säilyttää lopullisen vastuun niistä. |
| --- | --- |

(2)

Antamalla ohjelmien täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviä toimeenpanovirastoille komissio voi keskittyä ensisijaisiin toimintoihinsa ja tehtäviinsä, joita ei voida ulkoistaa, ja pitää samalla toimeenpanovirastojen hoitamat tehtävät valvonnassaan ja säilyttää lopullisen vastuun niistä.

| (3) | Ohjelman täytäntöönpanoon liittyvien tehtävien siirtäminen toimeenpanovirastolle edellyttää, että ohjelman suunnitteluvaiheet, joihin sisältyy laajaa harkintavaltaa tehtäessä valintoja poliittisista lähtökohdista käsin ja joiden toteuttamisesta huolehtii komissio, erotetaan selkeästi ohjelman täytäntöönpanosta, joka olisi annettava toimeenpanoviraston tehtäväksi. |
| --- | --- |

(3)

Ohjelman täytäntöönpanoon liittyvien tehtävien siirtäminen toimeenpanovirastolle edellyttää, että ohjelman suunnitteluvaiheet, joihin sisältyy laajaa harkintavaltaa tehtäessä valintoja poliittisista lähtökohdista käsin ja joiden toteuttamisesta huolehtii komissio, erotetaan selkeästi ohjelman täytäntöönpanosta, joka olisi annettava toimeenpanoviraston tehtäväksi.

| (4) | Komissio perusti päätöksellä 2005/56/EY (2) koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston (EACEA), jäljempänä ’virasto’, ja antoi sen tehtäväksi koulutukseen, audiovisuaalialaan ja kulttuuriin liittyvien yhteisön toimien hallinnoinnin. |
| --- | --- |

(4)

Komissio perusti päätöksellä 2005/56/EY (2) koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanoviraston (EACEA), jäljempänä ’virasto’, ja antoi sen tehtäväksi koulutukseen, audiovisuaalialaan ja kulttuuriin liittyvien yhteisön toimien hallinnoinnin.

| (5) | Komissio on muuttanut viraston toimeksiantoa useaan kertaan sen laajentamiseksi koskemaan uusien koulutukseen, audiovisuaalialaan, kansalaisuuteen ja nuorisoon liittyvien hankkeiden ja ohjelmien hallinnointia ja sittemmin korvannut päätöksen 2005/56/EY komission päätöksellä 2009/336/EY (3). |
| --- | --- |

(5)

Komissio on muuttanut viraston toimeksiantoa useaan kertaan sen laajentamiseksi koskemaan uusien koulutukseen, audiovisuaalialaan, kansalaisuuteen ja nuorisoon liittyvien hankkeiden ja ohjelmien hallinnointia ja sittemmin korvannut päätöksen 2005/56/EY komission päätöksellä 2009/336/EY (3).

| (6) | Kesäkuun 29 päivänä 2011 antamassaan tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio
   (4) komissio ehdotti, että nykyisiä toimeenpanovirastoja käytettäisiin laajemmin unionin ohjelmien täytäntöönpanoon seuraavassa monivuotisessa rahoituskehyksessä. |
| --- | --- |

(6)

Kesäkuun 29 päivänä 2011 antamassaan tiedonannossa Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio
   (4) komissio ehdotti, että nykyisiä toimeenpanovirastoja käytettäisiin laajemmin unionin ohjelmien täytäntöönpanoon seuraavassa monivuotisessa rahoituskehyksessä.

| (7) | Virasto on osoittanut, että sillä on huomattavaa teknistä ja taloudellista asiantuntemusta unionin ohjelmien hallinnoinnissa. EACEAn ensimmäisen ja toisen väliarvioinnin (2009 ja 2013) yhteydessä tehdyt tyytyväisyystutkimukset osoittavat rahoituksen saajien ja muiden sidosryhmien olevan sitä mieltä, että EACEAn tarjoamat palvelut ovat laadultaan parempia kuin sitä edeltäneissä järjestelyissä (teknisen avun toimisto). EACEA pystyy palkkaamaan ja pitämään palveluksessaan hyvin pätevää henkilöstöä, mikä tuo pysyvyyttä henkilöstöön. Virasto järkeistää jatkuvasti sisäisiä toimintojaan tehokkuutensa parantamiseksi ja pyrkii yhdenmukaistamaan lähestymistapoja eri ohjelmien välillä. Se hyötyy asemastaan julkisena elimenä, joka on erityisesti perustettu hallinnoimaan koulutukseen, audiovisuaalialaan ja kulttuuriin liittyviä ohjelmia, ja tämä hallinnoinnin keskittäminen parantaa EU:n ohjelmien näkyvyyttä sidosryhmien ja suuren yleisön keskuudessa. Saman elimen hallinnoidessa useita toisiaan täydentäviä ohjelmia saadaan aikaan synergiavaikutuksia EU:n toiminnan näkyvyydessä kaikkien ohjelmien hyödyksi. Jälkitarkastuksissa havaittujen virheiden määrä on EACEAn osalta alhainen ja selvästi alle 2 prosentin rajan. Toisen väliarvioinnin mukaan EACEAn tekninen ja taloudellinen asiantuntemus on jatkuvasti parantunut, mikä puolestaan näkyy viraston suorituskyvyn yleisenä parantumisena sen keskeisillä suoritusindikaattoreilla mitattuna. |
| --- | --- |

(7)

Virasto on osoittanut, että sillä on huomattavaa teknistä ja taloudellista asiantuntemusta unionin ohjelmien hallinnoinnissa. EACEAn ensimmäisen ja toisen väliarvioinnin (2009 ja 2013) yhteydessä tehdyt tyytyväisyystutkimukset osoittavat rahoituksen saajien ja muiden sidosryhmien olevan sitä mieltä, että EACEAn tarjoamat palvelut ovat laadultaan parempia kuin sitä edeltäneissä järjestelyissä (teknisen avun toimisto). EACEA pystyy palkkaamaan ja pitämään palveluksessaan hyvin pätevää henkilöstöä, mikä tuo pysyvyyttä henkilöstöön. Virasto järkeistää jatkuvasti sisäisiä toimintojaan tehokkuutensa parantamiseksi ja pyrkii yhdenmukaistamaan lähestymistapoja eri ohjelmien välillä. Se hyötyy asemastaan julkisena elimenä, joka on erityisesti perustettu hallinnoimaan koulutukseen, audiovisuaalialaan ja kulttuuriin liittyviä ohjelmia, ja tämä hallinnoinnin keskittäminen parantaa EU:n ohjelmien näkyvyyttä sidosryhmien ja suuren yleisön keskuudessa. Saman elimen hallinnoidessa useita toisiaan täydentäviä ohjelmia saadaan aikaan synergiavaikutuksia EU:n toiminnan näkyvyydessä kaikkien ohjelmien hyödyksi. Jälkitarkastuksissa havaittujen virheiden määrä on EACEAn osalta alhainen ja selvästi alle 2 prosentin rajan. Toisen väliarvioinnin mukaan EACEAn tekninen ja taloudellinen asiantuntemus on jatkuvasti parantunut, mikä puolestaan näkyy viraston suorituskyvyn yleisenä parantumisena sen keskeisillä suoritusindikaattoreilla mitattuna.

| (8) | Asetuksen (EY) N:o 58/2003 3 artiklan 1 kohdan mukainen kustannus-hyötyanalyysi, jossa kustannuksia verrattiin komission sisäisestä hallinnoinnista aiheutuviin kustannuksiin, osoitti, että tehtävien hallinnointi komissiossa olisi nettonykyarvolla mitattuna 23 prosenttia kalliimpaa. Uudet ohjelmat, joiden täytäntöönpanoa kaavaillaan EACEAn tehtäväksi, vastaavat viraston nykyistä toimeksiantoa ja tehtävänkuvaa ja ovat jatkoa sen nykyiselle toiminnalle. Virastoon on kertynyt pätevyyttä, osaamista ja valmiuksia näiden ohjelmien hallinnoinnista usean vuoden ajalta. Uudet ohjelmat hyötyisivät EACEAn kokemuksesta ja asiantuntemuksesta ohjelmien hallinnoinnissa ja tähän liittyvästä tuottavuuden kasvusta. Siirtyminen komission sisäiseen hallinnointiin vaikuttaisi toimintaan häiritsevästi, koska useimpien ohjelmien hallinnoinnista ei ole koskaan huolehdittu sisäisesti vastuupääosastoissa, joilla ei ole siihen kapasiteettia. Ohjelman hallinnoinnin antaminen EACEAn tehtäväksi takaisi toiminnan jatkuvuuden ohjelmien rahoituksen saajien ja sidosryhmien kannalta. Se myös mahdollistaisi edelleen sen, että komissio voi keskittyä paremmin institutionaalisiin tehtäviinsä. |
| --- | --- |

(8)

Asetuksen (EY) N:o 58/2003 3 artiklan 1 kohdan mukainen kustannus-hyötyanalyysi, jossa kustannuksia verrattiin komission sisäisestä hallinnoinnista aiheutuviin kustannuksiin, osoitti, että tehtävien hallinnointi komissiossa olisi nettonykyarvolla mitattuna 23 prosenttia kalliimpaa. Uudet ohjelmat, joiden täytäntöönpanoa kaavaillaan EACEAn tehtäväksi, vastaavat viraston nykyistä toimeksiantoa ja tehtävänkuvaa ja ovat jatkoa sen nykyiselle toiminnalle. Virastoon on kertynyt pätevyyttä, osaamista ja valmiuksia näiden ohjelmien hallinnoinnista usean vuoden ajalta. Uudet ohjelmat hyötyisivät EACEAn kokemuksesta ja asiantuntemuksesta ohjelmien hallinnoinnissa ja tähän liittyvästä tuottavuuden kasvusta. Siirtyminen komission sisäiseen hallinnointiin vaikuttaisi toimintaan häiritsevästi, koska useimpien ohjelmien hallinnoinnista ei ole koskaan huolehdittu sisäisesti vastuupääosastoissa, joilla ei ole siihen kapasiteettia. Ohjelman hallinnoinnin antaminen EACEAn tehtäväksi takaisi toiminnan jatkuvuuden ohjelmien rahoituksen saajien ja sidosryhmien kannalta. Se myös mahdollistaisi edelleen sen, että komissio voi keskittyä paremmin institutionaalisiin tehtäviinsä.

| (9) | Johdonmukaisen tehtävänkuvan luomiseksi toimenpanovirastoille komissio on mahdollisuuksien mukaan ryhmitellyt tehtävät politiikan aihepiirien mukaan virastojen uusia toimeksiantoja määrittäessään. |
| --- | --- |

(9)

Johdonmukaisen tehtävänkuvan luomiseksi toimenpanovirastoille komissio on mahdollisuuksien mukaan ryhmitellyt tehtävät politiikan aihepiirien mukaan virastojen uusia toimeksiantoja määrittäessään.

| (10) | Viraston tehtäväksi olisi annettava panna täytäntöön osia seuraavista uusista unionin ohjelmista ja toimista:






  — | Erasmus+ (5); (seuraaja mm. elinikäisen oppimisen toimintaohjelmalle (6), nuorisotoimintaohjelmalle (7) ja Erasmus Mundus -toimintaohjelmalle (8)), |
| --- | --- | --- |

(10)

Viraston tehtäväksi olisi annettava panna täytäntöön osia seuraavista uusista unionin ohjelmista ja toimista:

—

Erasmus+ (5); (seuraaja mm. elinikäisen oppimisen toimintaohjelmalle (6), nuorisotoimintaohjelmalle (7) ja Erasmus Mundus -toimintaohjelmalle (8)),

| — | Luova Eurooppa (9); (seuraaja mm. Media- (10) ja Kulttuuri (11)-ohjelmille), |
| --- | --- |

—

Luova Eurooppa (9); (seuraaja mm. Media- (10) ja Kulttuuri (11)-ohjelmille),

| — | Kansalaisten Eurooppa (12) (seuraaja Kansalaisten Eurooppa -ohjelmalle (13)), |
| --- | --- |

—

Kansalaisten Eurooppa (12) (seuraaja Kansalaisten Eurooppa -ohjelmalle (13)),

| — | EU Aid Volunteers (14) (seuraaja pilottiohjelmalle Valmistelutoimi – Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot), |
| --- | --- |

—

EU Aid Volunteers (14) (seuraaja pilottiohjelmalle Valmistelutoimi – Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot),

| — | korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat ulkoisen yhteistyön välineiden (15) (jotka seuraavat vuoteen 2013 voimassa olevia ulkoisen yhteistyön välineitä (16)) alaan, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat ulkoisen yhteistyön välineiden (15) (jotka seuraavat vuoteen 2013 voimassa olevia ulkoisen yhteistyön välineitä (16)) alaan,

| — | korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa tehtävään EU:n yhteistyöhön vuosina 2014–2020 sovellettavan rahoituskehyksen puitteisiin (yhdestoista Euroopan kehitysrahasto) (17). |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren alueen valtioiden sekä merentakaisten maiden ja alueiden kanssa tehtävään EU:n yhteistyöhön vuosina 2014–2020 sovellettavan rahoituskehyksen puitteisiin (yhdestoista Euroopan kehitysrahasto) (17).

| (11) | Viraston olisi edelleen vastattava seuraavien olemassa olevien unionin ohjelmien ja toimien täytäntöönpanosta:






  — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa tietyille Keski- ja Itä-Euroopan maille annettavasta taloudellisesta tuesta (Phare) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3906/89 säännösten nojalla (18), |
| --- | --- | --- |

(11)

Viraston olisi edelleen vastattava seuraavien olemassa olevien unionin ohjelmien ja toimien täytäntöönpanosta:

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa tietyille Keski- ja Itä-Euroopan maille annettavasta taloudellisesta tuesta (Phare) annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3906/89 säännösten nojalla (18),

| — | Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä koskeva ohjelma (Media II – Kehittäminen ja levitys) (1996–2000), hyväksytty neuvoston päätöksellä 95/563/EY (19), |
| --- | --- |

—

Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä koskeva ohjelma (Media II – Kehittäminen ja levitys) (1996–2000), hyväksytty neuvoston päätöksellä 95/563/EY (19),

| — | Euroopan audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden ammattilaisten koulutusohjelma (Media II – Koulutus) (1996–2000), hyväksytty neuvoston päätöksellä 95/564/EY (20), |
| --- | --- |

—

Euroopan audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden ammattilaisten koulutusohjelma (Media II – Koulutus) (1996–2000), hyväksytty neuvoston päätöksellä 95/564/EY (20),

| — | yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 253/2000/EY (21), |
| --- | --- |

—

yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 253/2000/EY (21),

| — | yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 1999/382/EY (22), |
| --- | --- |

—

yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 1999/382/EY (22),

| — | yhteisön nuorisotoimintaohjelma (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1031/2000/EY (23), |
| --- | --- |

—

yhteisön nuorisotoimintaohjelma (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1031/2000/EY (23),

| — | Kulttuuri 2000 -ohjelma (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 508/2000/EY (24), |
| --- | --- |

—

Kulttuuri 2000 -ohjelma (2000–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 508/2000/EY (24),

| — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille (2000–2006) annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 99/2000 (25) säännösten nojalla, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille (2000–2006) annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 99/2000 (25) säännösten nojalla,

| — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Montenegrolle, Serbialle ja Kosovolle (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1244) annettavaa apua (2000–2006) koskevien säännösten nojalla, jotka on hyväksytty neuvoston asetuksen (EY) N:o 2666/2000 (26) puitteissa, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Montenegrolle, Serbialle ja Kosovolle (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1244) annettavaa apua (2000–2006) koskevien säännösten nojalla, jotka on hyväksytty neuvoston asetuksen (EY) N:o 2666/2000 (26) puitteissa,

| — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro–Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2698/2000 (27) säännösten nojalla, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro–Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2698/2000 (27) säännösten nojalla,

| — | Euroopan laajuisen korkeakouluopetusta koskevan yhteistyöohjelman kolmas vaihe (Tempus III) (2000–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 1999/311/EY (28), |
| --- | --- |

—

Euroopan laajuisen korkeakouluopetusta koskevan yhteistyöohjelman kolmas vaihe (Tempus III) (2000–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 1999/311/EY (28),

| — | hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2001/196/EY (29) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla, |
| --- | --- |

—

hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2001/196/EY (29) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla,

| — | hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2001/197/EY (30) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla, |
| --- | --- |

—

hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2001/197/EY (30) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla,

| — | eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 2000/821/EY (31), |
| --- | --- |

—

eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 2000/821/EY (31),

| — | Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelma (Media-koulutus, 2001–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 163/2001/EY (32), |
| --- | --- |

—

Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelma (Media-koulutus, 2001–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 163/2001/EY (32),

| — | monivuotinen ohjelma tieto- ja viestintätekniikan tehokkaaksi integroimiseksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin Euroopassa (eLearning-ohjelma) (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2318/2003/EY (33), |
| --- | --- |

—

monivuotinen ohjelma tieto- ja viestintätekniikan tehokkaaksi integroimiseksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin Euroopassa (eLearning-ohjelma) (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2318/2003/EY (33),

| — | yhteisön toimintaohjelma unionin aktiivisen kansalaisuuden edistämiseksi (kansalaisosallistuminen) (2004–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 2004/100/EY (34), |
| --- | --- |

—

yhteisön toimintaohjelma unionin aktiivisen kansalaisuuden edistämiseksi (kansalaisosallistuminen) (2004–2006), hyväksytty neuvoston päätöksellä 2004/100/EY (34),

| — | yhteisön toimintaohjelma nuorisoalalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 790/2004/EY (35), |
| --- | --- |

—

yhteisön toimintaohjelma nuorisoalalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 790/2004/EY (35),

| — | yhteisön toimintaohjelma Euroopan laajuisesti toimivien koulutusalan yksiköiden sekä alan yksittäistoimien tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 791/2004/EY (36), |
| --- | --- |

—

yhteisön toimintaohjelma Euroopan laajuisesti toimivien koulutusalan yksiköiden sekä alan yksittäistoimien tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 791/2004/EY (36),

| — | yhteisön toimintaohjelma kulttuurialalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 792/2004/EY (37), |
| --- | --- |

—

yhteisön toimintaohjelma kulttuurialalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 792/2004/EY (37),

| — | ohjelma korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla (Erasmus Mundus) (2004–2008), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2317/2003/EY (38), |
| --- | --- |

—

ohjelma korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla (Erasmus Mundus) (2004–2008), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 2317/2003/EY (38),

| — | hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2006/910/EY (39) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla, |
| --- | --- |

—

hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2006/910/EY (39) hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla,

| — | hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2006/964/EY (40) hyväksytyn korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorisoasioiden alan yhteistyöpuitteiden asettamista koskevan Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla, |
| --- | --- |

—

hankkeet, joita voidaan rahoittaa neuvoston päätöksellä 2006/964/EY (40) hyväksytyn korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorisoasioiden alan yhteistyöpuitteiden asettamista koskevan Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla,

| — | elinikäisen oppimisen toimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1720/2006/EY (41), |
| --- | --- |

—

elinikäisen oppimisen toimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1720/2006/EY (41),

| — | Kulttuuri-ohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1855/2006/EY (42), |
| --- | --- |

—

Kulttuuri-ohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1855/2006/EY (42),

| — | unionin aktiivista kansalaisuutta edistävä ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1904/2006/EY (43), |
| --- | --- |

—

unionin aktiivista kansalaisuutta edistävä ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1904/2006/EY (43),

| — | nuorisotoimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1719/2006/EY (44), |
| --- | --- |

—

nuorisotoimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1719/2006/EY (44),

| — | Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelma (Media 2007) (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1718/2006/EY (45), |
| --- | --- |

—

Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelma (Media 2007) (2007–2013), hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1718/2006/EY (45),

| — | Erasmus Mundus (II) -toimintaohjelma 2009–2013 korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla, hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1298/2008/EY (46), |
| --- | --- |

—

Erasmus Mundus (II) -toimintaohjelma 2009–2013 korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla, hyväksytty Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1298/2008/EY (46),

| — | kolmansien maiden ammattilaisten kanssa toteutettava audiovisuaalialan MEDIA Mundus -yhteistyöohjelma (2011–2013), perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1041/2009/EY (47), |
| --- | --- |

—

kolmansien maiden ammattilaisten kanssa toteutettava audiovisuaalialan MEDIA Mundus -yhteistyöohjelma (2011–2013), perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1041/2009/EY (47),

| — | korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, joita voidaan rahoittaa avusta Aasian kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 (48) säännösten nojalla, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, joita voidaan rahoittaa avusta Aasian kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 443/92 (48) säännösten nojalla,

| — | korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (49) säännösten nojalla, |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (49) säännösten nojalla,

| — | perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen alan sekä nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä, perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1638/2006 (50), |
| --- | --- |

—

perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen alan sekä nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä, perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1638/2006 (50),

| — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1905/2006 (51), |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1905/2006 (51),

| — | korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu neuvoston asetuksella (EY) N:o 1934/2006 (52), |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu neuvoston asetuksella (EY) N:o 1934/2006 (52),

| — | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Euroopan kehitysrahaston varoin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (neuvoston päätös 2003/159/EY (53)), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (neuvoston päätös 2005/599/EY (54)), mukaisesti. |
| --- | --- |

—

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Euroopan kehitysrahaston varoin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (neuvoston päätös 2003/159/EY (53)), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (neuvoston päätös 2005/599/EY (54)), mukaisesti.

| (12) | Näiden ohjelmien ja toimien osien hallinnointiin kuuluu sellaisten teknisluonteisten hankkeiden toteuttaminen, jotka eivät edellytä poliittista päätöksentekoa mutta jotka vaativat korkeatasoista teknistä ja taloudellista osaamista koko hankesyklin ajan. |
| --- | --- |

(12)

Näiden ohjelmien ja toimien osien hallinnointiin kuuluu sellaisten teknisluonteisten hankkeiden toteuttaminen, jotka eivät edellytä poliittista päätöksentekoa mutta jotka vaativat korkeatasoista teknistä ja taloudellista osaamista koko hankesyklin ajan.

| (13) | Tämän päätöksen ja kyseisten ohjelmien panemiseksi täytäntöön johdonmukaisesti ja ajoissa olisi varmistettava, että virasto hoitaa ohjelmien täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään ohjelmien voimaantulopäivästä edellyttäen, että ohjelmat tulevat voimaan. |
| --- | --- |

(13)

Tämän päätöksen ja kyseisten ohjelmien panemiseksi täytäntöön johdonmukaisesti ja ajoissa olisi varmistettava, että virasto hoitaa ohjelmien täytäntöönpanoon liittyviä tehtäviään ohjelmien voimaantulopäivästä edellyttäen, että ohjelmat tulevat voimaan.

| (14) | Olisi perustettava koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto. Sen olisi korvattava päätöksellä 2009/336/EY perustettu koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto ja jatkettava sen toimintaa. Sen olisi toimittava asetuksessa (EY) N:o 58/2003 vahvistetun yleisen perussäännön mukaisesti. |
| --- | --- |

(14)

Olisi perustettava koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto. Sen olisi korvattava päätöksellä 2009/336/EY perustettu koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto ja jatkettava sen toimintaa. Sen olisi toimittava asetuksessa (EY) N:o 58/2003 vahvistetun yleisen perussäännön mukaisesti.

| (15) | Toimeenpanoviraston perustamisesta tehty päätös 2009/336/EY olisi kumottava, ja olisi annettava siirtymäsäännöksiä. |
| --- | --- |

(15)

Toimeenpanoviraston perustamisesta tehty päätös 2009/336/EY olisi kumottava, ja olisi annettava siirtymäsäännöksiä.

| (16) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat toimeenpanovirastojen komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(16)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat toimeenpanovirastojen komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Perustaminen ja toimintajakso

Perustetaan koulutuksen, audiovisuaalialan ja kulttuurin toimeenpanovirasto, jäljempänä ’virasto’, 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2024 väliseksi ajaksi; viraston perussääntöön sovelletaan asetusta (EY) N:o 58/2003.

2 artikla

Sijainti

Virasto sijoitetaan Brysseliin.

3 artikla

Tavoitteet ja tehtävät

1.   Viraston tehtäväksi annetaan seuraavien unionin ohjelmien tiettyjen osien täytäntöönpano:

| a) | Erasmus +; |
| --- | --- |

a)

Erasmus +;

| b) | Luova Eurooppa -ohjelma; |
| --- | --- |

b)

Luova Eurooppa -ohjelma;

| c) | Kansalaisten Eurooppa -ohjelma; |
| --- | --- |

c)

Kansalaisten Eurooppa -ohjelma;

| d) | Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot – EU Aid Volunteers; |
| --- | --- |

d)

Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukot – EU Aid Volunteers;

| e) | korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat seuraavien ulkoisen yhteistyön välineiden alaan:






  — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II) (55), |
| --- | --- | --- |

e)

korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, jotka kuuluvat seuraavien ulkoisen yhteistyön välineiden alaan:

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II) (55),

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta (56), |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta (56),

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (57), |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta (57),

| — | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten (58), |
| --- | --- |

—

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten (58),

| — | neuvoston asetus yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta (59). |
| --- | --- |

—

neuvoston asetus yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta (59).

Ensimmäistä kohtaa sovelletaan kunkin ohjelman voimaantulopäivästä edellyttäen, että ohjelma tulee voimaan.

