# Den Europæiske Unions L 343/2013

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2013.343.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 343 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 56. årgang19. december 2013 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2013.343.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 343

Dansk udgave

Retsforskrifter

56. årgang19. december 2013

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1359/2013/EU af 17. december 2013 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på præcisering af bestemmelserne om det tidsmæssige forløb for auktioner med kvoter for drivhusgasemissioner (
  1
  ) | 1 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

AFGØRELSER

*

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1359/2013/EU af 17. december 2013 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på præcisering af bestemmelserne om det tidsmæssige forløb for auktioner med kvoter for drivhusgasemissioner (
  1
  )

1

1

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets forordning (EU) nr. 1360/2013 af 2. december 2013 om fastsættelse af produktionsafgifter i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06, den koefficient, som kræves for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 til 2004/05, og det beløb, som sukkerproducenterne skal betale sukkerroesælgere som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der skal opkræves for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06 | 2 |
| | * | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1361/2013 af 17. december 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran | 7 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1362/2013 af 11. december 2013 om metoder til sensorisk test af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød med henblik på tariferingen heraf i den kombinerede nomenklatur | 9 |
| | * | Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1363/2013 af 12. december 2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om fødevareinformation til forbrugerne for så vidt angår definitionen af industrielt fremstillede nanomaterialer (
  1
  ) | 26 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1364/2013 af 17. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 889/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 for så vidt angår anvendelsen af ikke-økologisk opdrættet yngel af akvakulturdyr og ikke-økologisk yngel af toskallede skaldyr i økologisk akvakultur | 29 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1365/2013 af 18. december 2013 om godkendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning og til hønniker (indehaver af godkendelsen er Kerry Ingredients and Flavours) (
  1
  ) | 31 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1366/2013 af 18. december 2013 om undtagelser fra oprindelsesreglerne i bilag II til aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side, der gælder for kontingenter for visse produkter fra Guatemala | 34 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1367/2013 af 18. december 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 38 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2013/772/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 17. december 2013 om udnævnelse af fem medlemmer af Revisionsretten | 40 |
| | | 2013/773/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 17. december 2013 om beskikkelse af et tysk medlem af Regionsudvalget | 41 |
| | | 2013/774/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 17. december 2013 om godkendelse af begrænsninger af godkendelser af biocidholdige produkter, der indeholder bromadiolon, meddelt af Tyskland i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF
  (meddelt under nummer C(2013) 9030) | 42 |
| | | 2013/775/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 17. december 2013 om EU-tilskud til aktioner af hastende karakter til bekæmpelse af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013
  (meddelt under nummer C(2013) 9084) | 44 |
| | | 2013/776/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 18. december 2013 om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur og om ophævelse af afgørelse 2009/336/EF | 46 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Rådets forordning (EU) nr. 1360/2013 af 2. december 2013 om fastsættelse af produktionsafgifter i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06, den koefficient, som kræves for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 til 2004/05, og det beløb, som sukkerproducenterne skal betale sukkerroesælgere som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der skal opkræves for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06

2

*

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1361/2013 af 17. december 2013 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran

7

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1362/2013 af 11. december 2013 om metoder til sensorisk test af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød med henblik på tariferingen heraf i den kombinerede nomenklatur

9

*

Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1363/2013 af 12. december 2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om fødevareinformation til forbrugerne for så vidt angår definitionen af industrielt fremstillede nanomaterialer (
  1
  )

1

26

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1364/2013 af 17. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 889/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 for så vidt angår anvendelsen af ikke-økologisk opdrættet yngel af akvakulturdyr og ikke-økologisk yngel af toskallede skaldyr i økologisk akvakultur

29

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1365/2013 af 18. december 2013 om godkendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning og til hønniker (indehaver af godkendelsen er Kerry Ingredients and Flavours) (
  1
  )

Saccharomyces cerevisiae

Aspergillus niger

1

31

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1366/2013 af 18. december 2013 om undtagelser fra oprindelsesreglerne i bilag II til aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side, der gælder for kontingenter for visse produkter fra Guatemala

34

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1367/2013 af 18. december 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

38

AFGØRELSER

2013/772/EU

*

Rådets afgørelse af 17. december 2013 om udnævnelse af fem medlemmer af Revisionsretten

40

2013/773/EU

*

Rådets afgørelse af 17. december 2013 om beskikkelse af et tysk medlem af Regionsudvalget

41

2013/774/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 17. december 2013 om godkendelse af begrænsninger af godkendelser af biocidholdige produkter, der indeholder bromadiolon, meddelt af Tyskland i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF
  (meddelt under nummer C(2013) 9030)

(meddelt under nummer C(2013) 9030)

42

2013/775/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 17. december 2013 om EU-tilskud til aktioner af hastende karakter til bekæmpelse af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013
  (meddelt under nummer C(2013) 9084)

(meddelt under nummer C(2013) 9084)

44

2013/776/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 18. december 2013 om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur og om ophævelse af afgørelse 2009/336/EF

46

| | | III   Andre retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 28/13/KOL af 30. januar 2013 om 88. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved indføjelse af et nyt kapitel om statsstøtte til kortfristet eksportkreditforsikring | 54 |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 258/13/KOL af 19. juni 2013 om afslutning af den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende salget af Narvik kommunes ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS (NEAS) (Norge) | 63 |

III   Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 28/13/KOL af 30. januar 2013 om 88. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved indføjelse af et nyt kapitel om statsstøtte til kortfristet eksportkreditforsikring

54

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 258/13/KOL af 19. juni 2013 om afslutning af den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende salget af Narvik kommunes ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS (NEAS) (Norge)

63

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

AFGØRELSER

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1359/2013/EU

af 17. december 2013

om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på præcisering af bestemmelserne om det tidsmæssige forløb for auktioner med kvoter for drivhusgasemissioner

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Artikel 10, stk. 4, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (3) præciserer ikke, hvordan de mængder af drivhusgasemissionskvoter, der skal auktioneres, skal fordeles over handelsperioden. |
| --- | --- |

(1)

Artikel 10, stk. 4, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (3) præciserer ikke, hvordan de mængder af drivhusgasemissionskvoter, der skal auktioneres, skal fordeles over handelsperioden.

| (2) | Af hensyn til retssikkerheden og forudsigeligheden på markedet bør det præciseres, at Kommissionen, for at sikre et velfungerende marked, er beføjet til under særlige omstændigheder at tilpasse auktionstidsplanen i henhold til artikel 10, stk. 4, i direktiv 2003/87/EF. |
| --- | --- |

(2)

Af hensyn til retssikkerheden og forudsigeligheden på markedet bør det præciseres, at Kommissionen, for at sikre et velfungerende marked, er beføjet til under særlige omstændigheder at tilpasse auktionstidsplanen i henhold til artikel 10, stk. 4, i direktiv 2003/87/EF.

| (3) | Direktiv 2003/87/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(3)

Direktiv 2003/87/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I artikel 10, stk. 4, første afsnit, i direktiv 2003/87/EF indsættes følgende punktummer:

»Hvis en vurdering for de enkelte industrisektorers vedkommende viser, at der ikke kan forventes nogen betydelig indvirkning på sektorer eller delsektorer, der er udsat for en betydelig risiko af kulstoflækage, kan Kommissionen under særlige omstændigheder tilpasse tidsplanen for den i artikel 13, stk. 1, omhandlede periode, der begynder den 1. januar 2013, for at sikre et velfungerende marked. Kommissionen foretager ikke flere end én sådan tilpasning for et antal på maksimalt 900 millioner kvoter.«.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  EUT C 11, af 15.1.2013, s. 87.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 10.12.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 16.12.2013.

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).

3

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/2 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/2

---

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1360/2013

af 2. december 2013

om fastsættelse af produktionsafgifter i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06, den koefficient, som kræves for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 til 2004/05, og det beløb, som sukkerproducenterne skal betale sukkerroesælgere som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der skal opkræves for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (1), særlig artikel 15, stk. 8, første led, artikel 16, stk. 5, og artikel 18, stk. 5, gav Kommissionen beføjelse til at vedtage detaljerede regler om afgiftsbeløbet for basisproduktionen og B-afgiftsbeløbet, der skal opkræves af kvoteindehavere, der virker inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker, koefficienten for beregningen af en tillægsafgift, og den hele eller delvise tilbagebetaling af afgifterne fra sukkerroesælgere. |
| --- | --- |

(1)

Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 (1), særlig artikel 15, stk. 8, første led, artikel 16, stk. 5, og artikel 18, stk. 5, gav Kommissionen beføjelse til at vedtage detaljerede regler om afgiftsbeløbet for basisproduktionen og B-afgiftsbeløbet, der skal opkræves af kvoteindehavere, der virker inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker, koefficienten for beregningen af en tillægsafgift, og den hele eller delvise tilbagebetaling af afgifterne fra sukkerroesælgere.

| (2) | Kommissionen fastsatte produktionsafgifterne for produktionsårene 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) og 2005/06 (6). |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen fastsatte produktionsafgifterne for produktionsårene 2001/02 (2), 2002/03 (3), 2003/04 (4), 2004/05 (5) og 2005/06 (6).

| (3) | Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 fastsatte, at når et afgiftsbeløb for basisproduktionen er mindre end det i artikel 15, stk. 3, omhandlede maksimumsbeløb, eller når B-afgiftsbeløbet som omhandlet i nævnte artikel er mindre end det i artikel 15, stk. 4, omhandlede maksimumsbeløb i nævnte forordning, eventuelt justeret i henhold til artikel 15, stk. 5, skulle sukkerproducenterne betale 60 % af forskellen mellem det pågældende maksimale afgiftsbeløb og den afgift, der skal opkræves, tilbage til sælgerne af sukkerroer. |
| --- | --- |

(3)

Artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 fastsatte, at når et afgiftsbeløb for basisproduktionen er mindre end det i artikel 15, stk. 3, omhandlede maksimumsbeløb, eller når B-afgiftsbeløbet som omhandlet i nævnte artikel er mindre end det i artikel 15, stk. 4, omhandlede maksimumsbeløb i nævnte forordning, eventuelt justeret i henhold til artikel 15, stk. 5, skulle sukkerproducenterne betale 60 % af forskellen mellem det pågældende maksimale afgiftsbeløb og den afgift, der skal opkræves, tilbage til sælgerne af sukkerroer.

| (4) | I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 (7) er det beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem det maksimale afgiftsbeløb for basisafgiften og B-afgiften, og den afgift, der blev opkrævet, fastsat for produktionsårene 2002/03 (8), 2003/04 (9) og 2005/06 (10). |
| --- | --- |

(4)

I overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 (7) er det beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem det maksimale afgiftsbeløb for basisafgiften og B-afgiften, og den afgift, der blev opkrævet, fastsat for produktionsårene 2002/03 (8), 2003/04 (9) og 2005/06 (10).

| (5) | I forbindelse med reformen af den fælles markedsordning for sukker har Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (11) ophævet og erstattet forordning (EF) nr. 1260/2001 fra og med produktionsåret 2006/07. Forordning (EF) nr. 318/2006, som efterfølgende blev ophævet og indarbejdet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (12), erstattede den variable ordning med selvfinansiering gennem sukkersektorens produktionsafgifter og ordningen med produktionskvoter med en ny produktionsafgift, hvis formål er at bidrage til finansieringen af udgifter i sukkersektoren under den fælles markedsordning for sukker. |
| --- | --- |

(5)

I forbindelse med reformen af den fælles markedsordning for sukker har Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (11) ophævet og erstattet forordning (EF) nr. 1260/2001 fra og med produktionsåret 2006/07. Forordning (EF) nr. 318/2006, som efterfølgende blev ophævet og indarbejdet i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (12), erstattede den variable ordning med selvfinansiering gennem sukkersektorens produktionsafgifter og ordningen med produktionskvoter med en ny produktionsafgift, hvis formål er at bidrage til finansieringen af udgifter i sukkersektoren under den fælles markedsordning for sukker.

| (6) | Den 8. maj 2008 erklærede Domstolen i de forenede sager C-5/06 og C-23/06 – C-36/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 (13) og (EF) nr. 1775/2004 (14) for ugyldig. Domstolen fastslog i sin dom, at alle mængder sukker i produkter, der eksporteres, uanset om der rent faktisk blev betalt eksportrestitutioner, skulle tages i betragtning ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen. |
| --- | --- |

(6)

Den 8. maj 2008 erklærede Domstolen i de forenede sager C-5/06 og C-23/06 – C-36/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 (13) og (EF) nr. 1775/2004 (14) for ugyldig. Domstolen fastslog i sin dom, at alle mængder sukker i produkter, der eksporteres, uanset om der rent faktisk blev betalt eksportrestitutioner, skulle tages i betragtning ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen.

| (7) | Domstolen erklærede også i de forenede sager C-175/07 – C-184/07 og i sagerne C-466/06 og C-200/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 (15) for ugyldig. |
| --- | --- |

(7)

Domstolen erklærede også i de forenede sager C-175/07 – C-184/07 og i sagerne C-466/06 og C-200/06 Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 (15) for ugyldig.

| (8) | For at efterkomme Domstolens afgørelser vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1193/2009 (16). |
| --- | --- |

(8)

For at efterkomme Domstolens afgørelser vedtog Kommissionen forordning (EF) nr. 1193/2009 (16).

| (9) | Den 29. september 2011 afsagde Domstolen dom i sag T-4/06, hvori den anførte, at der ikke var noget retsgrundlag for en differentieret koefficient for tillægsafgiften i sukkersektoren, og annullerede artikel 2 i forordning (EF) nr. 1686/2005 som ændret ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 1193/2009. |
| --- | --- |

(9)

Den 29. september 2011 afsagde Domstolen dom i sag T-4/06, hvori den anførte, at der ikke var noget retsgrundlag for en differentieret koefficient for tillægsafgiften i sukkersektoren, og annullerede artikel 2 i forordning (EF) nr. 1686/2005 som ændret ved artikel 3 i forordning (EF) nr. 1193/2009.

| (10) | Den 27. september 2012 erklærede Domstolen i de forenede sager C-113/10, C-147/10 og C-234/10 forordning (EF) nr. 1193/2009 for ugyldig, idet den anførte, at ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen skulle artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 fortolkes således, at det samlede restitutionsbeløb omfatter det samlede eksportrestitutionsbeløb, der rent faktisk blev betalt. |
| --- | --- |

(10)

Den 27. september 2012 erklærede Domstolen i de forenede sager C-113/10, C-147/10 og C-234/10 forordning (EF) nr. 1193/2009 for ugyldig, idet den anførte, at ved beregningen af det anslåede gennemsnitlige tab pr. ton af varen skulle artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 fortolkes således, at det samlede restitutionsbeløb omfatter det samlede eksportrestitutionsbeløb, der rent faktisk blev betalt.

| (11) | Afgifter i sukkersektoren bør følgelig fastsættes på det relevante niveau. For eksport defineret i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002, bør det »gennemsnitlige tab« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 beregnes ved at dividere de faktisk udbetalte restitutioner, som er udbetalt af de eksporterede mængder, uanset om restitutionen er blevet betalt eller ej. Det »overskud, der kan udføres« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1260/2001 bør også beregnes på grundlag af al eksport, uanset om der er udbetalt restitution eller ej. |
| --- | --- |

(11)

Afgifter i sukkersektoren bør følgelig fastsættes på det relevante niveau. For eksport defineret i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002, bør det »gennemsnitlige tab« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 beregnes ved at dividere de faktisk udbetalte restitutioner, som er udbetalt af de eksporterede mængder, uanset om restitutionen er blevet betalt eller ej. Det »overskud, der kan udføres« som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1260/2001 bør også beregnes på grundlag af al eksport, uanset om der er udbetalt restitution eller ej.

| (12) | I betragtning af at den metode, som blev anvendt til at beregne afgifterne for produktionsåret 2001/02, var den samme som den, Domstolen havde erklæret for ugyldig, bør produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for produktionsåret 2001/02 ligeledes justeres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(12)

I betragtning af at den metode, som blev anvendt til at beregne afgifterne for produktionsåret 2001/02, var den samme som den, Domstolen havde erklæret for ugyldig, bør produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for produktionsåret 2001/02 ligeledes justeres i overensstemmelse hermed.

| (13) | Det følger af Domstolens dom, at de justerede afgifter bør anvendes fra samme datoer som de afgifter, der blev erklæret for ugyldige. |
| --- | --- |

(13)

Det følger af Domstolens dom, at de justerede afgifter bør anvendes fra samme datoer som de afgifter, der blev erklæret for ugyldige.

| (14) | Som følge af fastsættelsen af sukkerafgifter i henhold til metoden, der er omhandlet i betragtning 11, bør også de beløb, sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der blev opkrævet, for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, fastsættes på ny og bør gælde med tilbagevirkende kraft. |
| --- | --- |

(14)

Som følge af fastsættelsen af sukkerafgifter i henhold til metoden, der er omhandlet i betragtning 11, bør også de beløb, sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer som følge af forskellen mellem den maksimale afgift og den afgift, der blev opkrævet, for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, fastsættes på ny og bør gælde med tilbagevirkende kraft.

| (15) | For produktionsåret 2001/02 beløber de samlede udækkede tab, som er beregnet efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 14 123 937 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed og bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår. |
| --- | --- |

(15)

For produktionsåret 2001/02 beløber de samlede udækkede tab, som er beregnet efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 14 123 937 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes i overensstemmelse hermed og bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår.

| (16) | For produktionsåret 2002/03 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 16,371 % for B-afgiften, som bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår. |
| --- | --- |

(16)

For produktionsåret 2002/03 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 16,371 % for B-afgiften, som bør gælde med tilbagevirkende kraft for det pågældende produktionsår. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.

| (17) | Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1440/2002 (17) fastsattes det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2002/03 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgiften, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 16,371 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001. |
| --- | --- |

(17)

Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1440/2002 (17) fastsattes det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2002/03 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgiften, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 16,371 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.

| (18) | For produktionsåret 2003/04 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår. |
| --- | --- |

(18)

For produktionsåret 2003/04 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 2 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften og B-afgiften. Der er derfor ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, som er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.

| (19) | Forordning (EF) nr. 1440/2002 fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2003/04 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 17,259 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001. |
| --- | --- |

(19)

Forordning (EF) nr. 1440/2002 fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2003/04 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. B-afgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er dog 17,259 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Denne forskel betyder, at det beløb, der skal betales af sukkerproducenter til sælgere af sukkerroer, fastsættes pr. ton sukkerroer af standardkvalitet for det pågældende produktionsår, jf. artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.

| (20) | For produktionsåret 2004/05 indebærer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, ikke en ændring af basisproduktionsafgiften og B-afgiften. For dette produktionsår beløber det samlede udækkede tab, som er opgjort efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 57 648 788 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes. Det følger af Domstolens dom, jf. betragtning 9, at denne koefficient bør være ens for Unionens medlemsstater pr. 30. april 2004 og de medlemsstater, der var med i EU den 1. maj 2004. |
| --- | --- |

(20)

For produktionsåret 2004/05 indebærer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, ikke en ændring af basisproduktionsafgiften og B-afgiften. For dette produktionsår beløber det samlede udækkede tab, som er opgjort efter metoden, der er omhandlet i betragtning 11, sig til 57 648 788 EUR. Den i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 omhandlede koefficient bør derfor fastsættes. Det følger af Domstolens dom, jf. betragtning 9, at denne koefficient bør være ens for Unionens medlemsstater pr. 30. april 2004 og de medlemsstater, der var med i EU den 1. maj 2004.

| (21) | For produktionsåret 2005/06 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 1,2335 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften, og der er ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) Nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår. |
| --- | --- |

(21)

For produktionsåret 2005/06 resulterer anvendelsen af metoden, der er omhandlet i betragtning 11, i 1,2335 % for basisproduktionsafgiften og 17,259 % for B-afgiften. Det genberegnede samlede tab dækkes fuldt ud af indtægterne fra basisproduktionsafgiften, og der er ingen grund til at fastsætte den yderligere koefficient, der er omhandlet i artikel 16, stk. 2, i forordning (EF) Nr. 1260/2001, for det pågældende produktionsår.

| (22) | Kommissionens forordning (EF) nr. 1296/2005 (18) fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2005/06 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Eftersom den basisproduktionsafgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret i overensstemmelse med metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er 1,2335 % af interventionsprisen for hvidt sukker, er der ikke behov for at fastsætte en B-afgift. På grund af disse forskelle er det nødvendigt at fastsætte de beløb pr. ton sukkerroer af standardkvalitet, som sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer, for det pågældende produktionsår i henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001. |
| --- | --- |

(22)

Kommissionens forordning (EF) nr. 1296/2005 (18) fastsatte det maksimale B-afgiftsbeløb for produktionsåret 2005/06 til 37,5 % af interventionsprisen for hvidt sukker. Eftersom den basisproduktionsafgift, som er gældende for nævnte produktionsår, og som er justeret i overensstemmelse med metoden, der er omhandlet i betragtning 11, er 1,2335 % af interventionsprisen for hvidt sukker, er der ikke behov for at fastsætte en B-afgift. På grund af disse forskelle er det nødvendigt at fastsætte de beløb pr. ton sukkerroer af standardkvalitet, som sukkerproducenter skal betale til sælgere af sukkerroer, for det pågældende produktionsår i henhold til artikel 18, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001.

| (23) | Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre ensartet behandling af de berørte operatører i de forskellige medlemsstater er det nødvendigt at fastsætte en fælles dato, hvor de ved nærværende forordning fastsatte afgifter bør fastlægges, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (19). Denne frist bør dog ikke finde anvendelse, hvis medlemsstaterne i henhold til national ret skal tilbagebetale de berørte operatører efter denne dato — |
| --- | --- |

(23)

Af hensyn til retssikkerheden og for at sikre ensartet behandling af de berørte operatører i de forskellige medlemsstater er det nødvendigt at fastsætte en fælles dato, hvor de ved nærværende forordning fastsatte afgifter bør fastlægges, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (19). Denne frist bør dog ikke finde anvendelse, hvis medlemsstaterne i henhold til national ret skal tilbagebetale de berørte operatører efter denne dato —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   Produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsårene 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05 og 2005/06 er de i punkt 1 i bilaget fastsatte.

2.   De koefficienter, der er nødvendige for beregning af tillægsafgiften for produktionsårene 2001/02 og 2004/05 er de i punkt 2 i bilaget fastsatte.

3.   De beløb, som sukkerfabrikanterne skal betale til sælgere af sukkerroer for så vidt angår A- eller B-afgifter for produktionsårene 2002/03, 2003/04 og 2005/06, er de i punkt 3 i bilaget fastsatte.

Artikel 2

Datoen for fastlæggelse, jf. artikel 2, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000, af de ved nærværende forordning fastsatte afgifter er senest den 30. september 2014, undtagen hvis medlemsstater forhindres i at overholde denne frist på grund af anvendelsen af national lovgivning i forbindelse med tilbagebetaling til økonomiske operatører af betalte med ikke skyldige beløb.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 1, stk. 1, anvendes fra:

| — | den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02 |
| --- | --- |

—

den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02

| — | den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03 |
| --- | --- |

—

den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03

| — | den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04 |
| --- | --- |

—

den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04

| — | den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05, og fra |
| --- | --- |

—

den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05, og fra

| — | den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06. |
| --- | --- |

—

den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.

Artikel 1, stk. 2, anvendes fra:

| — | den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02, og fra |
| --- | --- |

—

den 16. oktober 2002 for produktionsåret 2001/02, og fra

| — | den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05. |
| --- | --- |

—

den 18. oktober 2005 for produktionsåret 2004/05.

Artikel 1, stk. 3, anvendes fra:

| — | den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03 |
| --- | --- |

—

den 8. oktober 2003 for produktionsåret 2002/03

| — | den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04, og fra |
| --- | --- |

—

den 15. oktober 2004 for produktionsåret 2003/04, og fra

| — | den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06. |
| --- | --- |

—

den 23. februar 2007 for produktionsåret 2005/06.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2013.

På Rådets vegne

E. GUSTAS

Formand

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178 af 30.6.2001, s. 1).

1

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1837/2002 (EFT L 278 af 16.10.2002, s. 13).

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 (EUT L 254 af 8.10.2003, s. 4).