2.   Viraston tehtäväksi annetaan seuraavien unionin ohjelmien tiettyjen lohkojen jäljellä olevien osien täytäntöönpano:

| a) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa tietyille Keski- ja Itä-Euroopan maille annettavasta taloudellisesta tuesta (Phare) annetun asetuksen (ETY) N:o 3906/89 säännösten nojalla; |
| --- | --- |

a)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa tietyille Keski- ja Itä-Euroopan maille annettavasta taloudellisesta tuesta (Phare) annetun asetuksen (ETY) N:o 3906/89 säännösten nojalla;

| b) | Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä koskeva ohjelma (Media II – Kehittäminen ja levitys) (1996–2000), hyväksytty päätöksellä 95/563/EY; |
| --- | --- |

b)

Euroopan audiovisuaalisten teosten kehittämisen ja levityksen edistämistä koskeva ohjelma (Media II – Kehittäminen ja levitys) (1996–2000), hyväksytty päätöksellä 95/563/EY;

| c) | Euroopan audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden ammattilaisten koulutusohjelma (Media II – Koulutus) (1996–2000), hyväksytty päätöksellä 95/564/EY; |
| --- | --- |

c)

Euroopan audiovisuaalisen ohjelmateollisuuden ammattilaisten koulutusohjelma (Media II – Koulutus) (1996–2000), hyväksytty päätöksellä 95/564/EY;

| d) | yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 253/2000/EY; |
| --- | --- |

d)

yhteisön koulutusalan Sokrates-toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 253/2000/EY;

| e) | yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty päätöksellä 1999/382/EY; |
| --- | --- |

e)

yhteisön ammatillista koulutusta koskevan Leonardo da Vinci -toimintaohjelman toinen vaihe (2000–2006), hyväksytty päätöksellä 1999/382/EY;

| f) | yhteisön nuorisotoimintaohjelma (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 1031/2000/EY; |
| --- | --- |

f)

yhteisön nuorisotoimintaohjelma (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 1031/2000/EY;

| g) | Kulttuuri 2000 -ohjelma (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 508/2000/EY; |
| --- | --- |

g)

Kulttuuri 2000 -ohjelma (2000–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 508/2000/EY;

| h) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille (2000–2006) annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 99/2000 säännösten nojalla; |
| --- | --- |

h)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa avun toimittamisesta Itä-Euroopan ja Keski-Aasian kumppanivaltioille (2000–2006) annetun asetuksen (EY, Euratom) N:o 99/2000 säännösten nojalla;

| i) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Montenegrolle, Serbialle ja Kosovolle (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1244) annettavaa apua (2000–2006) koskevien säännösten nojalla, jotka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 2666/2000 puitteissa; |
| --- | --- |

i)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Montenegrolle, Serbialle ja Kosovolle (YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselma 1244) annettavaa apua (2000–2006) koskevien säännösten nojalla, jotka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 2666/2000 puitteissa;

| j) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro–Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa annetun asetuksen (EY) N:o 2698/2000 säännösten nojalla; |
| --- | --- |

j)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa rahoituksellisista ja teknisistä toimenpiteistä (MEDA) taloudellisen ja yhteiskunnallisen rakenneuudistuksen tukemiseksi Euro–Välimeri-yhteistyökumppanuuden puitteissa annetun asetuksen (EY) N:o 2698/2000 säännösten nojalla;

| k) | Euroopan laajuisen korkeakouluopetusta koskevan yhteistyöohjelman kolmas vaihe (Tempus III) (2000–2006), hyväksytty päätöksellä 1999/311/EY; |
| --- | --- |

k)

Euroopan laajuisen korkeakouluopetusta koskevan yhteistyöohjelman kolmas vaihe (Tempus III) (2000–2006), hyväksytty päätöksellä 1999/311/EY;

| l) | hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2001/196/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla; |
| --- | --- |

l)

hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2001/196/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla;

| m) | hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2001/197/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla; |
| --- | --- |

m)

hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2001/197/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2001–2005) määräysten nojalla;

| n) | eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2006), hyväksytty päätöksellä 2000/821/EY; |
| --- | --- |

n)

eurooppalaisten audiovisuaalisten teosten kehittämisen, levityksen ja myynninedistämisen tukemista koskeva ohjelma (Media Plus – Kehittäminen, levitys ja myynninedistäminen) (2001–2006), hyväksytty päätöksellä 2000/821/EY;

| o) | Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelma (Media-koulutus, 2001–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 163/2001/EY; |
| --- | --- |

o)

Euroopan audiovisuaalisessa ohjelmatuotannossa toimivien ammattilaisten koulutusohjelma (Media-koulutus, 2001–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 163/2001/EY;

| p) | monivuotinen ohjelma tieto- ja viestintätekniikan tehokkaaksi integroimiseksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin Euroopassa (eLearning-ohjelma) (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 2318/2003/EY; |
| --- | --- |

p)

monivuotinen ohjelma tieto- ja viestintätekniikan tehokkaaksi integroimiseksi yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiin Euroopassa (eLearning-ohjelma) (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 2318/2003/EY;

| q) | yhteisön toimintaohjelma unionin aktiivisen kansalaisuuden edistämiseksi (kansalaisosallistuminen) (2004–2006), hyväksytty päätöksellä 2004/100/EY; |
| --- | --- |

q)

yhteisön toimintaohjelma unionin aktiivisen kansalaisuuden edistämiseksi (kansalaisosallistuminen) (2004–2006), hyväksytty päätöksellä 2004/100/EY;

| r) | yhteisön toimintaohjelma nuorisoalalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 790/2004/EY; |
| --- | --- |

r)

yhteisön toimintaohjelma nuorisoalalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 790/2004/EY;

| s) | yhteisön toimintaohjelma Euroopan laajuisesti toimivien koulutusalan yksiköiden sekä alan yksittäistoimien tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 791/2004/EY; |
| --- | --- |

s)

yhteisön toimintaohjelma Euroopan laajuisesti toimivien koulutusalan yksiköiden sekä alan yksittäistoimien tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 791/2004/EY;

| t) | yhteisön toimintaohjelma kulttuurialalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 792/2004/EY; |
| --- | --- |

t)

yhteisön toimintaohjelma kulttuurialalla Euroopan laajuisesti toimivien organisaatioiden tukemiseksi (2004–2006), hyväksytty päätöksellä N:o 792/2004/EY;

| u) | ohjelma korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla (Erasmus Mundus) (2004–2008), hyväksytty päätöksellä N:o 2317/2003/EY; |
| --- | --- |

u)

ohjelma korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla (Erasmus Mundus) (2004–2008), hyväksytty päätöksellä N:o 2317/2003/EY;

| v) | hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2006/910/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla; |
| --- | --- |

v)

hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2006/910/EY hyväksytyn Euroopan yhteisön ja Amerikan yhdysvaltojen välisen korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen yhteistyöohjelman uusimista koskevan sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla;

| w) | hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2006/964/EY hyväksytyn korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorisoasioiden alan yhteistyöpuitteiden asettamista koskevan Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla; |
| --- | --- |

w)

hankkeet, joita voidaan rahoittaa päätöksellä 2006/964/EY hyväksytyn korkea-asteen koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen sekä nuorisoasioiden alan yhteistyöpuitteiden asettamista koskevan Euroopan yhteisön ja Kanadan hallituksen välisen sopimuksen (2006–2013) määräysten nojalla;

| x) | elinikäisen oppimisen toimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1720/2006/EY; |
| --- | --- |

x)

elinikäisen oppimisen toimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1720/2006/EY;

| y) | Kulttuuri-ohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1855/2006/EY; |
| --- | --- |

y)

Kulttuuri-ohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1855/2006/EY;

| z) | unionin aktiivista kansalaisuutta edistävä ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1904/2006/EY; |
| --- | --- |

z)

unionin aktiivista kansalaisuutta edistävä ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1904/2006/EY;

| aa) | nuorisotoimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1719/2006/EY; |
| --- | --- |

aa)

nuorisotoimintaohjelma (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1719/2006/EY;

| bb) | Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelma (Media 2007) (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1718/2006/EY; |
| --- | --- |

bb)

Euroopan audiovisuaalialan tukiohjelma (Media 2007) (2007–2013), hyväksytty päätöksellä N:o 1718/2006/EY;

| cc) | Erasmus Mundus (II) -toimintaohjelma 2009–2013 korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla, hyväksytty päätöksellä N:o 1298/2008/EY; |
| --- | --- |

cc)

Erasmus Mundus (II) -toimintaohjelma 2009–2013 korkea-asteen koulutuksen laadun parantamiseksi ja kulttuurien välisen ymmärtämyksen edistämiseksi kolmansien maiden kanssa tehtävän yhteistyön avulla, hyväksytty päätöksellä N:o 1298/2008/EY;

| dd) | kolmansien maiden ammattilaisten kanssa toteutettava audiovisuaalialan MEDIA Mundus -yhteistyöohjelma (2011–2013), perustettu päätöksellä N:o 1041/2009/EY; |
| --- | --- |

dd)

kolmansien maiden ammattilaisten kanssa toteutettava audiovisuaalialan MEDIA Mundus -yhteistyöohjelma (2011–2013), perustettu päätöksellä N:o 1041/2009/EY;

| ee) | korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, joita voidaan rahoittaa avusta Aasian kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 443/92 säännösten nojalla; |
| --- | --- |

ee)

korkea-asteen koulutukseen liittyvät hankkeet, joita voidaan rahoittaa avusta Aasian kehitysmaille sekä taloudellisesta yhteistyöstä näiden maiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 443/92 säännösten nojalla;

| ff) | korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä annetun asetuksen (EY) N:o 1085/2006 säännösten nojalla; |
| --- | --- |

ff)

korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa liittymistä valmistelevasta tukivälineestä annetun asetuksen (EY) N:o 1085/2006 säännösten nojalla;

| gg) | perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen alan sekä nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1638/2006; |
| --- | --- |

gg)

perus-, keski- ja korkea-asteen koulutuksen alan sekä nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1638/2006;

| hh) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1905/2006; |
| --- | --- |

hh)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1905/2006;

| ii) | korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1934/2006; |
| --- | --- |

ii)

korkea-asteen koulutuksen ja nuorisoalan hankkeet, joita voidaan rahoittaa teollistuneiden ja muiden korkean tulotason maiden ja alueiden kanssa tehtävän yhteistyön rahoitusvälineestä, perustettu asetuksella (EY) N:o 1934/2006;

| jj) | korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Euroopan kehitysrahaston varoin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (päätös 2003/159/EY), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (päätös 2005/599/EY), mukaisesti. |
| --- | --- |

jj)

korkea-asteen koulutuksen alan hankkeet, joita voidaan rahoittaa Euroopan kehitysrahaston varoin Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välisen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitetun kumppanuussopimuksen (päätös 2003/159/EY), sellaisena kuin se on muutettuna Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2005 allekirjoitetulla sopimuksella (päätös 2005/599/EY), mukaisesti.

3.   Virasto vastaa seuraavista 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen unionin ohjelmien osien täytäntöönpanoon liittyvistä tehtävistä:

| a) | ohjelmien kaikkien toteutusvaiheiden ja yksittäisten hankkeiden elinkaaren kaikkien vaiheiden hallinnointi vastaavien komission hyväksymien työohjelmien pohjalta komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla; |
| --- | --- |

a)

ohjelmien kaikkien toteutusvaiheiden ja yksittäisten hankkeiden elinkaaren kaikkien vaiheiden hallinnointi vastaavien komission hyväksymien työohjelmien pohjalta komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla;

| b) | talousarvion tulojen ja menojen toteuttamistoimien vahvistaminen sekä kaikkien ohjelmien hallinnoimiseksi tarvittavien toimintojen toteuttaminen komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla; |
| --- | --- |

b)

talousarvion tulojen ja menojen toteuttamistoimien vahvistaminen sekä kaikkien ohjelmien hallinnoimiseksi tarvittavien toimintojen toteuttaminen komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla;

| c) | tuen tarjoaminen ohjelmien täytäntöönpanolle komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla, mukaan lukien tuki levittämistoimille, tarvittaessa yhteistyössä kansallisten virastojen ja laitosten kanssa; |
| --- | --- |

c)

tuen tarjoaminen ohjelmien täytäntöönpanolle komission valtuutusasiakirjassa antaman valtuutuksen nojalla, mukaan lukien tuki levittämistoimille, tarvittaessa yhteistyössä kansallisten virastojen ja laitosten kanssa;

| d) | Euroopan koulutusalan tietoverkon (Eurydice) täytäntöönpano ja nuorisoalan parempaan ymmärtämiseen ja tuntemiseen tähtäävien toimien toteuttaminen unionin tasolla; |
| --- | --- |

d)

Euroopan koulutusalan tietoverkon (Eurydice) täytäntöönpano ja nuorisoalan parempaan ymmärtämiseen ja tuntemiseen tähtäävien toimien toteuttaminen unionin tasolla;

| e) | ammatillisen koulutuksen alan parempaan ymmärtämiseen ja tuntemiseen tähtäävien toimien toteuttaminen unionin tasolla. |
| --- | --- |

e)

ammatillisen koulutuksen alan parempaan ymmärtämiseen ja tuntemiseen tähtäävien toimien toteuttaminen unionin tasolla.

4.   Virasto voi huolehtia hallinnollisten ja logististen tukipalvelujen tarjoamisesta ohjelmien täytäntöönpanosta vastaaville tahoille valtuutusasiakirjan nojalla ja siinä tarkoitettujen ohjelmien osalta.

4 artikla

Nimitysten voimassaoloaika

1.   Johtokunnan jäsenet nimitetään kahdeksi vuodeksi.

2.   Viraston johtaja nimitetään neljäksi vuodeksi.

5 artikla

Valvonta ja raportointi

Virasto toimii komission valvonnassa, ja sen on raportoitava säännöllisin väliajoin vastuullaan olevien unionin ohjelmien tai niiden osien täytäntöönpanon edistymisestä valtuutusasiakirjassa esitettyjen järjestelyjen ja määräaikojen mukaisesti.

6 artikla

Toimintatalousarvion toteuttaminen

Virasto toteuttaa toimintatalousarvionsa noudattaen komission asetuksen (EY) N:o 1653/2004 (60) säännöksiä.

7 artikla

Kumoaminen ja siirtymäsäännökset

1.   Kumotaan päätös 2009/336/EY 1 päivästä tammikuuta 2014. Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen.

2.   Virastoa pidetään päätöksellä 2009/336/EY perustetun toimeenpanoviraston oikeudellisena seuraajana.

3.   Tämä päätös ei vaikuta viraston palveluksessa olevan henkilöstön, mukaan lukien sen johtaja, oikeuksiin ja velvollisuuksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tilapäisesti muihin tehtäviin siirrettyjen virkamiesten palkkaluokkien tarkistamista valtuutusasiakirjan nojalla.

8 artikla

Voimaantulo

Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.

Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.

Komission puolesta

Puheenjohtaja

José Manuel BARROSO

---

(1)  EYVL L 11, 16.1.2003, s. 1.

1

(2)  EUVL L 24, 27.1.2005, s. 35.

2

(3)  EUVL L 101, 21.4.2009, s. 26.

3

(4)  COM(2011) 500 final.

4

(5)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi unionin koulutus-, nuoriso- ja urheiluohjelman ”Yhteinen Erasmus”, perustamisesta (jäljempänä Erasmus+-ohjelma), COM(2011) 788 final, 23. marraskuuta 2011.

5

(6)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 45.

6

(7)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 30.

7

(8)  EUVL L 340, 19.12.2008, s. 83.

8

(9)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi ”Luova Eurooppa” -ohjelman perustamisesta, COM(2011) 785 final, 23. marraskuuta 2011.

9

(10)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 12.

10

(11)  EUVL L 372, 27.12.2006, s. 1.

11

(12)  Ehdotus neuvoston asetukseksi vuosina 2014–2020 toteutettavasta ”Kansalaisten Eurooppa” -ohjelmasta, COM(2011) 884 final, 14. joulukuuta 2011.

12

(13)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 32.

13

(14)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan humanitaarisen avun vapaaehtoisjoukkojen perustamisesta ”EU Aid Volunteers”, COM(2012) 514 final.

14

(15)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, COM(2011) 843 final; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta, COM(2011) 840 final; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta, COM(2011) 839 final; ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II), COM(2011) 838 final.

15

(16)  EUVL L 210, 31.7.2006, s. 82; EUVL L 310, 9.11.2006, s. 1; EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

16

(17)  COM(2011) 837 final.

17

(18)  EYVL L 375, 23.12.1989, s. 11.

18

(19)  EYVL L 321, 30.12.1995, s. 25.

19

(20)  EYVL L 321, 30.12.1995, s. 33.

20

(21)  EYVL L 28, 3.2.2000, s. 1.

21

(22)  EYVL L 146, 11.6.1999, s. 33.

22

(23)  EYVL L 117, 18.5.2000, s. 1.

23

(24)  EYVL L 63, 10.3.2000, s. 1.

24

(25)  EYVL L 12, 18.1.2000, s. 1.

25

(26)  EYVL L 306, 7.12.2000, s. 1.

26

(27)  EYVL L 311, 12.12.2000, s. 1.

27

(28)  EYVL L 120, 8.5.1999, s. 30.

28

(29)  EYVL L 71, 13.3.2001, s. 7.

29

(30)  EYVL L 71, 13.3.2001, s. 15.

30

(31)  EYVL L 336, 30.12.2000, s. 82.

31

(32)  EYVL L 26, 27.1.2001, s. 1.

32

(33)  EUVL L 345, 31.12.2003, s. 9.

33

(34)  EUVL L 30, 4.2.2004, s. 6.

34

(35)  EUVL L 138, 30.4.2004, s. 24.

35

(36)  EUVL L 138, 30.4.2004, s. 31.

36

(37)  EUVL L 138, 30.4.2004, s. 40.

37

(38)  EUVL L 345, 31.12.2003, s. 1.

38

(39)  EUVL L 346, 9.12.2006, s. 33.

39

(40)  EUVL L 397, 30.12.2006, s. 14.

40

(41)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 45.

41

(42)  EUVL L 372, 27.12.2006, s. 1.

42

(43)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 32.

43

(44)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 30.

44

(45)  EUVL L 327, 24.11.2006, s. 12.

45

(46)  EUVL L 340, 19.12.2008, s. 83.

46

(47)  EUVL L 288, 4.11.2009, s. 10.

47

(48)  EYVL L 52, 27.2.1992, s. 1.

48

(49)  EYVL L 210, 31.7.2006, s. 82.

49

(50)  EUVL L 310, 9.11.2006, s. 1.

50

(51)  EUVL L 378, 27.12.2006, s. 41.

51

(52)  EUVL L 405, 30.12.2006, s. 41.

52

(53)  EUVL L 65, 8.3.2003, s. 27.

53

(54)  EUVL L 209, 11.8.2005, s. 26.

54

(55)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi liittymistä valmistelevasta tukivälineestä (IPA II), COM(2011) 838 final.

55

(56)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineen perustamisesta, COM(2011) 839 final.

56

(57)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kehitysyhteistyön rahoitusvälineen perustamisesta, COM(2011) 840 final.

57

(58)  Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi kumppanuusvälineen perustamisesta kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, COM(2011) 843 final.

58

(59)  Ehdotus neuvoston asetukseksi yhdennentoista Euroopan kehitysrahaston täytäntöönpanosta, COM(2013) 445 final.

59

(60)  EUVL L 297, 22.9.2004, s. 6.

60

---

III Muut säädökset

EUROOPAN TALOUSALUE

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/54 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/54

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 28/13/KOL,

annettu 30 päivänä tammikuuta 2013,

valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta kahdeksannenkymmenennenkahdeksannen kerran lisäämällä niihin lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia koskeva uusi luku

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

ottaa huomioon EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (2) ja erityisesti sen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 24 artiklan,

palauttaa mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt, jotka se hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994 (3),

sekä katsoo seuraavaa:

Valvontaviranomainen varmistaa valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltamisen.

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti valvontaviranomainen antaa ilmoituksia ja suuntaviivoja ETA-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvissa asioissa, jos ETA-sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti niin määrätään tai jos valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena.

Euroopan komissio hyväksyi 6 päivänä joulukuuta 2012 uuden tiedonannon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin
   (4).

Kyseinen tiedonanto on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta.

Euroopan talousalueen valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella.

ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevaan lukuun ”Yleistä” sisältyvän II kohdan mukaan valvontaviranomaisen on komissiota kuultuaan annettava säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä.

Euroopan komissiota ja EFTA-valtioita on kuultu,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Muutetaan valtiontuen suuntaviivoja ottamalla käyttöön uusi lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia koskeva luku. Uusi luku on tämän päätöksen liitteenä.

2 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 30 päivänä tammikuuta 2013.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Oda Helen SLETNES

Puheenjohtaja

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Kollegion jäsen

---

(1)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

1

(2)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

2

(3)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, jotka valvontaviranomainen hyväksyi ja antoi 19 päivänä tammikuuta 1994 ja jotka on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1) ja ETA-täydennysosassa N:o 32, 3.9.1994, s. 1, jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’. Valtiontuen suuntaviivojen päivitetty versio on saatavilla valvontaviranomaisen internet-sivuilla: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

3

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(4)  Komission tiedonanto jäsenvaltioille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin (EUVL C 392, 19.12.2012, s. 1).

4

---

LIITE

LYHYTAIKAISIA VIENTILUOTTOVAKUUTUKSIA KOSKEVAT SUUNTAVIIVAT
   (1)

1   Johdanto

| (1) | Vientituki saattaa vaikuttaa haitallisesti markkinoilla tavaroiden ja palvelujen mahdollisten tarjoajien väliseen kilpailuun. Euroopan komissio ja EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ovat tämän vuoksi niille perussopimuksen ja ETA-sopimuksen mukaisesti annetussa kilpailun valvojan ominaisuudessa aina tuominneet tiukasti vientituet ETA:n sisäisessä kaupassa sekä ETA:n ulkopuolelle suuntautuvassa viennissä. Jotta voidaan estää ETA-valtioiden vientiluottovakuutuksille antamaa tukea vääristämästä kilpailua, ETA:n valtiontukisääntöjen mukaisesti tehtävää tuen arviointia on tarpeen selkeyttää. |
| --- | --- |

(1)

Vientituki saattaa vaikuttaa haitallisesti markkinoilla tavaroiden ja palvelujen mahdollisten tarjoajien väliseen kilpailuun. Euroopan komissio ja EFTAn valvontaviranomainen, jäljempänä ’valvontaviranomainen’, ovat tämän vuoksi niille perussopimuksen ja ETA-sopimuksen mukaisesti annetussa kilpailun valvojan ominaisuudessa aina tuominneet tiukasti vientituet ETA:n sisäisessä kaupassa sekä ETA:n ulkopuolelle suuntautuvassa viennissä. Jotta voidaan estää ETA-valtioiden vientiluottovakuutuksille antamaa tukea vääristämästä kilpailua, ETA:n valtiontukisääntöjen mukaisesti tehtävää tuen arviointia on tarpeen selkeyttää.

| (2) | Valvontaviranomainen vahvisti valtiontuen periaatteet lyhytaikaisista vientiluottovakuutuksista vuonna 1998 antamissaan suuntaviivoissa (2). Vuoden 1998 suuntaviivoja oli tarkoitus soveltaa 1 päivästä kesäkuuta 1998 lähtien lähes viiden vuoden ajan. Niitä on sittemmin muutettu ja niiden voimassaoloa jatkettiin vuonna 2001 (3). |
| --- | --- |

(2)

Valvontaviranomainen vahvisti valtiontuen periaatteet lyhytaikaisista vientiluottovakuutuksista vuonna 1998 antamissaan suuntaviivoissa (2). Vuoden 1998 suuntaviivoja oli tarkoitus soveltaa 1 päivästä kesäkuuta 1998 lähtien lähes viiden vuoden ajan. Niitä on sittemmin muutettu ja niiden voimassaoloa jatkettiin vuonna 2001 (3).

| (3) | Vuoden 1998 suuntaviivojen soveltamisesta erityisesti finanssikriisin aikana vuosina 2009–2011 saatujen kokemusten pohjalta näyttää tarpeelliselta tarkistaa valvontaviranomaisen tällä osa-alueella noudattamaa toimintalinjaa. |
| --- | --- |

(3)

Vuoden 1998 suuntaviivojen soveltamisesta erityisesti finanssikriisin aikana vuosina 2009–2011 saatujen kokemusten pohjalta näyttää tarpeelliselta tarkistaa valvontaviranomaisen tällä osa-alueella noudattamaa toimintalinjaa.

| (4) | Näissä suuntaviivoissa esitetyt säännöt auttavat asianomaista valtiota varmistamaan, että valtiontuki ei vääristä yksityisten ja julkisten tai julkisesti tuettujen vientiluottovakuutuksenantajien välistä kilpailua, sekä luomaan kaikille viejille tasapuoliset toimintaedellytykset. |
| --- | --- |

(4)

Näissä suuntaviivoissa esitetyt säännöt auttavat asianomaista valtiota varmistamaan, että valtiontuki ei vääristä yksityisten ja julkisten tai julkisesti tuettujen vientiluottovakuutuksenantajien välistä kilpailua, sekä luomaan kaikille viejille tasapuoliset toimintaedellytykset.

| (5) | Suuntaviivoissa annetaan EFTA-valtioille yksityiskohtaisempaa selvitystä periaatteista, joita valvontaviranomainen noudattaa tulkitessaan ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklaa ja niiden soveltamista lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin. Tarkoituksena on tehdä valvontaviranomaisen tällä osa-alueella noudattamasta politiikasta mahdollisimman avointa sekä varmistaa ennakoitavuus ja yhdenvertainen kohtelu. Sitä varten suuntaviivoissa määritellään edellytykset, jotka on täytettävä, jos julkiset vakuutuksenantajat haluavat tarjota markkinariskien kattamiseksi tarkoitettuja lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia. |
| --- | --- |

(5)

Suuntaviivoissa annetaan EFTA-valtioille yksityiskohtaisempaa selvitystä periaatteista, joita valvontaviranomainen noudattaa tulkitessaan ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklaa ja niiden soveltamista lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin. Tarkoituksena on tehdä valvontaviranomaisen tällä osa-alueella noudattamasta politiikasta mahdollisimman avointa sekä varmistaa ennakoitavuus ja yhdenvertainen kohtelu. Sitä varten suuntaviivoissa määritellään edellytykset, jotka on täytettävä, jos julkiset vakuutuksenantajat haluavat tarjota markkinariskien kattamiseksi tarkoitettuja lyhytaikaisia vientiluottovakuutuksia.

| (6) | Muut kuin markkinakelpoiset riskit eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(6)

Muut kuin markkinakelpoiset riskit eivät kuulu näiden suuntaviivojen soveltamisalaan.

| (7) | Näiden suuntaviivojen 2 jaksossa kuvataan niiden soveltamisalaa ja käytettyjä määritelmiä. Suuntaviivojen 3 jaksossa käsitellään ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltuvuutta ja yleistä kieltoa myöntää valtiontukea markkinariskien kattamiseen tarkoitettuihin vientiluottovakuutuksiin. Lopuksi 4 jaksossa esitetään eräitä poikkeuksia markkinariskien määritelmään ja täsmennetään edellytykset valtion tuelle väliaikaisesti muiden kuin markkinariskien kattamiseen tarkoitettuihin vakuutuksiin. |
| --- | --- |

(7)

Näiden suuntaviivojen 2 jaksossa kuvataan niiden soveltamisalaa ja käytettyjä määritelmiä. Suuntaviivojen 3 jaksossa käsitellään ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan soveltuvuutta ja yleistä kieltoa myöntää valtiontukea markkinariskien kattamiseen tarkoitettuihin vientiluottovakuutuksiin. Lopuksi 4 jaksossa esitetään eräitä poikkeuksia markkinariskien määritelmään ja täsmennetään edellytykset valtion tuelle väliaikaisesti muiden kuin markkinariskien kattamiseen tarkoitettuihin vakuutuksiin.

2   Suuntaviivojen soveltamisala ja määritelmät

2.1   Soveltamisala

| (8) | Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa esitettyjä periaatteita ainoastaan vientiluottovakuutuksiin, joiden riskiaika on lyhyempi kuin kaksi vuotta. Kaikki muut vientirahoitusvälineet on jätetty näiden suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolelle. |
| --- | --- |

(8)

Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa esitettyjä periaatteita ainoastaan vientiluottovakuutuksiin, joiden riskiaika on lyhyempi kuin kaksi vuotta. Kaikki muut vientirahoitusvälineet on jätetty näiden suuntaviivojen soveltamisalan ulkopuolelle.