3

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 (EUT L 316 af 15.10.2004, s. 64).

4

(5)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 (EUT L 271 af 15.10.2005, s. 12).

5

(6)  Kommissionens forordning (EF) nr. 164/2007 (EUT L 51 af 20.2.2007, s. 17).

6

(7)  Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (EFT L 50 af 21.2.2002, s. 40).

7

(8)  EUT L 254 af 8.10.2003, s. 5.

8

(9)  EUT L 316 af 15.10.2004, s. 65.

9

(10)  EUT L 51 af 20.2.2007, s. 16.

10

(11)  Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (EUT L 58 af 28.2.2006, s. 1).

11

(12)  Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1).

12

(13)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 af 7. oktober 2003 om fastsættelse for produktionsåret 2002/03 af produktionsafgifterne for sukker (EUT L 254 af 8.10.2003, s. 4).

13

(14)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren (EUT L 316 af 15.10.2004, s. 64).

14

(15)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14. oktober 2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (EUT L 271 af 15.10.2005, s. 12).

15

(16)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06 (EUT L 321 af 8.12.2009, s. 1).

16

(17)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1440/2002 af 7. august 2002 om justering af den maksimale procentsats for B-afgiften i sukkersektoren og ændring af minimumsprisen for B-sukkerroer for produktionsåret 2002/03 (EFT L 212 af 8.8.2002, s. 3).

17

(18)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1296/2005 af 5. august 2005 om justering af den maksimale procentsats for B-afgiften i sukkersektoren og ændring af minimumsprisen for B-sukkerroer for produktionsåret 2005/06 (EFT L 205 af 6.8.2005, s. 20).

18

(19)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).

19

---

BILAG

| 1) | Produktionsafgifter i sukkersektoren, jf. artikel 1, stk. 1 | 2001/02 | 2002/03 | 2003/04 | 2004/05 | 2005/06 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| a) | EUR pr. ton hvidt sukker som basisproduktionsafgift for A-sukker og B-sukker |

1)

Produktionsafgifter i sukkersektoren, jf. artikel 1, stk. 1

2001/02

2002/03

2003/04

2004/05

2005/06

a)

EUR pr. ton hvidt sukker som basisproduktionsafgift for A-sukker og B-sukker

12,638

12,638

12,638

12,638

7,794

| b) | EUR pr. ton hvidt sukker som B-afgift for B-sukker |
| --- | --- |

b)

EUR pr. ton hvidt sukker som B-afgift for B-sukker

236,963

103,447

109,061

236,963

—

| c) | EUR pr. ton tørstof som basisproduktionsafgift for A-isoglucose og B-isoglucose |
| --- | --- |

c)

EUR pr. ton tørstof som basisproduktionsafgift for A-isoglucose og B-isoglucose

5,330

5,330

5,330

5,330

3,394

| d) | EUR pr. ton tørstof som B-afgift for B-isoglucose |
| --- | --- |

d)

EUR pr. ton tørstof som B-afgift for B-isoglucose

99,424

46,017

48,261

99,424

—

| e) | EUR pr. ton tørstof udtrykt som sukker/isoglucoseækvivalent som basisproduktionsafgift for A-inulinsirup og B-inulinsirup |
| --- | --- |

e)

EUR pr. ton tørstof udtrykt som sukker/isoglucoseækvivalent som basisproduktionsafgift for A-inulinsirup og B-inulinsirup

12,638

12,638

12,638

12,638

7,794

| f) | EUR pr. ton tørstof udtrykt som sukker/isoglucoseækvivalent som B-afgift for B-inulinsirup. |
| --- | --- |

f)

EUR pr. ton tørstof udtrykt som sukker/isoglucoseækvivalent som B-afgift for B-inulinsirup.

236,963

103,447

109,061

236,963

—

| 2) | Koefficienter til beregning af den i artikel 1, stk. 2, omhandlede afgift
  Produktionsåret 2001/02: 0,01839
  Produktionsåret 2004/05: 0,07294 |
| --- | --- |

2)

Koefficienter til beregning af den i artikel 1, stk. 2, omhandlede afgift

Produktionsåret 2001/02: 0,01839

Produktionsåret 2004/05: 0,07294

| 3) | Beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede A-eller B-afgifter | 2002/2003 | 2003/2004 | 2005/2006 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tillægspris for A-sukkerroer (1) | | | 0,378 |
| Tillægspris for B-sukkerroer (1) | 10,414 | 9,976 | 18,258 |

3)

Beløb, som sukkerproducenter skal betale sælgere af sukkerroer som følge af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede A-eller B-afgifter

2002/2003

2003/2004

2005/2006

Tillægspris for A-sukkerroer (1)

0,378

Tillægspris for B-sukkerroer (1)

10,414

9,976

18,258

---

(1)  Tillægspris ved A-eller B-afgift pr. ton sukkerroer af standardkvalitet (EUR).

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/7 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/7

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1361/2013

af 17. december 2013

om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (1), særlig artikel 46, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 23. marts 2012 forordning (EU) nr. 267/2012. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 23. marts 2012 forordning (EU) nr. 267/2012.

| (2) | Efter Rettens dom af 28. november 2013 i sag C-280/12 P er Fereydoun MAHMOUDIAN og Fulmen ikke opført på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (2). |
| --- | --- |

(2)

Efter Rettens dom af 28. november 2013 i sag C-280/12 P er Fereydoun MAHMOUDIAN og Fulmen ikke opført på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (2).

| (3) | Fereydoun MAHMOUDIAN og Fulmen bør udgå af listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 — |
| --- | --- |

(3)

Fereydoun MAHMOUDIAN og Fulmen bør udgå af listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 ændres som anført i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Rådets vegne

R. ŠADŽIUS

Formand

---

(1)  EUT L 88 af 24.3.2012, s. 1.

1

(2)  Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 195 af 27.7.2010, s. 39).

2

---

BILAG

Bilag IX til forordning (EU) nr. 267/2012 ændres som følger:

| 1) | I del I(A) udgår nr. 9 vedrørende "Fereydoun MAHMOUDIAN" |
| --- | --- |

1)

I del I(A) udgår nr. 9 vedrørende "Fereydoun MAHMOUDIAN"

| 2) | I del I(B) udgår nr. 13 vedrørende "Fulmen". |
| --- | --- |

2)

I del I(B) udgår nr. 13 vedrørende "Fulmen".

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/9 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/9

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1362/2013

af 11. december 2013

om metoder til sensorisk test af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød med henblik på tariferingen heraf i den kombinerede nomenklatur

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I supplerende bestemmelse 6 a) til kapitel 2 i den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) Nr. 2658/87, defineres »kød, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, såfremt det er krydret«, som »kød, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, tilsat krydderier enten i selve kødet eller på hele overfladen, således at krydderierne kan ses med det blotte øje eller tydeligt kan smages«. |
| --- | --- |

(1)

I supplerende bestemmelse 6 a) til kapitel 2 i den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) Nr. 2658/87, defineres »kød, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, såfremt det er krydret«, som »kød, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt, tilsat krydderier enten i selve kødet eller på hele overfladen, således at krydderierne kan ses med det blotte øje eller tydeligt kan smages«.

| (2) | For at sikre, at toldmyndighederne anvender en ensartet fremgangsmåde i forbindelse med tarifering, er det nødvendigt at fastlægge metoder til at fastslå, hvorvidt ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød er krydret eller ej ifølge supplerende bestemmelse 6 a) til kapitel 2 i den kombinerede nomenklatur. |
| --- | --- |

(2)

For at sikre, at toldmyndighederne anvender en ensartet fremgangsmåde i forbindelse med tarifering, er det nødvendigt at fastlægge metoder til at fastslå, hvorvidt ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød er krydret eller ej ifølge supplerende bestemmelse 6 a) til kapitel 2 i den kombinerede nomenklatur.

| (3) | På baggrund af undersøgelser, der er udført af Gruppen af Europæiske Toldlaboratorier, bør de metoder, der anvendes til at kontrollere, om ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød er krydret eller ej, bestå af for det første en visuel undersøgelse og for det andet smagning af en stikprøve. |
| --- | --- |

(3)

På baggrund af undersøgelser, der er udført af Gruppen af Europæiske Toldlaboratorier, bør de metoder, der anvendes til at kontrollere, om ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød er krydret eller ej, bestå af for det første en visuel undersøgelse og for det andet smagning af en stikprøve.

| (4) | Den metode, der består i smagning af en stikprøve bør kun anvendes, når den visuelle undersøgelsesmetode ikke har ført til afgørende resultater. |
| --- | --- |

(4)

Den metode, der består i smagning af en stikprøve bør kun anvendes, når den visuelle undersøgelsesmetode ikke har ført til afgørende resultater.

| (5) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — |
| --- | --- |

(5)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De metoder, der med henblik på tarifering i den kombinerede nomenklatur benyttes til at fastslå, hvorvidt ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød er krydret eller ej, er beskrevet i bilaget.

Artikel 2

1.   Den visuelle undersøgelse af fjerkrækød udføres ved hjælp af den metode og under de betingelser, der er fastsat i del I i bilaget.

Formålet med den visuelle undersøgelse er at fastslå, hvorvidt fjerkrækødet er blevet tilsat krydderier på hele overfladen eller ej, og om krydderierne kan ses med det blotte øje.

2.   Smagningen af fjerkrækød udføres ved hjælp af den metode og under de betingelser, der er fastsat i del II i bilaget.

Smagningen foretages kun i tilfælde, hvor det ud fra resultaterne af den visuelle undersøgelse ikke kan fastslås, at stikprøven er blevet tilsat krydderier på hele overfladen, og at krydderierne kan ses med det blotte øje.

Formålet med smagningen er at fastslå, om fjerkrækødet er blevet tilsat krydderier i selve kødet eller på hele overfladen, og om krydderierne tydeligt kan smages.

Klargøringen af smagningen foregår kun i lokaler, der opfylder de mindstekrav til udstyr, der er anført i punkt 2, del II, i bilaget.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2013.

På Kommissionens vegne For formanden

Algirdas ŠEMETA

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.

1

---

BILAG

DEL I.   VISUEL UNDERSØGELSE AF KRYDRET FJERKRÆKØD

1.   Formål og definition

Formålet med denne metode er at fastslå, om ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød skal tariferes i kapitel 2 eller i kapitel 16 i den kombinerede nomenklatur, fordi det kan fastslås, at:

| 1) | krydderierne er tilsat på hele stikprøvens overflade, og |
| --- | --- |

1)

krydderierne er tilsat på hele stikprøvens overflade, og

| 2) | krydderierne kan ses med det blotte øje. |
| --- | --- |

2)

krydderierne kan ses med det blotte øje.

Metoden består af en visuel undersøgelse af en eller flere stikprøver af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt fjerkrækød.

2.   Klargøring af stikprøver

Stikprøver skal altid tages fra et deklareret parti og kun fra en uåbnet originalpakning. Stikprøven kan være emballeret i en boks eller vakuumpakket i plastik.

Hvis det drejer sig om frosset, ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt kød, skal stikprøven optøs (f.eks. i køleskab ved en lav temperatur på 4o). Kødet skal afgive så lidt væske som muligt.

Relevante oplysninger om emballagen og/eller om stikprøverne skal registreres eller fotograferes og medtages i den testrapport, der er omhandlet i punkt 4.

3.   Udførelse af den visuelle undersøgelse

Stikprøven skal undersøges visuelt, efter at emballagen er fjernet.

Stikprøven skal undersøges af mindst to dommere.

Når dommerne udfører den visuelle undersøgelse, skal de tage hensyn til følgende faktorer:

| a) | ikke hver del af overfladen af stikprøven behøver at være krydret i samme grad |
| --- | --- |

a)

ikke hver del af overfladen af stikprøven behøver at være krydret i samme grad

| b) | fravær af krydderier i revner eller folder omkring den løsnede inderfilet er uden betydning for at kunne fastslå, om der er tilsat krydderier på hele overfladen |
| --- | --- |

b)

fravær af krydderier i revner eller folder omkring den løsnede inderfilet er uden betydning for at kunne fastslå, om der er tilsat krydderier på hele overfladen

| c) | hvidt peber er sværere at se end sort peber |
| --- | --- |

c)

hvidt peber er sværere at se end sort peber

| d) | peber på en overflade på lyst kød (f.eks. brystkødet) er lettere at se end på en overflade på mørkt kød (f.eks. lårkødet). |
| --- | --- |

d)

peber på en overflade på lyst kød (f.eks. brystkødet) er lettere at se end på en overflade på mørkt kød (f.eks. lårkødet).

4.   Evaluering af resultaterne

Alle dommere skal komme til den samme konklusion, med hensyn til om stikprøven er blevet krydret på hele overfladen eller ej, og om krydderierne kan ses med det blotte øje.

De skal udfylde testrapporten over den visuelle undersøgelse af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød. Et eksemplar af testrapporten er angivet i tillæg 1.

Hvis ikke alle dommere når frem til samme konklusion med hensyn til en bestemt stikprøve, eller hvis de alle når frem til den konklusion, at stikprøven ikke er krydret på hele overfladen, eller at krydringen ikke kan ses med det blotte øje, skal stikprøven testes i overensstemmelse med del II.

5.   Forklarende billeder

Vedlagte billeder viser, hvordan stikprøverne skal bedømmes under den visuelle undersøgelse.

Billederne er af pebret fjerkrækød, men forklaringerne under hvert billede kan også gælde for andre krydderier.

I billederne skal »TOP« forstås som den ydre overflade af fjerkræbrystet og »UNDERSIDE« som overfladen af den side af fjerkræbrystet, der bliver blotlagt, når det skæres fra benet.

Billede 1A

Billede 1B

Billede 2A

Billede 2B

Billede 3A

Billede 3B

Billede 4A

Billede 4B

Billede 5A

Billede 5B

Billede 6

Billede 7

Billede 8

Billede 9

Billede 10

Billede 11

Billede 12

Billede 13

DEL II.   SMAGNING AF KRYDRET FJERKRÆKØD

1.   Formål og definition

Formålet med denne metode er at fastslå, om ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød skal tariferes i kapitel 2 eller i kapitel 16 i den kombinerede nomenklatur, fordi det kan fastslås, at:

| 1) | fjerkrækødet er blevet krydret i selve kødet eller på hele overfladen, og |
| --- | --- |

1)

fjerkrækødet er blevet krydret i selve kødet eller på hele overfladen, og

| 2) | krydderierne tydeligt kan smages. |
| --- | --- |

2)

krydderierne tydeligt kan smages.

Metoden består af smagning af en eller flere stikprøver af fjerkrækød efter tilberedning.

2.   Udstyr i testlokalerne

De lokaler, hvor smagningen finder sted, skal mindst have følgende udstyr:

| — | en mikrobølgeovn |
| --- | --- |

—

en mikrobølgeovn

| — | skærebrætter |
| --- | --- |

—

skærebrætter

| — | skarpe knive |
| --- | --- |

—

skarpe knive

| — | flade tallerkner (f.eks. polystyren eller porcelæn) mærket med tilfældige 3-cifrede koder |
| --- | --- |

—

flade tallerkner (f.eks. polystyren eller porcelæn) mærket med tilfældige 3-cifrede koder

| — | gafler til servering |
| --- | --- |

—

gafler til servering

| — | sonde (madtermometer) |
| --- | --- |

—

sonde (madtermometer)

| — | engangshandsker. |
| --- | --- |

—

engangshandsker.

3.   Klargøring af stikprøver

En stikprøve skal bestå af en repræsentativ del af det fjerkrækød, der er bestemt til konsum.

Hvis der hersker tvivl om en stikprøve, f.eks. om der er tilsat atypiske kemiske forbindelser eller der er en mulig mikrobiologisk kontaminering, skal der foretages en risikovurdering eller en mikrobiologisk analyse før testen.

Stikprøven skal være færdigtilberedt i en mikrobølgeovn. Ved testning skal stikprøven være egnet til konsum.

Stikprøven skal opnå en indre temperatur på mindst 77 °C. Temperaturen kontrolleres ved hjælp af en sonde (madtermometer) i slutningen af tilberedningen. Hvis det af brugsvejledningen til mikrobølgeovnen fremgår, at retten skal stå en vis tid, skal temperaturen måles, når den tid er gået. Den ekstra tid gør, at tilberedningen fortsætter med den allerede genererede varme, efter at strømmen er afbrudt, mens døren i mikrobølgeovnen er lukket.

Den ydre overflade af stikprøven skal fjernes med en skarp kniv for at blotlægge det tilberedte kød i midten. Man skal passe på ikke at forurene den inderste del af kødet med ydersiden.

Den inderste del af kødet skal skæres i bidder på ca. 2 cm3.

Stikprøverne sættes til afkøling i mindst 10 minutter.

Stikprøverne skal serveres for dommerne på mærkede tallerkner.

4.   Udførelse af smagningen

Mellem fem og otte kvalificerede og uddannede dommere præsenteres for en eller flere stikprøver. Der må højst blive vurderet fem stikprøver på et møde.

Der skal være tilstrækkelig tid og/eller en passende mulighed til at rense mundhulen (vand og usaltede kiks) mellem de forskellige serveringer af stikprøver.

Dommerne skal kunne foretage vurderingen med minimal forstyrrelse.

Dommerne skal smage stikprøven og objektivt beskrive smagen, eftersmagen, og hvordan kødet føles i munden.

Dommerne skal udfylde følgende to skemaer:

| a) | Skema til beskrivelse af egenskaber for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter. |
| --- | --- |

a)

Skema til beskrivelse af egenskaber for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter.

| b) | Skema til fri beskrivende tekst for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter. |
| --- | --- |

b)

Skema til fri beskrivende tekst for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter.

Eksemplarer af skemaerne er vist i tillæg 2 og 3.

Hver dommer noterer de karakteristiske træk i skemaet til beskrivelse af egenskaber og angiver i en skala fra 1 til 3 intensiteten af hver enkelt karakteristisk træk med udtrykkene »SVAG« (1), »TYDELIGT IDENTIFICERBAR« (2) og »STÆRK« (3).

De beskrivende nøgleudtryk, som dommerne anvender, noteres i skemaet med fri tekst, og her angives for hver stikprøve, hvor mange dommere der benytter hvert enkelt udtryk.

Intensiteten og styrken af de karakteristiske træk sammenfattes også i skemaet med fri beskrivende tekst.

Hvis dommerne benytter forskellige udtryk, som man ved har samme betydning, f.eks. »fedtholdig« og »fedtet«, anses de for at have benyttet samme udtryk.

Resultaterne for tilsatte aromaer eller krydderier (f.eks. »sur«, »sød«, »stærk«, »krydret«, »pebret«, »hvidløg« osv.) noteres i skemaet til fri beskrivende tekst.

5.   Evaluering af resultaterne

Hvis mindst halvdelen af dommerne i skemaet til fri beskrivende tekst har noteret, at de har fundet tilsatte smage eller krydderier i en skala på mindst 2 (»TYDELIGT IDENTIFICERBAR«), jf. punkt 4, anses krydringen af stikprøven for at være tydeligt identificerbar efter smag.

I skemaerne skal der være nøjagtige oplysninger om stikprøverne, tilberedningen heraf, og om den eller de procedurer, der er fulgt for at nå frem til og fortolke de opnåede resultater.

Tillæg 1

Testrapport over den visuelle undersøgelse af ikke kogt, stegt eller på lignende måde tilberedt krydret fjerkrækød

Dato: ...

| | Kode: | Kode: | Kode: | Kode: | Kode: |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tilsætning af krydderier på hele overfladen af produktet | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ |
| Krydderierne kan ses med det blotte øje | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ | JA/NEJ |
| Relevante oplysninger | | | | | |

Kode:

Kode:

Kode:

Kode:

Kode:

Tilsætning af krydderier på hele overfladen af produktet

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

Krydderierne kan ses med det blotte øje

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

JA/NEJ

Relevante oplysninger

Tillæg 2

Skema til beskrivelse af egenskaber for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter

Navn: ... Dato: ... Produkt: ...

| Kode | Smag/Eftersmag/Mundoplevelse | Intensitet |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |
| | |

Kode

Smag/Eftersmag/Mundoplevelse

Intensitet

Skala

| 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- |
| SVAG | TYDELIGT IDENTIFICERBAR | STÆRK |

1

2

3

SVAG

TYDELIGT IDENTIFICERBAR

STÆRK

Tillæg 3

Skema til fri beskrivende tekst for toldvæsenets testning af fjerkræprodukter

Dato: ...

| | Kode | 1 | 2 | 3 | Kode | 1 | 2 | 3 | Kode | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Egenskaber angivet for:
  Smag/Eftersmag/Mundoplevelse | | Svag | tydeligt Identificerbar | Stærk | | Svag | Tydeligt Identificerbar | Stærk | | Svag | Tydeligt Identificerbar | Stærk |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | | | | | | | | |

Kode

1

2

3

Kode

1

2

3

Kode

1

2

3

Egenskaber angivet for:

Smag/Eftersmag/Mundoplevelse

Svag

tydeligt Identificerbar

Stærk

Svag

Tydeligt Identificerbar

Stærk

Svag

Tydeligt Identificerbar

Stærk

Samlet af: ... Kontrolleret af: ...

I kolonne 1, 2 og 3 angives antallet af dommere, som har identificeret denne egenskab.

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/26

---

KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1363/2013

af 12. december 2013

om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 om fødevareinformation til forbrugerne for så vidt angår definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer«

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne (1), særlig artikel 18, stk. 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Det hedder i artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1169/2011, at for alle fødevareingredienser, der er til stede i form af industrielt fremstillet nanomateriale, skal dette tydeligt anføres på listen over fødevareingredienser for at sikre oplysninger til forbrugerne. Navnene på de fødevareingredienser, der er til stede i form af industrielt fremstillet nanomateriale, skal desuden efterfølges af ordet »nano« i parentes. Forordning (EU) nr. 1169/2011 indeholder derfor en definition af »industrielt fremstillet nanomateriale«. |
| --- | --- |

(1)

Det hedder i artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1169/2011, at for alle fødevareingredienser, der er til stede i form af industrielt fremstillet nanomateriale, skal dette tydeligt anføres på listen over fødevareingredienser for at sikre oplysninger til forbrugerne. Navnene på de fødevareingredienser, der er til stede i form af industrielt fremstillet nanomateriale, skal desuden efterfølges af ordet »nano« i parentes. Forordning (EU) nr. 1169/2011 indeholder derfor en definition af »industrielt fremstillet nanomateriale«.

| (2) | I henhold til forordningens artikel 18, stk. 5, kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter justere og tilpasse definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer«, som nævnes deri, til den tekniske og videnskabelige udvikling eller til definitioner, der er opnået enighed om på internationalt plan, med henblik på at opfylde forordningens mål. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til forordningens artikel 18, stk. 5, kan Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter justere og tilpasse definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer«, som nævnes deri, til den tekniske og videnskabelige udvikling eller til definitioner, der er opnået enighed om på internationalt plan, med henblik på at opfylde forordningens mål.

| (3) | Den 18. oktober 2011 blev Kommissionens henstilling 2011/696/EU (2) vedtaget bl.a. som svar på en opfordring fra Europa-Parlamentet til, at der indføres en overordnet videnbaseret definition af nanomaterialer i EU-lovgivningen. Definitionen i denne henstilling er udelukkende baseret på størrelsen af de partikler, et materiale består af, og dækker naturlige, tilfældigt opståede og fremstillede materialer. I definitionen tages der bl.a. hensyn til referencerapporten »Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes« fra Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (3), udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (VKNNPS) om »Scientific basis for the definition of the term »Nanomaterial«« (4) og definitionen af »nanomateriale« udarbejdet af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) (5). |
| --- | --- |

(3)

Den 18. oktober 2011 blev Kommissionens henstilling 2011/696/EU (2) vedtaget bl.a. som svar på en opfordring fra Europa-Parlamentet til, at der indføres en overordnet videnbaseret definition af nanomaterialer i EU-lovgivningen. Definitionen i denne henstilling er udelukkende baseret på størrelsen af de partikler, et materiale består af, og dækker naturlige, tilfældigt opståede og fremstillede materialer. I definitionen tages der bl.a. hensyn til referencerapporten »Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes« fra Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (3), udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (VKNNPS) om »Scientific basis for the definition of the term »Nanomaterial«« (4) og definitionen af »nanomateriale« udarbejdet af Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) (5).

| (4) | I henhold til henstilling 2011/696/EU hverken berører eller afspejler den heri fastsatte definition af »nanomateriale« anvendelsesområdet for EU-retsakter. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til henstilling 2011/696/EU hverken berører eller afspejler den heri fastsatte definition af »nanomateriale« anvendelsesområdet for EU-retsakter.

| (5) | I en meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om anden gennemgang af lovgivningen om nanomaterialer (6) har Kommissionen givet udtryk for, at den vil anvende definitionen af »nanomateriale« som fastlagt i henstilling 2011/696/EU i EU-lovgivningen. Hvis der anvendes andre definitioner i EU-lovgivningen, vil bestemmelserne blive tilpasset for at sikre en ensartet tilgang, selv om der kan være behov for sektorspecifikke løsninger. |
| --- | --- |

(5)

I en meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om anden gennemgang af lovgivningen om nanomaterialer (6) har Kommissionen givet udtryk for, at den vil anvende definitionen af »nanomateriale« som fastlagt i henstilling 2011/696/EU i EU-lovgivningen. Hvis der anvendes andre definitioner i EU-lovgivningen, vil bestemmelserne blive tilpasset for at sikre en ensartet tilgang, selv om der kan være behov for sektorspecifikke løsninger.

| (6) | Definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer« i forordning (EU) nr. 1169/2011 bør derfor tilpasses den definition, der gives i henstilling 2011/696/EU, og som afspejler den tekniske og videnskabelige udvikling til dato. |
| --- | --- |

(6)

Definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer« i forordning (EU) nr. 1169/2011 bør derfor tilpasses den definition, der gives i henstilling 2011/696/EU, og som afspejler den tekniske og videnskabelige udvikling til dato.

| (7) | Eftersom definitionen i forordning (EU) nr. 1169/2011 henviser til »industrielt fremstillede nanomaterialer« og ikke »nanomaterialer« i almindelighed, bør naturlige eller tilfældigt opståede nanomaterialer ikke medtages i definitionen. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom definitionen i forordning (EU) nr. 1169/2011 henviser til »industrielt fremstillede nanomaterialer« og ikke »nanomaterialer« i almindelighed, bør naturlige eller tilfældigt opståede nanomaterialer ikke medtages i definitionen.

| (8) | Definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer« bør endvidere knyttes an til bevidst fremstillet materiale, der skal være eksplicit defineret. Denne definition bør tage højde for den definition, der er vedtaget af ISO, og i henhold til hvilken »industrielt fremstillet nanomateriale« er »nanomateriale, der er fremstillet til et bestemt formål eller en bestemt funktion« (7). |
| --- | --- |

(8)

Definitionen af »industrielt fremstillede nanomaterialer« bør endvidere knyttes an til bevidst fremstillet materiale, der skal være eksplicit defineret. Denne definition bør tage højde for den definition, der er vedtaget af ISO, og i henhold til hvilken »industrielt fremstillet nanomateriale« er »nanomateriale, der er fremstillet til et bestemt formål eller en bestemt funktion« (7).

| (9) | I henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (8) må kun godkendte fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne, bringes i omsætning som sådanne og anvendes i fødevarer, i fødevaretilsætningsstoffer, i fødevareenzymer og i fødevarearomaer på de anvendelsesbetingelser, der er fastsat deri, og efter en sikkerhedsvurdering. |
| --- | --- |

(9)

I henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (8) må kun godkendte fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne, bringes i omsætning som sådanne og anvendes i fødevarer, i fødevaretilsætningsstoffer, i fødevareenzymer og i fødevarearomaer på de anvendelsesbetingelser, der er fastsat deri, og efter en sikkerhedsvurdering.

| (10) | Disse EU-lister blev fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1129/2011 (9) og (EU) nr. 1130/2011 (10). Af listerne fremgår, hvilke fødevaretilsætningsstoffer der var godkendt til anvendelse før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1333/2008, når det var blevet undersøgt, om de overholdt bestemmelserne heri. Alle disse godkendte fødevaretilsætningsstoffer indgår nu i et genevalueringsprogram iværksat af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (herefter benævnt »autoriteten«) i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 257/2010 (11). Genevalueringen af fødevaretilsætningsstofferne foretages i overensstemmelse med de prioriteter, der er fastsat i forordningen, og gruppevis i henhold til den funktionelle gruppe, de tilhører. Genevalueringen omfatter samtidig nanorelaterede spørgsmål, som kan tages op i forbindelse med en eventuel revision af anvendelsesbetingelserne. 30 fødevarefarvestoffer er således allerede blevet evalueret. Ingen af farvestofferne fremstilles i nanoform. For så vidt angår calciumcarbonat (E 170) og vegetabilsk kul (E 153) anbefalede autoriteten at fastsætte partikelstørrelsen i specifikationerne. Andre tilsætningsstoffer, som kan være i nanoform, vil blive evalueret senest:






  a) | 31. december 2015: titandioxid (E 171), jernoxider og jernhydroxider (E 172), sølv (E 174) og guld (E 175) |
| --- | --- | --- |

(10)

Disse EU-lister blev fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1129/2011 (9) og (EU) nr. 1130/2011 (10). Af listerne fremgår, hvilke fødevaretilsætningsstoffer der var godkendt til anvendelse før ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 1333/2008, når det var blevet undersøgt, om de overholdt bestemmelserne heri. Alle disse godkendte fødevaretilsætningsstoffer indgår nu i et genevalueringsprogram iværksat af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (herefter benævnt »autoriteten«) i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 257/2010 (11). Genevalueringen af fødevaretilsætningsstofferne foretages i overensstemmelse med de prioriteter, der er fastsat i forordningen, og gruppevis i henhold til den funktionelle gruppe, de tilhører. Genevalueringen omfatter samtidig nanorelaterede spørgsmål, som kan tages op i forbindelse med en eventuel revision af anvendelsesbetingelserne. 30 fødevarefarvestoffer er således allerede blevet evalueret. Ingen af farvestofferne fremstilles i nanoform. For så vidt angår calciumcarbonat (E 170) og vegetabilsk kul (E 153) anbefalede autoriteten at fastsætte partikelstørrelsen i specifikationerne. Andre tilsætningsstoffer, som kan være i nanoform, vil blive evalueret senest:

a)

31. december 2015: titandioxid (E 171), jernoxider og jernhydroxider (E 172), sølv (E 174) og guld (E 175)

| b) | 31. december 2016: siliciumdioxid (E 551) |
| --- | --- |

b)

31. december 2016: siliciumdioxid (E 551)

| c) | 31. december 2018: calciumsilicat (E 552), magnesiumsilicat (E 553a) og talkum (E 553b). |
| --- | --- |

c)

31. december 2018: calciumsilicat (E 552), magnesiumsilicat (E 553a) og talkum (E 553b).

| (11) | Visse fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne som fastsat ved forordning (EU) nr. 1129/2011 og (EU) nr. 1130/2011, kunne tage form af »industrielt fremstillet nanomateriale« i den endelige fødevare. Hvis sådanne fødevaretilsætningsstoffer opføres på ingredienslisten, og deres navne efterfølges af ordet »nano« i parentes, vil det imidlertid kunne forvirre forbrugerne, da det kan give det indtryk, at der er tale om nye tilsætningsstoffer, selv om de i realiteten er blevet anvendt i fødevarer i denne form i årtier. |
| --- | --- |

(11)

Visse fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne som fastsat ved forordning (EU) nr. 1129/2011 og (EU) nr. 1130/2011, kunne tage form af »industrielt fremstillet nanomateriale« i den endelige fødevare. Hvis sådanne fødevaretilsætningsstoffer opføres på ingredienslisten, og deres navne efterfølges af ordet »nano« i parentes, vil det imidlertid kunne forvirre forbrugerne, da det kan give det indtryk, at der er tale om nye tilsætningsstoffer, selv om de i realiteten er blevet anvendt i fødevarer i denne form i årtier.

| (12) | Fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne ved forordning (EU) nr. 1129/2011 og (EU) nr. 1130/2011, bør derfor ikke [obligatorisk] betegnes som »nano« på ingredienslisten og bør ikke være omfattet af definitionen af industrielt fremstillede nanomaterialer. Behovet for særlige nanorelaterede mærkningskrav til disse tilsætningsstoffer bør tages op i forbindelse med genevalueringsprogrammet ved, om nødvendigt, at ændre anvendelsesbetingelserne i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 og specifikationerne for disse fødevaretilsætningsstoffer i Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 (12). Denne undtagelse bør ikke finde anvendelse på fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på disse lister på et senere tidspunkt, herunder nye optagelser i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EF) nr. 1333/2008. |
| --- | --- |

(12)

Fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på EU-listerne ved forordning (EU) nr. 1129/2011 og (EU) nr. 1130/2011, bør derfor ikke [obligatorisk] betegnes som »nano« på ingredienslisten og bør ikke være omfattet af definitionen af industrielt fremstillede nanomaterialer. Behovet for særlige nanorelaterede mærkningskrav til disse tilsætningsstoffer bør tages op i forbindelse med genevalueringsprogrammet ved, om nødvendigt, at ændre anvendelsesbetingelserne i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 og specifikationerne for disse fødevaretilsætningsstoffer i Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 (12). Denne undtagelse bør ikke finde anvendelse på fødevaretilsætningsstoffer, der er opført på disse lister på et senere tidspunkt, herunder nye optagelser i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EF) nr. 1333/2008.

| (13) | Tærsklen for den antalsmæssige størrelsesfordeling på 50 % bør tages op til fornyet vurdering for at afgøre, om den i fremtiden skal erstattes af en tærskel på mellem 1 og 50 % i lyset af den teknologiske udvikling for så vidt angår metoder til påvisning og kvantificering, og hvor hensynet til sundhed og sikkerhed berettiger det. |
| --- | --- |

(13)

Tærsklen for den antalsmæssige størrelsesfordeling på 50 % bør tages op til fornyet vurdering for at afgøre, om den i fremtiden skal erstattes af en tærskel på mellem 1 og 50 % i lyset af den teknologiske udvikling for så vidt angår metoder til påvisning og kvantificering, og hvor hensynet til sundhed og sikkerhed berettiger det.

| (14) | Forordning (EU) nr. 1169/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(14)

Forordning (EU) nr. 1169/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 2, stk. 2, litra t), i forordning (EU) nr. 1169/2011 affattes således:

»t)   »industrielt fremstillet nanomateriale«: bevidst fremstillet materiale, der består af partikler i ubundet tilstand eller som et aggregat eller som et agglomerat, og hvor mindst 50 % af partiklerne i den antalsmæssige størrelsesfordeling i en eller flere eksterne dimensioner ligger i størrelsesintervallet 1-100 nm.

Uanset første afsnit gælder følgende:

| a) | Fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af definitionen i første afsnit, betragtes ikke som industrielt fremstillede nanomaterialer, hvis de er opført på de EU-lister, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1333/2008, ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1129/2011 (13) og (EU) nr. 1130/2011 (14). |
| --- | --- |

a)

Fødevaretilsætningsstoffer, der er omfattet af definitionen i første afsnit, betragtes ikke som industrielt fremstillede nanomaterialer, hvis de er opført på de EU-lister, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1333/2008, ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1129/2011 (13) og (EU) nr. 1130/2011 (14).

| b) | Fullerener, grafenflager og enkeltvæggede carbonnanorør med en eller flere eksterne dimensioner på under 1 nm betragtes som industrielt fremstillede nanomaterialer.
  I forbindelse med definitionen i første afsnit forstås ved:
  i)   »partikel«: et meget lille stykke stof med veldefinerede fysiske grænser
  ii)   »agglomerat«: en samling løst bundne partikler eller aggregater, hvor det resulterende eksterne overfladeområde svarer til summen af de enkelte komponenters overfladeområde
  iii)   »aggregat«: en partikel, der består af tætbundne eller sammensmeltede partikler
  iv)   »bevidst fremstillet«: det, at materialet er fremstillet med henblik på at udføre/opfylde en bestemt funktion eller et bestemt formål. |
| --- | --- |

b)

Fullerener, grafenflager og enkeltvæggede carbonnanorør med en eller flere eksterne dimensioner på under 1 nm betragtes som industrielt fremstillede nanomaterialer.

I forbindelse med definitionen i første afsnit forstås ved:

i)   »partikel«: et meget lille stykke stof med veldefinerede fysiske grænser

ii)   »agglomerat«: en samling løst bundne partikler eller aggregater, hvor det resulterende eksterne overfladeområde svarer til summen af de enkelte komponenters overfladeområde

iii)   »aggregat«: en partikel, der består af tætbundne eller sammensmeltede partikler

iv)   »bevidst fremstillet«: det, at materialet er fremstillet med henblik på at udføre/opfylde en bestemt funktion eller et bestemt formål.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18.

1

(2)  Kommissionens henstilling 2011/696/EU af 18. oktober 2011 om definitionen af nanomaterialer (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 38).

2

(3)  EUR 24 403 EN, juni 2010.

3

(4)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/scenihr_o_032.pdf

4

(5)  http://cdb.iso.org

5

(6)  COM(2012) 572 final af 3.10.2012.

6

(7)  http://cdb.iso.org

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer (EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16).

8

(9)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1129/2011 af 11. november 2011 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår fastlæggelse af en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer (EUT L 295 af 12.11.2011, s. 1).

9

(10)  Kommissionens forordning (EU) nr. 1130/2011 af 11. november 2011 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 om fødevaretilsætningsstoffer for så vidt angår opstilling af en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevaretilsætningsstoffer, fødevareenzymer, fødevarearomaer og næringsstoffer (EUT L 295 af 12.11.2011, s. 178).

10

(11)  Kommissionens forordning (EU) nr. 257/2010 af 25. marts 2010 om iværksættelse af et program for genevaluering af godkendte fødevaretilsætningsstoffer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 om fødevaretilsætningsstoffer (EUT L 80 af 26.3.2010, s. 19).

11

(12)  Kommissionens forordning (EU) nr. 231/2012 af 9. marts 2012 om specifikationer for fødevaretilsætningsstoffer opført i bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (EUT L 83 af 22.3.2012, s. 1).

12

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/29

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1364/2013

af 17. december 2013

om ændring af forordning (EF) nr. 889/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 for så vidt angår anvendelsen af ikke-økologisk opdrættet yngel af akvakulturdyr og ikke-økologisk yngel af toskallede skaldyr i økologisk akvakultur

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2092/91 (1), særlig artikel 13, stk. 3, artikel 15, stk. 2, og artikel 40, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EF) nr. 834/2007 fastsættes grundlæggende krav til økologisk produktion af tang og akvakulturdyr. Der er fastsat gennemførelsesbestemmelser til disse krav i Kommissionens forordning (EF) nr. 889/2008 (2). |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EF) nr. 834/2007 fastsættes grundlæggende krav til økologisk produktion af tang og akvakulturdyr. Der er fastsat gennemførelsesbestemmelser til disse krav i Kommissionens forordning (EF) nr. 889/2008 (2).

| (2) | I perioden mellem november 2012 og april 2013 indsendte visse medlemsstater anmodninger om revision af reglerne om produkter, stoffer og teknikker, som kan anvendes i produktionen af økologisk akvakultur. Disse anmodninger vil blive evalueret af en ekspertgruppe med henblik på teknisk rådgivning om økologisk produktion, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2009/427/EF (3); på grundlag af denne evaluering vil Kommissionen vurdere, om der er behov for eventuelle revisioner af disse regler i 2014. |
| --- | --- |

(2)

I perioden mellem november 2012 og april 2013 indsendte visse medlemsstater anmodninger om revision af reglerne om produkter, stoffer og teknikker, som kan anvendes i produktionen af økologisk akvakultur. Disse anmodninger vil blive evalueret af en ekspertgruppe med henblik på teknisk rådgivning om økologisk produktion, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2009/427/EF (3); på grundlag af denne evaluering vil Kommissionen vurdere, om der er behov for eventuelle revisioner af disse regler i 2014.

| (3) | I nogle af disse anmodninger blev det anført, at der var utilstrækkelig adgang til økologisk yngel og skaldyryngel på markedet til at efterkomme kravene i artikel 25e og 25o i forordning (EF) nr. 889/2008. |
| --- | --- |

(3)

I nogle af disse anmodninger blev det anført, at der var utilstrækkelig adgang til økologisk yngel og skaldyryngel på markedet til at efterkomme kravene i artikel 25e og 25o i forordning (EF) nr. 889/2008.

| (4) | Eftersom organisk yngel og skaldyryngel endnu ikke er til rådighed i tilstrækkelig mængde til at sikre kontinuitet, undgå forstyrrelser af økologisk akvakulturproduktion i EU og give markedet for økologisk yngel og skaldyryngel tid til at udvikle sig yderligere, er det, indtil modtagelsen af ekspertrådgivning, berettiget at udskyde anvendelsen af den procentsats på 50 %, der er fastsat i artikel 25e, stk. 3, og artikel 25o, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 889/2008 med et år til den 31. december 2014. |
| --- | --- |

(4)

Eftersom organisk yngel og skaldyryngel endnu ikke er til rådighed i tilstrækkelig mængde til at sikre kontinuitet, undgå forstyrrelser af økologisk akvakulturproduktion i EU og give markedet for økologisk yngel og skaldyryngel tid til at udvikle sig yderligere, er det, indtil modtagelsen af ekspertrådgivning, berettiget at udskyde anvendelsen af den procentsats på 50 %, der er fastsat i artikel 25e, stk. 3, og artikel 25o, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 889/2008 med et år til den 31. december 2014.

| (5) | Forordning (EF) nr. 889/2008 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(5)

Forordning (EF) nr. 889/2008 bør derfor ændres.

| (6) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Forskriftsudvalget for Økologisk Produktion — |
| --- | --- |

(6)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Forskriftsudvalget for Økologisk Produktion —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 889/2008 foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 25e, stk. 3, affattes således:
  »3.   Andelen af ikke-økologisk opdrættet yngel af akvakulturdyr, der indføres på bruget, nedsættes til højst 80 % pr. 31. december 2011, højst 50 % pr. 31. december 2014 og 0 % pr. 31. december 2015.« |
| --- | --- |

1)

Artikel 25e, stk. 3, affattes således:

»3.   Andelen af ikke-økologisk opdrættet yngel af akvakulturdyr, der indføres på bruget, nedsættes til højst 80 % pr. 31. december 2011, højst 50 % pr. 31. december 2014 og 0 % pr. 31. december 2015.«

| 2) | Artikel 25o, stk. 1, tredje afsnit, affattes således:
  »Den maksimale procentsats af yngel af toskallede bløddyr fra ikke-økologiske klækkerier, der kan indføres i de økologiske produktionsenheder, fastsættes til højst 80 % pr. 31. december 2011, højst 50 % pr. 31. december 2014 og 0 % pr. 31. december 2015.« |
| --- | --- |

2)

Artikel 25o, stk. 1, tredje afsnit, affattes således:

»Den maksimale procentsats af yngel af toskallede bløddyr fra ikke-økologiske klækkerier, der kan indføres i de økologiske produktionsenheder, fastsættes til højst 80 % pr. 31. december 2011, højst 50 % pr. 31. december 2014 og 0 % pr. 31. december 2015.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 31. december 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 189 af 20.7.2007, s. 1.

1

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 889/2008 af 5. september 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter, for så vidt angår økologisk produktion, mærkning og kontrol (EUT L 250 af 18.9.2008, s. 1).

2

(3)  Kommissionens afgørelse 2009/427/EF af 3. juni 2009 om nedsættelse af en ekspertgruppe med henblik på teknisk rådgivning om økologisk produktion (EUT L 139 af 5.6.2009, s. 29).

3

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/31

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1365/2013

af 18. december 2013

om godkendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning og til hønniker (indehaver af godkendelsen er Kerry Ingredients and Flavours)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser. |
| --- | --- |

(1)

Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser.

| (2) | Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om ny anvendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604). Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003. |
| --- | --- |

(2)

Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om ny anvendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604). Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.

| (3) | Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af ny anvendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning og til hønniker. |
| --- | --- |

(3)

Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af ny anvendelse af et præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning og til hønniker.

| (4) | Præparatet blev tilladt anvendt i ti år til slagtekyllinger ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 237/2012 (2). |
| --- | --- |

(4)

Præparatet blev tilladt anvendt i ti år til slagtekyllinger ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 237/2012 (2).

| (5) | Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderer i sin udtalelse af 18. juni 2013 (3), at præparatet af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet i forbindelse med de påtænkte anvendelsesformål, at det kan være effektivt til hønniker, og at det kan ekstrapoleres til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden for fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium. |
| --- | --- |

(5)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderer i sin udtalelse af 18. juni 2013 (3), at præparatet af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet i forbindelse med de påtænkte anvendelsesformål, at det kan være effektivt til hønniker, og at det kan ekstrapoleres til mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden for fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.

| (6) | Vurderingen af præparatet af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af dette præparat godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning. |
| --- | --- |

(6)

Vurderingen af præparatet af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af dette præparat godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning.

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Det i bilaget opførte præparat, der tilhører tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »fordøjelighedsfremmende stoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstof på de betingelser, der er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 237/2012 af 19. marts 2012 om godkendelse af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er Kerry Ingredients and Flavours) (EUT L 80 af 20.3.2012, s. 1).

2

Saccharomyces cerevisiae

Aspergillus niger

(3)  EFSA Journal 2013; 11(7):3286.

3

EFSA Journal

---

BILAG

| Tilsætningsstoffets identifikationsnummer | Navn på indehaveren af godkendelsen | Tilsætningsstof | Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode | Dyreart eller-kategori | Maksimumsalder | Minimumsindhold | Maksimumsindhold | Andre bestemmelser | Godkendelse gyldig til |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Antal enheder aktivstof/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 % |
| Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: fordøjelsesfremmende stoffer |
| 4a17 | Kerry Ingredients and Flavours | Alfa-galactosidase EC 3.2.1.22
  Endo-1,4-beta-glucanase EC 3.2.1.4 | | Tilsætningsstoffets sammensætning

  Præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) med en aktivitet på mindst:






  — | 1 000 U (1) alfa-galactosidase/g. |

Tilsætningsstoffets identifikationsnummer

Navn på indehaveren af godkendelsen

Tilsætningsstof

Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode

Dyreart eller-kategori

Maksimumsalder

Minimumsindhold

Maksimumsindhold

Andre bestemmelser

Godkendelse gyldig til

Antal enheder aktivstof/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 %

Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: fordøjelsesfremmende stoffer

4a17

Kerry Ingredients and Flavours

Alfa-galactosidase EC 3.2.1.22

Endo-1,4-beta-glucanase EC 3.2.1.4

Tilsætningsstoffets sammensætning

Præparat af alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) med en aktivitet på mindst:

—

1 000 U (1) alfa-galactosidase/g.

| — | 5 700 U (2) endo-1,4-beta-glucanase/g. |
| --- | --- |

—

5 700 U (2) endo-1,4-beta-glucanase/g.

Fast form

| | Aktivstoffets karakteristika

  alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604). |
| --- | --- |

Aktivstoffets karakteristika

alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604).

| | Analysemetode
   (3)

  Til bestemmelse af:






  — | alfa-galactosidase: kolorimetri med måling af p-nitrophenol frigivet ved hjælp af alfa-galactosidase fra et substrat af p-nitrophenyl-alfa-galactopyranosid |
| --- | --- | --- |

Analysemetode
   (3)

Til bestemmelse af:

—

alfa-galactosidase: kolorimetri med måling af p-nitrophenol frigivet ved hjælp af alfa-galactosidase fra et substrat af p-nitrophenyl-alfa-galactopyranosid

| — | endo-1,4-beta-glucanase: kolorimetri med måling af det vandopløselige farvestof, der frigives ved hjælp af endo-1,4-beta-glucanase fra bygglucansubstrat tværbundet med azurin. |
| --- | --- |

—

endo-1,4-beta-glucanase: kolorimetri med måling af det vandopløselige farvestof, der frigives ved hjælp af endo-1,4-beta-glucanase fra bygglucansubstrat tværbundet med azurin.