2.2   Määritelmät

| (9) | Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan: | ”rinnakkaisvakuutuksella” sitä prosenttiosuutta kustakin vakuutetusta tappiosta, jota vakuutuksenantaja ei korvaa mutta joka on vakuutettu jollakin toisella vakuutuksenantajalla; |
| --- | --- | --- |

(9)

Näissä suuntaviivoissa tarkoitetaan:

”rinnakkaisvakuutuksella” sitä prosenttiosuutta kustakin vakuutetusta tappiosta, jota vakuutuksenantaja ei korvaa mutta joka on vakuutettu jollakin toisella vakuutuksenantajalla;

| | ”luottoajalla” ajanjaksoa, joka ostajalle annetaan vientiluottotoimen mukaisesti toimitettujen tavaroiden ja palvelujen maksamista varten; |
| --- | --- |

”luottoajalla” ajanjaksoa, joka ostajalle annetaan vientiluottotoimen mukaisesti toimitettujen tavaroiden ja palvelujen maksamista varten;

| | ”kaupallisilla riskeillä” erityisesti seuraavia:






  — | ostajan omavaltaista kieltäytymistä sopimuksen noudattamisesta eli mitä tahansa yksityisen ostajan omavaltaista päätöstä keskeyttää sopimuksen noudattaminen tai irtisanoa se ilman laillista syytä; |
| --- | --- | --- |

”kaupallisilla riskeillä” erityisesti seuraavia:

—

ostajan omavaltaista kieltäytymistä sopimuksen noudattamisesta eli mitä tahansa yksityisen ostajan omavaltaista päätöstä keskeyttää sopimuksen noudattaminen tai irtisanoa se ilman laillista syytä;

| — | yksityisen ostajan mielivaltaista kieltäytymistä sopimuksen kohteena olevan tavaran hyväksymisestä ilman pätevää syytä; |
| --- | --- |

—

yksityisen ostajan mielivaltaista kieltäytymistä sopimuksen kohteena olevan tavaran hyväksymisestä ilman pätevää syytä;

| — | yksityisen ostajan ja tämän takaajan maksukyvyttömyyttä; |
| --- | --- |

—

yksityisen ostajan ja tämän takaajan maksukyvyttömyyttä;

| — | pitkittynyttä saamisen laiminlyöntiä eli sitä, että yksityinen ostaja ja tämän takaaja eivät maksa sopimuksen mukaista saamista; |
| --- | --- |

—

pitkittynyttä saamisen laiminlyöntiä eli sitä, että yksityinen ostaja ja tämän takaaja eivät maksa sopimuksen mukaista saamista;

| | ”vientiluottovakuutuksella” vakuutustuotetta, jossa vakuutuksenantaja ottaa vastatakseen kaupallisen ja poliittisen riskin, joka liittyy maksuvelvoitteisiin vientitapahtuman yhteydessä; |
| --- | --- |

”vientiluottovakuutuksella” vakuutustuotetta, jossa vakuutuksenantaja ottaa vastatakseen kaupallisen ja poliittisen riskin, joka liittyy maksuvelvoitteisiin vientitapahtuman yhteydessä;

| | ”valmistusajalla” ajanjaksoa tilauspäivän ja tavaroiden tai palvelujen toimituksen välillä; |
| --- | --- |

”valmistusajalla” ajanjaksoa tilauspäivän ja tavaroiden tai palvelujen toimituksen välillä;

| | ”markkinariskeillä” kaupallisia ja poliittisia riskejä, joiden enimmäisriskiaika on alle kaksi vuotta ja jotka liittyvät lisäyksessä lueteltuihin maihin sijoittautuneisiin julkisiin ja yksityisiin ostajiin. Kaikki muut riskit jäävät näissä suuntaviivoissa markkinariskien määritelmän ulkopuolelle; |
| --- | --- |

”markkinariskeillä” kaupallisia ja poliittisia riskejä, joiden enimmäisriskiaika on alle kaksi vuotta ja jotka liittyvät lisäyksessä lueteltuihin maihin sijoittautuneisiin julkisiin ja yksityisiin ostajiin. Kaikki muut riskit jäävät näissä suuntaviivoissa markkinariskien määritelmän ulkopuolelle;

| | ”poliittisilla riskeillä” erityisesti seuraavia:






  — | riskiä siitä, että julkinen ostaja tai jokin maa estää liiketoimen toteutumisen tai ei suorita maksua ajallaan; |
| --- | --- | --- |

”poliittisilla riskeillä” erityisesti seuraavia:

—

riskiä siitä, että julkinen ostaja tai jokin maa estää liiketoimen toteutumisen tai ei suorita maksua ajallaan;

| — | riskiä, joka on yksittäisen ostajan hallinnan tai vastuun ulkopuolella; |
| --- | --- |

—

riskiä, joka on yksittäisen ostajan hallinnan tai vastuun ulkopuolella;

| — | riskiä siitä, että jokin maa ei kykene siirtämään kyseisessä maassa sijaitsevan ostajan maksamia rahoja vakuutetun maahan; |
| --- | --- |

—

riskiä siitä, että jokin maa ei kykene siirtämään kyseisessä maassa sijaitsevan ostajan maksamia rahoja vakuutetun maahan;

| — | riskiä siitä, että vakuutuksenantajan maan ulkopuolella aiheutuu ylivoimainen este, esimerkiksi sodan kaltainen tapahtuma, siltä osin kuin sen vaikutuksia ei ole muuten vakuutettu; |
| --- | --- |

—

riskiä siitä, että vakuutuksenantajan maan ulkopuolella aiheutuu ylivoimainen este, esimerkiksi sodan kaltainen tapahtuma, siltä osin kuin sen vaikutuksia ei ole muuten vakuutettu;

| | ”yksityisellä luottovakuutuksenantajalla” yritystä tai organisaatiota, joka ei ole julkinen vakuutuksenantaja ja joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia; |
| --- | --- |

”yksityisellä luottovakuutuksenantajalla” yritystä tai organisaatiota, joka ei ole julkinen vakuutuksenantaja ja joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia;

| | ”quota share -jälleenvakuutuksella” jälleenvakuutusta, jossa vakuutuksenantajan on siirrettävä ja jälleenvakuuttajan on otettava vastattavakseen tietty prosenttiosuus kaikista riskeistä tietyissä vakuutuksenottajan tekemissä sopimuksissa; |
| --- | --- |

”quota share -jälleenvakuutuksella” jälleenvakuutusta, jossa vakuutuksenantajan on siirrettävä ja jälleenvakuuttajan on otettava vastattavakseen tietty prosenttiosuus kaikista riskeistä tietyissä vakuutuksenottajan tekemissä sopimuksissa;

| | ”jälleenvakuutuksella” vakuutusta, jonka vakuutuksenantaja hankkii toiselta vakuutuksenantajalta hallitakseen riskiä pienentämällä omaa riskiään; |
| --- | --- |

”jälleenvakuutuksella” vakuutusta, jonka vakuutuksenantaja hankkii toiselta vakuutuksenantajalta hallitakseen riskiä pienentämällä omaa riskiään;

| | ”riskiajalla” valmistusaikaa lisättynä luottoajalla; |
| --- | --- |

”riskiajalla” valmistusaikaa lisättynä luottoajalla;

| | ”yhden riskin vakuutussuojalla” vakuutussuojaa, joka kattaa kaiken myynnin yhdelle ostajalle tai yhden ostajan kanssa tehdyn yhden sopimuksen; |
| --- | --- |

”yhden riskin vakuutussuojalla” vakuutussuojaa, joka kattaa kaiken myynnin yhdelle ostajalle tai yhden ostajan kanssa tehdyn yhden sopimuksen;

| | ”julkisella vakuutuksenantajalla” yritystä tai muuta organisaatiota, joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia ETA-valtion tuella tai sen puolesta, tai ETA-valtiota, joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia; |
| --- | --- |

”julkisella vakuutuksenantajalla” yritystä tai muuta organisaatiota, joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia ETA-valtion tuella tai sen puolesta, tai ETA-valtiota, joka tarjoaa vientiluottovakuutuksia;

| | ”täydentävällä vakuutussuojalla” lisäsuojaa, joka ylittää toisen vakuutuksenantajan määrittämän luottorajan; |
| --- | --- |

”täydentävällä vakuutussuojalla” lisäsuojaa, joka ylittää toisen vakuutuksenantajan määrittämän luottorajan;

| | ”koko liikevaihdon tai sovitun liikevaihdon osan kattavalla vakuutuksella” muita luottovakuutussopimuksia kuin yhden riskin vakuutussuojaa eli luottovakuutussopimusta, joka kattaa kaiken tai suurimman osan vakuutetun luottomyynnistä sekä maksusaatavat myynnistä useille ostajille. |
| --- | --- |

”koko liikevaihdon tai sovitun liikevaihdon osan kattavalla vakuutuksella” muita luottovakuutussopimuksia kuin yhden riskin vakuutussuojaa eli luottovakuutussopimusta, joka kattaa kaiken tai suurimman osan vakuutetun luottomyynnistä sekä maksusaatavat myynnistä useille ostajille.

3   ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdan sovellettavuus

3.1   Yleiset periaatteet

| (10) | ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan”. |
| --- | --- |

(10)

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään, että ”EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan”.

| (11) | Jos vientiluottovakuutuksia tarjoavat julkiset vakuutuksenantajat, on kyse valtion varojen käytöstä. Valtion toiminnasta voi aiheutua vakuutuksenantajille ja/tai viejille valikoivaa etua, ja se voi siten vääristää tai uhata vääristää kilpailua ja vaikuttaa ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Seuraavissa periaatteissa annetaan ohjausta siitä, miten tällaisia toimenpiteitä arvioidaan valtiontukisääntöjen mukaisesti. |
| --- | --- |

(11)

Jos vientiluottovakuutuksia tarjoavat julkiset vakuutuksenantajat, on kyse valtion varojen käytöstä. Valtion toiminnasta voi aiheutua vakuutuksenantajille ja/tai viejille valikoivaa etua, ja se voi siten vääristää tai uhata vääristää kilpailua ja vaikuttaa ETA-valtioiden väliseen kauppaan. Seuraavissa periaatteissa annetaan ohjausta siitä, miten tällaisia toimenpiteitä arvioidaan valtiontukisääntöjen mukaisesti.

3.2   Tuki vakuutuksenantajille

| (12) | Jos julkiset vakuutuksenantajat saavat tiettyä etua verrattuna yksityisiin luottovakuutuksenantajiin, kyse voi olla valtiontuesta. Etua voi olla monenlaista, esimerkiksi:






  a) | valtion takaukset lainoille ja tappioille; |
| --- | --- | --- |

(12)

Jos julkiset vakuutuksenantajat saavat tiettyä etua verrattuna yksityisiin luottovakuutuksenantajiin, kyse voi olla valtiontuesta. Etua voi olla monenlaista, esimerkiksi:

a)

valtion takaukset lainoille ja tappioille;

| b) | poikkeus riittävien varausten vaatimuksesta ja muista vaatimuksista sen perusteella, että valtion laskuun tai valtion tuella tapahtuva vientiluottovakuutustoiminta on jätetty muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY (4) soveltamisalan ulkopuolelle; |
| --- | --- |

b)

poikkeus riittävien varausten vaatimuksesta ja muista vaatimuksista sen perusteella, että valtion laskuun tai valtion tuella tapahtuva vientiluottovakuutustoiminta on jätetty muun ensivakuutusliikkeen kuin henkivakuutusliikkeen aloittamista ja harjoittamista koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 24 päivänä heinäkuuta 1973 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 73/239/ETY (4) soveltamisalan ulkopuolelle;

| c) | helpotukset tai vapautukset tavanomaisista veroista (esimerkiksi yhteisöverot ja vakuutuskirjoista perityt verot); |
| --- | --- |

c)

helpotukset tai vapautukset tavanomaisista veroista (esimerkiksi yhteisöverot ja vakuutuskirjoista perityt verot);

| d) | valtion myöntämät tuet tai pääoma tai muut rahoitusmuodot, joita markkinaehdoin toimiva yksityinen sijoittaja ei myöntäisi; |
| --- | --- |

d)

valtion myöntämät tuet tai pääoma tai muut rahoitusmuodot, joita markkinaehdoin toimiva yksityinen sijoittaja ei myöntäisi;

| e) | valtion markkina-arvoa halvempaan hintaan tarjoamat palvelut, kuten valtion infrastruktuurin, välineiden tai luottamuksellisten tietojen saanti ja käyttö; |
| --- | --- |

e)

valtion markkina-arvoa halvempaan hintaan tarjoamat palvelut, kuten valtion infrastruktuurin, välineiden tai luottamuksellisten tietojen saanti ja käyttö;

| f) | valtion suora jälleenvakuutus tai valtion suoraan takaama jälleenvakuutus yksityisiin jälleenvakuutusmarkkinoihin verrattuna edullisemmin ehdoin, mikä johtaa joko jälleenvakuutusturvan alihinnoitteluun tai siihen, että luodaan keinotekoisesti kapasiteettia, jota yksityiset markkinat eivät saisi aikaan. |
| --- | --- |

f)

valtion suora jälleenvakuutus tai valtion suoraan takaama jälleenvakuutus yksityisiin jälleenvakuutusmarkkinoihin verrattuna edullisemmin ehdoin, mikä johtaa joko jälleenvakuutusturvan alihinnoitteluun tai siihen, että luodaan keinotekoisesti kapasiteettia, jota yksityiset markkinat eivät saisi aikaan.

3.3   Kielto myöntää valtiontukea vientiluotoille

| (13) | Edellä 12 kohdassa luetellut edut julkisille vakuutuksenantajille markkinariskien osalta vaikuttavat ETA:n sisäiseen luottovakuutuspalvelujen kauppaan. Ne johtavat siihen, että markkinariskien kattamiseen saatavilla oleva vakuutusturva vaihtelee ETA-valtiosta toiseen. Tämä vääristää vakuutuksenantajien välistä kilpailua eri ETA-valtioissa, ja lisäksi sillä on toissijaisia vaikutuksia ETA:n sisäiseen kauppaan riippumatta siitä, onko kyse ETA:n sisäisestä viennistä tai viennistä ETA:n ulkopuolelle (5). Jos julkiset vakuutuksenantajat hyötyvät tällaisista eduista yksityisiin luottovakuutuksenantajiin verrattuna, on tarpeen määritellä edellytykset, joiden mukaisesti ne voivat toimia, jotta voidaan varmistaa, etteivät ne hyödy valtiontuesta. Tämä edellyttää, että niiden ei pitäisi voida tarjota vakuutuksia markkinariskien varalta. |
| --- | --- |

(13)

Edellä 12 kohdassa luetellut edut julkisille vakuutuksenantajille markkinariskien osalta vaikuttavat ETA:n sisäiseen luottovakuutuspalvelujen kauppaan. Ne johtavat siihen, että markkinariskien kattamiseen saatavilla oleva vakuutusturva vaihtelee ETA-valtiosta toiseen. Tämä vääristää vakuutuksenantajien välistä kilpailua eri ETA-valtioissa, ja lisäksi sillä on toissijaisia vaikutuksia ETA:n sisäiseen kauppaan riippumatta siitä, onko kyse ETA:n sisäisestä viennistä tai viennistä ETA:n ulkopuolelle (5). Jos julkiset vakuutuksenantajat hyötyvät tällaisista eduista yksityisiin luottovakuutuksenantajiin verrattuna, on tarpeen määritellä edellytykset, joiden mukaisesti ne voivat toimia, jotta voidaan varmistaa, etteivät ne hyödy valtiontuesta. Tämä edellyttää, että niiden ei pitäisi voida tarjota vakuutuksia markkinariskien varalta.

| (14) | Julkisten vakuutuksenantajien edut siirretään myös toisinaan ainakin osittain viejille. Tällaiset edut voivat vääristää kilpailua ja kauppaa ja muodostaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Jos sen sijaan sellaisten riskien, jotka ovat väliaikaisesti muita kuin markkinariskejä, kattamiseen tarkoitettujen vientiluottovakuutusten tarjoamiselle näiden suuntaviivojen 4.3 jaksossa määrätyt edellytykset täyttyvät, valvontaviranomainen katsoo, ettei viejille ole siirtynyt aiheetonta etua. |
| --- | --- |

(14)

Julkisten vakuutuksenantajien edut siirretään myös toisinaan ainakin osittain viejille. Tällaiset edut voivat vääristää kilpailua ja kauppaa ja muodostaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Jos sen sijaan sellaisten riskien, jotka ovat väliaikaisesti muita kuin markkinariskejä, kattamiseen tarkoitettujen vientiluottovakuutusten tarjoamiselle näiden suuntaviivojen 4.3 jaksossa määrätyt edellytykset täyttyvät, valvontaviranomainen katsoo, ettei viejille ole siirtynyt aiheetonta etua.

4   Edellytykset väliaikaisesti muiden kuin markkinariskien kattamiseen tarkoitettujen vientiluottovakuutusten tarjoamiselle

4.1   Yleiset periaatteet

| (15) | Kuten 13 kohdassa todetaan, jos julkiset vakuutuksenantajat saavat etua yksityisiin luottovakuutuksenantajiin verrattuna, kuten 12 kohdassa todetaan, ne eivät saa tarjota vakuutuksia markkinariskien varalta. Jos julkiset vakuutuksenantajat tai niiden tytäryhtiöt haluavat vakuuttaa markkinariskejä, on varmistettava, että ne eivät saa tähän toimintaan valtiontukea joko suoraan tai välillisesti. Sitä varten niillä on oltava tietty määrä omia varoja (solvenssimarginaali sekä takuurahasto) ja teknisiä varauksia (erityisesti tasoitusvastuu) ja niiden on pitänyt saada direktiivin 73/239/ETY mukainen lupa. Lisäksi niiden on vähintäänkin pidettävä valtion lukuun tai valtion takaamana tapahtuvan markkinariskejä ja muita kuin markkinariskejä koskevan vakuutustoiminnan hallinto ja kirjanpito erillisinä osoittaakseen, että ne eivät saa valtiontukea markkinariskien vakuuttamiseen. Vakuutuksenantajan omaan lukuun tapahtuvan vakuutustoiminnan kirjanpidon on oltava neuvoston direktiivin 91/674/ETY (6) mukainen. |
| --- | --- |

(15)

Kuten 13 kohdassa todetaan, jos julkiset vakuutuksenantajat saavat etua yksityisiin luottovakuutuksenantajiin verrattuna, kuten 12 kohdassa todetaan, ne eivät saa tarjota vakuutuksia markkinariskien varalta. Jos julkiset vakuutuksenantajat tai niiden tytäryhtiöt haluavat vakuuttaa markkinariskejä, on varmistettava, että ne eivät saa tähän toimintaan valtiontukea joko suoraan tai välillisesti. Sitä varten niillä on oltava tietty määrä omia varoja (solvenssimarginaali sekä takuurahasto) ja teknisiä varauksia (erityisesti tasoitusvastuu) ja niiden on pitänyt saada direktiivin 73/239/ETY mukainen lupa. Lisäksi niiden on vähintäänkin pidettävä valtion lukuun tai valtion takaamana tapahtuvan markkinariskejä ja muita kuin markkinariskejä koskevan vakuutustoiminnan hallinto ja kirjanpito erillisinä osoittaakseen, että ne eivät saa valtiontukea markkinariskien vakuuttamiseen. Vakuutuksenantajan omaan lukuun tapahtuvan vakuutustoiminnan kirjanpidon on oltava neuvoston direktiivin 91/674/ETY (6) mukainen.

| (16) | Sellaisten EFTA-valtioiden, jotka myöntävät vientiluottovakuutuksenantajille jälleenvakuutusturvan osallistumalla tai myötävaikuttamalla yksityisen alan sekä markkinariskejä että muita kuin markkinariskejä koskeviin jälleenvakuutussopimuksiin, on kyettävä osoittamaan, että järjestelyissä ei ole kyse 12 kohdan f alakohdassa tarkoitetusta valtiontuesta. |
| --- | --- |

(16)

Sellaisten EFTA-valtioiden, jotka myöntävät vientiluottovakuutuksenantajille jälleenvakuutusturvan osallistumalla tai myötävaikuttamalla yksityisen alan sekä markkinariskejä että muita kuin markkinariskejä koskeviin jälleenvakuutussopimuksiin, on kyettävä osoittamaan, että järjestelyissä ei ole kyse 12 kohdan f alakohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.

| (17) | Julkiset vakuutuksenantajat voivat tarjota vientiluottovakuutuksia väliaikaisesti muita kuin markkinariskejä varten näissä suuntaviivoissa esitetyin edellytyksin. |
| --- | --- |

(17)

Julkiset vakuutuksenantajat voivat tarjota vientiluottovakuutuksia väliaikaisesti muita kuin markkinariskejä varten näissä suuntaviivoissa esitetyin edellytyksin.

4.2   Poikkeukset markkinariskien määritelmään: väliaikaisesti muut kuin markkinariskit

| (18) | Sen estämättä, mitä markkinariskien määritelmässä määrätään, eräät lisäyksessä lueteltuihin maihin sijoittautuneiden ostajien kaupalliset ja poliittiset riskit katsotaan väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi seuraavissa tapauksissa:






  a) | jos valvontaviranomainen päättää poistaa väliaikaisesti yhden tai useampia maita lisäyksessä olevasta markkinariskimaiden luettelosta 5.2 jaksossa kuvattua mekanismia noudattaen, koska yksityisten vakuutusmarkkinoiden kapasiteetti yhdessä tai useammassa kyseisistä maista ei riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä; |
| --- | --- | --- |

(18)

Sen estämättä, mitä markkinariskien määritelmässä määrätään, eräät lisäyksessä lueteltuihin maihin sijoittautuneiden ostajien kaupalliset ja poliittiset riskit katsotaan väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi seuraavissa tapauksissa:

a)

jos valvontaviranomainen päättää poistaa väliaikaisesti yhden tai useampia maita lisäyksessä olevasta markkinariskimaiden luettelosta 5.2 jaksossa kuvattua mekanismia noudattaen, koska yksityisten vakuutusmarkkinoiden kapasiteetti yhdessä tai useammassa kyseisistä maista ei riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä;

| b) | jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että riskit, joita aiheutuu mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetussa komission suosituksessa (7) määritellyille pienille ja keskisuurille yrityksille, joiden vuotuinen viennin liikevaihto on yhteensä enintään 2 miljoonaa euroa, eivät väliaikaisesti ole markkinariskejä ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille; |
| --- | --- |

b)

jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että riskit, joita aiheutuu mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten määritelmästä 6 päivänä toukokuuta 2003 annetussa komission suosituksessa (7) määritellyille pienille ja keskisuurille yrityksille, joiden vuotuinen viennin liikevaihto on yhteensä enintään 2 miljoonaa euroa, eivät väliaikaisesti ole markkinariskejä ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille;

| c) | jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että yhden riskin vakuutussuoja, jonka riskiaika on vähintään 181 päivää ja vähemmän kuin kaksi vuotta, ei väliaikaisesti ole markkinariski ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille; |
| --- | --- |

c)

jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että yhden riskin vakuutussuoja, jonka riskiaika on vähintään 181 päivää ja vähemmän kuin kaksi vuotta, ei väliaikaisesti ole markkinariski ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille;

| d) | jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että vientiluottovakuutusten puutteen takia eräät riskit eivät väliaikaisesti ole markkinariskejä ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille. |
| --- | --- |

d)

jos valvontaviranomainen EFTA-valtion ilmoituksen saatuaan päättää, että vientiluottovakuutusten puutteen takia eräät riskit eivät väliaikaisesti ole markkinariskejä ilmoituksen tehneessä EFTA-valtiossa toimiville viejille.

| (19) | Kilpailun vääristymisen minimoimiseksi ETA-markkinoilla julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan mukaisesti väliaikaisesti muihin kuin markkinariskeihin kuuluviin katsottavia riskejä edellyttäen, että ne täyttävät 4.3 jaksossa vahvistetut edellytykset. |
| --- | --- |

(19)

Kilpailun vääristymisen minimoimiseksi ETA-markkinoilla julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan mukaisesti väliaikaisesti muihin kuin markkinariskeihin kuuluviin katsottavia riskejä edellyttäen, että ne täyttävät 4.3 jaksossa vahvistetut edellytykset.

4.3   Edellytykset väliaikaisesti muiden kuin markkinariskien kattamiseen tarkoitetun vakuutussuojan tarjoamiselle

4.3.1   Vakuutussuojan luonne

| (20) | Julkisten vakuutuksenantajien tarjoaman vakuutussuojan on oltava luonteeltaan markkinastandardien mukaista. Erityisesti voidaan kattaa ainoastaan taloudellisesti perustellut riskit eli riskit, jotka ovat hyväksyttävissä asianmukaisten vakuutusriskiä koskevien periaatteiden mukaisesti. Vakuutussuojan kattavuus voi olla enintään 95 prosenttia kaupallisten ja poliittisten riskien osalta, ja korvausvaatimusten odotusajan on oltava vähintään 90 päivää. |
| --- | --- |

(20)

Julkisten vakuutuksenantajien tarjoaman vakuutussuojan on oltava luonteeltaan markkinastandardien mukaista. Erityisesti voidaan kattaa ainoastaan taloudellisesti perustellut riskit eli riskit, jotka ovat hyväksyttävissä asianmukaisten vakuutusriskiä koskevien periaatteiden mukaisesti. Vakuutussuojan kattavuus voi olla enintään 95 prosenttia kaupallisten ja poliittisten riskien osalta, ja korvausvaatimusten odotusajan on oltava vähintään 90 päivää.

4.3.2   Vakuutusriskiä koskevat periaatteet

| (21) | Riskien arvioinnissa on aina sovellettava asianmukaisia vakuutusriskiä koskevia periaatteita. Taloudellisesti kannattamattomiin liiketoimiin liittyvää riskiä ei saa kattaa julkisesti tuettavista järjestelmistä. Näissä periaatteissa on määriteltävä selvästi hyväksyttävät riskit. Jos osapuolten välillä on jo liikesuhde, viejiltä on vaadittava kokemusta kaupankäynnistä ja/tai maksukykyä. Ostajilta on edellytettävä puhdasta vakuutushistoriaa ilman vahinkoilmoituksia sekä hyväksyttävää sisäistä ja/tai ulkoista luottoluokitusta, ja lisäksi ostajan maksuvelvollisuuden laiminlyöntiä koskevan todennäköisyyden on oltava hyväksyttävällä tasolla. |
| --- | --- |

(21)

Riskien arvioinnissa on aina sovellettava asianmukaisia vakuutusriskiä koskevia periaatteita. Taloudellisesti kannattamattomiin liiketoimiin liittyvää riskiä ei saa kattaa julkisesti tuettavista järjestelmistä. Näissä periaatteissa on määriteltävä selvästi hyväksyttävät riskit. Jos osapuolten välillä on jo liikesuhde, viejiltä on vaadittava kokemusta kaupankäynnistä ja/tai maksukykyä. Ostajilta on edellytettävä puhdasta vakuutushistoriaa ilman vahinkoilmoituksia sekä hyväksyttävää sisäistä ja/tai ulkoista luottoluokitusta, ja lisäksi ostajan maksuvelvollisuuden laiminlyöntiä koskevan todennäköisyyden on oltava hyväksyttävällä tasolla.

4.3.3   Asianmukainen hinnoittelu

| (22) | Vientiluottovakuutussopimusten riskeistä on perittävä riittävä maksu. Jotta yksityisiä luottovakuutuksenantajia ei syrjäytettäisi pois markkinoilta, julkisesti tuettujen järjestelmien keskimääräisten vakuutusmaksujen olisi oltava suuremmat kuin yksityisten luottovakuutuksenantajien vastaavista riskeistä perimien keskimääräisten maksujen. Tällä vaatimuksella varmistetaan valtion tuen vähittäinen lakkaaminen, sillä korkeammat maksut johtavat siihen, että viejät palaavat käyttämään yksityisiä luottovakuutuksenantajia heti kun tämä on markkinaedellytysten mukaisesti mahdollista ja riskit muuttuvat jälleen markkinakelpoisiksi. |
| --- | --- |

(22)

Vientiluottovakuutussopimusten riskeistä on perittävä riittävä maksu. Jotta yksityisiä luottovakuutuksenantajia ei syrjäytettäisi pois markkinoilta, julkisesti tuettujen järjestelmien keskimääräisten vakuutusmaksujen olisi oltava suuremmat kuin yksityisten luottovakuutuksenantajien vastaavista riskeistä perimien keskimääräisten maksujen. Tällä vaatimuksella varmistetaan valtion tuen vähittäinen lakkaaminen, sillä korkeammat maksut johtavat siihen, että viejät palaavat käyttämään yksityisiä luottovakuutuksenantajia heti kun tämä on markkinaedellytysten mukaisesti mahdollista ja riskit muuttuvat jälleen markkinakelpoisiksi.

| (23) | Hinnoittelun katsotaan olevan asianmukaista, jos vakuutussuojasta peritään jäljempänä olevassa taulukossa esitetty vähimmäismaksu (8) (safe harbour -maksu) kyseessä olevan ostajan riskiluokan (9) osalta. Safe harbour -maksua sovelletaan, ellei EFTA-valtio esitä todisteita siitä, että maksut eivät riitä kattamaan kyseistä riskiä. Kun on kyse koko liikevaihdon tai sovitun liikevaihdon osan kattavasta vakuutuksesta, riskiluokan on vastattava vakuutuksen kattamien ostajien keskimääräistä riskiä.






  Riskiluokka | Vuotuinen riskipreemio (10)

  (prosenttia vakuutussuojan määrästä) |
| --- | --- | --- |
| Erinomainen (11) | 0,2–0,4 |
| Hyvä (12) | 0,41–0,9 |
| Tyydyttävä (13) | 0,91–2,3 |
| Heikko (14) | 2,31–4,5 |

(23)

Hinnoittelun katsotaan olevan asianmukaista, jos vakuutussuojasta peritään jäljempänä olevassa taulukossa esitetty vähimmäismaksu (8) (safe harbour -maksu) kyseessä olevan ostajan riskiluokan (9) osalta. Safe harbour -maksua sovelletaan, ellei EFTA-valtio esitä todisteita siitä, että maksut eivät riitä kattamaan kyseistä riskiä. Kun on kyse koko liikevaihdon tai sovitun liikevaihdon osan kattavasta vakuutuksesta, riskiluokan on vastattava vakuutuksen kattamien ostajien keskimääräistä riskiä.

Riskiluokka

Vuotuinen riskipreemio (10)

(prosenttia vakuutussuojan määrästä)

Erinomainen (11)

0,2–0,4

Hyvä (12)

0,41–0,9

Tyydyttävä (13)

0,91–2,3

Heikko (14)

2,31–4,5

| (24) | Rinnakkaisvakuutuksen, quota share -jälleenvakuutuksen ja täydentävän vakuutussuojan osalta hinnoittelua pidetään asianmukaisena vain, jos perittävä maksu on vähintään 30 prosenttia suurempi kuin yksityisen luottovakuutuksenantajan myöntämästä (alkuperäisestä) vakuutussuojasta perittävä maksu. |
| --- | --- |

(24)

Rinnakkaisvakuutuksen, quota share -jälleenvakuutuksen ja täydentävän vakuutussuojan osalta hinnoittelua pidetään asianmukaisena vain, jos perittävä maksu on vähintään 30 prosenttia suurempi kuin yksityisen luottovakuutuksenantajan myöntämästä (alkuperäisestä) vakuutussuojasta perittävä maksu.

| (25) | Riskipreemioon on lisättävä hallinnollinen maksu riippumatta sopimuksen kestosta, jotta voidaan katsoa hinnoittelun olevan riittävä. |
| --- | --- |

(25)

Riskipreemioon on lisättävä hallinnollinen maksu riippumatta sopimuksen kestosta, jotta voidaan katsoa hinnoittelun olevan riittävä.