Mindre udbredte fjerkræarter bestemt til slagtning.

Hønniker.

—

alfa-galactosidase

50 U

endo-1,4-beta-glucanase 285 U

—

| 1. | I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringsbetingelserne og pelleteringsstabilitet. |
| --- | --- |

1.

I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringsbetingelserne og pelleteringsstabilitet.

| 2. | Anbefalet maksimumsdosis:






  — | 100 U alfa-galactosidase/kg fuldfoder |
| --- | --- | --- |

2.

Anbefalet maksimumsdosis:

—

100 U alfa-galactosidase/kg fuldfoder

| — | 570 U endo-1,4-beta-glucanase/kg fuldfoder. |
| --- | --- |

—

570 U endo-1,4-beta-glucanase/kg fuldfoder.

| 3. | Sikkerhedsforanstaltninger: Der skal bæres åndedrætsværn, sikkerhedsbriller og handsker under håndteringen. |
| --- | --- |

3.

Sikkerhedsforanstaltninger: Der skal bæres åndedrætsværn, sikkerhedsbriller og handsker under håndteringen.

8. januar 2024

---

(1)  1 U er den mængde enzym, der frigiver 1 μmol p-nitrophenol fra p-nitrophenyl-alfa-galactopyranosid (pNPG) pr. minut ved pH 5,0 og 37 °C.

(2)  1 U er den mængde enzym, der frigiver 1 mg reducerende sukker (glucoseækvivalenter) fra beta-glucan pr. minut ved pH 5,0 og 50 °C.

(3)  Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på referencelaboratoriets hjemmeside:

http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/34 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/34

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1366/2013

af 18. december 2013

om undtagelser fra oprindelsesreglerne i bilag II til aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side, der gælder for kontingenter for visse produkter fra Guatemala

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets afgørelse 2012/734/EU af 25. juni 2012 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side og om midlertidig anvendelse af aftalens del IV vedrørende handelsrelaterede anliggender (1), særlig artikel 6, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved afgørelse 2012/734/EU gav Rådet bemyndigelse til på vegne af Den Europæiske Union at undertegne aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side (i det følgende benævnt »aftalen«). I henhold til Rådets afgørelse 2012/734/EU skal aftalen anvendes midlertidigt, indtil procedurerne for dens indgåelse er afsluttet. |
| --- | --- |

(1)

Ved afgørelse 2012/734/EU gav Rådet bemyndigelse til på vegne af Den Europæiske Union at undertegne aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side (i det følgende benævnt »aftalen«). I henhold til Rådets afgørelse 2012/734/EU skal aftalen anvendes midlertidigt, indtil procedurerne for dens indgåelse er afsluttet.

| (2) | Bilag II til aftalen vedrører definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og metoder for administrativt samarbejde. For så vidt angår en række produkter fastsættes der i tillæg 2A til nævnte bilag undtagelser fra de oprindelsesregler, der er fastsat i tillæg 2 til bilag II, inden for rammerne af de årlige kontingenter. Da Unionen har besluttet at anvende denne mulighed, er det nødvendigt at fastsætte betingelserne for anvendelsen af disse undtagelser på import fra Guatemala. |
| --- | --- |

(2)

Bilag II til aftalen vedrører definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og metoder for administrativt samarbejde. For så vidt angår en række produkter fastsættes der i tillæg 2A til nævnte bilag undtagelser fra de oprindelsesregler, der er fastsat i tillæg 2 til bilag II, inden for rammerne af de årlige kontingenter. Da Unionen har besluttet at anvende denne mulighed, er det nødvendigt at fastsætte betingelserne for anvendelsen af disse undtagelser på import fra Guatemala.

| (3) | Kontingenterne i tillæg 2A til bilag II bør forvaltes efter »først til mølle«-princippet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (2). |
| --- | --- |

(3)

Kontingenterne i tillæg 2A til bilag II bør forvaltes efter »først til mølle«-princippet i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (2).

| (4) | Toldindrømmelser bør gives på betingelse af, at det relevante oprindelsesbevis forelægges for toldmyndighederne i henhold til aftalen. |
| --- | --- |

(4)

Toldindrømmelser bør gives på betingelse af, at det relevante oprindelsesbevis forelægges for toldmyndighederne i henhold til aftalen.

| (5) | Da aftalen anvendes midlertidigt fra den 1. december 2013, bør denne forordning finde anvendelse fra samme dato. |
| --- | --- |

(5)

Da aftalen anvendes midlertidigt fra den 1. december 2013, bør denne forordning finde anvendelse fra samme dato.

| (6) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — |
| --- | --- |

(6)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   De oprindelsesregler, der er fastsat i tillæg 2A til bilag II til aftalen om oprettelse af en associering mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mellemamerika på den anden side (i det følgende benævnt »aftalen«), finder anvendelse på de produkter, der er opført i bilaget til denne forordning.

2.   De oprindelsesregler, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse som undtagelse fra oprindelsesreglerne i tillæg 2 til bilag II til aftalen inden for de kontingenter, der er fastsat i bilaget til denne forordning.

Artikel 2

For være omfattet af undtagelsen i artikel 1 skal produkterne ledsages af et oprindelsesbevis som fastsat i bilag II til aftalen.

Artikel 3

Kontingenterne i bilaget forvaltes i henhold til artikel 308a, 308b og 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den finder anvendelse fra den 1. december 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 346 af 15.12.2012, s. 1.

1

(2)  EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.

2

---

BILAG

GUATEMALA

Uanset tariferingsbestemmelserne vedrørende den kombinerede nomenklatur anses ordlyden af varebeskrivelserne kun for vejledende, idet præferenceordningens anvendelsesområde inden for rammerne af dette bilag bestemmes på grundlag af KN-koderne på tidspunktet for vedtagelsen af denne forordning.

| Løbenr. | KN-kode | Varebeskrivelse | Kontingentperiode | Årlig kontingentmængde (i stk. (par), medmindre andet er angivet) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 09.7047 | 6104 62 00 | Benklæder, overalls, knickers og shorts, til kvinder og piger, af bomuld | Fra 1.12.2013 til 31.12.2013 | 87 500 |
| Fra 1.1.2014 til 31.12.2014 | 1 144 500 |
| Fra 1.1.2015 til 31.12.2015 | 1 239 000 |
| Fra 1.1.2016 til 31.12.2016 | 1 333 500 |
| Fra 1.1.2017 til 31.12.2017 | 1 428 000 |
| Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12 | 1 522 500 |
| 09.7048 | 6105 20 | Skjorter, af trikotage, til mænd eller drenge, af kemofibre | Fra 1.12.2013 til 31.12.2013 | 291 667 |
| Fra 1.1.2014 til 31.12.2014 | 3 815 000 |
| Fra 1.1.2015 til 31.12.2015 | 4 130 000 |
| Fra 1.1.2016 til 31.12.2016 | 4 445 000 |
| Fra 1.1.2017 til 31.12.2017 | 4 760 000 |
| Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12 | 5 075 000 |
| 09.7049 | 6203 42 | Benklæder, overalls, knickers og shorts, til mænd eller drenge, af bomuld | Fra 1.12.2013 til 31.12.2013 | 87 500 |
| Fra 1.1.2014 til 31.12.2014 | 1 144 500 |
| Fra 1.1.2015 til 31.12.2015 | 1 239 000 |
| Fra 1.1.2016 til 31.12.2016 | 1 333 500 |
| Fra 1.1.2017 til 31.12.2017 | 1 428 000 |
| Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12 | 1 522 500 |
| 09.7050 | 6203 43 | Benklæder, overalls, knickers og shorts til mænd og drenge, af syntetiske fibre | Fra 1.12.2013 til 31.12.2013 | 58 334 |
| Fra 1.1.2014 til 31.12.2014 | 763 000 |
| Fra 1.1.2015 til 31.12.2015 | 826 000 |
| Fra 1.1.2016 til 31.12.2016 | 889 000 |
| Fra 1.1.2017 til 31.12.2017 | 952 000 |
| Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12 | 1 015 000 |
| 09.7051 | 6204 62 | Benklæder, overalls, knickers og shorts, til kvinder og piger, af bomuld | Fra 1.12.2013 til 31.12.2013 | 58 334 |
| Fra 1.1.2014 til 31.12.2014 | 763 000 |
| Fra 1.1.2015 til 31.12.2015 | 826 000 |
| Fra 1.1.2016 til 31.12.2016 | 889 000 |
| Fra 1.1.2017 til 31.12.2017 | 952 000 |
| Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12 | 1 015 000 |

Løbenr.

KN-kode

Varebeskrivelse

Kontingentperiode

Årlig kontingentmængde (i stk. (par), medmindre andet er angivet)

09.7047

6104 62 00

Benklæder, overalls, knickers og shorts, til kvinder og piger, af bomuld

Fra 1.12.2013 til 31.12.2013

87 500

Fra 1.1.2014 til 31.12.2014

1 144 500

Fra 1.1.2015 til 31.12.2015

1 239 000

Fra 1.1.2016 til 31.12.2016

1 333 500

Fra 1.1.2017 til 31.12.2017

1 428 000

Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12

1 522 500

09.7048

6105 20

Skjorter, af trikotage, til mænd eller drenge, af kemofibre

Fra 1.12.2013 til 31.12.2013

291 667

Fra 1.1.2014 til 31.12.2014

3 815 000

Fra 1.1.2015 til 31.12.2015

4 130 000

Fra 1.1.2016 til 31.12.2016

4 445 000

Fra 1.1.2017 til 31.12.2017

4 760 000

Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12

5 075 000

09.7049

6203 42

Benklæder, overalls, knickers og shorts, til mænd eller drenge, af bomuld

Fra 1.12.2013 til 31.12.2013

87 500

Fra 1.1.2014 til 31.12.2014

1 144 500

Fra 1.1.2015 til 31.12.2015

1 239 000

Fra 1.1.2016 til 31.12.2016

1 333 500

Fra 1.1.2017 til 31.12.2017

1 428 000

Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12

1 522 500

09.7050

6203 43

Benklæder, overalls, knickers og shorts til mænd og drenge, af syntetiske fibre

Fra 1.12.2013 til 31.12.2013

58 334

Fra 1.1.2014 til 31.12.2014

763 000

Fra 1.1.2015 til 31.12.2015

826 000

Fra 1.1.2016 til 31.12.2016

889 000

Fra 1.1.2017 til 31.12.2017

952 000

Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12

1 015 000

09.7051

6204 62

Benklæder, overalls, knickers og shorts, til kvinder og piger, af bomuld

Fra 1.12.2013 til 31.12.2013

58 334

Fra 1.1.2014 til 31.12.2014

763 000

Fra 1.1.2015 til 31.12.2015

826 000

Fra 1.1.2016 til 31.12.2016

889 000

Fra 1.1.2017 til 31.12.2017

952 000

Fra 1.1.2018 til 31.12.2018 og for hver periode derefter fra 1.1. til 31.12

1 015 000

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/38 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/38

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1367/2013

af 18. december 2013

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.

På Kommissionens vegne For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | AL | 55,3 |
| IL | 216,6 |
| MA | 74,7 |
| TN | 111,2 |
| TR | 111,2 |
| ZZ | 113,8 |
| 0707 00 05 | AL | 106,5 |
| MA | 158,2 |
| TR | 135,9 |
| ZZ | 133,5 |
| 0709 93 10 | MA | 120,5 |
| TR | 138,4 |
| ZZ | 129,5 |
| 0805 10 20 | AR | 26,3 |
| MA | 57,5 |
| TR | 58,5 |
| ZA | 57,8 |
| ZZ | 50,0 |
| 0805 20 10 | MA | 54,3 |
| ZZ | 54,3 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | IL | 104,4 |
| MA | 69,9 |
| TR | 70,1 |
| ZZ | 81,5 |
| 0805 50 10 | AR | 102,8 |
| TR | 72,5 |
| ZZ | 87,7 |
| 0808 10 80 | CN | 77,6 |
| MK | 31,3 |
| NZ | 153,0 |
| US | 131,8 |
| ZZ | 98,4 |
| 0808 30 90 | TR | 121,9 |
| US | 158,4 |
| ZZ | 140,2 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

AL

55,3

IL

216,6

MA

74,7

TN

111,2

TR

111,2

ZZ

113,8

0707 00 05

AL

106,5

MA

158,2

TR

135,9

ZZ

133,5

0709 93 10

MA

120,5

TR

138,4

ZZ

129,5

0805 10 20

AR

26,3

MA

57,5

TR

58,5

ZA

57,8

ZZ

50,0

0805 20 10

MA

54,3

ZZ

54,3

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

IL

104,4

MA

69,9

TR

70,1

ZZ

81,5

0805 50 10

AR

102,8

TR

72,5

ZZ

87,7

0808 10 80

CN

77,6

MK

31,3

NZ

153,0

US

131,8

ZZ

98,4

0808 30 90

TR

121,9

US

158,4

ZZ

140,2

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/40 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/40

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 17. december 2013

om udnævnelse af fem medlemmer af Revisionsretten

(2013/772/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 286, stk. 2,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Mandatperioden for Gijs DE VRIES, Henri GRETHEN, Michel CRETIN, Ioannis SARMAS og David BOSTOCK udløber den 31. december 2013. |
| --- | --- |

(1)

Mandatperioden for Gijs DE VRIES, Henri GRETHEN, Michel CRETIN, Ioannis SARMAS og David BOSTOCK udløber den 31. december 2013.

| (2) | Der bør derfor foretages nyudnævnelser – |
| --- | --- |

(2)

Der bør derfor foretages nyudnævnelser –

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende udnævnes til medlemmer af Revisionsretten for perioden 1. januar 2014 - 31. december 2019:

| — | Alex BRENNINKMEIJER |
| --- | --- |

—

Alex BRENNINKMEIJER

| — | Henri GRETHEN |
| --- | --- |

—

Henri GRETHEN

| — | Danièle LAMARQUE |
| --- | --- |

—

Danièle LAMARQUE

| — | Nikolaos MILIONIS |
| --- | --- |

—

Nikolaos MILIONIS

| — | Phil WYNN OWEN. |
| --- | --- |

—

Phil WYNN OWEN.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  Udtalelse af 11.12.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/41 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/41

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 17. december 2013

om beskikkelse af et tysk medlem af Regionsudvalget

(2013/773/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,

under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015. |
| --- | --- |

(1)

Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

| (2) | Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Emilia MÜLLERs mandat er udløbet — |
| --- | --- |

(2)

Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Emilia MÜLLERs mandat er udløbet —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Følgende beskikkes som medlem af Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

| — | Beate MERK, Bayerische Staatsministerin für Europaangelegenheiten und regionale Beziehungen. |
| --- | --- |

—

Beate MERK, Bayerische Staatsministerin für Europaangelegenheiten und regionale Beziehungen.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

1

(2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.

2

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/42 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/42

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 17. december 2013

om godkendelse af begrænsninger af godkendelser af biocidholdige produkter, der indeholder bromadiolon, meddelt af Tyskland i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF

(meddelt under nummer C(2013) 9030)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(2013/774/EU)

EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (1), særlig artikel 4, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bilag I til direktiv 98/8/EF indeholder en liste over aktive stoffer, der er godkendt på EU-plan til brug i biocidholdige produkter. Ved Kommissionens direktiv 2009/92/EF (2) blev det aktive stof bromadiolon godkendt til anvendelse i produkttype 14-produkter, rodenticider, jf. definitionen i bilag V til direktiv 98/8/EF. |
| --- | --- |

(1)

Bilag I til direktiv 98/8/EF indeholder en liste over aktive stoffer, der er godkendt på EU-plan til brug i biocidholdige produkter. Ved Kommissionens direktiv 2009/92/EF (2) blev det aktive stof bromadiolon godkendt til anvendelse i produkttype 14-produkter, rodenticider, jf. definitionen i bilag V til direktiv 98/8/EF.

| (2) | Bromadiolon er et antikoagulansrodenticid med kendte risici i form af utilsigtede hændelser med børn og risici for dyr og miljøet. Bromadiolon er udpeget som potentielt persistent, potentielt bioakkumulerende og toksisk (PBT), eller meget persistent og meget potentielt bioakkumulerende (vPvB). |
| --- | --- |

(2)

Bromadiolon er et antikoagulansrodenticid med kendte risici i form af utilsigtede hændelser med børn og risici for dyr og miljøet. Bromadiolon er udpeget som potentielt persistent, potentielt bioakkumulerende og toksisk (PBT), eller meget persistent og meget potentielt bioakkumulerende (vPvB).

| (3) | Af folkesundheds- og hygiejnehensyn blev det dog anset for berettiget at opføre bromadiolon og andre antikoagulansrodenticider i bilag I til direktiv 98/8/EF og dermed give medlemsstaterne mulighed for at godkende bromadiolon-baserede produkter. Dog skal medlemsstaterne, når de godkender produkter, som indeholder bromadiolon, sikre, at alle egnede og disponible foranstaltninger, der kan begrænse risikoen for primær og sekundær udsættelse af mennesker, dyr uden for målgruppen og miljøet, bliver overvejet og taget i brug. De risikobegrænsende foranstaltninger i direktiv 2009/92/EF omfatter derfor bl.a. den begrænsning, at produkterne udelukkende må anvendes af fagfolk. |
| --- | --- |

(3)

Af folkesundheds- og hygiejnehensyn blev det dog anset for berettiget at opføre bromadiolon og andre antikoagulansrodenticider i bilag I til direktiv 98/8/EF og dermed give medlemsstaterne mulighed for at godkende bromadiolon-baserede produkter. Dog skal medlemsstaterne, når de godkender produkter, som indeholder bromadiolon, sikre, at alle egnede og disponible foranstaltninger, der kan begrænse risikoen for primær og sekundær udsættelse af mennesker, dyr uden for målgruppen og miljøet, bliver overvejet og taget i brug. De risikobegrænsende foranstaltninger i direktiv 2009/92/EF omfatter derfor bl.a. den begrænsning, at produkterne udelukkende må anvendes af fagfolk.

| (4) | Virksomheden Belgagri SA (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 98/8/EF indgivet en ansøgning til Irland om godkendelse af fire rodenticider, som indeholder bromadiolon (»produktet«). |
| --- | --- |

(4)

Virksomheden Belgagri SA (i det følgende benævnt »ansøgeren«) har i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 98/8/EF indgivet en ansøgning til Irland om godkendelse af fire rodenticider, som indeholder bromadiolon (»produktet«).

| (5) | Irland godkendte produkterne den 30. september 2012. Produkterne blev godkendt med begrænsninger for at sikre, at betingelserne i artikel 5 i direktiv 98/8/EF var opfyldt i Irland. Begrænsningerne omfattede ikke, at produktet kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk. |
| --- | --- |

(5)

Irland godkendte produkterne den 30. september 2012. Produkterne blev godkendt med begrænsninger for at sikre, at betingelserne i artikel 5 i direktiv 98/8/EF var opfyldt i Irland. Begrænsningerne omfattede ikke, at produktet kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk.

| (6) | Den 5. februar 2013 indgav ansøgeren en fuldstændig ansøgning til Tyskland om gensidig anerkendelse af de første godkendelser af produkterne. |
| --- | --- |

(6)

Den 5. februar 2013 indgav ansøgeren en fuldstændig ansøgning til Tyskland om gensidig anerkendelse af de første godkendelser af produkterne.

| (7) | Den 17. april 2013 meddelte Tyskland Kommissionen, de andre medlemsstater og ansøgeren sit forslag om at begrænse de første godkendelser i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i direktiv 98/8/EF. Tyskland foreslog at indføre den begrænsning, at produktet kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk. |
| --- | --- |

(7)

Den 17. april 2013 meddelte Tyskland Kommissionen, de andre medlemsstater og ansøgeren sit forslag om at begrænse de første godkendelser i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i direktiv 98/8/EF. Tyskland foreslog at indføre den begrænsning, at produktet kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk.

| (8) | Kommissionen opfordrede de andre medlemsstater og ansøgeren til skriftligt at fremsætte bemærkninger til meddelelsen inden 90 dage i henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 98/8/EF. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger inden for fristen. Meddelelsen blev også drøftet mellem Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder vedrørende biocidholdige produkter ved mødet i gruppen for produktgodkendelse og lettere gensidig anerkendelse den 14. maj 2013. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen opfordrede de andre medlemsstater og ansøgeren til skriftligt at fremsætte bemærkninger til meddelelsen inden 90 dage i henhold til artikel 27, stk. 1, i direktiv 98/8/EF. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger inden for fristen. Meddelelsen blev også drøftet mellem Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder vedrørende biocidholdige produkter ved mødet i gruppen for produktgodkendelse og lettere gensidig anerkendelse den 14. maj 2013.

| (9) | I henhold til direktiv 98/8/EF skal godkendelser af biocidholdige produkter, som indeholder bromadiolon, være underlagt alle egnede og disponible risikoreducerende foranstaltninger, herunder også at produktet er begrænset til erhvervsmæssig brug. Den videnskabelige vurdering forud for optagelsen af bromadiolon i direktiv 98/8/EF konkluderede, at kun fagfolk kan forventes at følge anvisningerne til begrænsning af risikoen for sekundær udsættelse af dyr uden for målgruppen og anvende produkterne på en sådan måde, at udvikling og spredning af resistens undgås. Den begrænsning, at produkterne kun må anvendes af fagfolk, bør derfor i princippet anses for at være en egnet forebyggende risikoforanstaltning, særligt i medlemsstater, hvor der forekommer resistens overfor bromadiolon. |
| --- | --- |

(9)

I henhold til direktiv 98/8/EF skal godkendelser af biocidholdige produkter, som indeholder bromadiolon, være underlagt alle egnede og disponible risikoreducerende foranstaltninger, herunder også at produktet er begrænset til erhvervsmæssig brug. Den videnskabelige vurdering forud for optagelsen af bromadiolon i direktiv 98/8/EF konkluderede, at kun fagfolk kan forventes at følge anvisningerne til begrænsning af risikoen for sekundær udsættelse af dyr uden for målgruppen og anvende produkterne på en sådan måde, at udvikling og spredning af resistens undgås. Den begrænsning, at produkterne kun må anvendes af fagfolk, bør derfor i princippet anses for at være en egnet forebyggende risikoforanstaltning, særligt i medlemsstater, hvor der forekommer resistens overfor bromadiolon.

| (10) | Så længe der ikke foreligger oplysninger om andet, er en begrænsning til fagfolk derfor en egnet og disponibel risikoreducerende foranstaltning i forbindelse med godkendelsen af produkter, som indeholder bromadiolon, i Tyskland. Denne konklusion underbygges yderligere af Tysklands argument, at der er konstateret bromadiolonresistens hos rotter, og at den sandsynligvis er ved at brede sig i landet. Derudover har Tyskland en velfungerende infrastruktur af uddannede skadedyrsbekæmpere og autoriserede fagfolk, såsom landbrugere, gartnere og skovbrugere, der har modtaget faglig uddannelse, hvilket betyder, at den foreslåede begrænsning ikke hæmmer skadedyrsbekæmpelsen. |
| --- | --- |

(10)

Så længe der ikke foreligger oplysninger om andet, er en begrænsning til fagfolk derfor en egnet og disponibel risikoreducerende foranstaltning i forbindelse med godkendelsen af produkter, som indeholder bromadiolon, i Tyskland. Denne konklusion underbygges yderligere af Tysklands argument, at der er konstateret bromadiolonresistens hos rotter, og at den sandsynligvis er ved at brede sig i landet. Derudover har Tyskland en velfungerende infrastruktur af uddannede skadedyrsbekæmpere og autoriserede fagfolk, såsom landbrugere, gartnere og skovbrugere, der har modtaget faglig uddannelse, hvilket betyder, at den foreslåede begrænsning ikke hæmmer skadedyrsbekæmpelsen.

| (11) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter — |
| --- | --- |

(11)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Biocidholdige Produkter —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Tyskland kan begrænse de godkendelser, der udstedes, i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 98/8/EF for de produkter, der er anført i bilaget, således at produkterne kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Kommissionens vegne

Janez POTOČNIK

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.

1

(2)  Kommissionens direktiv 2009/92/EF af 31. juli 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF med henblik på at optage bromadiolon som et aktivt stof i bilag I hertil (EUT L 201 af 1.8.2009, s. 43).

2

---

BILAG

Produkter, for hvilke Tyskland kan begrænse de godkendelser, der udstedes i overensstemmelse med artikel 4 i direktiv 98/8/EF, således at produkterne kun må anvendes af uddannede eller autoriserede fagfolk:

| Produktnavn i Irland | Irlands referencenummer i registret over biocidholdige produkter | Produktnavn i Tyskland | Tysklands referencenummer i registret over biocidholdige produkter |
| --- | --- | --- | --- |
| Control | 2011/6289/13066/IE/AA/21745 | Control | 2011/6289/13066/DE/MA/21749 |
| Control Bloc | 2011/6289/13146/IE/AA/21805 | Control Bloc | 2011/6289/13146/DE/MA/21809 |
| Control Pasta | 2011/6289/13126/IE/AA/21785 | Control Pasta | 2011/6289/13126/DE/MA/21788 |
| Control Bar | 2011/6289/13166/IE/AA/21825 | Control Bar | 2011/6289/13166/DE/MA/21829 |

Produktnavn i Irland

Irlands referencenummer i registret over biocidholdige produkter

Produktnavn i Tyskland

Tysklands referencenummer i registret over biocidholdige produkter

Control

2011/6289/13066/IE/AA/21745

Control

2011/6289/13066/DE/MA/21749

Control Bloc

2011/6289/13146/IE/AA/21805

Control Bloc

2011/6289/13146/DE/MA/21809

Control Pasta

2011/6289/13126/IE/AA/21785

Control Pasta

2011/6289/13126/DE/MA/21788

Control Bar

2011/6289/13166/IE/AA/21825

Control Bar

2011/6289/13166/DE/MA/21829

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/44 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/44

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 17. december 2013

om EU-tilskud til aktioner af hastende karakter til bekæmpelse af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013

(meddelt under nummer C(2013) 9084)

(Kun den danske, den italienske, den nederlandske, den spanske og den tyske udgave er autentiske)

(2013/775/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet (1), særlig artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fjerkræ og andre fugle i fangenskab, som har alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet, og som forårsager forstyrrelser i handelen inden for Unionen og eksporten til tredjelande. |
| --- | --- |

(1)

Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fjerkræ og andre fugle i fangenskab, som har alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet, og som forårsager forstyrrelser i handelen inden for Unionen og eksporten til tredjelande.

| (2) | I tilfælde af et udbrud af aviær influenza er der en risiko for, at sygdomsagenset spreder sig både til andre fjerkræbedrifter i den pågældende medlemsstat og til andre medlemsstater og tredjelande via handel med levende fjerkræ eller produkter heraf. |
| --- | --- |

(2)

I tilfælde af et udbrud af aviær influenza er der en risiko for, at sygdomsagenset spreder sig både til andre fjerkræbedrifter i den pågældende medlemsstat og til andre medlemsstater og tredjelande via handel med levende fjerkræ eller produkter heraf.

| (3) | Ved Rådets direktiv 2005/94/EF (2) vedrørende fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza er der foreskrevet hasteforanstaltninger, som medlemsstaterne i tilfælde af et udbrud straks skal gennemføre for at forebygge yderligere spredning af virusset. |
| --- | --- |

(3)

Ved Rådets direktiv 2005/94/EF (2) vedrørende fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza er der foreskrevet hasteforanstaltninger, som medlemsstaterne i tilfælde af et udbrud straks skal gennemføre for at forebygge yderligere spredning af virusset.

| (4) | I henhold til artikel 84 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (3) skal der forud for indgåelsen af en forpligtelse til at afholde en udgift over Unionens budget foreligge en finansieringsafgørelse, som angiver de vigtigste elementer i den foranstaltning, der medfører en udgift, og som er vedtaget af institutionen eller de myndigheder, som denne har bemyndiget. |
| --- | --- |

(4)

I henhold til artikel 84 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (3) skal der forud for indgåelsen af en forpligtelse til at afholde en udgift over Unionens budget foreligge en finansieringsafgørelse, som angiver de vigtigste elementer i den foranstaltning, der medfører en udgift, og som er vedtaget af institutionen eller de myndigheder, som denne har bemyndiget.

| (5) | Der er ved beslutning 2009/470/EF fastsat procedurer vedrørende EU-tilskud til specifikke veterinærforanstaltninger, herunder aktioner af hastende karakter. I henhold til artikel 4, stk. 2, i nævnte beslutning kan medlemsstaterne få tilskud til dækning af visse udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udryddelse af aviær influenza. |
| --- | --- |

(5)

Der er ved beslutning 2009/470/EF fastsat procedurer vedrørende EU-tilskud til specifikke veterinærforanstaltninger, herunder aktioner af hastende karakter. I henhold til artikel 4, stk. 2, i nævnte beslutning kan medlemsstaterne få tilskud til dækning af visse udgifter i forbindelse med foranstaltninger til udryddelse af aviær influenza.

| (6) | Ved artikel 4, stk. 3, første og andet led, i beslutning 2009/470/EF er der fastsat bestemmelser om, hvor stor en andel af medlemsstaternes udgifter der kan dækkes af EU-tilskuddet. |
| --- | --- |

(6)

Ved artikel 4, stk. 3, første og andet led, i beslutning 2009/470/EF er der fastsat bestemmelser om, hvor stor en andel af medlemsstaternes udgifter der kan dækkes af EU-tilskuddet.

| (7) | Udbetaling af EU-tilskud til aktioner af hastende karakter til udryddelse af aviær influenza finder sted efter reglerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 349/2005 af 28. februar 2005 om reglerne om fællesskabsfinansiering af aktioner af hastende karakter og bekæmpelse af visse sygdomme hos dyr som omhandlet i Rådets beslutning 90/424/EØF (4). |
| --- | --- |

(7)

Udbetaling af EU-tilskud til aktioner af hastende karakter til udryddelse af aviær influenza finder sted efter reglerne i Kommissionens forordning (EF) nr. 349/2005 af 28. februar 2005 om reglerne om fællesskabsfinansiering af aktioner af hastende karakter og bekæmpelse af visse sygdomme hos dyr som omhandlet i Rådets beslutning 90/424/EØF (4).

| (8) | Der var udbrud af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013. Danmark, Tyskland, Spanien, Italien og Nederlandene traf foranstaltninger til bekæmpelse af disse udbrud i overensstemmelse med Rådets direktiv 2003/85/EF (5). |
| --- | --- |

(8)

Der var udbrud af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013. Danmark, Tyskland, Spanien, Italien og Nederlandene traf foranstaltninger til bekæmpelse af disse udbrud i overensstemmelse med Rådets direktiv 2003/85/EF (5).

| (9) | De tyske, italienske, nederlandske, danske og spanske myndigheder underrettede via Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med EU-lovgivningen om anmeldelse og udryddelse af sygdommen og resultaterne heraf. |
| --- | --- |

(9)

De tyske, italienske, nederlandske, danske og spanske myndigheder underrettede via Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de foranstaltninger, der er truffet i overensstemmelse med EU-lovgivningen om anmeldelse og udryddelse af sygdommen og resultaterne heraf.

| (10) | De tyske, italienske, nederlandske, danske og spanske myndigheder har derfor opfyldt alle deres tekniske og administrative forpligtelser vedrørende de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, i beslutning 2009/470/EF og artikel 6 i forordning (EF) nr. 349/2005. |
| --- | --- |

(10)

De tyske, italienske, nederlandske, danske og spanske myndigheder har derfor opfyldt alle deres tekniske og administrative forpligtelser vedrørende de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, i beslutning 2009/470/EF og artikel 6 i forordning (EF) nr. 349/2005.

| (11) | Størrelsen af EU-tilskuddet kan ikke fastlægges nøjagtigt på dette stadium, idet de foreliggende oplysninger om udgifterne til godtgørelser og om de operationelle omkostninger er estimater. |
| --- | --- |

(11)

Størrelsen af EU-tilskuddet kan ikke fastlægges nøjagtigt på dette stadium, idet de foreliggende oplysninger om udgifterne til godtgørelser og om de operationelle omkostninger er estimater.

| (12) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(12)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

EU-tilskud til Danmark, Tyskland, Spanien, Italien og Nederlandene

1.   Der ydes EU-tilskud til Danmark, Tyskland, Spanien, Italien og Nederlandene til delvis dækning af disse landes udgifter til foranstaltninger i medfør af artikel 4, stk. 2 og 3, i beslutning 2009/470/EF til bekæmpelse af aviær influenza i Tyskland, Italien og Nederlandene i 2012 og 2013 og i Danmark og Spanien i 2013.

2.   Størrelsen af det i stk. 1 omhandlede tilskud fastsættes ved en senere afgørelse, som vedtages efter proceduren i artikel 40, stk. 2, i beslutning 2009/470/EF.

Artikel 2

Udbetaling af tilskuddet

Der udbetales en første rate til Tyskland på 500 000,00 EUR som en del af det i artikel 1, stk. 1, omhandlede EU-tilskud.

Der udbetales en første rate til Italien på 40 000,00 EUR for 2012 og 2 600 000,00 for 2013 som en del af det i artikel 1, stk. 1, omhandlede EU-tilskud.

Der udbetales en første rate til Nederlandene på 210 000,00 EUR for 2012 og 250 000,00 for 2013 som en del af det i artikel 1, stk. 1, omhandlede EU-tilskud.

Der udbetales en første rate til Danmark på 33 000,00 EUR for 2013 som en del af det i artikel 1, stk. 1, omhandlede EU-tilskud.

Der udbetales en første rate til Spanien på 30 000,00 EUR for 2013 som en del af det i artikel 1, stk. 1, omhandlede EU-tilskud.

Artikel 3

Adressater

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Italienske Republik og Kongeriget Nederlandene.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.

På Kommissionens vegne

Tonio BORG

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 155 af 18.6.2009, s. 30.

1

(2)  EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16.

2

(3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

3

(4)  EUT L 55 af 1.3.2005, s. 12.

4

(5)  EUT L 306 af 22.11.2003, s. 1.

5

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/46 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/46

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 18. december 2013

om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur og om ophævelse af afgørelse 2009/336/EF

(2013/776/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (1), særlig artikel 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I medfør af forordning (EF) nr. 58/2003 kan Kommissionen uddelegere beføjelsen til, på dens vegne og ansvar, helt eller delvist at gennemføre et EU-program eller -projekt til et forvaltningsorgan, i overensstemmelse med den nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

I medfør af forordning (EF) nr. 58/2003 kan Kommissionen uddelegere beføjelsen til, på dens vegne og ansvar, helt eller delvist at gennemføre et EU-program eller -projekt til et forvaltningsorgan, i overensstemmelse med den nævnte forordning.

| (2) | Overdragelsen af programgennemførelsesopgaver til forvaltningsorganerne skal gøre det muligt for Kommissionen at koncentrere sig om sine vigtigste aktiviteter og funktioner, som ikke kan eksternaliseres, uden at miste styringen af, kontrollen med og det endelige ansvar for de foranstaltninger, som forvaltes af forvaltningsorganerne. |
| --- | --- |

(2)

Overdragelsen af programgennemførelsesopgaver til forvaltningsorganerne skal gøre det muligt for Kommissionen at koncentrere sig om sine vigtigste aktiviteter og funktioner, som ikke kan eksternaliseres, uden at miste styringen af, kontrollen med og det endelige ansvar for de foranstaltninger, som forvaltes af forvaltningsorganerne.

| (3) | Uddelegeringen af opgaver til et forvaltningsorgan i forbindelse med programgennemførelse kræver, at der foretages en klar adskillelse mellem programlægningen, hvor der med en betydelig skønsmargen træffes afgørelser drevet af politiske hensyn, og som Kommissionen står for, og programgennemførelsen, som bør overdrages til forvaltningsorganet. |
| --- | --- |

(3)

Uddelegeringen af opgaver til et forvaltningsorgan i forbindelse med programgennemførelse kræver, at der foretages en klar adskillelse mellem programlægningen, hvor der med en betydelig skønsmargen træffes afgørelser drevet af politiske hensyn, og som Kommissionen står for, og programgennemførelsen, som bør overdrages til forvaltningsorganet.

| (4) | Kommissionen oprettede ved sin afgørelse 2005/56/EF (2) Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (i det følgende benævnt »organet«) og gav det til opgave at forvalte Fællesskabets indsats inden for undervisning, audiovisuelle medier og kultur. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen oprettede ved sin afgørelse 2005/56/EF (2) Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (i det følgende benævnt »organet«) og gav det til opgave at forvalte Fællesskabets indsats inden for undervisning, audiovisuelle medier og kultur.

| (5) | Kommissionen ændrede gentagne gange organets mandat, således at det også kom til at omfatte forvaltning af nye projekter og programmer inden for undervisning, audiovisuelle medier, medborgerskab og unge, og erstattede efterfølgende afgørelse 2005/56/EF med Kommissionens afgørelse 2009/336/EF (3). |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen ændrede gentagne gange organets mandat, således at det også kom til at omfatte forvaltning af nye projekter og programmer inden for undervisning, audiovisuelle medier, medborgerskab og unge, og erstattede efterfølgende afgørelse 2005/56/EF med Kommissionens afgørelse 2009/336/EF (3).

| (6) | I Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011»Et budget for Europa 2020« (4) foreslog den i højere grad at anvende eksisterende gennemførelsesorganer til at gennemføre EU-programmer under den næste flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

(6)

I Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011»Et budget for Europa 2020« (4) foreslog den i højere grad at anvende eksisterende gennemførelsesorganer til at gennemføre EU-programmer under den næste flerårige finansielle ramme.

| (7) | Organet har vist sig at have stor faglig og finansiel ekspertise i forvaltning af EU-programmer. Tilfredshedsundersøgelser som led i den første og anden foreløbige evaluering af organet (2009 og 2013) viser, at støttemodtagere og andre interessenter finder, at kvaliteten af organets tjenester er højere, end den var under tidligere ordninger (kontor for faglig bistand). Organet kan tiltrække og fastholde højt kvalificeret personale, hvilket giver stabilitet på personaleområdet. Organet effektiviserer løbende sin interne drift med henblik på at øge effektiviteten og anvende ensartede metoder uanset program. Det drager fordel af at være et offentligt organ, der er specielt oprettet med henblik på at forvalte programmer inden for undervisning, audiovisuelle medier og kultur, og dette fokus øger EU-programmernes synlighed blandt interessenterne og i den brede offentlighed. Det forhold at en række komplementære programmer forvaltes af én enkelt enhed, skaber synergieffekter med hensyn til synligheden af EU's indsats, hvilket er til gavn for samtlige programmer. Organets fejlrater i de efterfølgende kontroller er lave og ligger pænt under grænsen på 2 %. Det fremgår af den anden foreløbige evaluering, at organet støt har forbedret sin faglige og finansielle ekspertise, hvilket afspejles i en generel forbedring af organets resultater, som det kan konstateres i organets nøgleresultatindikatorer. |
| --- | --- |

(7)

Organet har vist sig at have stor faglig og finansiel ekspertise i forvaltning af EU-programmer. Tilfredshedsundersøgelser som led i den første og anden foreløbige evaluering af organet (2009 og 2013) viser, at støttemodtagere og andre interessenter finder, at kvaliteten af organets tjenester er højere, end den var under tidligere ordninger (kontor for faglig bistand). Organet kan tiltrække og fastholde højt kvalificeret personale, hvilket giver stabilitet på personaleområdet. Organet effektiviserer løbende sin interne drift med henblik på at øge effektiviteten og anvende ensartede metoder uanset program. Det drager fordel af at være et offentligt organ, der er specielt oprettet med henblik på at forvalte programmer inden for undervisning, audiovisuelle medier og kultur, og dette fokus øger EU-programmernes synlighed blandt interessenterne og i den brede offentlighed. Det forhold at en række komplementære programmer forvaltes af én enkelt enhed, skaber synergieffekter med hensyn til synligheden af EU's indsats, hvilket er til gavn for samtlige programmer. Organets fejlrater i de efterfølgende kontroller er lave og ligger pænt under grænsen på 2 %. Det fremgår af den anden foreløbige evaluering, at organet støt har forbedret sin faglige og finansielle ekspertise, hvilket afspejles i en generel forbedring af organets resultater, som det kan konstateres i organets nøgleresultatindikatorer.

| (8) | Ifølge omkostningssammenligningen i den cost-benefit-analyse, som er blevet foretaget i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 58/2003, vil det være 23 % dyrere at lade Kommissionen varetage forvaltningsopgaverne internt (i nettonutidsværdi). Den planlagte uddelegering af programmer til organet er i overensstemmelse med organets nuværende mandat og mission og udgør en videreførelse af dets eksisterende aktiviteter. Organet har igennem flere år opbygget kompetence, færdigheder og kapacitet inden for forvaltning af de sådanne programmer. Organets erfaringer og ekspertise inden for programforvaltning og de hermed forbundne produktivitetsgevinster vil derfor komme de nye programmer til gode. Det ville virke driftsforstyrrende at gå over til en intern forvaltningsordning, fordi de fleste programmer aldrig tidligere er blevet forvaltet internt af de generaldirektorater, som organet hører ind under, og som ikke har kapacitet til at forvalte programmerne internt. En uddelegering af programforvaltningen til organet vil sikre støttemodtagerne og interessenterne driftskontinuitet. Uddelegeringen til organet vil også gøre det muligt for Kommissionen fortsat at fokusere mere på sine institutionelle opgaver. |
| --- | --- |

(8)

Ifølge omkostningssammenligningen i den cost-benefit-analyse, som er blevet foretaget i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 58/2003, vil det være 23 % dyrere at lade Kommissionen varetage forvaltningsopgaverne internt (i nettonutidsværdi). Den planlagte uddelegering af programmer til organet er i overensstemmelse med organets nuværende mandat og mission og udgør en videreførelse af dets eksisterende aktiviteter. Organet har igennem flere år opbygget kompetence, færdigheder og kapacitet inden for forvaltning af de sådanne programmer. Organets erfaringer og ekspertise inden for programforvaltning og de hermed forbundne produktivitetsgevinster vil derfor komme de nye programmer til gode. Det ville virke driftsforstyrrende at gå over til en intern forvaltningsordning, fordi de fleste programmer aldrig tidligere er blevet forvaltet internt af de generaldirektorater, som organet hører ind under, og som ikke har kapacitet til at forvalte programmerne internt. En uddelegering af programforvaltningen til organet vil sikre støttemodtagerne og interessenterne driftskontinuitet. Uddelegeringen til organet vil også gøre det muligt for Kommissionen fortsat at fokusere mere på sine institutionelle opgaver.

| (9) | Med henblik på at give forvaltningsorganerne en sammenhængende identitet har Kommissionen ved fastsættelsen af deres nye mandater i videst muligt omfang samlet arbejdsopgaverne ud fra tematiske politikområder. |
| --- | --- |

(9)

Med henblik på at give forvaltningsorganerne en sammenhængende identitet har Kommissionen ved fastsættelsen af deres nye mandater i videst muligt omfang samlet arbejdsopgaverne ud fra tematiske politikområder.

| (10) | Organet bør være ansvarligt for gennemførelsen af dele af følgende nye EU-programmer og foranstaltninger:






  — | Erasmus+ (5) (der bl.a. afløser programmet for livslang læring (6), Aktive unge (7) og Erasmus Mundus (8)) |
| --- | --- | --- |

(10)

Organet bør være ansvarligt for gennemførelsen af dele af følgende nye EU-programmer og foranstaltninger:

—

Erasmus+ (5) (der bl.a. afløser programmet for livslang læring (6), Aktive unge (7) og Erasmus Mundus (8))

| — | Et Kreativt Europa (9) (der bl.a. afløser programmet Media (10) og kulturprogrammet (11)) |
| --- | --- |

—

Et Kreativt Europa (9) (der bl.a. afløser programmet Media (10) og kulturprogrammet (11))

| — | Europa for Borgerne (12) (der afløser programmet Europa for Borgerne (13)) |
| --- | --- |

—

Europa for Borgerne (12) (der afløser programmet Europa for Borgerne (13))

| — | Det Europæiske Volontørkorps for Humanitær Bistand (14) (der afløser pilotprogrammet Forberedende foranstaltning — EU Aid Volunteers) |
| --- | --- |

—

Det Europæiske Volontørkorps for Humanitær Bistand (14) (der afløser pilotprogrammet Forberedende foranstaltning — EU Aid Volunteers)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, der hører ind under instrumenterne for det eksterne samarbejde (15) (der afløser instrumenterne for det eksterne samarbejde frem til 2013 (16)) |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, der hører ind under instrumenterne for det eksterne samarbejde (15) (der afløser instrumenterne for det eksterne samarbejde frem til 2013 (16))

| — | projekter inden for videregående uddannelse under den flerårige finansielle ramme, der vedrører finansiering af EU-samarbejdet med staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og de oversøiske lande og territorier for perioden 2014-2020 (den 11. europæiske udviklingsfond) (17). |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse under den flerårige finansielle ramme, der vedrører finansiering af EU-samarbejdet med staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og de oversøiske lande og territorier for perioden 2014-2020 (den 11. europæiske udviklingsfond) (17).

| (11) | Organet bør fortsat være ansvarligt for gennemførelsen af følgende eksisterende EU-programmer og -foranstaltninger:






  — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres i henhold til bestemmelserne om økonomisk bistand til visse lande i Øst- og Centraleuropa (Phare), godkendt ved Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 (18) |
| --- | --- | --- |

(11)

Organet bør fortsat være ansvarligt for gennemførelsen af følgende eksisterende EU-programmer og -foranstaltninger:

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres i henhold til bestemmelserne om økonomisk bistand til visse lande i Øst- og Centraleuropa (Phare), godkendt ved Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 (18)

| — | program til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (Media II — Udvikling og distribution) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/563/EF (19) |
| --- | --- |

—

program til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (Media II — Udvikling og distribution) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/563/EF (19)

| — | uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media II — Uddannelse) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/564/EF (20) |
| --- | --- |

—

uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media II — Uddannelse) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/564/EF (20)

| — | anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF (21) |
| --- | --- |

—

anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF (21)

| — | anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/382/EF (22) |
| --- | --- |

—

anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/382/EF (22)

| — | EF-handlingsprogram for unge (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1031/2000/EF (23) |
| --- | --- |

—

EF-handlingsprogram for unge (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1031/2000/EF (23)

| — | »Kultur 2000«-programmet (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF (24) |
| --- | --- |

—

»Kultur 2000«-programmet (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF (24)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 (25) |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 (25)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien og Kosovo (UNSCR 1244) (2000-2006), godkendt inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 (26) |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien og Kosovo (UNSCR 1244) (2000-2006), godkendt inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 (26)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, godkendt ved Rådets forordning (EF) nr. 2698/2000 (27) |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, godkendt ved Rådets forordning (EF) nr. 2698/2000 (27)

| — | tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/311/EF (28) |
| --- | --- |

—

tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/311/EF (28)

| — | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/196/EF (29) |
| --- | --- |

—

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/196/EF (29)

| — | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/197/EF (30) |
| --- | --- |

—

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/197/EF (30)

| — | program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2000/821/EF (31) |
| --- | --- |

—

program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2000/821/EF (31)

| — | uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 163/2001/EF (32) |
| --- | --- |

—

uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 163/2001/EF (32)

| — | flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2318/2003/EF (33) |
| --- | --- |

—

flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2318/2003/EF (33)

| — | EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2004/100/EF (34) |
| --- | --- |

—

EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2004/100/EF (34)

| — | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 790/2004/EF (35) |
| --- | --- |

—

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 790/2004/EF (35)

| — | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 791/2004/EF (36) |
| --- | --- |

—

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 791/2004/EF (36)

| — | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 792/2004/EF (37) |
| --- | --- |

—

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 792/2004/EF (37)

| — | program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2317/2003/EF (38) |
| --- | --- |

—

program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2317/2003/EF (38)

| — | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/910/EF (39) |
| --- | --- |

—

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/910/EF (39)

| — | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/964/EF (40) |
| --- | --- |

—

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/964/EF (40)

| — | handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (41) |
| --- | --- |

—

handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (41)

| — | Kultur-programmet (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1855/2006/EF (42) |
| --- | --- |

—

Kultur-programmet (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1855/2006/EF (42)

| — | programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1904/2006/EF (43) |
| --- | --- |