4.3.4.   Avoimuus ja raportointi

| (26) | EFTA-valtioiden on julkaistava tiedot riskejä varten käyttöön otetuista järjestelmistä, jotka katsotaan 18 kohdan mukaisesti väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi julkisten vakuutuksenantajien verkkosivuilla, ja ilmoitettava kaikki sovellettavat edellytykset. |
| --- | --- |

(26)

EFTA-valtioiden on julkaistava tiedot riskejä varten käyttöön otetuista järjestelmistä, jotka katsotaan 18 kohdan mukaisesti väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi julkisten vakuutuksenantajien verkkosivuilla, ja ilmoitettava kaikki sovellettavat edellytykset.

| (27) | Niiden on toimitettava valvontaviranomaiselle vuosikertomukset riskeistä, jotka 18 kohdan mukaisesti katsotaan väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi, jotka julkiset vakuutuksenantajat kattavat. Kertomus on toimitettava viimeistään 31 päivänä heinäkuuta valtion tukea seuraavana vuonna. |
| --- | --- |

(27)

Niiden on toimitettava valvontaviranomaiselle vuosikertomukset riskeistä, jotka 18 kohdan mukaisesti katsotaan väliaikaisesti muiksi kuin markkinariskeiksi, jotka julkiset vakuutuksenantajat kattavat. Kertomus on toimitettava viimeistään 31 päivänä heinäkuuta valtion tukea seuraavana vuonna.

| (28) | Kertomuksessa on ilmoitettava tiedot kunkin järjestelmän käytöstä, erityisesti myönnettyjen luottorajojen kokonaismäärästä, vakuutuksen kohteena olevasta liikevaihdosta, perityistä maksuista, kirjatuista ja maksetuista vaatimuksista, takaisin perityistä määristä sekä järjestelmän hallinnollisista kustannuksista. Valvontaviranomainen julkaisee kertomukset verkkosivustollaan. |
| --- | --- |

(28)

Kertomuksessa on ilmoitettava tiedot kunkin järjestelmän käytöstä, erityisesti myönnettyjen luottorajojen kokonaismäärästä, vakuutuksen kohteena olevasta liikevaihdosta, perityistä maksuista, kirjatuista ja maksetuista vaatimuksista, takaisin perityistä määristä sekä järjestelmän hallinnollisista kustannuksista. Valvontaviranomainen julkaisee kertomukset verkkosivustollaan.

5   Menettelytapakysymykset

5.1   Yleiset periaatteet

| (29) | Julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan a alakohdassa määritellyt riskit, jos 4.3 jaksossa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Valvontaviranomaiselle ei tarvitse tehdä ilmoitusta tällaisissa tapauksissa. |
| --- | --- |

(29)

Julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan a alakohdassa määritellyt riskit, jos 4.3 jaksossa tarkoitetut edellytykset täyttyvät. Valvontaviranomaiselle ei tarvitse tehdä ilmoitusta tällaisissa tapauksissa.

| (30) | Julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan b, c ja d alakohdassa määritellyt riskit, jos 4.3 jaksossa tarkoitetut edellytykset täyttyvät ja valvontaviranomaiselle on tehty ilmoitus, jonka se hyväksyy. |
| --- | --- |

(30)

Julkiset vakuutuksenantajat voivat kattaa 18 kohdan b, c ja d alakohdassa määritellyt riskit, jos 4.3 jaksossa tarkoitetut edellytykset täyttyvät ja valvontaviranomaiselle on tehty ilmoitus, jonka se hyväksyy.

| (31) | Jos jokin 4.3 jaksossa tarkoitetuista edellytyksistä ei täyty, vientiluottovakuutusta tai -vakuutusjärjestelmää ei automaattisesti kielletä. Jos EFTA-valtio haluaa poiketa edellytyksistä tai jos on epäilyksiä siitä, täyttääkö suunniteltu vientiluottovakuutusjärjestelmä näissä suuntaviivoissa esitetyt edellytykset, EFTA-valtion on ilmoitettava järjestelmästä valvontaviranomaiselle. |
| --- | --- |

(31)

Jos jokin 4.3 jaksossa tarkoitetuista edellytyksistä ei täyty, vientiluottovakuutusta tai -vakuutusjärjestelmää ei automaattisesti kielletä. Jos EFTA-valtio haluaa poiketa edellytyksistä tai jos on epäilyksiä siitä, täyttääkö suunniteltu vientiluottovakuutusjärjestelmä näissä suuntaviivoissa esitetyt edellytykset, EFTA-valtion on ilmoitettava järjestelmästä valvontaviranomaiselle.

| (32) | Valtiontukisääntöjen mukainen analyysi ei vaikuta toimenpiteen soveltuvuuteen muiden ETA-sopimuksen määräysten nojalla. |
| --- | --- |

(32)

Valtiontukisääntöjen mukainen analyysi ei vaikuta toimenpiteen soveltuvuuteen muiden ETA-sopimuksen määräysten nojalla.

5.2   Markkinariskimaiden luettelon muuttaminen

| (33) | Määrittäessään, voidaanko tietty maa poistaa väliaikaisesti markkinariskimaiden luettelosta riittämättömän yksityisen kapasiteetin perusteella 18 kohdan a alakohdan mukaisesti, valvontaviranomainen ottaa huomioon seuraavat tekijät tärkeysjärjestyksessä:






  a) | yksityisen luottovakuutuskapasiteetin supistuminen: erityisesti suuren luottovakuutuksenantajan päätös olla kattamatta ostajien riskejä kyseisessä maassa, yhteenlaskettujen vakuutusmäärien merkittävä väheneminen tai kyseisessä maassa kuuden kuukauden jaksolla havaittu ostajien hyväksymisprosentin merkittävä supistuminen; |
| --- | --- | --- |

(33)

Määrittäessään, voidaanko tietty maa poistaa väliaikaisesti markkinariskimaiden luettelosta riittämättömän yksityisen kapasiteetin perusteella 18 kohdan a alakohdan mukaisesti, valvontaviranomainen ottaa huomioon seuraavat tekijät tärkeysjärjestyksessä:

a)

yksityisen luottovakuutuskapasiteetin supistuminen: erityisesti suuren luottovakuutuksenantajan päätös olla kattamatta ostajien riskejä kyseisessä maassa, yhteenlaskettujen vakuutusmäärien merkittävä väheneminen tai kyseisessä maassa kuuden kuukauden jaksolla havaittu ostajien hyväksymisprosentin merkittävä supistuminen;

| b) | valtioiden luottoluokitusten heikkeneminen: erityisesti äkilliset luottoluokitusten muutokset kuuden kuukauden kuluessa, esimerkiksi riippumattomien luottoluokituslaitosten suorittamat useat luottoluokitusten laskut, tai luottoriskinvaihtosopimusten hintaerojen merkittävä kasvu; |
| --- | --- |

b)

valtioiden luottoluokitusten heikkeneminen: erityisesti äkilliset luottoluokitusten muutokset kuuden kuukauden kuluessa, esimerkiksi riippumattomien luottoluokituslaitosten suorittamat useat luottoluokitusten laskut, tai luottoriskinvaihtosopimusten hintaerojen merkittävä kasvu;

| c) | yrityssektorin suorituskyvyn heikkeneminen: erityisesti maksukyvyttömyystapausten raju kasvu kyseisessä maassa kuuden kuukauden kuluessa. |
| --- | --- |

c)

yrityssektorin suorituskyvyn heikkeneminen: erityisesti maksukyvyttömyystapausten raju kasvu kyseisessä maassa kuuden kuukauden kuluessa.

| (34) | Jos markkinoiden kapasiteetti ei riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä, valvontaviranomainen voi tarkistaa markkinariskimaiden luetteloa vähintään kolmen EFTA-valtion esittämän kirjallisen pyynnön perusteella tai omasta aloitteestaan. |
| --- | --- |

(34)

Jos markkinoiden kapasiteetti ei riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä, valvontaviranomainen voi tarkistaa markkinariskimaiden luetteloa vähintään kolmen EFTA-valtion esittämän kirjallisen pyynnön perusteella tai omasta aloitteestaan.

| (35) | Jos valvontaviranomainen aikoo muuttaa lisäyksenä olevaa markkinariskimaiden luetteloa, se kuulee EFTA-valtioita, yksityisiä luottovakuutuksenantajia ja asianomaisia osapuolia ja pyytää niiltä tietoja. Kuulemisesta ja pyydettävistä tiedoista ilmoitetaan valvontaviranomaisen verkkosivustolla. Kuulemiseen käytetään yleensä enintään 20 työpäivää. Jos valvontaviranomainen päättää saamiensa tietojen perusteella muuttaa markkinariskimaiden luetteloa, se ilmoittaa tästä EFTA-valtioille kirjallisesti ja ilmoittaa päätöksestään verkkosivustollaan. |
| --- | --- |

(35)

Jos valvontaviranomainen aikoo muuttaa lisäyksenä olevaa markkinariskimaiden luetteloa, se kuulee EFTA-valtioita, yksityisiä luottovakuutuksenantajia ja asianomaisia osapuolia ja pyytää niiltä tietoja. Kuulemisesta ja pyydettävistä tiedoista ilmoitetaan valvontaviranomaisen verkkosivustolla. Kuulemiseen käytetään yleensä enintään 20 työpäivää. Jos valvontaviranomainen päättää saamiensa tietojen perusteella muuttaa markkinariskimaiden luetteloa, se ilmoittaa tästä EFTA-valtioille kirjallisesti ja ilmoittaa päätöksestään verkkosivustollaan.

| (36) | Maa voidaan väliaikaisesti poistaa markkinariskimaiden luettelosta vähintään 12 kuukaudeksi. Vakuutussopimukset, jotka liittyvät luettelosta väliaikaisesti poistettuun maahan ja jotka on allekirjoitettu kyseisen ajanjakson aikana, voivat olla voimassa enintään 180 päivää väliaikaisen poistamisen voimassaolon päätyttyä. Uusia vakuutussopimuksia ei voida allekirjoittaa kyseisen päivämäärän jälkeen. Kolme kuukautta ennen väliaikaisen poistamisen päättymistä valvontaviranomainen harkitsee, jatketaanko kyseisen maan poistamista luettelosta. Jos valvontaviranomainen katsoo, että markkinoiden kapasiteetti ei edelleenkään riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä ottaen huomioon 33 kohdassa esitetyt seikat, se voi pidentää kyseisen maan väliaikaista poistamista luettelosta 35 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(36)

Maa voidaan väliaikaisesti poistaa markkinariskimaiden luettelosta vähintään 12 kuukaudeksi. Vakuutussopimukset, jotka liittyvät luettelosta väliaikaisesti poistettuun maahan ja jotka on allekirjoitettu kyseisen ajanjakson aikana, voivat olla voimassa enintään 180 päivää väliaikaisen poistamisen voimassaolon päätyttyä. Uusia vakuutussopimuksia ei voida allekirjoittaa kyseisen päivämäärän jälkeen. Kolme kuukautta ennen väliaikaisen poistamisen päättymistä valvontaviranomainen harkitsee, jatketaanko kyseisen maan poistamista luettelosta. Jos valvontaviranomainen katsoo, että markkinoiden kapasiteetti ei edelleenkään riitä kattamaan kaikkia taloudellisesti perusteltuja riskejä ottaen huomioon 33 kohdassa esitetyt seikat, se voi pidentää kyseisen maan väliaikaista poistamista luettelosta 35 kohdan mukaisesti.

5.3   Velvollisuus ilmoittaa 18 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuista poikkeuksista

| (37) | Valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen pohjalta vaikuttaa siltä, että 18 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen riskien osalta saattaa olla olemassa markkinavajetta ja että kyseiset riskit eivät siten ole markkinakelpoisia. (15) On kuitenkin huomattava, että kaikissa ETA-valtioissa ei ole vakuutussuojan puutetta ja että tilanne voi muuttua ajan mittaan, kun yksityinen sektori saattaa kiinnostua tästä markkinasegmentistä. Valtion väliintulo olisi sallittava vain niiden riskien osalta, joita markkinat eivät muuten kattaisi. |
| --- | --- |

(37)

Valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen pohjalta vaikuttaa siltä, että 18 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen riskien osalta saattaa olla olemassa markkinavajetta ja että kyseiset riskit eivät siten ole markkinakelpoisia. (15) On kuitenkin huomattava, että kaikissa ETA-valtioissa ei ole vakuutussuojan puutetta ja että tilanne voi muuttua ajan mittaan, kun yksityinen sektori saattaa kiinnostua tästä markkinasegmentistä. Valtion väliintulo olisi sallittava vain niiden riskien osalta, joita markkinat eivät muuten kattaisi.

| (38) | Näistä syistä jos EFTA-valtio haluaa kattaa 18 kohdan b tai c alakohdassa määritellyt riskit, sen on ilmoitettava tästä valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 mukaisesti ja osoitettava ilmoituksessaan, että se on ottanut yhteyttä suurimpiin luottovakuutuksenantajiin ja vakuutusvälittäjiin kyseisessä EFTA-valtiossa (16) ja antanut niille mahdollisuuden tarjota todisteita siitä, että kyseisen EFTA-valtion alueella on tarjolla vakuutussuojaa kyseisille riskeille. Jos luottovakuutuksenantajat eivät toimita joko EFTA-valtiolle tai valvontaviranomaiselle 30 päivän kuluessa EFTA-valtion tietopyynnön vastaanottamisesta tietoja vakuutussuojan edellytyksistä ja vakuutetuista määristä niiden riskien osalta, jotka EFTA-valtio halua kattaa, tai jos pyydetyt tiedot eivät riitä osoittamaan, että EFTA-valtiossa on saatavilla kyseiset riskit kattavaa vakuutussuojaa, valvontaviranomainen katsoo, että riskit eivät ole väliaikaisesti markkinakelpoisia. |
| --- | --- |

(38)

Näistä syistä jos EFTA-valtio haluaa kattaa 18 kohdan b tai c alakohdassa määritellyt riskit, sen on ilmoitettava tästä valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 mukaisesti ja osoitettava ilmoituksessaan, että se on ottanut yhteyttä suurimpiin luottovakuutuksenantajiin ja vakuutusvälittäjiin kyseisessä EFTA-valtiossa (16) ja antanut niille mahdollisuuden tarjota todisteita siitä, että kyseisen EFTA-valtion alueella on tarjolla vakuutussuojaa kyseisille riskeille. Jos luottovakuutuksenantajat eivät toimita joko EFTA-valtiolle tai valvontaviranomaiselle 30 päivän kuluessa EFTA-valtion tietopyynnön vastaanottamisesta tietoja vakuutussuojan edellytyksistä ja vakuutetuista määristä niiden riskien osalta, jotka EFTA-valtio halua kattaa, tai jos pyydetyt tiedot eivät riitä osoittamaan, että EFTA-valtiossa on saatavilla kyseiset riskit kattavaa vakuutussuojaa, valvontaviranomainen katsoo, että riskit eivät ole väliaikaisesti markkinakelpoisia.

5.4   Ilmoitusvelvollisuus muissa tapauksissa

| (39) | Edellä 18 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen riskien osalta EFTA-valtion on osoitettava valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 mukaisesti tekemässään ilmoituksessa, että viejät eivät sen alueella löydä vakuutussuojaa yksityisten vakuutusmarkkinoiden tarjontasokin takia, erityisesti koska suuri luottovakuutuksenantaja on poistunut kyseisen EFTA-valtion markkinoilta, tai kapasiteetti on supistunut tai tarjolla on vähemmän tuotteita kuin muissa EFTA-valtioissa. |
| --- | --- |

(39)

Edellä 18 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen riskien osalta EFTA-valtion on osoitettava valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3 mukaisesti tekemässään ilmoituksessa, että viejät eivät sen alueella löydä vakuutussuojaa yksityisten vakuutusmarkkinoiden tarjontasokin takia, erityisesti koska suuri luottovakuutuksenantaja on poistunut kyseisen EFTA-valtion markkinoilta, tai kapasiteetti on supistunut tai tarjolla on vähemmän tuotteita kuin muissa EFTA-valtioissa.

6   Soveltamispäivä ja kesto

| (40) | Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa esitettyjä periaatteita niiden hyväksymisestä 31 päivään joulukuuta 2018 asti. |
| --- | --- |

(40)

Valvontaviranomainen soveltaa näissä suuntaviivoissa esitettyjä periaatteita niiden hyväksymisestä 31 päivään joulukuuta 2018 asti.

---

(1)  Nämä suuntaviivat vastaavat komission tiedonantoa jäsenvaltioille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin, 6.12.2012 (EUVL C 392, 19.12.2012, s. 1).

(2)  EYVL L 120, 23.4.1998, s. 27, ja ETA-täydennysosa N:o 16, 23.4.1998, s. 1.

(3)  EYVL L 30, 31.1.2002, s. 52, ja ETA-täydennysosa N:o 7, 31.1.2002, s. 1.

(4)  EYVL L 228, 16.8.1973, s. 3, vrt. ETA-sopimuksen liitteessä IX oleva 2 kohta.

(5)  Asiassa C-142/87, Belgian kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio, antamassaan tuomiossa Euroopan yhteisöjen tuomioistuin katsoi, että ei ainoastaan unionin sisällä tapahtuvaan vientiin myönnettävä tuki, vaan myös unionin ulkopuolelle suuntautuvaan vientiin myönnettävä tuki voi vaikuttaa unionin sisäiseen kilpailuun ja kauppaan. Kumpaakin toimintaa vakuutetaan vientiluottovakuutuksilla, ja näin ollen kumpaakin toimintaa koskeva tuki voi vaikuttaa unionin sisäiseen kilpailuun ja kauppaan.

(6)  Neuvoston direktiivi 91/674/ETY, vakuutusyritysten tilinpäätöksistä ja konsolidoiduista tilinpäätöksistä (EYVL L 374, 31.12.1991, s. 7), sellaisena kuin se on mukautettuna ETA-sopimusta varten ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 7/94 (EYVL L 160, 28.6.1994, ETA-täydennysosa N:o 17, 28.6.1994).

(7)  EUVL L 124, 20.5.2003, s. 36.

(8)  Kunkin riskiluokan safe harbour -maksut määriteltiin yksivuotisten luottoriskinvaihtosopimusten hintaeron perusteella, joka on puolestaan yhdistelmä kolmen suurimman luottoluokituslaitoksen (Standard & Poor, Moody’s ja Fitch) luokituksista viideltä viime vuodelta (2007-2011) olettaen, että lyhytaikaisen vientiluottovakuutuksen toteutuma-aste on keskimäärin 40 prosenttia. Maksuluokkia on muutettu siten, että ne muodostavat portaattoman asteikon. Näin ne vastaavat paremmin riskipreemioita, jotka muuttuvat ajan mittaan.

(9)  Ostajan riskiluokat perustuvat luottoluokituksiin. Ei ole kuitenkaan välttämätöntä käyttää tiettyjen luokituslaitosten luokituksia. Yhtä hyvin voi käyttää kansallisia luokitusjärjestelmiä tai pankkien soveltamia luokitusjärjestelmiä. Jos yrityksellä ei ole julkista luokitusta, voidaan soveltaa todennettavissa oleviin tietoihin pohjautuvaa luokitusta.

(10)  30 päivää voimassa olevan vakuutussopimuksen safe harbour -maksu saadaan jakamalla vuotuinen riskipreemio 12:lla.

(11)  Tähän luokkaan kuuluvat riskit vastaavat Standard & Poor’sin luottoluokituksia AAA, AA+, AA, AA–, A+, A ja A–.

(12)  Tähän luokkaan kuuluvat riskit vastaavat Standard & Poor’sin luottoluokituksia BBB, BBB+ ja BBB–.

(13)  Tähän luokkaan kuuluvat riskit vastaavat Standard & Poor’sin luottoluokituksia BB+, BB ja BB–.

(14)  Tähän luokkaan kuuluvat riskit vastaavat Standard & Poor’sin luottoluokituksia B+, B ja B–.

(15)  Ks. komission tiedonanto jäsenvaltioille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan soveltamisesta lyhytaikaisiin vientiluottovakuutuksiin, 6.12.2012 (EUVL C 392, 19.12.2012, s. 1), 37 kohta.

(16)  Näiden luottovakuutuksenantajien ja vakuutusvälittäjien tarjoamien tuotteiden ja markkinaosuuden on oltava edustavia (esimerkiksi ne ovat erikoistuneet tarjoamaan yhden riskin vakuutussuojaa, ja niiden yhteenlaskettu markkinaosuus on vähintään 50 prosenttia).

Lisäys

Luettelo markkinariskimaista

| | Kaikki EU:n jäsenvaltiot ja ETA:n EFTA-valtiot |
| --- | --- |

Kaikki EU:n jäsenvaltiot ja ETA:n EFTA-valtiot

| | Australia |
| --- | --- |

Australia

| | Kanada |
| --- | --- |

Kanada

| | Japani |
| --- | --- |

Japani

| | Uusi-Seelanti |
| --- | --- |

Uusi-Seelanti

| | Sveitsi |
| --- | --- |

Sveitsi

| | Amerikan yhdysvallat |
| --- | --- |

Amerikan yhdysvallat

---

| 19.12.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 343/63 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 343/63

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 258/13/KOL,

annettu 19 päivänä kesäkuuta 2013,

kauppaa, jolla Narvikin kunta myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, koskevan muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta (Norja)

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, JÄLJEMPÄNÄ ’VALVONTAVIRANOMAINEN’, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’ETA-sopimus’, ja erityisesti sen 61–63 artiklan ja pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta, jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’, ja erityisesti sen 24 artiklan,

OTTAA HUOMIOON valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjan 3, jäljempänä ’pöytäkirja 3’, ja erityisesti sen II osan 7 artiklan 2 kohdan ja 13 artiklan 1 kohdan,

ON mainittujen määräysten mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

I   TOSISEIKAT

1.   Menettely

| (1) | Narvikin kuntaa, jäljempänä ’Narvik’, vastaan tehtiin 7 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä kantelu, joka koski kauppaa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, jäljempänä ’NEAS’. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi kirjeen saapuneeksi 14 päivänä tammikuuta 2009 (2). Valvontaviranomainen pyysi 16 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (3) Norjan viranomaisilta lisätietoja. Norjan viranomaiset vastasivat tietopyyntöön 2 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (4). |
| --- | --- |

(1)

Narvikin kuntaa, jäljempänä ’Narvik’, vastaan tehtiin 7 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä kantelu, joka koski kauppaa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön Narvik Energi AS:lle, jäljempänä ’NEAS’. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi kirjeen saapuneeksi 14 päivänä tammikuuta 2009 (2). Valvontaviranomainen pyysi 16 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (3) Norjan viranomaisilta lisätietoja. Norjan viranomaiset vastasivat tietopyyntöön 2 päivänä lokakuuta 2009 päivätyllä kirjeellä (4).

| (2) | Valvontaviranomainen aloitti 14 päivänä joulukuuta 2011 valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn päätöksellä N:o 393/11/KOL, jäljempänä ’päätös 393/11/KOL’. Norjan viranomaiset esittivät huomautuksia päätöksestä 23 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä (5). |
| --- | --- |

(2)

Valvontaviranomainen aloitti 14 päivänä joulukuuta 2011 valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn päätöksellä N:o 393/11/KOL, jäljempänä ’päätös 393/11/KOL’. Norjan viranomaiset esittivät huomautuksia päätöksestä 23 päivänä helmikuuta 2012 päivätyllä kirjeellä (5).

| (3) | Päätös julkaistiin 26 päivänä huhtikuuta 2012Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (6). Valvontaviranomainen sai huomautuksia yhdeltä asianomaiselta 25 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä sähköpostiviestillä (7). Valvontaviranomainen välitti nämä huomautukset Norjan viranomaisille sähköpostitse 28 päivänä kesäkuuta 2012 (8). Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja 30 päivänä marraskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä (9). |
| --- | --- |

(3)

Päätös julkaistiin 26 päivänä huhtikuuta 2012Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (6). Valvontaviranomainen sai huomautuksia yhdeltä asianomaiselta 25 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä sähköpostiviestillä (7). Valvontaviranomainen välitti nämä huomautukset Norjan viranomaisille sähköpostitse 28 päivänä kesäkuuta 2012 (8). Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja 30 päivänä marraskuuta 2012 päivätyllä kirjeellä (9).

2.   Kantelu

| (4) | Kantelija väittää, että tekemällä NEAS:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan Narvik myy NEAS:lle 128 gigawattituntia vuotuista käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä 50,5 vuoden ajan, Narvik on myynyt oikeutensa ostaa käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä huomattavasti alle markkinahinnan ja siten myöntänyt NEAS:lle sääntöjenvastaista valtiontukea. |
| --- | --- |

(4)

Kantelija väittää, että tekemällä NEAS:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan Narvik myy NEAS:lle 128 gigawattituntia vuotuista käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä 50,5 vuoden ajan, Narvik on myynyt oikeutensa ostaa käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä huomattavasti alle markkinahinnan ja siten myöntänyt NEAS:lle sääntöjenvastaista valtiontukea.

| (5) | Lisäksi kantelija väittää, että Narvikin kunnanvaltuusto teki päätöksen sopimuksen tekemisestä virheellisten ja/tai puutteellisten tietojen perusteella. Se väittää, että asiantuntijaraportteja, joissa suhtauduttiin kriittisesti sopimuksen kestoon ja siihen liittyvään vaikeuteen määrittää sähkön markkinahinta, ei toimitettu kunnanvaltuustolle ennen sopimusta koskevan päätöksen tekemistä. |
| --- | --- |

(5)

Lisäksi kantelija väittää, että Narvikin kunnanvaltuusto teki päätöksen sopimuksen tekemisestä virheellisten ja/tai puutteellisten tietojen perusteella. Se väittää, että asiantuntijaraportteja, joissa suhtauduttiin kriittisesti sopimuksen kestoon ja siihen liittyvään vaikeuteen määrittää sähkön markkinahinta, ei toimitettu kunnanvaltuustolle ennen sopimusta koskevan päätöksen tekemistä.