—

programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1904/2006/EF (43)

| — | programmet Aktive Unge (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (44) |
| --- | --- |

—

programmet Aktive Unge (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (44)

| — | programmet for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1718/2006/EF (45) |
| --- | --- |

—

programmet for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1718/2006/EF (45)

| — | programmet Erasmus Mundus II (2009-2013), der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande, godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1298/2008/EF (46) |
| --- | --- |

—

programmet Erasmus Mundus II (2009-2013), der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande, godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1298/2008/EF (46)

| — | programmet for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2011-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1041/2009/EF (47) |
| --- | --- |

—

programmet for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2011-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1041/2009/EF (47)

| — | projekter inden videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 (48) |
| --- | --- |

—

projekter inden videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 (48)

| — | projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (49) |
| --- | --- |

—

projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (49)

| — | projekter inden for undervisning på primær- og sekundærtrinnet, videregående uddannelser og ungdomsuddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (50) |
| --- | --- |

—

projekter inden for undervisning på primær- og sekundærtrinnet, videregående uddannelser og ungdomsuddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (50)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (51) |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (51)

| — | projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (52) |
| --- | --- |

—

projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (52)

| — | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres med midler fra Den Europæiske Udviklingsfond i henhold til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (Rådets afgørelse 2003/159/EF) (53) som ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (Rådets afgørelse 2005/599/EF (54)). |
| --- | --- |

—

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres med midler fra Den Europæiske Udviklingsfond i henhold til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (Rådets afgørelse 2003/159/EF) (53) som ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (Rådets afgørelse 2005/599/EF (54)).

| (12) | Forvaltningen af de nævnte dele af de pågældende programmer og foranstaltninger omfatter gennemførelsen af tekniske projekter, som ikke indebærer, at der skal træffes politiske beslutninger, og kræver stor teknisk og finansiel ekspertise igennem hele projektforløbet. |
| --- | --- |

(12)

Forvaltningen af de nævnte dele af de pågældende programmer og foranstaltninger omfatter gennemførelsen af tekniske projekter, som ikke indebærer, at der skal træffes politiske beslutninger, og kræver stor teknisk og finansiel ekspertise igennem hele projektforløbet.

| (13) | Med henblik på at sikre en ensartet og rettidig gennemførelse af denne afgørelse og af de pågældende programmer er det nødvendigt at sikre, at organet udfører sine arbejdsopgaver i forbindelse med gennemførelsen af de pågældende programmer, under forudsætning af at de pågældende programmer træder i kraft, og fra datoen for deres ikrafttræden. |
| --- | --- |

(13)

Med henblik på at sikre en ensartet og rettidig gennemførelse af denne afgørelse og af de pågældende programmer er det nødvendigt at sikre, at organet udfører sine arbejdsopgaver i forbindelse med gennemførelsen af de pågældende programmer, under forudsætning af at de pågældende programmer træder i kraft, og fra datoen for deres ikrafttræden.

| (14) | Der bør oprettes et forvaltningsorgan for undervisning, audiovisuelle medier og kultur. Det bør træde i stedet for og efterfølge Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur, der blev oprettet ved afgørelse 2009/336/EF. Det bør varetage sine opgaver i overensstemmelse med de generelle vedtægter, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 58/2003. |
| --- | --- |

(14)

Der bør oprettes et forvaltningsorgan for undervisning, audiovisuelle medier og kultur. Det bør træde i stedet for og efterfølge Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur, der blev oprettet ved afgørelse 2009/336/EF. Det bør varetage sine opgaver i overensstemmelse med de generelle vedtægter, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 58/2003.

| (15) | Afgørelse 2009/336/EF om oprettelse af forvaltningsorganet bør derfor ophæves, og der bør fastsættes overgangsbestemmelser. |
| --- | --- |

(15)

Afgørelse 2009/336/EF om oprettelse af forvaltningsorganet bør derfor ophæves, og der bør fastsættes overgangsbestemmelser.

| (16) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsorganudvalget — |
| --- | --- |

(16)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsorganudvalget —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Oprettelse og varighed

Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (i det følgende benævnt »organet«) oprettes for perioden 1. januar 2014–31. december 2024, og forordning (EF) nr. 58/2003 finder anvendelse på organets vedtægter.

Artikel 2

Placering

Organet placeres i Bruxelles.

Artikel 3

Mål og opgaver

1.   Organet er ansvarligt for gennemførelsen af visse dele af følgende EU-programmer:

| a) | Erasmus+ |
| --- | --- |

a)

Erasmus+

| b) | programmet »Et Kreativt Europa« |
| --- | --- |

b)

programmet »Et Kreativt Europa«

| c) | programmet »Europa for borgerne« |
| --- | --- |

c)

programmet »Europa for borgerne«

| d) | Det Europæiske Volontørkorps for Humanitær Bistand — EU Aid Volunteers |
| --- | --- |

d)

Det Europæiske Volontørkorps for Humanitær Bistand — EU Aid Volunteers

| e) | projekter inden for videregående uddannelse, der hører ind under instrumenterne for det eksterne samarbejde






  — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) (55) |
| --- | --- | --- |

e)

projekter inden for videregående uddannelse, der hører ind under instrumenterne for det eksterne samarbejde

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) (55)

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et europæisk naboskabsinstrument (56) |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et europæisk naboskabsinstrument (56)

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (57) |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (57)

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande (58) |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande (58)

| — | Rådets forordning om oprettelse af den 11. europæiske udviklingsfond (59). |
| --- | --- |

—

Rådets forordning om oprettelse af den 11. europæiske udviklingsfond (59).

For så vidt angår programmerne under c), d) og e) finder første afsnit anvendelse, under forudsætning af at hvert af de pågældende programmer træder i kraft, og fra datoen for deres ikrafttræden.

2.   Organet er ansvarligt for gennemførelsen af de resterende dele af visse dele af følgende EU-programmer:

| a) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres i henhold til bestemmelserne om økonomisk bistand til visse lande i Øst- og Centraleuropa (Phare), godkendt ved forordning (EØF) nr. 3906/89 |
| --- | --- |

a)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres i henhold til bestemmelserne om økonomisk bistand til visse lande i Øst- og Centraleuropa (Phare), godkendt ved forordning (EØF) nr. 3906/89

| b) | program til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (Media II — Udvikling og distribution) (1996-2000), godkendt ved afgørelse 95/563/EF |
| --- | --- |

b)

program til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (Media II — Udvikling og distribution) (1996-2000), godkendt ved afgørelse 95/563/EF

| c) | uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media II — Uddannelse) (1996-2000), godkendt ved afgørelse 95/564/EF |
| --- | --- |

c)

uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media II — Uddannelse) (1996-2000), godkendt ved afgørelse 95/564/EF

| d) | anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 253/2000/EF |
| --- | --- |

d)

anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 253/2000/EF

| e) | anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved afgørelse 1999/382/EF |
| --- | --- |

e)

anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved afgørelse 1999/382/EF

| f) | EF-handlingsprogram for unge (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 1031/2000/EF |
| --- | --- |

f)

EF-handlingsprogram for unge (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 1031/2000/EF

| g) | »Kultur 2000«-programmet (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 508/2000/EF |
| --- | --- |

g)

»Kultur 2000«-programmet (2000-2006), godkendt ved afgørelse nr. 508/2000/EF

| h) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 |
| --- | --- |

h)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000

| i) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien og Kosovo (UNSCR 1244) (2000-2006), godkendt inden for rammerne af forordning (EF) nr. 2666/2000 |
| --- | --- |

i)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien og Kosovo (UNSCR 1244) (2000-2006), godkendt inden for rammerne af forordning (EF) nr. 2666/2000

| j) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, godkendt ved forordning (EF) nr. 2698/2000 |
| --- | --- |

j)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, godkendt ved forordning (EF) nr. 2698/2000

| k) | tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006), godkendt ved afgørelse 1999/311/EF |
| --- | --- |

k)

tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006), godkendt ved afgørelse 1999/311/EF

| l) | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved afgørelse 2001/196/EF |
| --- | --- |

l)

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved afgørelse 2001/196/EF

| m) | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved afgørelse 2001/197/EF |
| --- | --- |

m)

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved afgørelse 2001/197/EF

| n) | program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved afgørelse 2000/821/EF |
| --- | --- |

n)

program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved afgørelse 2000/821/EF

| o) | uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved afgørelse nr. 163/2001/EF |
| --- | --- |

o)

uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved afgørelse nr. 163/2001/EF

| p) | flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 2318/2003/EF |
| --- | --- |

p)

flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 2318/2003/EF

| q) | EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved afgørelse 2004/100/EF |
| --- | --- |

q)

EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved afgørelse 2004/100/EF

| r) | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 790/2004/EF |
| --- | --- |

r)

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 790/2004/EF

| s) | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 791/2004/EF |
| --- | --- |

s)

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 791/2004/EF

| t) | EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 792/2004/EF |
| --- | --- |

t)

EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved afgørelse nr. 792/2004/EF

| u) | program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved afgørelse nr. 2317/2003/EF |
| --- | --- |

u)

program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved afgørelse nr. 2317/2003/EF

| v) | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved afgørelse 2006/910/EF |
| --- | --- |

v)

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og USA om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved afgørelse 2006/910/EF

| w) | projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge (2006-2013), godkendt ved afgørelse 2006/964/EF |
| --- | --- |

w)

projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram for videregående uddannelse, erhvervsuddannelse og unge (2006-2013), godkendt ved afgørelse 2006/964/EF

| x) | handlingsprogram for livslang læring (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1720/2006/EF |
| --- | --- |

x)

handlingsprogram for livslang læring (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1720/2006/EF

| y) | Kultur-programmet (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1855/2006/EF |
| --- | --- |

y)

Kultur-programmet (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1855/2006/EF

| z) | programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1904/2006/EF |
| --- | --- |

z)

programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1904/2006/EF

| aa) | programmet Aktive Unge (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1719/2006/EF |
| --- | --- |

aa)

programmet Aktive Unge (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1719/2006/EF

| bb) | program for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1718/2006/EF |
| --- | --- |

bb)

program for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1718/2006/EF

| cc) | programmet Erasmus Mundus II (2009-2013), der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande, godkendt ved afgørelse nr. 1298/2008/EF |
| --- | --- |

cc)

programmet Erasmus Mundus II (2009-2013), der skal højne kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande, godkendt ved afgørelse nr. 1298/2008/EF

| dd) | program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2011-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1041/2009/EF |
| --- | --- |

dd)

program for audiovisuelt samarbejde med branchefolk fra tredjelande (Media Mundus) (2011-2013), godkendt ved afgørelse nr. 1041/2009/EF

| ee) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med forordning (EØF) nr. 443/92 |
| --- | --- |

ee)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med forordning (EØF) nr. 443/92

| ff) | projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), oprettet ved forordning (EF) nr. 1085/2006 |
| --- | --- |

ff)

projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), oprettet ved forordning (EF) nr. 1085/2006

| gg) | projekter inden for undervisning på primær- og sekundærtrinnet, videregående uddannelser og ungdomsuddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved forordning (EF) nr. 1638/2006 |
| --- | --- |

gg)

projekter inden for undervisning på primær- og sekundærtrinnet, videregående uddannelser og ungdomsuddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved forordning (EF) nr. 1638/2006

| hh) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, oprettet ved forordning (EF) nr. 1905/2006 |
| --- | --- |

hh)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, oprettet ved forordning (EF) nr. 1905/2006

| ii) | projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, oprettet ved forordning (EF) nr. 1934/2006 |
| --- | --- |

ii)

projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, oprettet ved forordning (EF) nr. 1934/2006

| jj) | projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres med midler fra Den Europæiske Udviklingsfond i henhold til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (afgørelse 2003/159/EF) som ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (afgørelse 2005/599/EF). |
| --- | --- |

jj)

projekter inden for videregående uddannelse, som kan finansieres med midler fra Den Europæiske Udviklingsfond i henhold til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou (afgørelse 2003/159/EF) som ændret ved aftalen undertegnet i Luxembourg den 25. juni 2005 (afgørelse 2005/599/EF).

3.   Organet er ansvarligt for følgende opgaver i forbindelse med gennemførelsen af de dele af EU-programmer, som er omhandlet i stk. 1 og 2:

| a) | forvalte alle faser af programgennemførelsen og alle faser af specifikke projekters forløb på grundlag af de relevante arbejdsprogrammer, som Kommissionen har vedtaget, i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen |
| --- | --- |

a)

forvalte alle faser af programgennemførelsen og alle faser af specifikke projekters forløb på grundlag af de relevante arbejdsprogrammer, som Kommissionen har vedtaget, i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen

| b) | vedtage budgetgennemførelsesakter for indtægter og udgifter og træffe alle dispositioner, der er nødvendige for programgennemførelsen, i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen |
| --- | --- |

b)

vedtage budgetgennemførelsesakter for indtægter og udgifter og træffe alle dispositioner, der er nødvendige for programgennemførelsen, i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen

| c) | yde bistand i forbindelse med gennemførelsen af programmet i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen, herunder bistand i forbindelse med formidlingsaktiviteter, eventuelt i samarbejde med nationale organer |
| --- | --- |

c)

yde bistand i forbindelse med gennemførelsen af programmet i henhold til den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen, herunder bistand i forbindelse med formidlingsaktiviteter, eventuelt i samarbejde med nationale organer

| d) | på EU-plan gennemføre informationsnettet om uddannelse i Det Europæiske Fællesskab (»Eurydice«) og aktiviteter, som har til formål at skabe større forståelse for og bedre kendskab til ungdomsområdet |
| --- | --- |

d)

på EU-plan gennemføre informationsnettet om uddannelse i Det Europæiske Fællesskab (»Eurydice«) og aktiviteter, som har til formål at skabe større forståelse for og bedre kendskab til ungdomsområdet

| e) | på EU-plan gennemføre aktiviteter, som har til formål at skabe større forståelse for og bedre kendskab til erhvervsuddannelsesområdet. |
| --- | --- |

e)

på EU-plan gennemføre aktiviteter, som har til formål at skabe større forståelse for og bedre kendskab til erhvervsuddannelsesområdet.

4.   Hvis den retsakt, hvorved organet er tillagt beføjelsen, indeholder hjemmel hertil, kan organet være ansvarligt for at yde logistisk og administrativ bistand til de organer, der varetager programgennemførelsen, inden for anvendelsesområdet for de programmer, som er omhandlet i retsakten.

Artikel 4

Udnævnelsesperiode

1.   Medlemmerne af styrelseskomitéen udnævnes for to år.

2.   Organets direktør udnævnes for fire år.

Artikel 5

Tilsyn og rapportering

Organet er underlagt Kommissionens tilsyn og aflægger regelmæssigt rapport om gennemførelsen af de EU-programmer eller dele heraf, som det er ansvarligt for, på de betingelser og med den hyppighed, der er fastsat i den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen.

Artikel 6

Gennemførelse af driftsbudgettet

Organet gennemfører sit driftsbudget i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1653/2004 (60).

Artikel 7

Ophævelse og overgangsbestemmelser

1.   Afgørelse 2009/336/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014. Henvisninger til den ophævede afgørelse betragtes som henvisninger til denne afgørelse.

2.   Organet betragtes som retlig efterfølger for det forvaltningsorgan, der blev oprettet ved afgørelse 2009/336/EF.

3.   Med forbehold af revisionen af indplaceringen af udstationerede tjenestemænd i den retsakt, hvorved Kommissionen har tillagt organet beføjelsen, berører denne afgørelse ikke de rettigheder og forpligtelser, som organets personale, herunder dets direktør, har.

Artikel 8

Ikrafttrædelse

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2014.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

1

(2)  EUT L 24 af 27.1.2005, s. 35.

2

(3)  EUT L 101 af 21.4.2009, s. 26.

3

(4)  KOM(2011) 500 endelig.

4

(5)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af »Erasmus for alle«: EU-programmet for almen uddannelse, erhvervsuddannelse, ungdom og idræt af 23.11.2011, KOM(2011) 788, (i det følgene benævnt »Erasmus+«).

5

(6)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.

6

(7)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.

7

(8)  EUT L 340 af 19.12.2008, s. 83.

8

(9)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa af 23.11.2011, KOM(2011) 785.

9

(10)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 12.

10

(11)  EUT L 372 af 27.12.2006, s. 1.

11

(12)  Forslag til Rådets forordning om oprettelse af programmet »Europa for Borgerne« for perioden 2014-2020 af 14.12.2011, KOM(2011) 884.

12

(13)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 32.

13

(14)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af Det Europæiske Volontørkorps for Humanitær Bistand EU Aid Volunteers, COM(2012) 514.

14

(15)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande, KOM(2011) 843, forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde, KOM(2011) 840, forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et europæisk naboskabsinstrument, KOM(2011) 839, forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II), KOM(2011) 838.

15

(16)  EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82, EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1, EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.

16

(17)  KOM(2011) 837 endelig.

17

(18)  EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11.

18

(19)  EFT L 321 af 30.12.1995, s. 25.

19

(20)  EFT L 321 af 30.12.1995, s. 33.

20

(21)  EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1.

21

(22)  EFT L 146 af 11.6.1999, s. 33.

22

(23)  EFT L 117 af 18.5.2000, s. 1.

23

(24)  EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1.

24

(25)  EFT L 12 af 18.1.2000, s. 1.

25

(26)  EFT L 306 af 7.12.2000, s. 1.

26

(27)  EFT L 311 af 12.12.2000, s. 1.

27

(28)  EFT L 120 af 8.5.1999, s. 30.

28

(29)  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 7.

29

(30)  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 15.

30

(31)  EFT L 336 af 30.12.2000, s. 82.

31

(32)  EFT L 26 af 27.1.2001, s. 1.

32

(33)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 9.

33

(34)  EUT L 30 af 4.2.2004, s. 6.

34

(35)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 24.

35

(36)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 31.

36

(37)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 40.

37

(38)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 1.

38

(39)  EUT L 346 af 9.12.2006, s. 33.

39

(40)  EUT L 397 af 30.12.2006, s. 14.

40

(41)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.

41

(42)  EUT L 372 af 27.12.2006, s. 1.

42

(43)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 32.

43

(44)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.

44

(45)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 12.

45

(46)  EUT L 340 af 19.12.2008, s. 83.

46

(47)  EUT L 288 af 4.11.2009, s. 10.

47

(48)  EFT L 52 af 27.2.1992, s. 1.

48

(49)  EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82.

49

(50)  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

50

(51)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.

51

(52)  EUT L 405 af 30.12.2006, s. 41.

52

(53)  EUT L 65 af 8.3.2003, s. 27.

53

(54)  EUT L 209 af 11.8.2005, s. 26.

54

(55)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II), KOM(2011) 838.

55

(56)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et europæisk naboskabsinstrument, KOM(2011) 839.

56

(57)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde, KOM(2011) 840.

57

(58)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande, KOM(2011) 843.

58

(59)  Forslag til Rådets forordning om gennemførelse af den 11. Europæiske Udviklingsfond, COM(2013) 445.

59

(60)  EUT L 297 af 22.9.2004, s. 6.

60

---

III Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/54 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/54

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 28/13/KOL

af 30. januar 2013

om 88. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved indføjelse af et nyt kapitel om statsstøtte til kortfristet eksportkreditforsikring

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61-63 og protokol 26,

under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 5, stk. 2, litra b), og artikel 24,

under henvisning til de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, som Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal Tilsynsmyndigheden sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft.

i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt.

Den 6. december 2012 vedtog Europa-Kommissionen en ny meddelelse om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring
   (4).

Denne meddelelse er også relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS-statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

I overensstemmelse med punkt II i afsnittet »GENERELT« i slutningen af Bilag XV til EØS-aftalen skal Tilsynsmyndigheden efter samråd med Kommissionen vedtage retsakter svarende til de af Europa-Kommissionen vedtagne.

Europa-Kommissionen og EFTA-staterne er blevet hørt —

VEDTAGET DENNE BESLUTNING:

Artikel 1

Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved at indføre et nyt kapitel om kortfristet eksportkreditforsikring. Det nye kapitel er knyttet som bilag til denne beslutning.

Artikel 2

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. januar 2013.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Oda Helen SLETNES

Formand

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Medlem af kollegiet

---

(1)  Herefter benævnt »EØS-aftalen«.

1

(2)  Herefter benævnt »tilsyns– og domstolsaftalen«.

2

(3)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19.1.1994, offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1. Herefter benævnt »retningslinjer for statsstøtte«. Den ajourførte udgave af retningslinjerne for statsstøtte er offentliggjort på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

3

(4)  Meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring (EUT C 392 af 19.12.2012, s. 1).

4

---

BILAG

RETNINGSLINJER FOR KORTFRISTET EKSPORTKREDITFORSIKRING
   (1)

1   Indledning

| (1) | Eksportstøtte kan få negative virkninger for konkurrencen mellem potentielle konkurrerende leverandører af varer og tjenesteydelser. Derfor har Europa-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden (herefter benævnt »Tilsynsmyndigheden«) som vogtere af konkurrencen under EF-traktaten og EØS-aftalen altid været stærkt imod eksportstøtte til samhandel inden for EØS og til eksport ud af EØS. For at forhindre, at EØS-staternes støtte til eksportkreditforsikring fordrejer konkurrencevilkårene, må det afklares, hvordan den skal vurderes på grundlag af EØS-statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(1)

Eksportstøtte kan få negative virkninger for konkurrencen mellem potentielle konkurrerende leverandører af varer og tjenesteydelser. Derfor har Europa-Kommissionen og EFTA-Tilsynsmyndigheden (herefter benævnt »Tilsynsmyndigheden«) som vogtere af konkurrencen under EF-traktaten og EØS-aftalen altid været stærkt imod eksportstøtte til samhandel inden for EØS og til eksport ud af EØS. For at forhindre, at EØS-staternes støtte til eksportkreditforsikring fordrejer konkurrencevilkårene, må det afklares, hvordan den skal vurderes på grundlag af EØS-statsstøttereglerne.

| (2) | I 1998 fastlagde Tilsynsmyndigheden principperne for statslig indgriben i sine retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring (2). 1998-retningslinjerne skulle anvendes i en periode på fem år fra den 1. juni 1998. De er senere blevet ændret, og perioden for deres anvendelse blev forlænget i 2001 (3). |
| --- | --- |

(2)

I 1998 fastlagde Tilsynsmyndigheden principperne for statslig indgriben i sine retningslinjer for kortfristet eksportkreditforsikring (2). 1998-retningslinjerne skulle anvendes i en periode på fem år fra den 1. juni 1998. De er senere blevet ændret, og perioden for deres anvendelse blev forlænget i 2001 (3).

| (3) | De erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af 1998-retningslinjerne, især under finanskrisen fra 2009 til 2011, viser, at Tilsynsmyndighedens politik på dette område bør tages op til revision. |
| --- | --- |

(3)

De erfaringer, der er opnået ved anvendelsen af 1998-retningslinjerne, især under finanskrisen fra 2009 til 2011, viser, at Tilsynsmyndighedens politik på dette område bør tages op til revision.

| (4) | Disse retningslinjer vil bidrage til at sikre, at konkurrencen mellem private og offentlige eller offentligt støttede eksportkreditforsikringsselskaber ikke fordrejes på grund af statsstøtte, og at der skabes lige konkurrencevilkår for eksportører. |
| --- | --- |

(4)

Disse retningslinjer vil bidrage til at sikre, at konkurrencen mellem private og offentlige eller offentligt støttede eksportkreditforsikringsselskaber ikke fordrejes på grund af statsstøtte, og at der skabes lige konkurrencevilkår for eksportører.

| (5) | Formålet med dem er at give medlemsstaterne en mere udførlig vejledning om de principper, som Tilsynsmyndigheden vil lægge til grund for sin fortolkning af EØS-aftalens artikel 61 og 62 og anvendelsen af disse artikler på kortfristet eksportkreditforsikring. De skal gøre Tilsynsmyndighedens politik på dette område så gennemsigtig som muligt og sikre forudsigelighed og ligebehandling. De indeholder derfor en række betingelser, der skal være opfyldt, når offentlige forsikringsselskaber ønsker at komme ind på det kortfristede eksportkreditforsikringsmarked for markedsmæssige risici (i det følgende benævnt »ordinære risici«). |
| --- | --- |

(5)

Formålet med dem er at give medlemsstaterne en mere udførlig vejledning om de principper, som Tilsynsmyndigheden vil lægge til grund for sin fortolkning af EØS-aftalens artikel 61 og 62 og anvendelsen af disse artikler på kortfristet eksportkreditforsikring. De skal gøre Tilsynsmyndighedens politik på dette område så gennemsigtig som muligt og sikre forudsigelighed og ligebehandling. De indeholder derfor en række betingelser, der skal være opfyldt, når offentlige forsikringsselskaber ønsker at komme ind på det kortfristede eksportkreditforsikringsmarked for markedsmæssige risici (i det følgende benævnt »ordinære risici«).

| (6) | Risici, som principielt ikke er markedsmæssige (i det følgende benævnt »ekstraordinære risici«), er ikke omfattet af disse retningslinjer. |
| --- | --- |

(6)

Risici, som principielt ikke er markedsmæssige (i det følgende benævnt »ekstraordinære risici«), er ikke omfattet af disse retningslinjer.

| (7) | Afsnit 2 beskriver retningslinjernes anvendelsesområde og de definitioner, der anvendes. Afsnit 3 behandler anvendelsen af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og det generelle forbud mod statsstøtte til eksportkreditforsikring af ordinære risici. Endelig redegøres der i afsnit 4 for en række undtagelser fra definitionen af ordinære risici og for betingelserne for statsstøtte til forsikring af midlertidigt ekstraordinære risici. |
| --- | --- |

(7)

Afsnit 2 beskriver retningslinjernes anvendelsesområde og de definitioner, der anvendes. Afsnit 3 behandler anvendelsen af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og det generelle forbud mod statsstøtte til eksportkreditforsikring af ordinære risici. Endelig redegøres der i afsnit 4 for en række undtagelser fra definitionen af ordinære risici og for betingelserne for statsstøtte til forsikring af midlertidigt ekstraordinære risici.

2   Retningslinjernes anvendelsesområde og definitioner

2.1   Anvendelsesområde

| (8) | Tilsynsmyndigheden vil kun anvende de principper, der er fastsat i disse retningslinjer, på eksportkreditforsikring med en risikoperiode på under to år. Alle andre eksportfinansieringsinstrumenter er udelukket fra disse retningslinjers anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(8)

Tilsynsmyndigheden vil kun anvende de principper, der er fastsat i disse retningslinjer, på eksportkreditforsikring med en risikoperiode på under to år. Alle andre eksportfinansieringsinstrumenter er udelukket fra disse retningslinjers anvendelsesområde.

2.2   Definitioner

| (9) | I disse retningslinjer forstås ved:

  »coassurance«: den procentdel af det enkelte forsikrede tab, som ikke erstattes af forsikringsselskabet, men af et andet forsikringsselskab

  »kredittid«: den periode, som køber får til at betale for de leverede varer og tjenester i forbindelse med en eksportkredittransaktion

  »kommercielle risici«: herunder især






  — | risikoen for, at en køber vilkårligt ophæver en kontrakt, dvs. enhver vilkårlig beslutning truffet af en ikke-offentlig køber om at afbryde kontrakten eller bringe den til ophør uden rimelig grund |
| --- | --- | --- |

(9)

I disse retningslinjer forstås ved:

»coassurance«: den procentdel af det enkelte forsikrede tab, som ikke erstattes af forsikringsselskabet, men af et andet forsikringsselskab

»kredittid«: den periode, som køber får til at betale for de leverede varer og tjenester i forbindelse med en eksportkredittransaktion

»kommercielle risici«: herunder især

—

risikoen for, at en køber vilkårligt ophæver en kontrakt, dvs. enhver vilkårlig beslutning truffet af en ikke-offentlig køber om at afbryde kontrakten eller bringe den til ophør uden rimelig grund

| — | risikoen for, at en ikke-offentlig køber vilkårligt nægter at acceptere de af kontrakten omfattede varer uden rimelig grund |
| --- | --- |

—

risikoen for, at en ikke-offentlig køber vilkårligt nægter at acceptere de af kontrakten omfattede varer uden rimelig grund

| — | risikoen for, at den ikke-offentlige køber og dennes garant bliver insolvente |
| --- | --- |

—

risikoen for, at den ikke-offentlige køber og dennes garant bliver insolvente

| — | risikoen for langvarig misligholdelse af betalingsforpligtelser, dvs. at en ikke-offentlig køber og dennes garant ikke betaler en gæld ifølge kontrakten |
| --- | --- |

—

risikoen for langvarig misligholdelse af betalingsforpligtelser, dvs. at en ikke-offentlig køber og dennes garant ikke betaler en gæld ifølge kontrakten

»eksportkreditforsikring«: et forsikringsprodukt, hvorved forsikringsselskabet forsikrer en kommerciel og politisk risiko vedrørende betalingsforpligtelser i forbindelse med en eksporttransaktion

»fremstillingsperiode«: perioden mellem en ordres datering og varernes eller tjenesternes levering

»ordinære risici«: kommercielle og politiske risici med en maksimal risikoperiode på under to år på offentlige og ikke-offentlige købere i de lande, der er anført i tillægget; alle andre risici betragtes som ekstraordinære risici i disse retningslinjer

»politiske risici«: herunder især

| — | risikoen for, at en offentlig køber eller et land forhindrer en transaktions gennemførelse eller ikke betaler til tiden |
| --- | --- |

—

risikoen for, at en offentlig køber eller et land forhindrer en transaktions gennemførelse eller ikke betaler til tiden

| — | en risiko, der falder uden for en individuel købers indflydelse eller ansvar |
| --- | --- |

—

en risiko, der falder uden for en individuel købers indflydelse eller ansvar

| — | risikoen for, at et land undlader at overføre beløb, som købere med hjemsted i det pågældende land har betalt, til forsikringstagerens hjemland |
| --- | --- |

—

risikoen for, at et land undlader at overføre beløb, som købere med hjemsted i det pågældende land har betalt, til forsikringstagerens hjemland

| — | risikoen for, at der uden for forsikringsselskabets land forekommer et tilfælde af force majeure, herunder krigslignende begivenheder, for så vidt som virkningerne heraf ikke er forsikret på anden måde |
| --- | --- |

—

risikoen for, at der uden for forsikringsselskabets land forekommer et tilfælde af force majeure, herunder krigslignende begivenheder, for så vidt som virkningerne heraf ikke er forsikret på anden måde

»privat kreditforsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, bortset fra et offentligt forsikringsselskab, som yder eksportkreditforsikring

»kvotegenforsikring«: genforsikring, hvorved forsikringsselskabet overdrager, og genforsikringsselskabet accepterer, en given procentdel af hver risiko inden for en bestemt forsikringskategori, som forsikringsselskabet har forsikret

»genforsikring«: forsikring, som et forsikringsselskab tegner hos et andet forsikringsselskab med henblik på risikostyring for at mindske sin egen risiko

»risikoperiode«: fremstillingsperioden plus kredittiden

»dækning af enkeltstående risici«: dækning af hele salget til én køber eller af en enkelt kontrakt med én køber

»offentligt forsikringsselskab«: et selskab eller en organisation, som yder eksportkredit med støtte fra en medlemsstat eller på en EØS-stats vegne, eller en EØS-stat, der yder eksportkreditforsikring

»tillægsdækning«: supplerende dækning ud over en kreditgrænse, som et andet forsikringsselskab har fastsat

»generalpolice«: en kreditforsikringspolice bortset fra dækning af enkeltstående risici, dvs. en kreditforsikringspolice, der dækker hele eller dele af den forsikredes salg på kredit samt fordringer i forbindelse med salg til flere købere.

3   Anvendelse af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1

3.1   Generelle principper

| (10) | EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, fastslår, at støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter. |
| --- | --- |

(10)

EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, fastslår, at støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.

| (11) | Hvis offentlige forsikringsselskaber udbyder eksportkreditforsikring, er der tale om statsmidler. Det forhold, at staten er involveret, kan give forsikringsselskaberne og/eller eksportørerne en selektiv fordel og kan derfor fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem EØS-staterne. De efterfølgende principper skal give vejledning om, hvordan sådanne foranstaltninger vurderes på grundlag af statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(11)

Hvis offentlige forsikringsselskaber udbyder eksportkreditforsikring, er der tale om statsmidler. Det forhold, at staten er involveret, kan give forsikringsselskaberne og/eller eksportørerne en selektiv fordel og kan derfor fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem EØS-staterne. De efterfølgende principper skal give vejledning om, hvordan sådanne foranstaltninger vurderes på grundlag af statsstøttereglerne.

3.2   Støtte til forsikringsselskaber

| (12) | Hvis offentlige forsikringsselskaber har visse fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, kan der være tale om statsstøtte. Fordelene kan antage forskellige former og kan f.eks. bestå i:






  a) | statsgarantier for låntagning og tab |
| --- | --- | --- |

(12)

Hvis offentlige forsikringsselskaber har visse fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, kan der være tale om statsstøtte. Fordelene kan antage forskellige former og kan f.eks. bestå i:

a)

statsgarantier for låntagning og tab

| b) | fritagelse for kravet om oprettelse af tilstrækkelige reserver og de øvrige krav, som skyldes, at eksportkreditforsikringsvirksomhed for statens regning eller med statsgaranti ikke er omfattet af Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4) |
| --- | --- |

b)

fritagelse for kravet om oprettelse af tilstrækkelige reserver og de øvrige krav, som skyldes, at eksportkreditforsikringsvirksomhed for statens regning eller med statsgaranti ikke er omfattet af Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring (4)

| c) | nedsættelse af eller fritagelse for afgifter, der normalt skal betales (f.eks. selskabsskat og afgifter på forsikringspolicer) |
| --- | --- |

c)

nedsættelse af eller fritagelse for afgifter, der normalt skal betales (f.eks. selskabsskat og afgifter på forsikringspolicer)

| d) | statsstøtte, statslige kapitalindskud eller andre former for finansiering, som ikke er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip |
| --- | --- |

d)

statsstøtte, statslige kapitalindskud eller andre former for finansiering, som ikke er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip

| e) | statslige naturalieydelser i form af f.eks. adgang til og anvendelse af statens infrastruktur, faciliteter eller fortrolige oplysninger på betingelser, som ikke afspejler deres markedsværdi |
| --- | --- |

e)

statslige naturalieydelser i form af f.eks. adgang til og anvendelse af statens infrastruktur, faciliteter eller fortrolige oplysninger på betingelser, som ikke afspejler deres markedsværdi

| f) | statens direkte genforsikring eller direkte genforsikringsgaranti på betingelser, der er gunstigere end de betingelser, der kan opnås på det private genforsikringsmarked, hvilket medfører for lave priser på genforsikringsdækning eller til kunstig opbygning af kapacitet, som ikke kunne forekomme på det private marked. |
| --- | --- |

f)

statens direkte genforsikring eller direkte genforsikringsgaranti på betingelser, der er gunstigere end de betingelser, der kan opnås på det private genforsikringsmarked, hvilket medfører for lave priser på genforsikringsdækning eller til kunstig opbygning af kapacitet, som ikke kunne forekomme på det private marked.

3.3   Forbud mod statsstøtte til eksportkreditter

| (13) | De i punkt 12 nævnte fordele for offentlige forsikringsselskaber, når det gælder ordinære risici, påvirker samhandelen med kreditforsikringsydelser inden for EØS. De medfører forskelle i forsikringsdækningen for ordinære risici i de forskellige EØS-stater. Dette fordrejer konkurrencen mellem forsikringsselskaber i de forskellige EØS-stater og får afsmittende virkninger for samhandelen inden for EØS, hvad enten der er tale om eksport fra en EØS-stat til en anden eller om eksport til lande uden for EØS (5). Det er nødvendigt at fastlægge, på hvilke betingelser offentlige forsikringsselskaber kan operere, hvis de opnår sådanne fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, for at sikre, at de ikke får statsstøtte. Dette forudsætter, at de ikke er i stand til at forsikre ordinære risici. |
| --- | --- |

(13)

De i punkt 12 nævnte fordele for offentlige forsikringsselskaber, når det gælder ordinære risici, påvirker samhandelen med kreditforsikringsydelser inden for EØS. De medfører forskelle i forsikringsdækningen for ordinære risici i de forskellige EØS-stater. Dette fordrejer konkurrencen mellem forsikringsselskaber i de forskellige EØS-stater og får afsmittende virkninger for samhandelen inden for EØS, hvad enten der er tale om eksport fra en EØS-stat til en anden eller om eksport til lande uden for EØS (5). Det er nødvendigt at fastlægge, på hvilke betingelser offentlige forsikringsselskaber kan operere, hvis de opnår sådanne fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, for at sikre, at de ikke får statsstøtte. Dette forudsætter, at de ikke er i stand til at forsikre ordinære risici.

| (14) | Fordelene for offentlige forsikringsselskaber kommer undertiden også eksportørerne til gode, i hvert fald delvis. Sådanne fordele kan fordreje konkurrencevilkårene og samhandelen og udgøre statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Tilsynsmyndigheden finder dog ikke, at eksportørerne har opnået urimelige fordele, hvis betingelserne for eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici er opfyldt, jf. afsnit 4.3 i disse retningslinjer. |
| --- | --- |

(14)

Fordelene for offentlige forsikringsselskaber kommer undertiden også eksportørerne til gode, i hvert fald delvis. Sådanne fordele kan fordreje konkurrencevilkårene og samhandelen og udgøre statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Tilsynsmyndigheden finder dog ikke, at eksportørerne har opnået urimelige fordele, hvis betingelserne for eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici er opfyldt, jf. afsnit 4.3 i disse retningslinjer.

4   Betingelser for eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici

4.1   Generelle principper

| (15) | Som nævnt i punkt 13, må offentlige forsikringsselskaber, hvis de opnår fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, jf. punkt 12, ikke forsikre ordinære risici. Hvis offentlige forsikringsselskaber eller deres datterselskaber ønsker at forsikre ordinære risici, skal det sikres, at de i så fald ikke får direkte eller indirekte statsstøtte. De skal derfor være i besiddelse af et vist beløb i egne midler (en solvensmargen, herunder en garantifond) og tekniske reserver (en udligningsreserve) og skal være i besiddelse af den nødvendige tilladelse i henhold til direktiv 73/239/EØF. Desuden skal de mindst indføre en særskilt forvaltning og føre særskilte regnskaber for de ordinære og ekstraordinære risici, som de forsikrer for statens regning eller med statsgaranti, for at bevise, at de ikke modtager statsstøtte i forbindelse med deres forsikring af ordinære risici. Regnskaberne for risici, som forsikringsselskabet forsikrer for egen regning, skal være i overensstemmelse med Rådets direktiv 91/674/EF (6). |
| --- | --- |

(15)

Som nævnt i punkt 13, må offentlige forsikringsselskaber, hvis de opnår fordele i forhold til private kreditforsikringsselskaber, jf. punkt 12, ikke forsikre ordinære risici. Hvis offentlige forsikringsselskaber eller deres datterselskaber ønsker at forsikre ordinære risici, skal det sikres, at de i så fald ikke får direkte eller indirekte statsstøtte. De skal derfor være i besiddelse af et vist beløb i egne midler (en solvensmargen, herunder en garantifond) og tekniske reserver (en udligningsreserve) og skal være i besiddelse af den nødvendige tilladelse i henhold til direktiv 73/239/EØF. Desuden skal de mindst indføre en særskilt forvaltning og føre særskilte regnskaber for de ordinære og ekstraordinære risici, som de forsikrer for statens regning eller med statsgaranti, for at bevise, at de ikke modtager statsstøtte i forbindelse med deres forsikring af ordinære risici. Regnskaberne for risici, som forsikringsselskabet forsikrer for egen regning, skal være i overensstemmelse med Rådets direktiv 91/674/EF (6).

| (16) | EØS-stater, der yder et eksportkreditforsikringsselskab genforsikringsdækning gennem deltagelse i private genforsikringstraktater, som omfatter ordinære og ekstraordinære risici, skal kunne bevise, at arrangementerne ikke involverer statsstøtte som omhandlet i punkt 12 (f). |
| --- | --- |

(16)

EØS-stater, der yder et eksportkreditforsikringsselskab genforsikringsdækning gennem deltagelse i private genforsikringstraktater, som omfatter ordinære og ekstraordinære risici, skal kunne bevise, at arrangementerne ikke involverer statsstøtte som omhandlet i punkt 12 (f).

| (17) | Offentlige forsikringsselskaber kan yde eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici på de betingelser, der er fastsat i disse retningslinjer. |
| --- | --- |

(17)

Offentlige forsikringsselskaber kan yde eksportkreditforsikring af midlertidigt ekstraordinære risici på de betingelser, der er fastsat i disse retningslinjer.

4.2   Undtagelser fra definitionen af ordinære risici: midlertidigt ekstraordinære risici

| (18) | Uanset definitionen af ordinære risici betragtes visse kommercielle og politiske risici på købere, der er etableret i de i tillægget anførte lande, som midlertidigt ekstraordinære i følgende tilfælde:






  a) | hvis Tilsynsmyndigheden beslutter midlertidigt at fjerne et eller flere lande fra den i tillægget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, ved hjælp af den mekanisme, der er beskrevet i afsnit 5.2, fordi det private forsikringsmarked ikke har tilstrækkelig kapacitet til at dække alle økonomisk begrundede risici i det eller de pågældende lande |
| --- | --- | --- |

(18)

Uanset definitionen af ordinære risici betragtes visse kommercielle og politiske risici på købere, der er etableret i de i tillægget anførte lande, som midlertidigt ekstraordinære i følgende tilfælde:

a)

hvis Tilsynsmyndigheden beslutter midlertidigt at fjerne et eller flere lande fra den i tillægget anførte liste over lande, hvor der består ordinære risici, ved hjælp af den mekanisme, der er beskrevet i afsnit 5.2, fordi det private forsikringsmarked ikke har tilstrækkelig kapacitet til at dække alle økonomisk begrundede risici i det eller de pågældende lande

| b) | hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at de risici, som små og mellemstore virksomheder - som defineret i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (7) - med en samlet årsomsætning, der ikke overstiger 2 mio. EUR, er udsat for, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat |
| --- | --- |

b)

hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at de risici, som små og mellemstore virksomheder - som defineret i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (7) - med en samlet årsomsætning, der ikke overstiger 2 mio. EUR, er udsat for, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat

| c) | hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at enkeltstående risici med en risikoperiode på mindst 181 dage og mindre end to år, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat |
| --- | --- |

c)

hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at enkeltstående risici med en risikoperiode på mindst 181 dage og mindre end to år, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat

| d) | hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at visse risici som følge af mangel på eksportkreditforsikring, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat. |
| --- | --- |

d)

hvis Tilsynsmyndigheden efter at have modtaget en anmeldelse fra en EFTA-stat beslutter, at visse risici som følge af mangel på eksportkreditforsikring, midlertidigt skal betragtes som ekstraordinære for eksportører i den anmeldende EFTA-stat.

| (19) | For at mindske konkurrencefordrejningerne inden for EØS-markedet mest muligt, kan risici, der midlertidigt betragtes som ekstraordinære, jf. punkt 18, dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at de opfylder betingelserne i afsnit 4.3. |
| --- | --- |

(19)

For at mindske konkurrencefordrejningerne inden for EØS-markedet mest muligt, kan risici, der midlertidigt betragtes som ekstraordinære, jf. punkt 18, dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at de opfylder betingelserne i afsnit 4.3.

4.3   Betingelser for dækning af midlertidigt ekstraordinære risici

4.3.1   Dækningens kvalitet

| (20) | Kvaliteten af den dækning, der tilbydes af offentlige forsikringsselskaber, skal være i overensstemmelse med markedsstandarderne. Det er således kun økonomisk begrundede risici, der kan dækkes, dvs. risici, der kan accepteres på grundlag af sunde forsikringsprincipper. Dækningen må højst udgøre 95 % for kommercielle og politiske risici, og karenstiden skal være på mindst 90 dage. |
| --- | --- |

(20)

Kvaliteten af den dækning, der tilbydes af offentlige forsikringsselskaber, skal være i overensstemmelse med markedsstandarderne. Det er således kun økonomisk begrundede risici, der kan dækkes, dvs. risici, der kan accepteres på grundlag af sunde forsikringsprincipper. Dækningen må højst udgøre 95 % for kommercielle og politiske risici, og karenstiden skal være på mindst 90 dage.

4.3.2   Forsikringsprincipper

| (21) | Der skal altid anvendes sunde forsikringsprincipper på vurderingen af risici. Risikoen ved finansielt usunde transaktioner må derfor ikke kunne forsikres i henhold til offentligt støttede ordninger. Hvad angår sådanne principper, skal kriterierne for risikoovertagelse være eksplicitte. Hvis der allerede består et forretningsforhold skal eksportørerne have positive erfaringer med hensyn til handels- og betalingsforholdene. Køberne må ikke tidligere have fået pålagt krav om skadesregulering, og sandsynligheden for købernes misligholdelse af deres betalingsforpligtelser samt deres interne og/eller eksterne kreditværdighed skal også være acceptabel. |
| --- | --- |

(21)

Der skal altid anvendes sunde forsikringsprincipper på vurderingen af risici. Risikoen ved finansielt usunde transaktioner må derfor ikke kunne forsikres i henhold til offentligt støttede ordninger. Hvad angår sådanne principper, skal kriterierne for risikoovertagelse være eksplicitte. Hvis der allerede består et forretningsforhold skal eksportørerne have positive erfaringer med hensyn til handels- og betalingsforholdene. Køberne må ikke tidligere have fået pålagt krav om skadesregulering, og sandsynligheden for købernes misligholdelse af deres betalingsforpligtelser samt deres interne og/eller eksterne kreditværdighed skal også være acceptabel.

4.3.3   Rimelig prissætning

| (22) | I forbindelse med aftaler om eksportkreditforsikring skal den, der bærer risikoen, have udbetalt en rimelig præmie. For at mindske faren for, at private kreditforsikringsselskaber fortrænges fra markedet, skal gennemsnitspræmierne i henhold til offentligt støttede ordninger fastsættes på et højere niveau end de gennemsnitspræmier, som private kreditforsikringsselskaber opkræver for tilsvarende risici. Dette krav sikrer udfasning af statsstøtten, fordi den højere præmie vil sikre, at eksportørerne henvender sig til private kreditforsikringsselskaber, så snart markedsvilkårene gør det muligt for dem, og der igen bliver tale om en ordinær risiko. |
| --- | --- |

(22)

I forbindelse med aftaler om eksportkreditforsikring skal den, der bærer risikoen, have udbetalt en rimelig præmie. For at mindske faren for, at private kreditforsikringsselskaber fortrænges fra markedet, skal gennemsnitspræmierne i henhold til offentligt støttede ordninger fastsættes på et højere niveau end de gennemsnitspræmier, som private kreditforsikringsselskaber opkræver for tilsvarende risici. Dette krav sikrer udfasning af statsstøtten, fordi den højere præmie vil sikre, at eksportørerne henvender sig til private kreditforsikringsselskaber, så snart markedsvilkårene gør det muligt for dem, og der igen bliver tale om en ordinær risiko.

| (23) | Prisen anses for rimelig, hvis den minimumspræmie (8) (»safe-harbour« præmie) for den relevante risikokategori (9), der er fastsat i nedenstående tabel, anvendes. »Safe-harbour« præmien anvendes, medmindre EFTA-staterne fremlægger beviser på, at disse satser er utilstrækkelige i det pågældende tilfælde. I forbindelse med en general-police skal risikokategorien svare til den gennemsnitlige risiko ved købere, som er dækket af denne police.