3.   Käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä koskeva järjestelmä Norjassa

| (6) | Norjassa suurempien vesivoimalaitosten toiminnan harjoittaminen edellyttää yleensä käyttöoikeussopimusta. Niiden voimalaitosten, joilla on käyttöoikeussopimus vesiputousten hyödyntämiseen, on myytävä tietty määrä vuosituotannostaan sille kunnalle, jossa ne sijaitsevat. Sähkön määrää, joka kunnalla on oikeus ostaa, kutsutaan käyttöoikeussopimuksen mukaiseksi sähköksi. Järjestelmästä säädetään teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain (10) 2 §:n 12 momentissa ja vesiputouksien sääntelyä koskevan lain (11) 12 §:n 15 momentissa. |
| --- | --- |

(6)

Norjassa suurempien vesivoimalaitosten toiminnan harjoittaminen edellyttää yleensä käyttöoikeussopimusta. Niiden voimalaitosten, joilla on käyttöoikeussopimus vesiputousten hyödyntämiseen, on myytävä tietty määrä vuosituotannostaan sille kunnalle, jossa ne sijaitsevat. Sähkön määrää, joka kunnalla on oikeus ostaa, kutsutaan käyttöoikeussopimuksen mukaiseksi sähköksi. Järjestelmästä säädetään teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain (10) 2 §:n 12 momentissa ja vesiputouksien sääntelyä koskevan lain (11) 12 §:n 15 momentissa.

| (7) | Lainsäädäntö perustuu siihen, että kunnille olisi varmistettava riittävä sähkön tarjonta kohtuulliseen hintaan, minkä vuoksi käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrä määritetään sen mukaan, mikä on kunkin yksittäisen kunnan yleinen sähköntarve (12), ja se voi olla jopa 10 prosenttia voimalaitoksen vuosituotannosta. Sille ei kuitenkaan ole asetettu rajoituksia, kuinka kunnat voivat hyödyntää käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä. Näin ollen kunnat voivat käyttää sen, myydä sen tai hyödyntää sitä muulla tavoin parhaaksi katsomallaan tavalla. |
| --- | --- |

(7)

Lainsäädäntö perustuu siihen, että kunnille olisi varmistettava riittävä sähkön tarjonta kohtuulliseen hintaan, minkä vuoksi käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrä määritetään sen mukaan, mikä on kunkin yksittäisen kunnan yleinen sähköntarve (12), ja se voi olla jopa 10 prosenttia voimalaitoksen vuosituotannosta. Sille ei kuitenkaan ole asetettu rajoituksia, kuinka kunnat voivat hyödyntää käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä. Näin ollen kunnat voivat käyttää sen, myydä sen tai hyödyntää sitä muulla tavoin parhaaksi katsomallaan tavalla.

| (8) | Oikeus ei tarkoita sitä, että kunnilla olisi velvollisuus ostaa käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö. Ennen vuotta 1983 tehtyihin käyttöoikeussopimuksiin sovelletaan yleensä lauseketta, jonka mukaan kunta menettää oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön tulevaisuudessa, jos se päättää olla käyttämättä oikeuttaan käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. |
| --- | --- |

(8)

Oikeus ei tarkoita sitä, että kunnilla olisi velvollisuus ostaa käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö. Ennen vuotta 1983 tehtyihin käyttöoikeussopimuksiin sovelletaan yleensä lauseketta, jonka mukaan kunta menettää oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön tulevaisuudessa, jos se päättää olla käyttämättä oikeuttaan käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön.

| (9) | Lainsäädännössä vahvistetaan kaksi hinnoittelujärjestelmää käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle. Niistä ensimmäinen koskee ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyjä käyttöoikeussopimuksia ja toinen 10 päivästä huhtikuuta 1959 alkaen tehtyjä käyttöoikeussopimuksia. |
| --- | --- |

(9)

Lainsäädännössä vahvistetaan kaksi hinnoittelujärjestelmää käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle. Niistä ensimmäinen koskee ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyjä käyttöoikeussopimuksia ja toinen 10 päivästä huhtikuuta 1959 alkaen tehtyjä käyttöoikeussopimuksia.

| (10) | Ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyjen käyttöoikeussopimusten tapauksessa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta lasketaan yksittäisen voimalaitoksen omakustannushintojen perusteella korotettuna 20 prosentilla. Tätä mallia sovelletaan edelleen ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyihin käyttöoikeussopimuksiin, ja siitä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannusmalli’. Tällä hinnoittelumallilla myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannushintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’. |
| --- | --- |

(10)

Ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyjen käyttöoikeussopimusten tapauksessa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta lasketaan yksittäisen voimalaitoksen omakustannushintojen perusteella korotettuna 20 prosentilla. Tätä mallia sovelletaan edelleen ennen 10 päivää huhtikuuta 1959 tehtyihin käyttöoikeussopimuksiin, ja siitä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannusmalli’. Tällä hinnoittelumallilla myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’omakustannushintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’.

| (11) | Niiden käyttöoikeussopimusten osalta, jotka on tehty 10 päivän huhtikuuta 1959 jälkeen, energia- ja öljyministeriö vahvistaa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan koko maan vesivoimalaitosten edustavan otoksen keskimääräisten kustannusten perusteella. Tästä hinnoittelumenetelmästä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan perustuva menetelmä’. Tämän hinnoittelumallin mukaisesti myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’. |
| --- | --- |

(11)

Niiden käyttöoikeussopimusten osalta, jotka on tehty 10 päivän huhtikuuta 1959 jälkeen, energia- ja öljyministeriö vahvistaa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan koko maan vesivoimalaitosten edustavan otoksen keskimääräisten kustannusten perusteella. Tästä hinnoittelumenetelmästä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan perustuva menetelmä’. Tämän hinnoittelumallin mukaisesti myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä käytetään jäljempänä nimitystä ’ministeriön vahvistamaan hintaan myyty käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö’.

| (12) | Teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain mukaan Norjan vesistö- ja energiavirasto, jäljempänä ’NVE’, voi pyytää kunnalla olevan käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön osto-oikeuden uudelleentarkastelua 20 vuoden kuluttua käyttöoikeussopimuksen tekemisestä (13). Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että uudelleentarkastelu voi johtaa siihen, että NVE muuttaa hieman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrää, mutta se ei voi kuitenkaan johtaa suuriin muutoksiin kunnan oikeudessa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. Suurinta osaa Narvikin oikeuksista käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on määrä tarkastella uudelleen vuonna 2019. |
| --- | --- |

(12)

Teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain mukaan Norjan vesistö- ja energiavirasto, jäljempänä ’NVE’, voi pyytää kunnalla olevan käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön osto-oikeuden uudelleentarkastelua 20 vuoden kuluttua käyttöoikeussopimuksen tekemisestä (13). Norjan viranomaiset ovat selittäneet, että uudelleentarkastelu voi johtaa siihen, että NVE muuttaa hieman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrää, mutta se ei voi kuitenkaan johtaa suuriin muutoksiin kunnan oikeudessa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. Suurinta osaa Narvikin oikeuksista käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on määrä tarkastella uudelleen vuonna 2019.

| (13) | Kunnat vastaavat kustannuksista, joita aiheutuu käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön syöttämisestä verkkoon. |
| --- | --- |

(13)

Kunnat vastaavat kustannuksista, joita aiheutuu käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön syöttämisestä verkkoon.

4.   Narvikin käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö

| (14) | Narvikilla on oikeus vuodessa yhteensä noin 128 gigawattituntiin käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä, josta noin 116,3 gigawattituntia on hinnoiteltu ministeriön vahvistamaan hintaan perustuvalla menetelmällä ja jäljelle jäävä noin 11,7 gigawattituntia omakustannuslaskentamenetelmällä. Norjan viranomaiset ovat todenneet, että ministeriön vahvistama hinta oli vuonna 2000 noin 0,10 Norjan kruunua ja Håkvikin ja Nygårdin omakustannushinta oli vuonna 2000 noin 0,14–0,178 Norjan kruunua.








  Voimalaitoksen omistaja liiketoimen aikaan | Voimalaitos | Noin GWh/vuosi | Hinnoittelumenetelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| NEAS | Håkvik ja Nygård | 11,7 | Omakustannushinta |
| NEAS | Taraldsvik | 1,0 | Ministeriön vahvistama hinta |
| Nordkraft | Sildvik | 20,9 | Ministeriön vahvistama hinta |
| Statkraft | Skjomen, Båtsvann ja Norddalen | 94,4 | Ministeriön vahvistama hinta |

(14)

Narvikilla on oikeus vuodessa yhteensä noin 128 gigawattituntiin käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä, josta noin 116,3 gigawattituntia on hinnoiteltu ministeriön vahvistamaan hintaan perustuvalla menetelmällä ja jäljelle jäävä noin 11,7 gigawattituntia omakustannuslaskentamenetelmällä. Norjan viranomaiset ovat todenneet, että ministeriön vahvistama hinta oli vuonna 2000 noin 0,10 Norjan kruunua ja Håkvikin ja Nygårdin omakustannushinta oli vuonna 2000 noin 0,14–0,178 Norjan kruunua.

Voimalaitoksen omistaja liiketoimen aikaan

Voimalaitos

Noin GWh/vuosi

Hinnoittelumenetelmä

NEAS

Håkvik ja Nygård

11,7

Omakustannushinta

NEAS

Taraldsvik

1,0

Ministeriön vahvistama hinta

Nordkraft

Sildvik

20,9

Ministeriön vahvistama hinta

Statkraft

Skjomen, Båtsvann ja Norddalen

94,4

Ministeriön vahvistama hinta

5.   Narvik Energi AS (NEAS)

| (15) | NEAS sijaitsee Narvikin kunnassa Nordlandin läänissä. Se tuottaa ja myy sähköä. Vuoteen 2001 asti NEAS oli kokonaan Narvikin kunnan omistuksessa. Vuonna 2001 Narvik myi 49,99 prosenttia osakkeistaan kahdelle sähköyhtiölle, Vesterålskraft AS:lle ja Hålogalandskraft AS:lle. |
| --- | --- |

(15)

NEAS sijaitsee Narvikin kunnassa Nordlandin läänissä. Se tuottaa ja myy sähköä. Vuoteen 2001 asti NEAS oli kokonaan Narvikin kunnan omistuksessa. Vuonna 2001 Narvik myi 49,99 prosenttia osakkeistaan kahdelle sähköyhtiölle, Vesterålskraft AS:lle ja Hålogalandskraft AS:lle.

| (16) | Vuonna 2006 tapahtuneen sulautumisen ja vuonna 2009 tapahtuneen nimenmuutoksen jälkeen NEAS on nyt osa yritystä Nordkraft AS, jäljempänä ’Nordkraft’. |
| --- | --- |

(16)

Vuonna 2006 tapahtuneen sulautumisen ja vuonna 2009 tapahtuneen nimenmuutoksen jälkeen NEAS on nyt osa yritystä Nordkraft AS, jäljempänä ’Nordkraft’.

6.   Tapahtumat, jotka johtivat käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myyntiin

| (17) | Vuoden 1998 loppuun asti Narvik myi noin 128 gigawattitunnin suuruisen vuotuisen oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle lyhyt- tai pitkäaikaisilla sopimuksilla. Kuitenkin vuoden 1999 alussa Narvik ei päässyt sopimukseen NEAS:n kanssa ja myi sen jälkeen käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkönsä sähköpörssissä spot-hinnoilla. |
| --- | --- |

(17)

Vuoden 1998 loppuun asti Narvik myi noin 128 gigawattitunnin suuruisen vuotuisen oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle lyhyt- tai pitkäaikaisilla sopimuksilla. Kuitenkin vuoden 1999 alussa Narvik ei päässyt sopimukseen NEAS:n kanssa ja myi sen jälkeen käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkönsä sähköpörssissä spot-hinnoilla.

| (18) | Maaliskuussa 1999 kunta järjesti tarjouskilpailun käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkönsä myynnistä vuoden 1999 loppuaikana. Narvik teki 30 päivänä maaliskuuta 1999 sopimuksen parhaan tarjouksen tekijän, Kraftinor AS:n, kanssa. Hinta oli 109,50 Norjan kruunua megawattitunnilta. Koska Narvik maksoi käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä 111,10 Norjan kruunua megawattitunnilta ja syöttökustannuksia 20 euroa megawattitunnilta, sille aiheutui sopimuksen perusteella noin 2,3 miljoonan Norjan kruunun tappiot. Narvik oli alun perin odottanut noin 3,5 miljoonan Norjan kruunun ylijäämää. |
| --- | --- |

(18)

Maaliskuussa 1999 kunta järjesti tarjouskilpailun käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkönsä myynnistä vuoden 1999 loppuaikana. Narvik teki 30 päivänä maaliskuuta 1999 sopimuksen parhaan tarjouksen tekijän, Kraftinor AS:n, kanssa. Hinta oli 109,50 Norjan kruunua megawattitunnilta. Koska Narvik maksoi käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä 111,10 Norjan kruunua megawattitunnilta ja syöttökustannuksia 20 euroa megawattitunnilta, sille aiheutui sopimuksen perusteella noin 2,3 miljoonan Norjan kruunun tappiot. Narvik oli alun perin odottanut noin 3,5 miljoonan Norjan kruunun ylijäämää.

| (19) | Kunnanvaltuuston toimeenpaneva komitea, jäljempänä ’toimeenpaneva komitea’, antoi 19 päivänä lokakuuta 1999 kunnanvaltuustolle suosituksen, jonka mukaan kunnan olisi pyrittävä yleistavoitteena maksimoimaan käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä saamansa tuotto pitkällä aikavälillä voidakseen suunnitella toimintaansa vakaalta pohjalta. Ehdotettu strategia tämän tavoitteen saavuttamiseksi muodostui neljästä osasta:






  1) | Käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myydään korkeimman tarjouksen tehneelle pitkäaikaisilla sopimuksilla, joiden tuotto on kiinteä, mutta joihin kuitenkin sisältyy hinnantarkistuslausekkeita, jotka antavat lisätuottoa, jos hinnat ovat huomattavasti korkeammat kuin ennustetut hinnat sopimuskaudella. |
| --- | --- | --- |

(19)

Kunnanvaltuuston toimeenpaneva komitea, jäljempänä ’toimeenpaneva komitea’, antoi 19 päivänä lokakuuta 1999 kunnanvaltuustolle suosituksen, jonka mukaan kunnan olisi pyrittävä yleistavoitteena maksimoimaan käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä saamansa tuotto pitkällä aikavälillä voidakseen suunnitella toimintaansa vakaalta pohjalta. Ehdotettu strategia tämän tavoitteen saavuttamiseksi muodostui neljästä osasta:

1)

Käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myydään korkeimman tarjouksen tehneelle pitkäaikaisilla sopimuksilla, joiden tuotto on kiinteä, mutta joihin kuitenkin sisältyy hinnantarkistuslausekkeita, jotka antavat lisätuottoa, jos hinnat ovat huomattavasti korkeammat kuin ennustetut hinnat sopimuskaudella.

| 2) | Käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myydään erillisillä eripituisilla sopimuksilla riskin hajauttamiseksi. |
| --- | --- |

2)

Käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myydään erillisillä eripituisilla sopimuksilla riskin hajauttamiseksi.

| 3) | Kunnanjohtajalle annetaan valtuudet tehdä sopimuksia kunnanvaltuuston päättämän strategian mukaisesti. |
| --- | --- |

3)

Kunnanjohtajalle annetaan valtuudet tehdä sopimuksia kunnanvaltuuston päättämän strategian mukaisesti.

| 4) | Käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnistä saadut voitot talletetaan rahastoon ja ne käytetään kaupunginvaltuuston päätöksen mukaisesti. |
| --- | --- |

4)

Käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnistä saadut voitot talletetaan rahastoon ja ne käytetään kaupunginvaltuuston päätöksen mukaisesti.

| (20) | Kunnanvaltuusto vahvisti toimeenpanevan komitean suosituksen tehden siihen yhden mukautuksen, jota kunnanjohtaja ehdotti ja joka vahvistettiin muuttamalla strategiaa: sen sijaan, että kunnanjohtajalle nimenomaisesti ”annetaan valtuudet tehdä sopimuksia kunnanvaltuuston päättämän strategian mukaisesti”, lopullisessa päätöksessä todetaan, että ”strategian toteuttamisen ensimmäisessä vaiheessa NEAS:ää pyydetään keskustelemaan asiaan liittyvistä eduistaan, kuten sen 9 päivänä marraskuuta päivätyssä kirjeessä kunnalle esitetään.” |
| --- | --- |

(20)

Kunnanvaltuusto vahvisti toimeenpanevan komitean suosituksen tehden siihen yhden mukautuksen, jota kunnanjohtaja ehdotti ja joka vahvistettiin muuttamalla strategiaa: sen sijaan, että kunnanjohtajalle nimenomaisesti ”annetaan valtuudet tehdä sopimuksia kunnanvaltuuston päättämän strategian mukaisesti”, lopullisessa päätöksessä todetaan, että ”strategian toteuttamisen ensimmäisessä vaiheessa NEAS:ää pyydetään keskustelemaan asiaan liittyvistä eduistaan, kuten sen 9 päivänä marraskuuta päivätyssä kirjeessä kunnalle esitetään.”

| (21) | NEAS:n 9 päivänä marraskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä kunnalle kyseenalaistettiin ehdotettu strategia, jonka mukaan käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myytäisiin erillisillä eripituisilla sopimuksilla riskin hajauttamiseksi. Sen sijaan NEAS ehdotti yhtä pitkäaikaista sopimusta (”esimerkiksi 50 vuotta”), ja se oli valmis sisällyttämään Narvikin kanssa tehtyyn sopimukseen hinnantarkistuslausekkeen. |
| --- | --- |

(21)

NEAS:n 9 päivänä marraskuuta 1999 päivätyssä kirjeessä kunnalle kyseenalaistettiin ehdotettu strategia, jonka mukaan käyttöoikeussopimuksen mukainen sähkö myytäisiin erillisillä eripituisilla sopimuksilla riskin hajauttamiseksi. Sen sijaan NEAS ehdotti yhtä pitkäaikaista sopimusta (”esimerkiksi 50 vuotta”), ja se oli valmis sisällyttämään Narvikin kanssa tehtyyn sopimukseen hinnantarkistuslausekkeen.

| (22) | NEAS ilmoitti myös 15 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä olevansa kiinnostunut tekemään pitkäaikaisen sopimuksen käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä, ensi sijassa ostamalla sen etukäteen suoritettavalla kertamaksulla tai vaihtoehtoisesti pitkäaikaisella vuokrasopimuksella, jonka kestoksi ehdotettiin alun perin 60:tä vuotta ja jonka mukaan Narvikille suoritetaan vuotuisia maksuja. |
| --- | --- |

(22)

NEAS ilmoitti myös 15 päivänä huhtikuuta 1999 päivätyllä kirjeellä olevansa kiinnostunut tekemään pitkäaikaisen sopimuksen käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä, ensi sijassa ostamalla sen etukäteen suoritettavalla kertamaksulla tai vaihtoehtoisesti pitkäaikaisella vuokrasopimuksella, jonka kestoksi ehdotettiin alun perin 60:tä vuotta ja jonka mukaan Narvikille suoritetaan vuotuisia maksuja.

| (23) | Käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön lisäksi keskusteltiin myös NEAS:n tulevasta roolista markkinoilla ja Narvikin roolista NEAS:n omistajana. |
| --- | --- |

(23)

Käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön lisäksi keskusteltiin myös NEAS:n tulevasta roolista markkinoilla ja Narvikin roolista NEAS:n omistajana.

| (24) | Norjan viranomaisten mukaan NEAS oli kyseisenä ajankohtana huomannut, että energiayhtiöiden välillä tapahtui laajaa alueellista yhdistymistä ja että paikallisille markkinoille tuli kansallisia/kansainvälisiä toimijoita. NEAS:n oli vahvistettava omaa pääomaansa voidakseen hankkia osuuksia muissa sähköyhtiöissä, erityisesti Nordkraft AS:ssä. NEAS oli myös tehnyt aiesopimuksia Hålogaland Kraft AS:n ja Vesterålskraft AS:n kanssa alueellisen tuotantoyhtiön ja alueellisen energiansiirtoyhtiön perustamisesta. Näiden muutosten oli tarkoitus tulla voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Jotta NEAS voisi saattaa nämä liiketoimet päätökseen oman pääoman ja lainapääoman yhdistelmällä, Narvikin, joka oli NEAS:n ainoa omistaja, odotettiin sijoittavan lisää pääomaa NEAS:ään. |
| --- | --- |

(24)

Norjan viranomaisten mukaan NEAS oli kyseisenä ajankohtana huomannut, että energiayhtiöiden välillä tapahtui laajaa alueellista yhdistymistä ja että paikallisille markkinoille tuli kansallisia/kansainvälisiä toimijoita. NEAS:n oli vahvistettava omaa pääomaansa voidakseen hankkia osuuksia muissa sähköyhtiöissä, erityisesti Nordkraft AS:ssä. NEAS oli myös tehnyt aiesopimuksia Hålogaland Kraft AS:n ja Vesterålskraft AS:n kanssa alueellisen tuotantoyhtiön ja alueellisen energiansiirtoyhtiön perustamisesta. Näiden muutosten oli tarkoitus tulla voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Jotta NEAS voisi saattaa nämä liiketoimet päätökseen oman pääoman ja lainapääoman yhdistelmällä, Narvikin, joka oli NEAS:n ainoa omistaja, odotettiin sijoittavan lisää pääomaa NEAS:ään.

| (25) | Kunnanvaltuuston kokouksessa 16 päivänä joulukuuta 1999 päätettiin, että kunnan omistusosuutta NEAS:ssä, yhtiön oman pääoman tarpeita ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön käsittelyä olisi arvioitava yhdessä neuvotteluryhmässä, joka muodostuu kunnanjohtajasta, varakunnanjohtajasta, oppositiojohtajasta sekä kunnallishallinnon puheenjohtajasta, varapuheenjohtajasta ja hankintapäälliköstä, jäljempänä ’neuvotteluryhmä’. |
| --- | --- |

(25)

Kunnanvaltuuston kokouksessa 16 päivänä joulukuuta 1999 päätettiin, että kunnan omistusosuutta NEAS:ssä, yhtiön oman pääoman tarpeita ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön käsittelyä olisi arvioitava yhdessä neuvotteluryhmässä, joka muodostuu kunnanjohtajasta, varakunnanjohtajasta, oppositiojohtajasta sekä kunnallishallinnon puheenjohtajasta, varapuheenjohtajasta ja hankintapäälliköstä, jäljempänä ’neuvotteluryhmä’.

7.   Ulkopuoliset arvioinnit

| (26) | NEAS tilasi raportit Arthur Andersenilta, jäljempänä ’AA’, ja Deloitte & Touchelta, jäljempänä ’DT’, määrittääkseen ministeriön vahvistamaan hintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvon. AA:n raportissa sovelletaan nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä ei kuvata perusoletuksia kovin yksityiskohtaisesti. Myös DT:n raportissa käytetään nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä mennään AA:n raporttia pidemmälle selittämällä relevantit oletukset ja laskelmat. Esimerkkinä voidaan mainita, että DT:n raportissa selostetaan yksityiskohtaisesti, miten vaadittu tuotto määritetään ”Capital Asset Pricing Model (CAPM)” -menetelmällä ja miten” painotettu keskimääräinen pääomakustannus (WACC) määritetään. Lisäksi analyysissä on yksityiskohtainen kuvaus käyttöoikeussopimuksen mukaisen hinnan laskemisesta ja siihen sisältyy herkkyysanalyysi, joka perustuu sekä sähkön hinnan että WACC:n vähittäisiin muutoksiin. |
| --- | --- |

(26)

NEAS tilasi raportit Arthur Andersenilta, jäljempänä ’AA’, ja Deloitte & Touchelta, jäljempänä ’DT’, määrittääkseen ministeriön vahvistamaan hintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvon. AA:n raportissa sovelletaan nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä ei kuvata perusoletuksia kovin yksityiskohtaisesti. Myös DT:n raportissa käytetään nettonykyarvomenetelmää, mutta siinä mennään AA:n raporttia pidemmälle selittämällä relevantit oletukset ja laskelmat. Esimerkkinä voidaan mainita, että DT:n raportissa selostetaan yksityiskohtaisesti, miten vaadittu tuotto määritetään ”Capital Asset Pricing Model (CAPM)” -menetelmällä ja miten” painotettu keskimääräinen pääomakustannus (WACC) määritetään. Lisäksi analyysissä on yksityiskohtainen kuvaus käyttöoikeussopimuksen mukaisen hinnan laskemisesta ja siihen sisältyy herkkyysanalyysi, joka perustuu sekä sähkön hinnan että WACC:n vähittäisiin muutoksiin.

| (27) | Narvik tilasi kaksi raporttia yhtiöltä Danske Securities (”DS1” ja ”DS2”). Ensimmäisessä raportissa (DS1) Danske Securities -yhtiötä pyydettiin arvioimaan sitä, olisiko kunnan myytävä oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön markkinoilla vai siirrettävä se NEAS:lle. Danske Securities esitti DS1-raportissa omasta aloitteestaan arvion siitä, minkä arvoinen 50 vuoden pituinen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on. Danske Securities esitti sähkön hintojen tulevaa kehitystä koskevia oletuksiaan, mutta antoi muutoin vain vähän tietoja siitä, kuinka se oli laskenut sen arvon, joka oikeudella käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on. |
| --- | --- |

(27)

Narvik tilasi kaksi raporttia yhtiöltä Danske Securities (”DS1” ja ”DS2”). Ensimmäisessä raportissa (DS1) Danske Securities -yhtiötä pyydettiin arvioimaan sitä, olisiko kunnan myytävä oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön markkinoilla vai siirrettävä se NEAS:lle. Danske Securities esitti DS1-raportissa omasta aloitteestaan arvion siitä, minkä arvoinen 50 vuoden pituinen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on. Danske Securities esitti sähkön hintojen tulevaa kehitystä koskevia oletuksiaan, mutta antoi muutoin vain vähän tietoja siitä, kuinka se oli laskenut sen arvon, joka oikeudella käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on.

| (28) | DS2-raportissa Danske Securities pyysi odotettuja hintoja ja kustannuksia koskevia tietoja kolmelta markkinatoimijalta: CBF Kraftmegling AS:ltä (”CBF”), Norwegian Energy Brokers AS:ltä (”NEB”) ja Statkraft SF:ltä (”Statskraft”). Näiden odotusten perusteella Danske Securities laski arvioidun markkina-arvon oikeudelle käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. CBF:n odotusten perusteella arvio oli perusskenaariossa 127 miljoonaa Norjan kruunua. NEB:n odotusten perusteella arvio oli perusskenaariossa 75 miljoonaa Norjan kruunua. Koska NEB ei ollut mukauttanut hinta- ja kustannusodotuksiaan inflaatioon, Danske Securities korosti, ettei se pitänyt NEB:n odotuksia uskottavina. Statkraftin odotusten perusteella arvio oli 115–140 miljoonaa Norjan kruunua. Näiden kolmen arvion perusteella Danske Securities päätteli, että oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön olisi arvoltaan 100–140 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(28)

DS2-raportissa Danske Securities pyysi odotettuja hintoja ja kustannuksia koskevia tietoja kolmelta markkinatoimijalta: CBF Kraftmegling AS:ltä (”CBF”), Norwegian Energy Brokers AS:ltä (”NEB”) ja Statkraft SF:ltä (”Statskraft”). Näiden odotusten perusteella Danske Securities laski arvioidun markkina-arvon oikeudelle käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. CBF:n odotusten perusteella arvio oli perusskenaariossa 127 miljoonaa Norjan kruunua. NEB:n odotusten perusteella arvio oli perusskenaariossa 75 miljoonaa Norjan kruunua. Koska NEB ei ollut mukauttanut hinta- ja kustannusodotuksiaan inflaatioon, Danske Securities korosti, ettei se pitänyt NEB:n odotuksia uskottavina. Statkraftin odotusten perusteella arvio oli 115–140 miljoonaa Norjan kruunua. Näiden kolmen arvion perusteella Danske Securities päätteli, että oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön olisi arvoltaan 100–140 miljoonaa Norjan kruunua.

| (29) | Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto näistä neljästä raportista. Jäljempänä raporteista käytetään yhdessä nimitystä ’neljä raporttia’.











  Raportti | Raportin laatija | Raportin päivä | Raportin tilaaja | Arvioitu käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrä (GWh) (14) | Kesto (vuosissa) | Arvioitu nettonykyarvo (miljoonaa Norjan kruunua) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AA | Arthur Andersen | 20.5.1999 | NEAS | 115,3 | 50 | 71,4–117,4 (15) |
| DS1 | Danske Securities | 14.2.2000 | Narvik | 116,3 | 50 | 80–145 |
| DS2 | Danske Securities | 23.2.2000 | Narvik | 116,3 | 50 | 100–140 |
| DT | Deloitte & Touche | 3.5.2000 | NEAS | 116,3 | 50,5 | 110–130 |

(29)

Seuraavassa taulukossa esitetään yhteenveto näistä neljästä raportista. Jäljempänä raporteista käytetään yhdessä nimitystä ’neljä raporttia’.

Raportti

Raportin laatija

Raportin päivä

Raportin tilaaja

Arvioitu käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrä (GWh) (14)

Kesto (vuosissa)

Arvioitu nettonykyarvo (miljoonaa Norjan kruunua)

AA

Arthur Andersen

20.5.1999

NEAS

115,3

50

71,4–117,4 (15)

DS1

Danske Securities

14.2.2000

Narvik

116,3

50

80–145

DS2

Danske Securities

23.2.2000

Narvik

116,3

50

100–140

DT

Deloitte & Touche

3.5.2000

NEAS

116,3

50,5

110–130

8.   Sisäiset arvioinnit

| (30) | Ulkopuolisten arviointien lisäksi Narvikin kunnan hankintapäällikkö teki omia arviointeja. |
| --- | --- |

(30)

Ulkopuolisten arviointien lisäksi Narvikin kunnan hankintapäällikkö teki omia arviointeja.

| (31) | Ensimmäisessä arvioinnissa, joka esitettiin toimeenpanevalle komitealle lokakuussa 1999, hän päätteli kunnan kokonaisriskin olevan korkea pitkäaikaisten sopimusten (jotka määriteltiin 10–40 vuoden pituisiksi sopimuksiksi) tapauksessa. |
| --- | --- |

(31)

Ensimmäisessä arvioinnissa, joka esitettiin toimeenpanevalle komitealle lokakuussa 1999, hän päätteli kunnan kokonaisriskin olevan korkea pitkäaikaisten sopimusten (jotka määriteltiin 10–40 vuoden pituisiksi sopimuksiksi) tapauksessa.

| (32) | Toisessa arvioinnissa, jonka hankintapäällikkö esitteli neuvotteluryhmälle 16 päivänä maaliskuuta 2000, tarkasteltiin useita eri vaihtoehtoja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön käsittelemiseksi. Tähän mennessä neuvotteluryhmä oli kuitenkin kaventanut hänen toimivaltuutensa ainoastaan riskien, maksuajankohdan, veroseuraamusten ja voiton maksimoinnin arviointiin kolmessa skenaariossa (joissa kaikissa Narvik siirtää oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle 50 vuodeksi ja pienentää omistusosuuttaan NEAS:ssä). Tästä huolimatta hankintapäällikkö keskittyi myös toisessa arvioinnissa edelleen sopimuskauden pituuden tärkeyteen. Hänen arvionsa rajahyödystä, joka liittyy oikeuteen käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ajan mittaan, oli, että ”... erittäin pitkän, esim. 50-vuotisen, sopimuksen tekeminen tuo meille myyjänä erittäin vähän lisäarvoa verrattuna lyhyempään sopimukseen (esimerkiksi 20-vuotinen sopimus, jonka arvo on 83 miljoonaa Norjan kruunua)”. |
| --- | --- |

(32)

Toisessa arvioinnissa, jonka hankintapäällikkö esitteli neuvotteluryhmälle 16 päivänä maaliskuuta 2000, tarkasteltiin useita eri vaihtoehtoja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön käsittelemiseksi. Tähän mennessä neuvotteluryhmä oli kuitenkin kaventanut hänen toimivaltuutensa ainoastaan riskien, maksuajankohdan, veroseuraamusten ja voiton maksimoinnin arviointiin kolmessa skenaariossa (joissa kaikissa Narvik siirtää oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle 50 vuodeksi ja pienentää omistusosuuttaan NEAS:ssä). Tästä huolimatta hankintapäällikkö keskittyi myös toisessa arvioinnissa edelleen sopimuskauden pituuden tärkeyteen. Hänen arvionsa rajahyödystä, joka liittyy oikeuteen käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ajan mittaan, oli, että ”... erittäin pitkän, esim. 50-vuotisen, sopimuksen tekeminen tuo meille myyjänä erittäin vähän lisäarvoa verrattuna lyhyempään sopimukseen (esimerkiksi 20-vuotinen sopimus, jonka arvo on 83 miljoonaa Norjan kruunua)”.

| (33) | Pitkäaikaisen sopimuksen eduista ja haitoista käytyjen sisäisten keskustelujen jälkeen neuvotteluryhmä esitti suosituksensa kunnanvaltuustolle. Se suositteli 50,5 vuoden pituista sopimusta, joka pienentäisi kunnan riskiä ja antaisi mahdollisuuden pitkän aikavälin suunnitteluun. |
| --- | --- |

(33)

Pitkäaikaisen sopimuksen eduista ja haitoista käytyjen sisäisten keskustelujen jälkeen neuvotteluryhmä esitti suosituksensa kunnanvaltuustolle. Se suositteli 50,5 vuoden pituista sopimusta, joka pienentäisi kunnan riskiä ja antaisi mahdollisuuden pitkän aikavälin suunnitteluun.

9.   Käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynti

| (34) | NEAS:n tavoitteena oli ollut ostaa ainoastaan 116,3 gigawattituntia ministeriön vahvistamaan hintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä. Yrityksen kanssa käytävissä neuvotteluissa Narvik kuitenkin vaati, että sen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ostetaan kokonaisuudessaan, ja että 11,7 gigawattitunnin suuruinen määrä omakustannushintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä yhdistetään ministeriön vahvistamaan hintaan myytyyn käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. |
| --- | --- |

(34)

NEAS:n tavoitteena oli ollut ostaa ainoastaan 116,3 gigawattituntia ministeriön vahvistamaan hintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä. Yrityksen kanssa käytävissä neuvotteluissa Narvik kuitenkin vaati, että sen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ostetaan kokonaisuudessaan, ja että 11,7 gigawattitunnin suuruinen määrä omakustannushintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä yhdistetään ministeriön vahvistamaan hintaan myytyyn käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön.

| (35) | Toukokuussa 2000 osapuolet sopivat lopulta, että sopimus koskee käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 128 gigawattitunnin kokonaismäärää ja että NEAS maksaisi 120 miljoonaa Norjan kruunua ministeriön vahvistamaan hintaan myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä ja 6 miljoonaa Norjan kruunua omakustannushintaan myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä. |
| --- | --- |

(35)

Toukokuussa 2000 osapuolet sopivat lopulta, että sopimus koskee käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 128 gigawattitunnin kokonaismäärää ja että NEAS maksaisi 120 miljoonaa Norjan kruunua ministeriön vahvistamaan hintaan myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä ja 6 miljoonaa Norjan kruunua omakustannushintaan myydystä käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä.

| (36) | Kunnanvaltuusto päätti 25 päivänä toukokuuta 2000 virallisesti, että kunnan tulisi myydä vuotuinen 128 gigawattitunnin suuruinen oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle 50,5 vuoden ajaksi 126 miljoonalla Norjan kruunulla. |
| --- | --- |

(36)

Kunnanvaltuusto päätti 25 päivänä toukokuuta 2000 virallisesti, että kunnan tulisi myydä vuotuinen 128 gigawattitunnin suuruinen oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle 50,5 vuoden ajaksi 126 miljoonalla Norjan kruunulla.

| (37) | Narvik ja NEAS allekirjoittivat virallisesti 16 päivänä lokakuuta 2000 sopimuksen, jolla Narvik myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön edellä kuvatuin ehdoin. Sopimukseen ei sisältynyt hinnantarkistusmekanismia, ja rahat oli tarkoitus maksaa etukäteen kertamaksuna. |
| --- | --- |

(37)

Narvik ja NEAS allekirjoittivat virallisesti 16 päivänä lokakuuta 2000 sopimuksen, jolla Narvik myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön edellä kuvatuin ehdoin. Sopimukseen ei sisältynyt hinnantarkistusmekanismia, ja rahat oli tarkoitus maksaa etukäteen kertamaksuna.

| (38) | Narvik ja NEAS allekirjoittivat 29 päivänä marraskuuta 2000 lisäsopimuksen, jossa NEAS sitoutui maksamaan Narvikille käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä 60 miljoonaa Norjan kruunua käteisenä ja loput 66 miljoonaa Norjan kruunua oman pääoman ehtoisina luontoissuorituksina NEAS:ään (jonka kunta omisti kyseisenä ajankohtana kokonaan). |
| --- | --- |

(38)

Narvik ja NEAS allekirjoittivat 29 päivänä marraskuuta 2000 lisäsopimuksen, jossa NEAS sitoutui maksamaan Narvikille käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä 60 miljoonaa Norjan kruunua käteisenä ja loput 66 miljoonaa Norjan kruunua oman pääoman ehtoisina luontoissuorituksina NEAS:ään (jonka kunta omisti kyseisenä ajankohtana kokonaan).

10.   NEAS:n osakkeiden myynti

| (39) | Vuonna 2001 Narvik myi 49,99 prosenttia NEAS:n osakkeistaan Vesterålskraft AS:lle ja Hålogalandskraft AS:lle. |
| --- | --- |

(39)

Vuonna 2001 Narvik myi 49,99 prosenttia NEAS:n osakkeistaan Vesterålskraft AS:lle ja Hålogalandskraft AS:lle.

11.   Norjan viranomaisten huomautukset

| (40) | Norjan viranomaiset ovat sitä mieltä, että sopimus NEAS:n kanssa tehtiin markkinaehdoin. Ensinnäkin ne korostavat, että sopimus tehtiin, koska Narvikin taloudellinen tilanne oli tiukka ja se tarvitsi likvidiä pääomaa. Toiseksi NEAS:n pääomapohjaa oli tarpeen vahvistaa, jotta yritys pystyisi toteuttamaan rakenneuudistuksen suuremman alueellisen yrityksen luomiseksi. Lisäksi sopimuksen tekoajankohtana kunta oli myynyt käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä tappiolla, koska käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta oli korkeampi kuin markkinoilta saatu hinta. Esimerkiksi huhtikuusta 1999 joulukuuhun 1999 Narvikille aiheutui tappiota 2,3 miljoonaa Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(40)

Norjan viranomaiset ovat sitä mieltä, että sopimus NEAS:n kanssa tehtiin markkinaehdoin. Ensinnäkin ne korostavat, että sopimus tehtiin, koska Narvikin taloudellinen tilanne oli tiukka ja se tarvitsi likvidiä pääomaa. Toiseksi NEAS:n pääomapohjaa oli tarpeen vahvistaa, jotta yritys pystyisi toteuttamaan rakenneuudistuksen suuremman alueellisen yrityksen luomiseksi. Lisäksi sopimuksen tekoajankohtana kunta oli myynyt käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä tappiolla, koska käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta oli korkeampi kuin markkinoilta saatu hinta. Esimerkiksi huhtikuusta 1999 joulukuuhun 1999 Narvikille aiheutui tappiota 2,3 miljoonaa Norjan kruunua.

| (41) | Sääntelystä aiheutuvan riskin osalta Norjan viranomaiset ovat todenneet, että NEAS kantaa riskin kokonaisuudessaan. Ne väittävät, että riskinä on todennäköisesti ennemminkin käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrän vähentyminen kuin sen määrän kasvaminen, mikä pienentäisi tuen todennäköisyyttä. |
| --- | --- |

(41)

Sääntelystä aiheutuvan riskin osalta Norjan viranomaiset ovat todenneet, että NEAS kantaa riskin kokonaisuudessaan. Ne väittävät, että riskinä on todennäköisesti ennemminkin käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrän vähentyminen kuin sen määrän kasvaminen, mikä pienentäisi tuen todennäköisyyttä.

| (42) | Norjan viranomaiset väittävät, että asianmukainen vertailukohta markkinoilla 50,5 vuoden pituiselle sopimukselle on voimalaitoksen pysyvä myynti ja että ottaen huomioon näiden tilanteiden erot NEAS:n saama hinta vastasi voimalaitosten myyntihintoja saman ajanjakson aikana. |
| --- | --- |

(42)

Norjan viranomaiset väittävät, että asianmukainen vertailukohta markkinoilla 50,5 vuoden pituiselle sopimukselle on voimalaitoksen pysyvä myynti ja että ottaen huomioon näiden tilanteiden erot NEAS:n saama hinta vastasi voimalaitosten myyntihintoja saman ajanjakson aikana.

| (43) | Voimalaitosten vuoden 2000 myyntihintojen osalta Norjan viranomaiset viittaavat Pareton tekemään reaaliaikaiseen katsaukseen vuoden 2000 sähkömarkkinoista, jäljempänä ’Pareton katsaus’. Katsauksen perusteella vuonna 2000 myytyjen voimalaitosten markkinahinnat vaihtelivat 1,64 Norjan kruunusta 1,77 Norjan kruunuun vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Narvik myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön noin 1,00 Norjan kruunun hintaan vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Norjan viranomaisten mukaan näiden lukujen välinen ero johtuu seuraavista seikoista. |
| --- | --- |

(43)

Voimalaitosten vuoden 2000 myyntihintojen osalta Norjan viranomaiset viittaavat Pareton tekemään reaaliaikaiseen katsaukseen vuoden 2000 sähkömarkkinoista, jäljempänä ’Pareton katsaus’. Katsauksen perusteella vuonna 2000 myytyjen voimalaitosten markkinahinnat vaihtelivat 1,64 Norjan kruunusta 1,77 Norjan kruunuun vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Narvik myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön noin 1,00 Norjan kruunun hintaan vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti. Norjan viranomaisten mukaan näiden lukujen välinen ero johtuu seuraavista seikoista.

| (44) | Ensinnäkin vuonna 2000 uudemman voimalaitoksen tavanomaiset toimintakustannukset, mukaan lukien käynnissä olevat uudelleeninvestoinnit (ilman poistoja), olivat noin 0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti vuodessa (lisättynä syöttökustannuksilla). NEAS:n odotetut maksut muodostuivat kahdesta osasta: noin 0,10 Norjan kruunua kilowattituntia kohti vuodessa (lisättynä syöttökustannuksilla) ministeriön vahvistamaan hintaan myydylle käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle ja 0,14–0,178 Norjan kruunua kilowattituntia kohti (lisättynä syöttökustannuksilla) vuodessa 10 päivää huhtikuuta 1959 edeltävän ajan käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle. Vuonna 2000 odotettu markkinahinta oli noin 0,12 Norjan kruunua kilowattituntia kohti. Näin ollen vuoden 2000 skenaario johtaisi voimalaitoksen omistajalle nettovoittoon, jonka suuruus on 0,07 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, verrattuna 0,02 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön tapauksessa. Sopimuksen tekoajankohtana arvioitu vuoden 2010 hinta oli 0,20 Norjan kruunua. Tämän arvion perusteella vuoden 2010 skenaario johtaisi voimalaitoksen omistajalle nettovoittoon, jonka suuruus on 0,15 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, verrattuna 0,10 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön tapauksessa. |
| --- | --- |

(44)

Ensinnäkin vuonna 2000 uudemman voimalaitoksen tavanomaiset toimintakustannukset, mukaan lukien käynnissä olevat uudelleeninvestoinnit (ilman poistoja), olivat noin 0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti vuodessa (lisättynä syöttökustannuksilla). NEAS:n odotetut maksut muodostuivat kahdesta osasta: noin 0,10 Norjan kruunua kilowattituntia kohti vuodessa (lisättynä syöttökustannuksilla) ministeriön vahvistamaan hintaan myydylle käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle ja 0,14–0,178 Norjan kruunua kilowattituntia kohti (lisättynä syöttökustannuksilla) vuodessa 10 päivää huhtikuuta 1959 edeltävän ajan käyttöoikeussopimuksen mukaiselle sähkölle. Vuonna 2000 odotettu markkinahinta oli noin 0,12 Norjan kruunua kilowattituntia kohti. Näin ollen vuoden 2000 skenaario johtaisi voimalaitoksen omistajalle nettovoittoon, jonka suuruus on 0,07 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, verrattuna 0,02 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön tapauksessa. Sopimuksen tekoajankohtana arvioitu vuoden 2010 hinta oli 0,20 Norjan kruunua. Tämän arvion perusteella vuoden 2010 skenaario johtaisi voimalaitoksen omistajalle nettovoittoon, jonka suuruus on 0,15 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, verrattuna 0,10 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön tapauksessa.

| (45) | Toiseksi Norjan viranomaiset väittävät, että Pareton katsauksen mukaisia viiden voimalaitoksen myyntihintoja on pienennettävä noin 10–15 prosenttia, kun sovelletaan 4 prosentin pääomituskerrointa, jotta voidaan hyvittää ero, joka vallitsee määrittelemättömällä ajalla tehdyn pääomittamisen (pääomituskerroin 25) ja 50 vuoden aikana tehdyn pääomittamisen (pääomituskerroin 21,48) välillä. |
| --- | --- |

(45)

Toiseksi Norjan viranomaiset väittävät, että Pareton katsauksen mukaisia viiden voimalaitoksen myyntihintoja on pienennettävä noin 10–15 prosenttia, kun sovelletaan 4 prosentin pääomituskerrointa, jotta voidaan hyvittää ero, joka vallitsee määrittelemättömällä ajalla tehdyn pääomittamisen (pääomituskerroin 25) ja 50 vuoden aikana tehdyn pääomittamisen (pääomituskerroin 21,48) välillä.

| (46) | Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että ensimmäisillä vuosilla on suurin vaikutus nettonykyarvon laskemiseen ja että omistajuuteen liittyvät suuret uudelleeninvestointikustannukset syntyvät yleensä myöhemmässä vaiheessa, minkä vuoksi niiden pienentävä vaikutus nettonykyarvon laskennassa on vähäinen. |
| --- | --- |

(46)

Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että ensimmäisillä vuosilla on suurin vaikutus nettonykyarvon laskemiseen ja että omistajuuteen liittyvät suuret uudelleeninvestointikustannukset syntyvät yleensä myöhemmässä vaiheessa, minkä vuoksi niiden pienentävä vaikutus nettonykyarvon laskennassa on vähäinen.

| (47) | Tämän perusteella Norjan viranomaiset väittävät, että voimalaitosten myynti hintaan, joka on noin 1,64–1,77 Norjan kruunua vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti, ja vuokrat (maksu oikeudesta saada sähköä noin 50,5 vuoden ajan), joiden suuruus on noin 1,00 Norjan kruunua käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön kilowattituntia kohti, vastaavat pitkälti toisiaan. |
| --- | --- |

(47)

Tämän perusteella Norjan viranomaiset väittävät, että voimalaitosten myynti hintaan, joka on noin 1,64–1,77 Norjan kruunua vuotuisen tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohti, ja vuokrat (maksu oikeudesta saada sähköä noin 50,5 vuoden ajan), joiden suuruus on noin 1,00 Norjan kruunua käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön kilowattituntia kohti, vastaavat pitkälti toisiaan.

| (48) | Näin ollen Norjan viranomaiset väittävät, että vertailu, jossa otetaan huomioon nämä tekijät, osoittaa, että NEAS:n käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä maksama hinta oli verrattavissa saman ajanjakson aikana myytyjen voimalaitosten hintoihin. Lisäksi ne toteavat, että DT:n raportti ja kaksi DS-raporttia, jotka laadittiin ennen 50,5 vuoden pituisen käyttöoikeussopimuksen tekemistä, tukevat hintatasoa koskevaa päätelmää. |
| --- | --- |

(48)

Näin ollen Norjan viranomaiset väittävät, että vertailu, jossa otetaan huomioon nämä tekijät, osoittaa, että NEAS:n käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä maksama hinta oli verrattavissa saman ajanjakson aikana myytyjen voimalaitosten hintoihin. Lisäksi ne toteavat, että DT:n raportti ja kaksi DS-raporttia, jotka laadittiin ennen 50,5 vuoden pituisen käyttöoikeussopimuksen tekemistä, tukevat hintatasoa koskevaa päätelmää.

| (49) | Julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyviin valtiontukia koskeviin valvontaviranomaisen suuntaviivoihin (16), jäljempänä ’suuntaviivat’, viitaten Norjan viranomaiset väittävät, että kilpailuttamiseen perustuva, ehtoja sisältämätön tarjouskilpailu on vain yksi valvontaviranomaisen tunnustama menetelmä markkinahintojen määrittämiseksi myytäessä julkista omaisuutta. Norjan viranomaiset korostavat, että valvontaviranomainen toteaa suuntaviivoissa myös, että tukea sisältämätön markkinahinta on mahdollista määrittää riippumattoman asiantuntija-arvion perusteella. Norjan viranomaiset huomauttavat, että DT:n raportti ja kaksi DS:n raporttia toimitettiin ennen 50,5 vuoden sopimuksen tekemistä. Toisessa DS:n raportissa arvo määritettiin ”suoran markkinatutkimuksen” perusteella, joka Norjan viranomaisten mukaan johti samankaltaiseen markkinatestiin kuin tarjouskilpailu. Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että lopullinen hinta oli kolmen arvion yläpäässä. |
| --- | --- |

(49)

Julkisten viranomaisten tekemiin maa-alueita ja rakennuksia koskeviin kauppoihin sisältyviin valtiontukia koskeviin valvontaviranomaisen suuntaviivoihin (16), jäljempänä ’suuntaviivat’, viitaten Norjan viranomaiset väittävät, että kilpailuttamiseen perustuva, ehtoja sisältämätön tarjouskilpailu on vain yksi valvontaviranomaisen tunnustama menetelmä markkinahintojen määrittämiseksi myytäessä julkista omaisuutta. Norjan viranomaiset korostavat, että valvontaviranomainen toteaa suuntaviivoissa myös, että tukea sisältämätön markkinahinta on mahdollista määrittää riippumattoman asiantuntija-arvion perusteella. Norjan viranomaiset huomauttavat, että DT:n raportti ja kaksi DS:n raporttia toimitettiin ennen 50,5 vuoden sopimuksen tekemistä. Toisessa DS:n raportissa arvo määritettiin ”suoran markkinatutkimuksen” perusteella, joka Norjan viranomaisten mukaan johti samankaltaiseen markkinatestiin kuin tarjouskilpailu. Norjan viranomaiset toteavat lisäksi, että lopullinen hinta oli kolmen arvion yläpäässä.

| (50) | Norjan viranomaiset väittävät lisäksi, että ei ollut tarkoituksenmukaista sisällyttää sopimukseen hinnantarkistuslauseketta, koska kauppahinta maksettiin kertamaksuna eikä jatkuvina maksuina. Norjan viranomaiset väittävät, että koska kauppa oli maksettu etukäteen – osittain käteisellä ja osittain luontoissuorituksina – voimalaitoksen pysyvän myynnin kaltaisesti, on ”epäluonnollista ja erittäin epätavallista” sisällyttää siihen hinnantarkistusmekanismi. Norjan viranomaiset katsovat lisäksi, että luontoissuoritusmallin vuoksi myöhemmin tehtävät hinnantarkistukset olisivat luultavasti myös olleet laittomia osakeyhtiölain (17) määräysten mukaan. |
| --- | --- |

(50)

Norjan viranomaiset väittävät lisäksi, että ei ollut tarkoituksenmukaista sisällyttää sopimukseen hinnantarkistuslauseketta, koska kauppahinta maksettiin kertamaksuna eikä jatkuvina maksuina. Norjan viranomaiset väittävät, että koska kauppa oli maksettu etukäteen – osittain käteisellä ja osittain luontoissuorituksina – voimalaitoksen pysyvän myynnin kaltaisesti, on ”epäluonnollista ja erittäin epätavallista” sisällyttää siihen hinnantarkistusmekanismi. Norjan viranomaiset katsovat lisäksi, että luontoissuoritusmallin vuoksi myöhemmin tehtävät hinnantarkistukset olisivat luultavasti myös olleet laittomia osakeyhtiölain (17) määräysten mukaan.

12.   Kolmansien osapuolten huomautukset

| (51) | Yksi kolmas osapuoli, NEAS (nykyisin Nordkraft), esitti huomautuksia päätöksestä 393/11/KOL. NEAS on olennaisesti samaa mieltä Norjan viranomaisten kanssa. |
| --- | --- |

(51)

Yksi kolmas osapuoli, NEAS (nykyisin Nordkraft), esitti huomautuksia päätöksestä 393/11/KOL. NEAS on olennaisesti samaa mieltä Norjan viranomaisten kanssa.

II   ARVIOINTI

1.   Valtiontuen olemassaolo

| (52) | ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:
  ”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.” |
| --- | --- |

(52)

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

| (53) | Tämä määräys merkitsee sitä, että valtiontuen olemassaolo edellyttää sitä, että toimenpide tarjoaa sen kohteena olevalle taloudellista etua. Seuraavassa valvontaviranomainen arvioi tällaisen taloudellisen edun olemassaoloa käsiteltävänä olevassa tapauksessa. |
| --- | --- |

(53)

Tämä määräys merkitsee sitä, että valtiontuen olemassaolo edellyttää sitä, että toimenpide tarjoaa sen kohteena olevalle taloudellista etua. Seuraavassa valvontaviranomainen arvioi tällaisen taloudellisen edun olemassaoloa käsiteltävänä olevassa tapauksessa.

2.   Taloudellinen etu

| (54) | Euroopan unionin tuomioistuin on todennut, että jotta voidaan vahvistaa, onko valtion toimenpiteessä kyse tuesta, on tarpeen määrittää, saako kohteena oleva yritys taloudellista hyötyä, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa (18). Taloudellisen edun olemassaolon arvioinnissa valvontaviranomainen soveltaa (hypoteettista) markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta (19). |
| --- | --- |

(54)

Euroopan unionin tuomioistuin on todennut, että jotta voidaan vahvistaa, onko valtion toimenpiteessä kyse tuesta, on tarpeen määrittää, saako kohteena oleva yritys taloudellista hyötyä, jota se ei olisi saanut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa (18). Taloudellisen edun olemassaolon arvioinnissa valvontaviranomainen soveltaa (hypoteettista) markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta (19).

| (55) | Jos kyseessä oleva liiketoimi toteutettiin markkinataloussijoittaperiaatteen mukaisesti, toisin sanoen jos kunta myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön markkina-arvosta ja järkevästi toimiva yksityinen markkinataloussijoittaja olisi hyväksynyt liiketoimen hinnan ja ehdot, liiketoimi ei tarjoa taloudellista etua NEAS:lle eikä siihen siten sisälly valtiontukea. Sitä vastoin liiketoimeen voisi sisältyä valtiontukea siinä tapauksessa, että sitä ei toteutettu markkinahintaan. |
| --- | --- |

(55)

Jos kyseessä oleva liiketoimi toteutettiin markkinataloussijoittaperiaatteen mukaisesti, toisin sanoen jos kunta myi oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön markkina-arvosta ja järkevästi toimiva yksityinen markkinataloussijoittaja olisi hyväksynyt liiketoimen hinnan ja ehdot, liiketoimi ei tarjoa taloudellista etua NEAS:lle eikä siihen siten sisälly valtiontukea. Sitä vastoin liiketoimeen voisi sisältyä valtiontukea siinä tapauksessa, että sitä ei toteutettu markkinahintaan.

| (56) | Arviointia suorittaessaan valvontaviranomainen ei voi korvata Narvikin kaupallista arviota omalla arviollaan, mikä merkitsee sitä, että kunnan, joka omistaa oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, harkintavallassa on valita tapa, jolla se toimii tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa. |
| --- | --- |

(56)

Arviointia suorittaessaan valvontaviranomainen ei voi korvata Narvikin kaupallista arviota omalla arviollaan, mikä merkitsee sitä, että kunnan, joka omistaa oikeuden käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, harkintavallassa on valita tapa, jolla se toimii tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa.

| (57) | Kunnan ja NEAS:n välisen sopimuksen hinnan ja ehtojen arvioinnin olisi perustuttava tietoihin, jotka olivat Narvikin saatavilla sopimuksen tekohetkellä. Yleisesti ottaen tietoihin perustuva ennakkoarviointi riittäisi valtiontuen olemassaolon poissulkemiseen, vaikka arvioinnissa käytetyt oletukset osoittautuisivat vääriksi jälkikäteen. |
| --- | --- |

(57)

Kunnan ja NEAS:n välisen sopimuksen hinnan ja ehtojen arvioinnin olisi perustuttava tietoihin, jotka olivat Narvikin saatavilla sopimuksen tekohetkellä. Yleisesti ottaen tietoihin perustuva ennakkoarviointi riittäisi valtiontuen olemassaolon poissulkemiseen, vaikka arvioinnissa käytetyt oletukset osoittautuisivat vääriksi jälkikäteen.

| (58) | Seuraavassa valvontaviranomainen arvioi sen vuoksi, onko Narvik toiminut kuten yksityinen markkinataloussijoittaja, kun se teki sopimuksen, jolla se myy oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön. |
| --- | --- |

(58)

Seuraavassa valvontaviranomainen arvioi sen vuoksi, onko Narvik toiminut kuten yksityinen markkinataloussijoittaja, kun se teki sopimuksen, jolla se myy oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön.

| (59) | Valvontaviranomainen ottaa huomioon olosuhteet, joissa liiketoimi toteutettiin. Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella valvontaviranomainen on saanut sen käsityksen, että sopimuksen tekoajankohtana kunta oli tilanteessa, jossa se tarvitsi sekä likviditeettiä (täyttääkseen lainavelvoitteensa) että pääomaa NEAS:ään sijoittamista varten. Lisäksi se panee merkille, että osakeyhtiölaki rajoitti mahdollisuutta sisällyttää sopimukseen hinnantarkistusmekanismi, kun tehdään luontoissuoritus. Vuonna 1999 ennen kauppasopimuksen tekemistä Narvik oli kärsinyt tappioita käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä. Kunta oli sen vuoksi päättänyt myydä oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön pidemmäksi aikaa ja pyrki samalla noudattamaan strategiaansa maksimoida käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä saatava tuotto. |
| --- | --- |

(59)

Valvontaviranomainen ottaa huomioon olosuhteet, joissa liiketoimi toteutettiin. Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella valvontaviranomainen on saanut sen käsityksen, että sopimuksen tekoajankohtana kunta oli tilanteessa, jossa se tarvitsi sekä likviditeettiä (täyttääkseen lainavelvoitteensa) että pääomaa NEAS:ään sijoittamista varten. Lisäksi se panee merkille, että osakeyhtiölaki rajoitti mahdollisuutta sisällyttää sopimukseen hinnantarkistusmekanismi, kun tehdään luontoissuoritus. Vuonna 1999 ennen kauppasopimuksen tekemistä Narvik oli kärsinyt tappioita käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä. Kunta oli sen vuoksi päättänyt myydä oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön pidemmäksi aikaa ja pyrki samalla noudattamaan strategiaansa maksimoida käyttöoikeussopimuksen mukaisesta sähköstä saatava tuotto.

| (60) | Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että valvontaviranomaisen olisi voitava sulkea edun olemassaolo pois soveltamalla suuntaviivojen periaatteita käsiteltävänä olevaan asiaan. Valvontaviranomainen toteaa, että vaikka suuntaviivoja ei sovelleta kauppoihin, joiden kohteena on oikeus ostaa käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä, suuntaviivoissa vahvistetaan kaksi menetelmää, joilla viranomaiset yleensä voivat saada markkinahinnan julkisessa omistuksessa olevien maa-alueiden ja rakennusten myynnistä ja näin ollen varmistaa, että myyntiin ei sisälly valtiontukea. Ensimmäinen menetelmä tuen poissulkemiseksi on myynti tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja. Toinen menetelmä on myynti hintaan, joka on esitetty riippumattomassa asiantuntija-arviossa, joka on tehty yleisesti hyväksyttyjen arviointinormien mukaisesti. |
| --- | --- |

(60)

Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että valvontaviranomaisen olisi voitava sulkea edun olemassaolo pois soveltamalla suuntaviivojen periaatteita käsiteltävänä olevaan asiaan. Valvontaviranomainen toteaa, että vaikka suuntaviivoja ei sovelleta kauppoihin, joiden kohteena on oikeus ostaa käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä, suuntaviivoissa vahvistetaan kaksi menetelmää, joilla viranomaiset yleensä voivat saada markkinahinnan julkisessa omistuksessa olevien maa-alueiden ja rakennusten myynnistä ja näin ollen varmistaa, että myyntiin ei sisälly valtiontukea. Ensimmäinen menetelmä tuen poissulkemiseksi on myynti tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja. Toinen menetelmä on myynti hintaan, joka on esitetty riippumattomassa asiantuntija-arviossa, joka on tehty yleisesti hyväksyttyjen arviointinormien mukaisesti.

| (61) | Valvontaviranomainen toteaa, että omaisuuserän myynti tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja, sulkee yleensä tuen pois. Näin on ainakin aidosti avoimissa tarjouskilpailuissa, joissa on enemmän kuin yksi tarjoaja (20). Narvikin oikeutta käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ei kuitenkaan myyty tarjouskilpailulla, jolle ei aseta ehtoja. |
| --- | --- |

(61)

Valvontaviranomainen toteaa, että omaisuuserän myynti tarjouskilpailulla, jolle ei aseteta ehtoja, sulkee yleensä tuen pois. Näin on ainakin aidosti avoimissa tarjouskilpailuissa, joissa on enemmän kuin yksi tarjoaja (20). Narvikin oikeutta käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön ei kuitenkaan myyty tarjouskilpailulla, jolle ei aseta ehtoja.

| (62) | Toisaalta Narvik ja NEAS tilasivat kumpikin kaksi arviointia ulkopuolisilta neuvonantajilta, kuten edellä 26–29 kappaleessa kuvaillaan. DS1-, DS2- tai AA-raporteissa ei kuitenkaan selitetä perusteellisesti, mitä menetelmää käytetään arvon määrittämisessä. Ilman lisäselvityksiä valvontaviranomainen ei voi arvioida, onko markkina-arvo arvioitu yleisesti hyväksyttyjen markkinoiden tunnuslukujen ja arviointinormien mukaisesti. Sen vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että DS1-, DS2- ja AA-raporteilla on vain vähän merkitystä arvioitaessa sitä, minkä arvoinen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on. Sen sijaan DT:n raportissa annetaan yksityiskohtainen selvitys arvioinnista. Näin ollen sen tulokset on mahdollista testata ja todentaa. Sen vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että DT:n raportti on raporteista luotettavin. Kaikkien neljän raportin tulokset ovat yhdenmukaiset (21), mikä valvontaviranomaisen mielestä vahvistaa DT:n raportin tulokset ja todennäköisesti myös kolmen muun raportin tulokset. |
| --- | --- |

(62)

Toisaalta Narvik ja NEAS tilasivat kumpikin kaksi arviointia ulkopuolisilta neuvonantajilta, kuten edellä 26–29 kappaleessa kuvaillaan. DS1-, DS2- tai AA-raporteissa ei kuitenkaan selitetä perusteellisesti, mitä menetelmää käytetään arvon määrittämisessä. Ilman lisäselvityksiä valvontaviranomainen ei voi arvioida, onko markkina-arvo arvioitu yleisesti hyväksyttyjen markkinoiden tunnuslukujen ja arviointinormien mukaisesti. Sen vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että DS1-, DS2- ja AA-raporteilla on vain vähän merkitystä arvioitaessa sitä, minkä arvoinen oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön on. Sen sijaan DT:n raportissa annetaan yksityiskohtainen selvitys arvioinnista. Näin ollen sen tulokset on mahdollista testata ja todentaa. Sen vuoksi valvontaviranomainen katsoo, että DT:n raportti on raporteista luotettavin. Kaikkien neljän raportin tulokset ovat yhdenmukaiset (21), mikä valvontaviranomaisen mielestä vahvistaa DT:n raportin tulokset ja todennäköisesti myös kolmen muun raportin tulokset.

| (63) | Valvontaviranomainen toteaa, että vaikka riippumattoman arvioijan määrittämän hinnan voidaan yleensä katsoa sulkevan pois edun, kun on kyse helposti arvioitavien, lukuisten liiketoimien kohteena aikaisemmin olleiden maa-alueiden tai rakennusten myynnistä, näin ei välttämättä ole siinä tapauksessa, kun on kyse maa-alueista ja rakennuksista, joilla on ainutlaatuisempia piirteitä, tai kun kauppaan liittyvät olosuhteet herättävät epäilyjä siitä, vastaako asiantuntija-arvio kiinteistön todellista markkina-arvoa (22). |
| --- | --- |

(63)

Valvontaviranomainen toteaa, että vaikka riippumattoman arvioijan määrittämän hinnan voidaan yleensä katsoa sulkevan pois edun, kun on kyse helposti arvioitavien, lukuisten liiketoimien kohteena aikaisemmin olleiden maa-alueiden tai rakennusten myynnistä, näin ei välttämättä ole siinä tapauksessa, kun on kyse maa-alueista ja rakennuksista, joilla on ainutlaatuisempia piirteitä, tai kun kauppaan liittyvät olosuhteet herättävät epäilyjä siitä, vastaako asiantuntija-arvio kiinteistön todellista markkina-arvoa (22).

| (64) | Kuten jäljempänä selitetään, kiinteähintaiset sähköntoimitussopimukset, joiden kesto ylittää 6 vuotta, ovat poikkeuksellisia eikä niitä ole paljon. Koska ei ole olemassa markkinoita, joihin hintoja voitaisiin verrata, ja koska sähkönhinnat vaihtelevat, asiantuntija-arvio ei sovellu hyvin kiinteähintaisen 50,5 vuoden pituisen sähkösopimuksen markkina-arvon määrittämiseen (23). |
| --- | --- |

(64)

Kuten jäljempänä selitetään, kiinteähintaiset sähköntoimitussopimukset, joiden kesto ylittää 6 vuotta, ovat poikkeuksellisia eikä niitä ole paljon. Koska ei ole olemassa markkinoita, joihin hintoja voitaisiin verrata, ja koska sähkönhinnat vaihtelevat, asiantuntija-arvio ei sovellu hyvin kiinteähintaisen 50,5 vuoden pituisen sähkösopimuksen markkina-arvon määrittämiseen (23).

| (65) | Joka tapauksessa valvontaviranomainen muistuttaa, että arvioitaessa sitä, sisältyykö viranomaisen tekemään sähkösopimukseen yritystä suosivaa etua, sovellettava testi on markkinataloussijoittajatesti eivätkä suuntaviivat, jotka koskevat julkisten maa-alueiden ja rakennusten myyntiä. Itse asiassa yleinen tuomioistuin hyväksyi asiassa Budapesti Erőmű Zrt v. komissio Euroopan komission lähestymistavan Unkarin viranomaisten tekemiin pitkäaikaisiin sähkösopimuksiin ja vahvisti, että yleistä markkinataloussijoittajaperiaatetta sovelletaan pitkäaikaisiin sähkösopimuksiin (24). |
| --- | --- |

(65)

Joka tapauksessa valvontaviranomainen muistuttaa, että arvioitaessa sitä, sisältyykö viranomaisen tekemään sähkösopimukseen yritystä suosivaa etua, sovellettava testi on markkinataloussijoittajatesti eivätkä suuntaviivat, jotka koskevat julkisten maa-alueiden ja rakennusten myyntiä. Itse asiassa yleinen tuomioistuin hyväksyi asiassa Budapesti Erőmű Zrt v. komissio Euroopan komission lähestymistavan Unkarin viranomaisten tekemiin pitkäaikaisiin sähkösopimuksiin ja vahvisti, että yleistä markkinataloussijoittajaperiaatetta sovelletaan pitkäaikaisiin sähkösopimuksiin (24).

| (66) | Kyseisessä asiassa komissio määritti Euroopan sähkömarkkinoiden kaupallisten toimijoiden tärkeimmät käytännöt, jotka olivat merkityksellisiä sen analyysin kannalta, ja arvioi, olivatko tarkasteltavana olevat sopimukset kyseisten käytäntöjen mukaisia vai oliko sopimukset tehty ehdoin, joita puhtaasti kaupallisin perustein toimiva toimija ei olisi hyväksynyt (25). |
| --- | --- |

(66)

Kyseisessä asiassa komissio määritti Euroopan sähkömarkkinoiden kaupallisten toimijoiden tärkeimmät käytännöt, jotka olivat merkityksellisiä sen analyysin kannalta, ja arvioi, olivatko tarkasteltavana olevat sopimukset kyseisten käytäntöjen mukaisia vai oliko sopimukset tehty ehdoin, joita puhtaasti kaupallisin perustein toimiva toimija ei olisi hyväksynyt (25).

| (67) | Komissio totesi, että pitkäaikaiset sähkösopimukset, joiden kesto on yli kuusi vuotta, ovat harvinaisia Euroopan markkinoilla (26). Valvontaviranomaisen saatavilla olevat tiedot vahvistavat tämän. Näin ollen on vain harvoja pitkäaikaisia sähkösopimuksia, jos niitä yleensä on ollenkaan, joihin voitaisiin verrata 50,5 vuoden päähän tulevaisuudessa myytävän sähkön hintaa. |
| --- | --- |

(67)

Komissio totesi, että pitkäaikaiset sähkösopimukset, joiden kesto on yli kuusi vuotta, ovat harvinaisia Euroopan markkinoilla (26). Valvontaviranomaisen saatavilla olevat tiedot vahvistavat tämän. Näin ollen on vain harvoja pitkäaikaisia sähkösopimuksia, jos niitä yleensä on ollenkaan, joihin voitaisiin verrata 50,5 vuoden päähän tulevaisuudessa myytävän sähkön hintaa.

| (68) | Voimalaitosten potentiaalisten ostajien ja myyjien on kuitenkin tehtävä pitkän aikavälin arviot tulevista sähkön hinnoista. Tämän perusteella Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että kauppaa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, olisi verrattava vesivoimalaitoksen myyntiin. Tämän väitteen tueksi Norjan viranomaiset ovat toimittaneet valvontaviranomaiselle Pareton tekemän katsauksen, jossa tarkastellaan viittä Norjassa vuonna 2000 myytyä vesivoimalaitosta. |
| --- | --- |

(68)

Voimalaitosten potentiaalisten ostajien ja myyjien on kuitenkin tehtävä pitkän aikavälin arviot tulevista sähkön hinnoista. Tämän perusteella Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että kauppaa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, olisi verrattava vesivoimalaitoksen myyntiin. Tämän väitteen tueksi Norjan viranomaiset ovat toimittaneet valvontaviranomaiselle Pareton tekemän katsauksen, jossa tarkastellaan viittä Norjassa vuonna 2000 myytyä vesivoimalaitosta.

| (69) | Norjan viranomaiset väittävät, että niin vesivoimalaitoksen myynnissä kuin myös kaupassa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, myyntihinnat vastaavat tuotantomäärän odotetun kassavirran nettonykyarvoa. Näin ollen, kuten Narvik ja NEAS tekivät tarkasteltavana olevassa asiassa, minkä tahansa vesivoimalaitoksen ostajan tai myyjän on arvioitava voimalaitoksen arvo odotettavissa olevien tuotantotulojen perusteella, joista on vähennetty odotetut kustannukset diskontattuna sovellettavalla diskonttokorolla niin kauan kuin uusi omistaja voi hyödyntää kyseessä olevaa vesivoimaa. |
| --- | --- |

(69)

Norjan viranomaiset väittävät, että niin vesivoimalaitoksen myynnissä kuin myös kaupassa, jolla Narvik myi oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön, myyntihinnat vastaavat tuotantomäärän odotetun kassavirran nettonykyarvoa. Näin ollen, kuten Narvik ja NEAS tekivät tarkasteltavana olevassa asiassa, minkä tahansa vesivoimalaitoksen ostajan tai myyjän on arvioitava voimalaitoksen arvo odotettavissa olevien tuotantotulojen perusteella, joista on vähennetty odotetut kustannukset diskontattuna sovellettavalla diskonttokorolla niin kauan kuin uusi omistaja voi hyödyntää kyseessä olevaa vesivoimaa.

| (70) | Norjan viranomaiset väittävät, että Pareton katsauksessa mainittujen viiden vesivoimalaitoksen hinnat ovat tiettyjen merkityksellisten seikkojen osalta korjattuina verrattavissa hintaan, jolla Narvikin oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön myytiin. Tässä yhteydessä valvontaviranomainen ottaa huomioon Norjan viranomaisten mainitsemat korjaustekijät, kuten edellä I jakson 11 luvussa selitetään. |
| --- | --- |

(70)

Norjan viranomaiset väittävät, että Pareton katsauksessa mainittujen viiden vesivoimalaitoksen hinnat ovat tiettyjen merkityksellisten seikkojen osalta korjattuina verrattavissa hintaan, jolla Narvikin oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön myytiin. Tässä yhteydessä valvontaviranomainen ottaa huomioon Norjan viranomaisten mainitsemat korjaustekijät, kuten edellä I jakson 11 luvussa selitetään.

| (71) | Viiden vesivoimalaitoksen myyntihinnat olivat 1,66–1,74 Norjan kruunua tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohden. Pysyvä omaisuuserän myynti nostaa sen nykyarvoa verrattuna käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 50,5 vuoden pituisen osto-oikeuden myyntiin, koska omaisuuserän kassavirran oletetaan olevan positiivinen 50,5 vuoden jälkeenkin. Norjan viranomaiset ovat olettaneet pääomituskertoimen olevan 4 prosenttia, mikä johtaa kauppahinnan alentamiseen noin 10–15 prosenttia, jotta voitaisiin verrata pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myyntiin (27). |
| --- | --- |

(71)

Viiden vesivoimalaitoksen myyntihinnat olivat 1,66–1,74 Norjan kruunua tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohden. Pysyvä omaisuuserän myynti nostaa sen nykyarvoa verrattuna käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 50,5 vuoden pituisen osto-oikeuden myyntiin, koska omaisuuserän kassavirran oletetaan olevan positiivinen 50,5 vuoden jälkeenkin. Norjan viranomaiset ovat olettaneet pääomituskertoimen olevan 4 prosenttia, mikä johtaa kauppahinnan alentamiseen noin 10–15 prosenttia, jotta voitaisiin verrata pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myyntiin (27).

| (72) | Toinen ero pysyvän myynnin ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 50,5 vuoden pituisen osto-oikeuden myynnin välillä koskee nettonykyarvomallissa käytettävää kustannusperustaa – tuotannon kokonaiskustannukset vai käyttöoikeussopimuksen mukainen hinta. Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että uudemman voimalaitoksen tyypilliset toimintakustannukset, mukaan lukien uudelleeninvestoinnit, olivat noin 0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, kun taas ministeriön vahvistama hinta oli kyseisenä ajankohtana noin 0,10 Norjan kruunua kilowattituntia kohti. |
| --- | --- |

(72)

Toinen ero pysyvän myynnin ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 50,5 vuoden pituisen osto-oikeuden myynnin välillä koskee nettonykyarvomallissa käytettävää kustannusperustaa – tuotannon kokonaiskustannukset vai käyttöoikeussopimuksen mukainen hinta. Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että uudemman voimalaitoksen tyypilliset toimintakustannukset, mukaan lukien uudelleeninvestoinnit, olivat noin 0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, kun taas ministeriön vahvistama hinta oli kyseisenä ajankohtana noin 0,10 Norjan kruunua kilowattituntia kohti.

| (73) | Jotta voitaisiin arvioida, ovatko voimalaitosten hinnat asianmukainen vertailukohde tarkasteltavana olevan käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön markkinahinnalle, on tarpeen tarkastella väitteen jokaista osatekijää tarkemmin. Valvontaviranomaisen arviointi perustuu Norjan viranomaisten toimittamiin tietoihin ja muihin julkisesti saatavilla oleviin tietoihin. |
| --- | --- |

(73)

Jotta voitaisiin arvioida, ovatko voimalaitosten hinnat asianmukainen vertailukohde tarkasteltavana olevan käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön markkinahinnalle, on tarpeen tarkastella väitteen jokaista osatekijää tarkemmin. Valvontaviranomaisen arviointi perustuu Norjan viranomaisten toimittamiin tietoihin ja muihin julkisesti saatavilla oleviin tietoihin.

| (74) | Jäljempänä esitettävässä analyysissä kaikissa laskelmissa käytetään nimellisiä lukuja (28). |
| --- | --- |

(74)

Jäljempänä esitettävässä analyysissä kaikissa laskelmissa käytetään nimellisiä lukuja (28).

| (75) | Pareton katsauksessa mainittujen viiden vesivoimalaitoksen myyntihinnat olivat 1,66–1,74 Norjan kruunua tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohden. Talousalan konsulttiyrityksen Econ Pöyryn laatimassa raportissa, jossa analysoidaan voimalaitosten myyntiä vuosina 1996–2005, keskimääräinen kauppa-arvo vuonna 2000 näyttää olevan jonkin verran korkeampi, arviolta noin 1,85 Norjan kruunua. Saman raportin mukaan vuonna 1999 saatiin sama arvioitu hinta. Sen vuoksi vertailuhinta näyttää olevan hieman korkeampi kuin Pareton katsauksen hinta. Koska Econ Pöyryn raportissa käytetään korkeampaa keskimääräistä kauppa-arvoa kuin Pareton katsauksessa, valvontaviranomainen käyttää analyysissään vaihteluväliä 1,70–1,80 Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(75)

Pareton katsauksessa mainittujen viiden vesivoimalaitoksen myyntihinnat olivat 1,66–1,74 Norjan kruunua tuotantokapasiteetin kilowattituntia kohden. Talousalan konsulttiyrityksen Econ Pöyryn laatimassa raportissa, jossa analysoidaan voimalaitosten myyntiä vuosina 1996–2005, keskimääräinen kauppa-arvo vuonna 2000 näyttää olevan jonkin verran korkeampi, arviolta noin 1,85 Norjan kruunua. Saman raportin mukaan vuonna 1999 saatiin sama arvioitu hinta. Sen vuoksi vertailuhinta näyttää olevan hieman korkeampi kuin Pareton katsauksen hinta. Koska Econ Pöyryn raportissa käytetään korkeampaa keskimääräistä kauppa-arvoa kuin Pareton katsauksessa, valvontaviranomainen käyttää analyysissään vaihteluväliä 1,70–1,80 Norjan kruunua.

| (76) | Toinen huomioon otettava tekijä on se, miten hintoja on mukautettava verrattaessa pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun myyntiin 50,5 vuodeksi. Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että asianmukainen mukautus on 10–15 prosenttia, joka perustuu 4 prosentin pääomituskertoimeen. Valvontaviranomainen katsoo, että pääomituskertoimen valinta on tiiviisti yhteydessä diskonttokoron valintaan nettonykyarvomallissa. DT:n raportissa käytetty nimellinen verojen jälkeinen diskonttokorko oli 6,8 prosenttia, kun taas AA:n raportissa se oli 7 prosenttia. On myös huomattava, että NVE on käyttänyt 6,5 prosentin korkoa arvioidessaan uusia vesivoimalaitoshankkeita (29). Omakustannuslaskentamallissa käytetään 6 prosentin korkoa (30). Valvontaviranomainen on edellä esitetyn perusteella sitä mieltä, että asianmukainen diskonttokorko ja näin ollen asianmukainen pääomituskorko verrattaessa pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun myyntiin on nimellismääräisesti 6–7 prosenttia verojen jälkeen. Tämän perusteella asianmukainen arvon mukautus pysyvän myynnin ja 50,5 vuoden ajaksi myynnin välillä ei ole Norjan viranomaisten esittämä 10–15 prosenttia vaan lähempänä 4–5 prosenttia. |
| --- | --- |

(76)

Toinen huomioon otettava tekijä on se, miten hintoja on mukautettava verrattaessa pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun myyntiin 50,5 vuodeksi. Norjan viranomaiset ovat väittäneet, että asianmukainen mukautus on 10–15 prosenttia, joka perustuu 4 prosentin pääomituskertoimeen. Valvontaviranomainen katsoo, että pääomituskertoimen valinta on tiiviisti yhteydessä diskonttokoron valintaan nettonykyarvomallissa. DT:n raportissa käytetty nimellinen verojen jälkeinen diskonttokorko oli 6,8 prosenttia, kun taas AA:n raportissa se oli 7 prosenttia. On myös huomattava, että NVE on käyttänyt 6,5 prosentin korkoa arvioidessaan uusia vesivoimalaitoshankkeita (29). Omakustannuslaskentamallissa käytetään 6 prosentin korkoa (30). Valvontaviranomainen on edellä esitetyn perusteella sitä mieltä, että asianmukainen diskonttokorko ja näin ollen asianmukainen pääomituskorko verrattaessa pysyvää myyntiä ajallisesti rajattuun myyntiin on nimellismääräisesti 6–7 prosenttia verojen jälkeen. Tämän perusteella asianmukainen arvon mukautus pysyvän myynnin ja 50,5 vuoden ajaksi myynnin välillä ei ole Norjan viranomaisten esittämä 10–15 prosenttia vaan lähempänä 4–5 prosenttia.

| (77) | Kolmas huomioon otettava tekijä on odotettavissa oleva sähkön tuleva markkinahinta. Kuten edellä on selitetty, tulevien sähkönhintojen ennakointi 50 vuotta eteenpäin tai sitäkin kauemmaksi tulevaisuuteen on erittäin vaikeaa. Edellä kuvailluissa arvonmääritysraporteissa, erityisesti AA:n ja DT:n raporteissa, sähkön markkinahinnan odotettiin nousevan tasaisesti noin 10–20 vuoden ajan, jonka jälkeen hintojen odotettiin pysyvän reaalimääräisesti vakaina (toisin sanoen ainoastaan inflaation mukaista nousua) (31). Tämä osoittaa, että kyseisenä ajankohtana markkinoilla vallitsevan yleisen käsityksen mukaan tulevat sähkönhinnat pysyisivät pitkällä aikavälillä reaalimääräisesti vakaina eivätkä ne enää nousisi (32). Valvontaviranomainen olettaa, että sama epävarmuus tulevista sähkönhinnoista koski kaikkia markkinatoimijoita, myös niitä, jotka ostivat ja myivät voimalaitoksia saman ajanjakson aikana kuin oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön myytiin. Näin ollen ei ole mitään syytä olettaa, että eri markkinatoimijoilla on käytettävissään merkittävästi erilaiset tiedot odotetuista markkinahinnoista. |
| --- | --- |

(77)

Kolmas huomioon otettava tekijä on odotettavissa oleva sähkön tuleva markkinahinta. Kuten edellä on selitetty, tulevien sähkönhintojen ennakointi 50 vuotta eteenpäin tai sitäkin kauemmaksi tulevaisuuteen on erittäin vaikeaa. Edellä kuvailluissa arvonmääritysraporteissa, erityisesti AA:n ja DT:n raporteissa, sähkön markkinahinnan odotettiin nousevan tasaisesti noin 10–20 vuoden ajan, jonka jälkeen hintojen odotettiin pysyvän reaalimääräisesti vakaina (toisin sanoen ainoastaan inflaation mukaista nousua) (31). Tämä osoittaa, että kyseisenä ajankohtana markkinoilla vallitsevan yleisen käsityksen mukaan tulevat sähkönhinnat pysyisivät pitkällä aikavälillä reaalimääräisesti vakaina eivätkä ne enää nousisi (32). Valvontaviranomainen olettaa, että sama epävarmuus tulevista sähkönhinnoista koski kaikkia markkinatoimijoita, myös niitä, jotka ostivat ja myivät voimalaitoksia saman ajanjakson aikana kuin oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön myytiin. Näin ollen ei ole mitään syytä olettaa, että eri markkinatoimijoilla on käytettävissään merkittävästi erilaiset tiedot odotetuista markkinahinnoista.

| (78) | Kun tulojen sijasta tarkastellaan kustannuksia, Norjan viranomaisten esittämä vertailu koskee tilannetta, jossa lähtevät rahavirrat kilowattituntia kohti pysyvän myynnin ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnin tapauksessa eroavat toisistaan 0,05 Norjan kruunulla, sillä odotettavissa oleva käyttöoikeussopimuksen mukainen hinta on noin 0,10 Norjan kruunua ja toimintakustannukset, uudelleeninvestoinnit mukaan lukien, ovat noin 0,05 Norjan kruunua. |
| --- | --- |

(78)

Kun tulojen sijasta tarkastellaan kustannuksia, Norjan viranomaisten esittämä vertailu koskee tilannetta, jossa lähtevät rahavirrat kilowattituntia kohti pysyvän myynnin ja käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnin tapauksessa eroavat toisistaan 0,05 Norjan kruunulla, sillä odotettavissa oleva käyttöoikeussopimuksen mukainen hinta on noin 0,10 Norjan kruunua ja toimintakustannukset, uudelleeninvestoinnit mukaan lukien, ovat noin 0,05 Norjan kruunua.

| (79) | Ministeriön vahvistaman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan osalta Narvikin ja NEAS:n käyttämät konsultit odottivat hintojen pysyvän reaalimääräisesti suhteellisen vakaina eli odotettavissa ei ollut merkittäviä tehokkuusetuja eikä suurta epävakautta kustannuspohjassa. Periaatteessa ministeriön vahvistaman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan odotettiin nousevan inflaation mukaisesti (33). Käytettävissä olevien tietojen perusteella valvontaviranomainen on sitä mieltä, että varovainen sijoittaja olisi tehnyt saman oletuksen. Sen vuoksi valvontaviranomainen olettaa, että omakustannushintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta ei muuttuisi merkittävästi lisäanalyysissa. Nämä kustannukset muodostavat merkityksellisen lähtevän rahavirran laskettaessa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvoa (34). |
| --- | --- |

(79)

Ministeriön vahvistaman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan osalta Narvikin ja NEAS:n käyttämät konsultit odottivat hintojen pysyvän reaalimääräisesti suhteellisen vakaina eli odotettavissa ei ollut merkittäviä tehokkuusetuja eikä suurta epävakautta kustannuspohjassa. Periaatteessa ministeriön vahvistaman käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan odotettiin nousevan inflaation mukaisesti (33). Käytettävissä olevien tietojen perusteella valvontaviranomainen on sitä mieltä, että varovainen sijoittaja olisi tehnyt saman oletuksen. Sen vuoksi valvontaviranomainen olettaa, että omakustannushintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinta ei muuttuisi merkittävästi lisäanalyysissa. Nämä kustannukset muodostavat merkityksellisen lähtevän rahavirran laskettaessa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvoa (34).

| (80) | Koska markkinoilla on useita muuttujia, jotka voivat vaikuttaa käteiskulujen määrään ajan mittaan, 0,05 Norjan kruunun lukua, joka sisältää sekä toiminta- että uudelleeninvestointikustannukset, on arvioitava sen eri osien perusteella. |
| --- | --- |

(80)

Koska markkinoilla on useita muuttujia, jotka voivat vaikuttaa käteiskulujen määrään ajan mittaan, 0,05 Norjan kruunun lukua, joka sisältää sekä toiminta- että uudelleeninvestointikustannukset, on arvioitava sen eri osien perusteella.

| (81) | Ensinnäkin on selvää, että voimalaitoksella on tietty määrä yleisiä toiminta- ja ylläpitokustannuksia. Oletuksena on, että vesivoimalaitoksen toiminta- ja ylläpitokustannukset ovat yleensä suhteellisen alhaiset ja pysyvät 0,02–0,05 Norjan kruunun välillä kilowattituntia kohti (35). Tätä tukevat kustannustiedot, joita käytettiin määritettäessä ministeriön vahvistama hinta. Vuonna 2000 tämän mallin mukainen korvaus toiminta- ja ylläpitokustannuksista oli 0,267 Norjan kruunua kilowattituntia kohti. |
| --- | --- |

(81)

Ensinnäkin on selvää, että voimalaitoksella on tietty määrä yleisiä toiminta- ja ylläpitokustannuksia. Oletuksena on, että vesivoimalaitoksen toiminta- ja ylläpitokustannukset ovat yleensä suhteellisen alhaiset ja pysyvät 0,02–0,05 Norjan kruunun välillä kilowattituntia kohti (35). Tätä tukevat kustannustiedot, joita käytettiin määritettäessä ministeriön vahvistama hinta. Vuonna 2000 tämän mallin mukainen korvaus toiminta- ja ylläpitokustannuksista oli 0,267 Norjan kruunua kilowattituntia kohti.

| (82) | Myös muut lähtevät rahavirrat ovat merkityksellisiä laskettaessa nettonykyarvoa. Ministeriön hintalaskelmassa vuodelta 2000 korvaus veroista oli 0,021 Norjan kruunua. Tietyltä voimalaitokselta todellisuudessa peritty vero riippuu tietysti voitoista, mutta ottaen huomioon, että ministeriön vahvistaman hinnan on tarkoitus edustaa tavanomaisten voimalaitosten keskimääräisiä kustannuksia Norjassa, on kohtuullista olettaa, että verokustannukset ovat noin 0,02 Norjan kruunua kilowattituntia kohti. |
| --- | --- |

(82)

Myös muut lähtevät rahavirrat ovat merkityksellisiä laskettaessa nettonykyarvoa. Ministeriön hintalaskelmassa vuodelta 2000 korvaus veroista oli 0,021 Norjan kruunua. Tietyltä voimalaitokselta todellisuudessa peritty vero riippuu tietysti voitoista, mutta ottaen huomioon, että ministeriön vahvistaman hinnan on tarkoitus edustaa tavanomaisten voimalaitosten keskimääräisiä kustannuksia Norjassa, on kohtuullista olettaa, että verokustannukset ovat noin 0,02 Norjan kruunua kilowattituntia kohti.

| (83) | Viimeisen osan lähteviä rahavirtoja nettonykyarvossa muodostavat uudelleeninvestointikustannukset, jotka riippuvat ratkaisevasti voimalaitoksen uudelleeninvestointitarpeiden ajoituksesta ja suuruudesta. Valvontaviranomaisella on se käsitys, että kirjanpitotarkoituksessa vesivoimalaitoksen taloudellinen käyttöikä on 40 vuotta (36), mutta sen tosiasiallinen käyttöikä voi olla pidempi. Uudelleeninvestointien määrä on monissa tapauksissa merkittävä, ja sen vuoksi käteiskulujen ajoituksella on suuri merkitys laskettaessa nettonykyarvoa, kuten myös Norjan viranomaiset totesivat. Jos uudelleeninvestoinnit tapahtuvat laskentajakson alussa, nettonykyarvo laskee huomattavasti enemmän kuin jos uudelleeninvestoinnit toteutetaan myöhemmin laskentajaksolla. Norjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole toimittaneet valvontaviranomaiselle tietoja niiden vuosina 1999 ja 2000 myytyjen vesivoimalaitosten uudelleeninvestointitarpeista, joita ne käyttävät vertailunsa perustana. Valvontaviranomainen toteaa, että nämä tiedot eivät todennäköisesti ole helposti saatavilla niiden iän ja oletettavasti arkaluonteisen luonteen vuoksi. |
| --- | --- |

(83)

Viimeisen osan lähteviä rahavirtoja nettonykyarvossa muodostavat uudelleeninvestointikustannukset, jotka riippuvat ratkaisevasti voimalaitoksen uudelleeninvestointitarpeiden ajoituksesta ja suuruudesta. Valvontaviranomaisella on se käsitys, että kirjanpitotarkoituksessa vesivoimalaitoksen taloudellinen käyttöikä on 40 vuotta (36), mutta sen tosiasiallinen käyttöikä voi olla pidempi. Uudelleeninvestointien määrä on monissa tapauksissa merkittävä, ja sen vuoksi käteiskulujen ajoituksella on suuri merkitys laskettaessa nettonykyarvoa, kuten myös Norjan viranomaiset totesivat. Jos uudelleeninvestoinnit tapahtuvat laskentajakson alussa, nettonykyarvo laskee huomattavasti enemmän kuin jos uudelleeninvestoinnit toteutetaan myöhemmin laskentajaksolla. Norjan viranomaiset eivät kuitenkaan ole toimittaneet valvontaviranomaiselle tietoja niiden vuosina 1999 ja 2000 myytyjen vesivoimalaitosten uudelleeninvestointitarpeista, joita ne käyttävät vertailunsa perustana. Valvontaviranomainen toteaa, että nämä tiedot eivät todennäköisesti ole helposti saatavilla niiden iän ja oletettavasti arkaluonteisen luonteen vuoksi.

| (84) | Kun kyseisten vesivoimalaitosten hinnat mukautetaan siten, että niissä otetaan huomioon edellä mainitut erot (ajanjakso ja kustannusperusta), Norjan viranomaiset väittävät, että 1,66–1,74 Norjan kruunun hinta kilowattituntia kohti on verrattavissa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hintaan, joka on noin 1,00 Norjan kruunua kilowattituntia kohti (37). Kuten edellä selitettiin, valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan keskimääräinen kauppahinta vuosina 1999 ja 2000 oli hieman korkeampi kuin tämä vaihteluväli (noin 1,85 Norjan kruunua). Sen vuoksi valvontaviranomainen vertaa vaihteluväliä 1,70–1,80 Norjan kruunua kilowattituntia kohti Narvikin saamaan 1,00 Norjan kruunun hintaan. |
| --- | --- |

(84)

Kun kyseisten vesivoimalaitosten hinnat mukautetaan siten, että niissä otetaan huomioon edellä mainitut erot (ajanjakso ja kustannusperusta), Norjan viranomaiset väittävät, että 1,66–1,74 Norjan kruunun hinta kilowattituntia kohti on verrattavissa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hintaan, joka on noin 1,00 Norjan kruunua kilowattituntia kohti (37). Kuten edellä selitettiin, valvontaviranomaisen käytettävissä olevien tietojen mukaan keskimääräinen kauppahinta vuosina 1999 ja 2000 oli hieman korkeampi kuin tämä vaihteluväli (noin 1,85 Norjan kruunua). Sen vuoksi valvontaviranomainen vertaa vaihteluväliä 1,70–1,80 Norjan kruunua kilowattituntia kohti Narvikin saamaan 1,00 Norjan kruunun hintaan.

| (85) | Ensimmäisenä mukautuksena pysyvästä myynnistä saadut hinnat olisi tehtävä vertailukelpoisiksi 50,5 vuoden sopimuksen kanssa. Valvontaviranomainen on käyttänyt 6 prosentin pääomituskerrointa, mikä pienentää pysyvän myynnin arvoja noin 5,5 prosenttia. Sen vuoksi voimalaitosten myynnistä saadut hinnat vaihtelevat välillä 1,61–1,70 Norjan kruunua. Käyttöoikeussopimuksen mukaisten hintojen ja voimalaitoksen toimintakustannusten nettorahavirtojen välisen 0,61–0,70 Norjan kruunun eron kilowattituntia kohti olisi selitettävä ero, jotta markkinataloussijoittajatestin vaatimukset täyttyisivät ja tuki voitaisiin sulkea pois. |
| --- | --- |

(85)

Ensimmäisenä mukautuksena pysyvästä myynnistä saadut hinnat olisi tehtävä vertailukelpoisiksi 50,5 vuoden sopimuksen kanssa. Valvontaviranomainen on käyttänyt 6 prosentin pääomituskerrointa, mikä pienentää pysyvän myynnin arvoja noin 5,5 prosenttia. Sen vuoksi voimalaitosten myynnistä saadut hinnat vaihtelevat välillä 1,61–1,70 Norjan kruunua. Käyttöoikeussopimuksen mukaisten hintojen ja voimalaitoksen toimintakustannusten nettorahavirtojen välisen 0,61–0,70 Norjan kruunun eron kilowattituntia kohti olisi selitettävä ero, jotta markkinataloussijoittajatestin vaatimukset täyttyisivät ja tuki voitaisiin sulkea pois.

| (86) | Kokonaistoimintakustannusten on arvioitu olevan 0,02–0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti lisättynä arviolta 0,02 Norjan kruunulla kilowattituntia kohti veroina, jolloin päästään 0,04–0,07 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti. Lisäksi on otettava huomioon uudelleeninvestoinnit, joiden taloudellinen vaikutus riippuu niiden ajoituksesta ja suuruudesta ja on sen vuoksi vaikea määrittää. |
| --- | --- |

(86)

Kokonaistoimintakustannusten on arvioitu olevan 0,02–0,05 Norjan kruunua kilowattituntia kohti lisättynä arviolta 0,02 Norjan kruunulla kilowattituntia kohti veroina, jolloin päästään 0,04–0,07 Norjan kruunuun kilowattituntia kohti. Lisäksi on otettava huomioon uudelleeninvestoinnit, joiden taloudellinen vaikutus riippuu niiden ajoituksesta ja suuruudesta ja on sen vuoksi vaikea määrittää.

| (87) | Tämän huomioon ottaen valvontaviranomainen on tehnyt herkkyysanalyysin, joka koskee käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön (128 gigawattituntia) (38) myyntiä 50,5 vuoden ajan. Valvontaviranomainen on testannut kustannusten ja diskonttokorkojen eri yhdistelmiä, joissa nimelliset verojen jälkeiset diskonttokorot vaihtelevat 5,5 prosentista 7,5 prosenttiin ja kokonaistoimintakustannukset ovat 0,05–0,09 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi.











  Herkkyys-
  analyysi | Diskonttokorko |
| --- | --- | --- |
| 5,5 % | 6 % | 6,5 % | 7 % | 7,5 % |
| Toimintakustannukset | 0,05 | 1,60 | 1,46 | 1,34 | 1,23 | 1,14 |
| 0,06 | 1,34 | 1,23 | 1,12 | 1,04 | 0,96 |
| 0,07 | 1,09 | 0,99 | 0,91 | 0,84 | 0,78 |
| 0,08 | 0,83 | 0,76 | 0,70 | 0,64 | 0,59 |
| 0,09 | 0,58 | 0,53 | 0,48 | 0,45 | 0,41 |

(87)

Tämän huomioon ottaen valvontaviranomainen on tehnyt herkkyysanalyysin, joka koskee käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön (128 gigawattituntia) (38) myyntiä 50,5 vuoden ajan. Valvontaviranomainen on testannut kustannusten ja diskonttokorkojen eri yhdistelmiä, joissa nimelliset verojen jälkeiset diskonttokorot vaihtelevat 5,5 prosentista 7,5 prosenttiin ja kokonaistoimintakustannukset ovat 0,05–0,09 Norjan kruunua kilowattituntia kohti, kuten seuraavasta taulukosta käy ilmi.

Herkkyys-

analyysi

Diskonttokorko

5,5 %

6 %

6,5 %

7 %

7,5 %

Toimintakustannukset

0,05

1,60

1,46

1,34

1,23

1,14

0,06

1,34

1,23

1,12

1,04

0,96

0,07

1,09

0,99

0,91

0,84

0,78

0,08

0,83

0,76

0,70

0,64

0,59

0,09

0,58

0,53

0,48

0,45

0,41

| (88) | Kun toimintakustannukset ovat 0,09 Norjan kruunua ja diskonttokorko on 5,5–7,5 prosenttia tai kun toimintakustannukset ovat 0,08 Norjan kruunua ja diskonttokorko vähintään 7,5 prosenttia, tulokset jäävät alle 0,61–0,70 Norjan kruunun vaihteluvälin. Näissä skenaarioissa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan ja toimintakustannusten välinen ero on niin pieni, että eron nettonykyarvo ei selitä vesivoimalaitosten pysyvässä myynnissä saatujen korkeampien hintojen eroa. Tämä koskee kuitenkin ainoastaan tilanteita, joissa toimintakustannukset, uudelleeninvestointikustannukset mukaan lukien, ovat 60–80 prosenttia korkeammat kuin Norjan viranomaisten esittämät kustannusarviot. |
| --- | --- |

(88)

Kun toimintakustannukset ovat 0,09 Norjan kruunua ja diskonttokorko on 5,5–7,5 prosenttia tai kun toimintakustannukset ovat 0,08 Norjan kruunua ja diskonttokorko vähintään 7,5 prosenttia, tulokset jäävät alle 0,61–0,70 Norjan kruunun vaihteluvälin. Näissä skenaarioissa käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnan ja toimintakustannusten välinen ero on niin pieni, että eron nettonykyarvo ei selitä vesivoimalaitosten pysyvässä myynnissä saatujen korkeampien hintojen eroa. Tämä koskee kuitenkin ainoastaan tilanteita, joissa toimintakustannukset, uudelleeninvestointikustannukset mukaan lukien, ovat 60–80 prosenttia korkeammat kuin Norjan viranomaisten esittämät kustannusarviot.

3.   Tiivistelmä ja päätelmät

| (89) | Valvontaviranomainen on arvioinut Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella, antoiko Narvikin NEAS:n kanssa tekemä sopimus etua jälkimmäiselle. Valvontaviranomainen on todennut, että esitetyillä neljällä asiantuntija-arviolla ei ole suurta merkitystä. Sähkönhintojen kehitykseen liittyy pitemmällä aikavälillä useita epävarmuustekijöitä. Pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset ilman hinnantarkistuslausekkeita ovat epätavallisia. |
| --- | --- |

(89)

Valvontaviranomainen on arvioinut Norjan viranomaisten toimittamien tietojen perusteella, antoiko Narvikin NEAS:n kanssa tekemä sopimus etua jälkimmäiselle. Valvontaviranomainen on todennut, että esitetyillä neljällä asiantuntija-arviolla ei ole suurta merkitystä. Sähkönhintojen kehitykseen liittyy pitemmällä aikavälillä useita epävarmuustekijöitä. Pitkäaikaiset sähkönhankintasopimukset ilman hinnantarkistuslausekkeita ovat epätavallisia.

| (90) | Ei ole myöskään ilmeistä, että voimalaitosten myyntiä voidaan sellaisenaan verrata käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myyntiin, koska pysyvä myynti on lopullinen ratkaisu, jonka osalta on arvioitava ajallisesti rajoittamatonta tai tulevaa arvoa koskeva riski. Näin ei ole käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä, jonka yhteydessä sopimuksen optimaalinen pituus voi riskin ja arvon kannalta olla erilainen. |
| --- | --- |

(90)

Ei ole myöskään ilmeistä, että voimalaitosten myyntiä voidaan sellaisenaan verrata käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myyntiin, koska pysyvä myynti on lopullinen ratkaisu, jonka osalta on arvioitava ajallisesti rajoittamatonta tai tulevaa arvoa koskeva riski. Näin ei ole käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä, jonka yhteydessä sopimuksen optimaalinen pituus voi riskin ja arvon kannalta olla erilainen.

| (91) | Valvontaviranomainen on kuitenkin ottanut huomioon tapauksen erityisolosuhteet, kuten sen, että Narvik kärsi tappioita käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä juuri ennen 50,5 vuoden pituisen sopimuksen tekemistä NEAS:n kanssa, ja sen, että kunta tarvitsi likviditeettiä voidakseen maksaa velkansa ja tehdä suunnitellut investoinnit NEAS:ään. |
| --- | --- |

(91)

Valvontaviranomainen on kuitenkin ottanut huomioon tapauksen erityisolosuhteet, kuten sen, että Narvik kärsi tappioita käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön myynnissä juuri ennen 50,5 vuoden pituisen sopimuksen tekemistä NEAS:n kanssa, ja sen, että kunta tarvitsi likviditeettiä voidakseen maksaa velkansa ja tehdä suunnitellut investoinnit NEAS:ään.

| (92) | Näiden erityisolosuhteiden vuoksi valvontaviranomainen hyväksyy perustelun, jonka mukaan kyseistä liiketoimea voidaan erittäin pitkästä kestostaan ja sähkön tulevien hintojen epävarmuudesta huolimatta verrata vesivoimalaitosten myyntiin vuosina 1999 ja 2000. Näin ollen valvontaviranomainen hyväksyy tässä nimenomaisessa tapauksessa, että myytyjen vesivoimalaitosten hinnat ovat asianmukainen vertailukohta markkinahinnalle myytäessä oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön pitkäksi aikaa. Norjan viranomaisten valvontaviranomaiselle esittämän näytön ja asian kannalta merkityksellisiä eroja koskevien selitysten perusteella vaikuttaa siltä, että Narvikin saamaa hintaa voidaan verrata voimalaitosten myyntihintoihin vuosina 1999 ja 2000. |
| --- | --- |

(92)

Näiden erityisolosuhteiden vuoksi valvontaviranomainen hyväksyy perustelun, jonka mukaan kyseistä liiketoimea voidaan erittäin pitkästä kestostaan ja sähkön tulevien hintojen epävarmuudesta huolimatta verrata vesivoimalaitosten myyntiin vuosina 1999 ja 2000. Näin ollen valvontaviranomainen hyväksyy tässä nimenomaisessa tapauksessa, että myytyjen vesivoimalaitosten hinnat ovat asianmukainen vertailukohta markkinahinnalle myytäessä oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön pitkäksi aikaa. Norjan viranomaisten valvontaviranomaiselle esittämän näytön ja asian kannalta merkityksellisiä eroja koskevien selitysten perusteella vaikuttaa siltä, että Narvikin saamaa hintaa voidaan verrata voimalaitosten myyntihintoihin vuosina 1999 ja 2000.

| (93) | Näiden tietojen perusteella valvontaviranomainen on kaiken kaikkiaan tullut siihen tulokseen, että tehdessään NEAS:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan Narvik myy oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle, Narvik käytti harkintavaltaansa markkinataloussijoittajan tavoin. |
| --- | --- |

(93)

Näiden tietojen perusteella valvontaviranomainen on kaiken kaikkiaan tullut siihen tulokseen, että tehdessään NEAS:n kanssa sopimuksen, jonka mukaan Narvik myy oikeutensa käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön NEAS:lle, Narvik käytti harkintavaltaansa markkinataloussijoittajan tavoin.

| (94) | Sen vuoksi sopimuksen ei voida katsoa antavan etua NEAS:lle ja näin ollen siihen ei sisälly ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea, |
| --- | --- |

(94)

Sen vuoksi sopimuksen ei voida katsoa antavan etua NEAS:lle ja näin ollen siihen ei sisälly ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Kauppaan, jolla Narvikin kunnan oikeus käyttöoikeussopimuksen mukaiseen sähköön myytiin Narvik Energi AS:lle, ei sisälly ETA-sopimuksen 61 artiklassa tarkoitettua valtiontukea.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

3 artikla

Ainoastaan päätöksen englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 19 päivänä kesäkuuta 2013.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Oda Helen SLETNES

Puheenjohtaja

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Kollegion jäsen

---

(1)  Julkaistu EUVL:ssä C 121, 26.4.2012, s. 25, ja ETA-täydennysosassa N:o 23, 26.4.2012, s. 1.

1

(2)  Tapahtuma nro 504391.

2

(3)  Tapahtuma nro 519710.

3

(4)  Tapahtumat nro 532247–532256.

4

(5)  Tapahtuma nro 626050.

5

(6)  Ks. alaviite 1.

6

(7)  Tapahtuma nro 635920.

7

(8)  Tapahtuma nro 639486.

8

(9)  Tapahtumat nro 655297–655305.

9

(10)  1917.12.14 nr 16 Lov om erverv av vannfall mv. (industrikonsesjonsloven) (teollisuuden lupamenettelyjä koskeva laki).

10

(11)  1917.12.14 nr 17 Lov om vassdragsreguleringer (vassdragsreguleringsloven) (vesiputouksien sääntelyä koskeva laki).

11

(12)  Teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain 2 §:n 12 momentin 1 kohta.

12

(13)  Teollisuuden lupamenettelyjä koskevan lain 2 §:n 12 momentin 7 kohta.

13

(14)  Näyttää siltä, että DS1-, DS2- ja DT-raportit kattavat ministeriön vahvistamaan hintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön, jonka Taraldsvik, Sildvik, Skjomen, Båtsvann ja Norddalen tuottavat. Vaikka DS2-raportissa ei mainita selkeästi arvioidun käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön määrää, mikään ei osoita, että se ei kattaisi samaa määrää kuin DS1-raportti. AA:n raportti kattaa samojen voimalaitosten tuotannon lukuun ottamatta Taraldsvikiä.

14

(15)  Perusskenaariossa arvo 87,7 miljoonaa Norjan kruunua.

15

(16)  EYVL L 137, 8.6.2000, s. 28.

16

(17)  1997.6.13 nr 44 Lov om aksjeselskaper (aksjeloven) (osakeyhtiölaki).

17

(18)  Asia C-39/94, SFEI v. La Poste, tuomio 11.7.1996, Kok., s. I-3547, 60 kohta.

18

(19)  Markkinataloussijoittajaa koskevaa periaatetta kuvataan tarkemmin valvontaviranomaisen suuntaviivoissa valtiontukisääntöjen soveltamisesta julkisiin teollisuusyrityksiin (EYVL L 274, 26.10.2000, s. 29).

19

(20)  Vrt. valvontaviranomaisen suuntaviivat valtiontukisuuntaviivojen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen (ei vielä julkaistu EUVL:ssä, saatavilla valvontaviranomaisen verkkosivuilla seuraavassa osoitteessa:. http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/), 68 kohta.

20

(21)  Sovittu 120 miljoonan Norjan kruunun ostohinta 116,3 gigawattitunnille ministeriön vahvistamaan hintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä on sama kuin DT:n raportissa esitetyn nettonykyarvon arvioidun vaihteluvälin (110–130 miljoonaa Norjan kruunua) ja DS2-raportissa esitetyn vaihteluvälin (100–140 miljoonaa Norjan kruunua) keskiarvo. Lisäksi hinta on suurempi kuin DS1-raportissa esitetyn vaihteluvälin (80–145 miljoonaa Norjan kruunua) keskiarvo ja se ylittää AA:n raportissa esitetyn vaihteluvälin (71,4–117,4 miljoonaa Norjan kruunua 115,3 gigawattitunnille ministeriön vahvistamaan hintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä).

21

(22)  Suuntaviivojen edellytykset täyttävää riippumatonta asiantuntija-arviota ei voida aina pitää todellisena osoituksena kiinteistön tai rakennuksen markkinahinnasta, ks. valvontaviranomaisen päätös N:o 157/12/KOL, Oppdalin kunnan toteuttamasta tontin gnr 271/8 myynnistä (EUVL L 350, 9.5.2012, s. 109), II jakson 6.2 kohta.

22

(23)  Lisäksi valvontaviranomainen toteaa, että neljässä raportissa ei arvioida arvoa 11,3 gigawattitunnille omakustannushintaan myytyä käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä. Valvontaviranomaiselle ei myöskään ole toimitettu riippumattoman asiantuntijan arviota tämän käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön arvosta. Norjan viranomaiset ovat ainoastaan selittäneet, että Narvikin ja NEAS:n välisissä neuvotteluissa sovittiin tämän käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön hinnaksi 6 miljoonaa Norjan kruunua. Näissä olosuhteissa valvontaviranomainen ei voi arvioida omakustannushintaan myydyn käyttöoikeussopimuksen mukaisen sähkön 11,3 gigawattitunnin määrän myyntiä suuntaviivojen periaatteiden mukaisesti. Lisäksi AA ei ota huomioon Taraldsvikin sähköntuotannon (1 GWh) arvoa.

23

(24)  Yhdistetyt asiat T-80/06 ja T-182/09, Budapesti Erőmű Zrt v. komissio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 65–69 kohta.

24

Budapesti Erőmű Zrt v. komissio

(25)  Yhdistetyt asiat T-80/06 ja T-182/09, Budapesti Erőmű Zrt v. komissio, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 68–69 kohta.

25

Budapesti Erőmű Zrt v. komissio

(26)  Ks. komission päätös asiassa C 41/05 Unkarin pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta (EUVL L 200, 27.8.2009, s. 53), johdanto-osan 200 kappale.

26

Unkarin pitkäaikaisten sähkönhankintasopimusten yhteydessä myöntämästä valtiontuesta

(27)  Pääomituskertoimen ollessa 4 prosenttia arvon alentuminen olisi käytännössä noin 14 prosenttia.

27

(28)  Nimellinen arvo viittaa taloudelliseen arvoon ilmaistuna valuuttayksikköinä tiettynä vuonna. Sen sijaan reaaliarvossa nimellisarvoa mukautetaan yleisen hintatason hinnanmuutosten vaikutusten (inflaatio) poistamiseksi.

28

(29)  NVE:n käsikirja nro 1 vuodelta 2007, Kostnader ved produksjon av kraft og varme, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.nve.no/Global/Konsesjoner/Fjernvarme/handbok1-07.pdf

29

Kostnader ved produksjon av kraft og varme

(30)  Luku on peräisin seuraavasta kirjasta: Thor Falkanger ja Kjell Haagensen, Vassdrags- og energirett 2002, sivu 349.

30

Vassdrags- og energirett

(31)  Ks. AA:n raportti ja siinä mainitut lukuisat raportit.

31

(32)  Ks. esimerkiksi Frode Kjærland, Norsk vannkraft – ”arvesølv solgt på billigsalg”?, 2009, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.magma.no/norsk-vannkraft-arvesoelv-solgt-paa-billigsalg

32

Norsk vannkraft – ”arvesølv solgt på billigsalg”?

(33)  Ks. DT:n raportin 4.3.1 kohta.

33

(34)  Syöttökustannusten lisäksi, jotka kuitenkin ovat samat voimalaitoksen myyntiskenaariossa ja voidaan sen vuoksi jättää ottamatta huomioon arvioinnissa.

34

(35)  NVE:n käsikirja nro 1 vuodelta 2007, 4.2.3 jakso, ja Sweco Grønerin raportti nro 154650-2007.1, johon viitataan asiakirjassa Ot.prp. nr. 107 (2008-2009), 4.4 jakso, taulukko 4.2, saatavilla seuraavassa osoitteessa: http://www.regjeringen.no/nn/dep/oed/dokument/proposisjonar-ogmeldingar/odelstingsproposisjonar/-2008-2009/otprp-nr-107-2008-2009-/4/4.html?id=569864

35

(36)  NVE:n käsikirja nro 1 vuodelta 2007, 4.2.2 jakso, viite 2.2.

36

(37)  Eli 126 miljoonan Norjan kruunun myyntihinta jaettuna 128 gigawattitunnilla käyttöoikeussopimuksen mukaista sähköä vuodessa.

37

(38)  Valvontaviranomainen on käyttänyt 0,10 Norjan kruunua ministeriön vahvistamana hintana ja yksinkertaisuuden vuoksi 0,15 Norjan kruunua omakustannushintana, ks. edellä johdanto-osan (14) kappale.

38

---