  Risikokategori | Årlig risikopræmie (10)

  (% af forsikringsvolumenen) |
| --- | --- | --- |
| Fremragende (11) | 0,2 – 0,4 |
| God (12) | 0,41 – 0,9 |
| Tilfredsstillende (13) | 0,91 – 2,3 |
| Svag (14) | 2,31 – 4,5 |

(23)

Prisen anses for rimelig, hvis den minimumspræmie (8) (»safe-harbour« præmie) for den relevante risikokategori (9), der er fastsat i nedenstående tabel, anvendes. »Safe-harbour« præmien anvendes, medmindre EFTA-staterne fremlægger beviser på, at disse satser er utilstrækkelige i det pågældende tilfælde. I forbindelse med en general-police skal risikokategorien svare til den gennemsnitlige risiko ved købere, som er dækket af denne police.

Risikokategori

Årlig risikopræmie (10)

(% af forsikringsvolumenen)

Fremragende (11)

0,2 – 0,4

God (12)

0,41 – 0,9

Tilfredsstillende (13)

0,91 – 2,3

Svag (14)

2,31 – 4,5

| (24) | For coassurance, kvotegenforsikring og tillægsdækning anses prisen kun for rimelig, hvis den præmie, der opkræves, er mindst 30 % højere end præmien for den (oprindelige) dækning, som blev ydet af et privat kreditforsikringsselskab. |
| --- | --- |

(24)

For coassurance, kvotegenforsikring og tillægsdækning anses prisen kun for rimelig, hvis den præmie, der opkræves, er mindst 30 % højere end præmien for den (oprindelige) dækning, som blev ydet af et privat kreditforsikringsselskab.

| (25) | Ud over risikopræmien skal der opkræves et administrationsgebyr uanset aftalevilkårene, for at prisen kan anses for rimelig. |
| --- | --- |

(25)

Ud over risikopræmien skal der opkræves et administrationsgebyr uanset aftalevilkårene, for at prisen kan anses for rimelig.

4.3.4   Gennemsigtighed og rapportering

| (26) | EFTA-staterne skal på de offentlige forsikringsselskabers websteder offentliggøre de indførte ordninger for de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 18, med angivelse af alle de gældende betingelser. |
| --- | --- |

(26)

EFTA-staterne skal på de offentlige forsikringsselskabers websteder offentliggøre de indførte ordninger for de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 18, med angivelse af alle de gældende betingelser.

| (27) | De skal forelægge Tilsynsmyndigheden årsrapporter om de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 18, og som dækkes af offentlige forsikringsselskaber. Dette skal ske senest den 31. juli i det år, der følger efter statsstøttetildelingen. |
| --- | --- |

(27)

De skal forelægge Tilsynsmyndigheden årsrapporter om de risici, der betragtes som midlertidigt ekstraordinære i overensstemmelse med punkt 18, og som dækkes af offentlige forsikringsselskaber. Dette skal ske senest den 31. juli i det år, der følger efter statsstøttetildelingen.

| (28) | Rapporten skal indeholde oplysninger om de enkelte ordningers anvendelse, herunder især de samlede tilladte kreditgrænser, forsikret omsætning, opkrævede præmier, registrerede og indfriede forsikringskrav, inddrevne beløb og de administrative omkostninger ved ordningen. Tilsynsmyndigheden vil offentliggøre rapporterne på sit websted. |
| --- | --- |

(28)

Rapporten skal indeholde oplysninger om de enkelte ordningers anvendelse, herunder især de samlede tilladte kreditgrænser, forsikret omsætning, opkrævede præmier, registrerede og indfriede forsikringskrav, inddrevne beløb og de administrative omkostninger ved ordningen. Tilsynsmyndigheden vil offentliggøre rapporterne på sit websted.

5   Procedurespørgsmål

5.1   Generelle principper

| (29) | De risici, der er angivet i punkt 18 a), kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt. I sådanne tilfælde skal der ikke indgives anmeldelse til Tilsynsmyndigheden. |
| --- | --- |

(29)

De risici, der er angivet i punkt 18 a), kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt. I sådanne tilfælde skal der ikke indgives anmeldelse til Tilsynsmyndigheden.

| (30) | De risici, der er angivet i punkt 18 b), c) og d) kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt samt efter anmeldelse til Tilsynsmyndigheden og dennes godkendelse. |
| --- | --- |

(30)

De risici, der er angivet i punkt 18 b), c) og d) kan dækkes af offentlige forsikringsselskaber, forudsat at betingelserne i afsnit 4.3 er opfyldt samt efter anmeldelse til Tilsynsmyndigheden og dennes godkendelse.

| (31) | Hvis en eller flere af betingelserne i afsnit 4.3 ikke er opfyldt, betyder det ikke, at eksportkreditforsikringen eller forsikringsordningen uden videre er forbudt. Hvis en EFTA-stat ønsker at afvige fra nogle af betingelserne, eller hvis der er tvivl om, hvorvidt en planlagt eksportkreditforsikringsordning opfylder betingelserne i disse retningslinjer, skal EFTA-staten anmelde ordningen til Tilsynsmyndigheden. |
| --- | --- |

(31)

Hvis en eller flere af betingelserne i afsnit 4.3 ikke er opfyldt, betyder det ikke, at eksportkreditforsikringen eller forsikringsordningen uden videre er forbudt. Hvis en EFTA-stat ønsker at afvige fra nogle af betingelserne, eller hvis der er tvivl om, hvorvidt en planlagt eksportkreditforsikringsordning opfylder betingelserne i disse retningslinjer, skal EFTA-staten anmelde ordningen til Tilsynsmyndigheden.

| (32) | En analyse i henhold til statsstøttereglerne påvirker ikke spørgsmålet om, hvorvidt en given foranstaltning er i overensstemmelse med andre bestemmelser i EØS-aftalen. |
| --- | --- |

(32)

En analyse i henhold til statsstøttereglerne påvirker ikke spørgsmålet om, hvorvidt en given foranstaltning er i overensstemmelse med andre bestemmelser i EØS-aftalen.

5.2   Ændring af listen over lande, hvor der består ordinære risici

| (33) | Når Tilsynsmyndigheden skal afgøre, om det er berettiget midlertidigt at fjerne et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, fordi der ikke er tilstrækkelig privat kapacitet, som anført i punkt 18 a), vil den tage hensyn til følgende faktorer, angivet i prioriteret rækkefølge:






  a) | indskrænkning af den private kreditforsikringskapacitet: især et større kreditforsikringsselskabs beslutning om ikke at dække risici på købere i det pågældende land, et betydeligt fald i de samlede forsikrede beløb eller et betydeligt fald i acceptkvoterne for det pågældende land i en seksmåneders periode |
| --- | --- | --- |

(33)

Når Tilsynsmyndigheden skal afgøre, om det er berettiget midlertidigt at fjerne et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, fordi der ikke er tilstrækkelig privat kapacitet, som anført i punkt 18 a), vil den tage hensyn til følgende faktorer, angivet i prioriteret rækkefølge:

a)

indskrænkning af den private kreditforsikringskapacitet: især et større kreditforsikringsselskabs beslutning om ikke at dække risici på købere i det pågældende land, et betydeligt fald i de samlede forsikrede beløb eller et betydeligt fald i acceptkvoterne for det pågældende land i en seksmåneders periode

| b) | forringelse af staters kreditværdighed: især pludselige ændringer i kreditvurderingerne i en seksmåneders periode, f.eks. uafhængige kreditvurderingsbureauers gentagne nedgraderinger eller en betydelig forøgelse i Credit Default Swap (CDS) spreads |
| --- | --- |

b)

forringelse af staters kreditværdighed: især pludselige ændringer i kreditvurderingerne i en seksmåneders periode, f.eks. uafhængige kreditvurderingsbureauers gentagne nedgraderinger eller en betydelig forøgelse i Credit Default Swap (CDS) spreads

| c) | forringelse af erhvervslivets resultater: især en kraftig stigning i antallet af insolvente virksomheder i det pågældende land i en seksmåneders periode. |
| --- | --- |

c)

forringelse af erhvervslivets resultater: især en kraftig stigning i antallet af insolvente virksomheder i det pågældende land i en seksmåneders periode.

| (34) | Når markedskapaciteten bliver utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan Tilsynsmyndigheden revidere listen over lande, hvor der består ordinære risici, efter skriftlig anmodning fra en EFTA-stat eller på eget initiativ. |
| --- | --- |

(34)

Når markedskapaciteten bliver utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, kan Tilsynsmyndigheden revidere listen over lande, hvor der består ordinære risici, efter skriftlig anmodning fra en EFTA-stat eller på eget initiativ.

| (35) | Hvis Tilsynsmyndigheden agter at ændre den i tillægget anførte liste over lande, hvor der består markedsmæssige risici, skal den høre og indhente oplysninger fra EFTA-staterne, de private kreditforsikringsselskaber og interesserede parter. Høringen og den type oplysninger, der ønskes, offentliggøres på Tilsynsmyndighedens websted. Høringsperioden overstiger normalt ikke 20 arbejdsdage. Når Tilsynsmyndigheden på grundlag af de indhentede oplysninger beslutter at ændre listen over lande, hvor der består ordinære risici, underretter den skriftligt EFTA-staterne derom og offentliggør beslutningen på sit websted. |
| --- | --- |

(35)

Hvis Tilsynsmyndigheden agter at ændre den i tillægget anførte liste over lande, hvor der består markedsmæssige risici, skal den høre og indhente oplysninger fra EFTA-staterne, de private kreditforsikringsselskaber og interesserede parter. Høringen og den type oplysninger, der ønskes, offentliggøres på Tilsynsmyndighedens websted. Høringsperioden overstiger normalt ikke 20 arbejdsdage. Når Tilsynsmyndigheden på grundlag af de indhentede oplysninger beslutter at ændre listen over lande, hvor der består ordinære risici, underretter den skriftligt EFTA-staterne derom og offentliggør beslutningen på sit websted.

| (36) | Den midlertidige udeladelse af et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, gælder i en periode på mindst 12 måneder. Forsikringsaftaler, der indgås i denne periode vedrørende det midlertidigt udeladte land, må være gyldige i højst 180 dage efter, at den midlertidige udeladelse ophører. Efter dette tidspunkt må der ikke indgås nye forsikringsaftaler. Tre måneder inden den midlertidige udeladelse ophører, vil Tilsynsmyndigheden overveje, om udeladelsen af det pågældende land fra listen skal forlænges. Hvis Tilsynsmyndigheden under hensyn til de faktorer, der er fastsat i punkt 33, fastslår, at markedskapaciteten stadig er utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, jf. punkt 33, kan den forlænge den midlertidige udeladelse af landet fra listen i overensstemmelse med punkt 35. |
| --- | --- |

(36)

Den midlertidige udeladelse af et land fra listen over lande, hvor der består ordinære risici, gælder i en periode på mindst 12 måneder. Forsikringsaftaler, der indgås i denne periode vedrørende det midlertidigt udeladte land, må være gyldige i højst 180 dage efter, at den midlertidige udeladelse ophører. Efter dette tidspunkt må der ikke indgås nye forsikringsaftaler. Tre måneder inden den midlertidige udeladelse ophører, vil Tilsynsmyndigheden overveje, om udeladelsen af det pågældende land fra listen skal forlænges. Hvis Tilsynsmyndigheden under hensyn til de faktorer, der er fastsat i punkt 33, fastslår, at markedskapaciteten stadig er utilstrækkelig til at dække alle økonomisk begrundede risici, jf. punkt 33, kan den forlænge den midlertidige udeladelse af landet fra listen i overensstemmelse med punkt 35.

5.3   Anmeldelsespligt for undtagelserne i punkt 18 b) og c)

| (37) | Tilsynsmyndighedens foreliggende oplysninger tyder på, at der er en ubalance på markedet i forbindelse med de risici, der er angivet i punkt 18 b) og c), og at der derfor er tale om ekstraordinære risici (15). Man skal dog være opmærksom på, at der ikke mangler dækning i alle medlemsstaterne, og at situationen kan ændre sig i tidens løb, da den private sektor måske kan blive interesseret i dette markedssegment. Statsstøtte bør kun tillades i forbindelse med risici, som ellers ikke kan dækkes på markedet. |
| --- | --- |

(37)

Tilsynsmyndighedens foreliggende oplysninger tyder på, at der er en ubalance på markedet i forbindelse med de risici, der er angivet i punkt 18 b) og c), og at der derfor er tale om ekstraordinære risici (15). Man skal dog være opmærksom på, at der ikke mangler dækning i alle medlemsstaterne, og at situationen kan ændre sig i tidens løb, da den private sektor måske kan blive interesseret i dette markedssegment. Statsstøtte bør kun tillades i forbindelse med risici, som ellers ikke kan dækkes på markedet.

| (38) | En EFTA-stat, som ønsker at dække de risici, der er anført i punkt 18 b) eller c), skal derfor indgive anmeldelse til Tilsynsmyndigheden i henhold til protokol 3 i tilsyns- og domstolsaftalen og i sin anmeldelse bevise, at den har kontaktet de største kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere i EFTA-staten (16) og givet dem lejlighed til at bevise, at der kan findes dækning for de pågældende risici i den pågældende EFTA-stat. Hvis de pågældende kreditforsikringsselskaber ikke giver EFTA-staten eller Tilsynsmyndigheden oplysninger om betingelserne for dækning og forsikringsvolumen for den type risici, som EFTA-staten ønsker at dække, inden 30 dage efter modtagelsen af en EFTA-stats anmodning, eller hvis de fremlagte oplysninger ikke viser, at der kan opnås dækning af de pågældende risici i EFTA-staten, vil Tilsynsmyndigheden anse risiciene for midlertidigt ekstraordinære. |
| --- | --- |

(38)

En EFTA-stat, som ønsker at dække de risici, der er anført i punkt 18 b) eller c), skal derfor indgive anmeldelse til Tilsynsmyndigheden i henhold til protokol 3 i tilsyns- og domstolsaftalen og i sin anmeldelse bevise, at den har kontaktet de største kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere i EFTA-staten (16) og givet dem lejlighed til at bevise, at der kan findes dækning for de pågældende risici i den pågældende EFTA-stat. Hvis de pågældende kreditforsikringsselskaber ikke giver EFTA-staten eller Tilsynsmyndigheden oplysninger om betingelserne for dækning og forsikringsvolumen for den type risici, som EFTA-staten ønsker at dække, inden 30 dage efter modtagelsen af en EFTA-stats anmodning, eller hvis de fremlagte oplysninger ikke viser, at der kan opnås dækning af de pågældende risici i EFTA-staten, vil Tilsynsmyndigheden anse risiciene for midlertidigt ekstraordinære.

5.4   Anmeldelsespligt i andre tilfælde

| (39) | For de risici, der er anført i punkt 18 d), skal den pågældende EFTA-stat i sin anmeldelse til Tilsynsmyndigheden i henhold til protokol 3 i tilsyns- og domstolsaftalen, bevise, at eksportører ikke kan opnå dækning i den pågældende EFTA-stat som følge af et udbudschok på det private forsikringsmarked, især fordi et større kreditforsikringsselskab har trukket sig ud af EFTA-staten, eller på grund af nedsat kapacitet eller et begrænset produktsortiment i forhold til andre EFTA-stater. |
| --- | --- |

(39)

For de risici, der er anført i punkt 18 d), skal den pågældende EFTA-stat i sin anmeldelse til Tilsynsmyndigheden i henhold til protokol 3 i tilsyns- og domstolsaftalen, bevise, at eksportører ikke kan opnå dækning i den pågældende EFTA-stat som følge af et udbudschok på det private forsikringsmarked, især fordi et større kreditforsikringsselskab har trukket sig ud af EFTA-staten, eller på grund af nedsat kapacitet eller et begrænset produktsortiment i forhold til andre EFTA-stater.

6   Anvendelse og varighed

| (40) | Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer fra datoen for deres vedtagelse og indtil den 31. december 2018. |
| --- | --- |

(40)

Tilsynsmyndigheden vil anvende principperne i disse retningslinjer fra datoen for deres vedtagelse og indtil den 31. december 2018.

---

(1)  Disse retningslinjer svarer til meddelelsen fra Kommissionen til medlemsstaterne om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring af 6.12.2012 (EUT C 392 af 19.12.2012, s. 1).

(2)  EFT L 120 af 23.4.1998, s. 27, og EØS-tillæg nr. 16 af 23.4.1998, s. 1.

(3)  EFT L 30 af 31.1.2002, s. 52, og EØS-tillæg nr. 7 af 31.1.2002, s. 1.

(4)  EFT L 228 af 16.8.1973, s. 3, jf. punkt 2 i bilag IX til EØS-aftalen.

(5)  Domstolen fastslog i sin dom i sag C-142/87, Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, at ikke alene støtte til eksport fra en medlemsstat til en anden, men også støtte til eksport til tredjelande kan påvirke konkurrencen og samhandelen inden for EU. Begge typer eksport forsikres af eksportkreditforsikringsselskaber, og støtte dertil kan derfor påvirke konkurrencen og samhandelen inden for Unionen.

(6)  Rådets direktiv 91/674/EØF af 19. december 1991 om forsikringsselskabers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7), tilpasset af hensyn til EØS-aftalen ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-Udvalg nr. 7/94 (EFT L 160 af 28.6.1994; EØS-tillæg nr. 17 af 28.6.1994).

(7)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.

(8)  For den relevante risikokategori blev intervallet for »safe-harbour« præmien etableret på grundlag af etårige Credit Default Swap (CDS) spreads, baseret på en sammensat rating, herunder ratings fra alle de tre største kreditvurderingsbureauer (Standard & Poor, Moody's og Fitch), i de sidste fem år (2007–11), ud fra den antagelse, at de gennemsnitlige skadeskvoter for kortfristet eksportkreditforsikring er 40 %. Intervallerne blev senere gjort kontinuerlige af hensyn til det forhold, at risikopræmierne ændrer sig i tidens løb.

(9)  Risikokategorierne er baseret på kreditratings. Ratings behøver dog ikke indhentes hos særlige kreditvurderingsbureauer. Nationale ratingsystemer eller bankernes ratingsystemer kan også anvendes. For virksomheder uden nogen offentlig rating kan der anvendes en rating baseret på verificerbare oplysninger.

(10)  For at opnå en »safe-harbour« præmie for en 30-dages forsikringsaftale divideres den årlige risikopræmie med 12.

(11)  Risikokategorien, fremragende, omfatter risici svarende til AAA, AA+, AA, AA–, A+, A, A– hos Standard & Poor’s.

(12)  Risikokategorien, god, omfatter risici svarende til BBB+, BBB eller BBB– hos Standard & Poor’s.

(13)  Risikokategorien, tilfredsstillende, omfatter risici svarende til BB+, BB eller BB– hos Standard & Poor’s.

(14)  Risikokategorien, svag, omfatter risici svarende B+, B eller B– hos Standard & Poor’s.

(15)  Meddelelse fra Kommissionen til EU-medlemsstaterne om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på kortfristet eksportkreditforsikring, 6.12.2012 (EUT C 392 af 19.12.2012, s. 1), punkt 37.

(16)  De kontaktede kreditforsikringsselskaber og forsikringsmæglere skal være repræsentative med hensyn til de udbudte produkter (f.eks. specialiserede forsikringsudbydere i forbindelse med enkeltstående risici) og størrelsen af det marked, de dækker (f.eks. en fælles minimumsandel på 50 % af markedet).

Tillæg

Liste over lande, hvor der består ordinære risici

| | Samtlige EU-medlemsstater og EØS-EFTA-stater |
| --- | --- |

Samtlige EU-medlemsstater og EØS-EFTA-stater

| | Australien |
| --- | --- |

Australien

| | Canada |
| --- | --- |

Canada

| | Japan |
| --- | --- |

Japan

| | New Zealand |
| --- | --- |

New Zealand

| | Schweiz |
| --- | --- |

Schweiz

| | Amerikas Forenede Stater |
| --- | --- |

Amerikas Forenede Stater

---

| 19.12.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 343/63 |
| --- | --- | --- | --- |

19.12.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 343/63

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

Nr. 258/13/KOL

af 19. juni 2013

om afslutning af den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende salget af Narvik kommunes ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS (»NEAS«) (Norge)

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) har —

UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«), særlig artikel 61-63 og protokol 26,

UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-landene om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (i det følgende benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24,

UNDER HENVISNING til protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen (i det følgende benævnt »protokol 3«), særlig artikel 7, stk. 2, og artikel 13, stk. 1, i del II,

EFTER AT HAVE OPFORDRET interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1), under henvisning til deres bemærkninger og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFREMSTILLING

1.   Procedure

| (1) | Ved brev af 7. januar 2009 blev der indgivet en klage mod Narvik kommune (i det følgende benævnt »Narvik«) på grund af salget af Narviks ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS (i det følgende benævnt »NEAS«). Brevet blev modtaget og registreret af Tilsynsmyndigheden den 14. januar 2009 (2). Ved brev af 16. juli 2009 (3) anmodede Tilsynsmyndigheden om yderligere oplysninger fra de norske myndigheder. Ved brev af 2. oktober 2009 (4) efterkom de norske myndigheder anmodningen. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 7. januar 2009 blev der indgivet en klage mod Narvik kommune (i det følgende benævnt »Narvik«) på grund af salget af Narviks ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS (i det følgende benævnt »NEAS«). Brevet blev modtaget og registreret af Tilsynsmyndigheden den 14. januar 2009 (2). Ved brev af 16. juli 2009 (3) anmodede Tilsynsmyndigheden om yderligere oplysninger fra de norske myndigheder. Ved brev af 2. oktober 2009 (4) efterkom de norske myndigheder anmodningen.

| (2) | Den 14. december 2011 indledte Tilsynsmyndigheden den i artikel 1, stk. 2, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen omhandlede procedure ved at vedtage afgørelse nr. 393/11/KOL (i det følgende benævnt »afgørelse 393/11/KOL«). Ved brev af 23. februar 2012 (5) fremsatte de norske myndigheder bemærkninger til afgørelsen. |
| --- | --- |

(2)

Den 14. december 2011 indledte Tilsynsmyndigheden den i artikel 1, stk. 2, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen omhandlede procedure ved at vedtage afgørelse nr. 393/11/KOL (i det følgende benævnt »afgørelse 393/11/KOL«). Ved brev af 23. februar 2012 (5) fremsatte de norske myndigheder bemærkninger til afgørelsen.

| (3) | Den 26. april 2012 blev afgørelsen offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og i EØS-tillægget hertil (6). Ved e-mail af 25. maj 2012 (7) modtog Tilsynsmyndigheden bemærkninger fra en interesseret part. Ved e-mail af 28. juni 2012 (8) fremsendte Tilsynsmyndigheden disse bemærkninger til de norske myndigheder. Ved brev af 30. november 2012 (9) fremkom de norske myndigheder med yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(3)

Den 26. april 2012 blev afgørelsen offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og i EØS-tillægget hertil (6). Ved e-mail af 25. maj 2012 (7) modtog Tilsynsmyndigheden bemærkninger fra en interesseret part. Ved e-mail af 28. juni 2012 (8) fremsendte Tilsynsmyndigheden disse bemærkninger til de norske myndigheder. Ved brev af 30. november 2012 (9) fremkom de norske myndigheder med yderligere oplysninger.

2.   Klagen

| (4) | Klageren hævder, at Narvik ved at indgå en kontrakt med NEAS om salg af 128 GWh årlig koncessionskraft for en periode på 50,5 år har solgt sin ret til at købe koncessionskraft betydeligt under markedsprisen og dermed ydet ulovlig statsstøtte til NEAS. |
| --- | --- |

(4)

Klageren hævder, at Narvik ved at indgå en kontrakt med NEAS om salg af 128 GWh årlig koncessionskraft for en periode på 50,5 år har solgt sin ret til at købe koncessionskraft betydeligt under markedsprisen og dermed ydet ulovlig statsstøtte til NEAS.

| (5) | Klageren hævder endvidere, at beslutningen om at indgå kontrakten blev vedtaget af Narvik Kommunalbestyrelse på grundlag af forkerte og/eller ufuldstændige oplysninger. Rapporter udarbejdet af sagkyndige på området, der indeholdt kritik af kontraktens løbetid og de vanskeligheder, der i sagens natur er forbundet med at fastsætte en markedspris for elektricitet, kom angiveligt ikke til kommunalbestyrelsens kundskab, inden den traf beslutningen om at indgå kontrakten. |
| --- | --- |

(5)

Klageren hævder endvidere, at beslutningen om at indgå kontrakten blev vedtaget af Narvik Kommunalbestyrelse på grundlag af forkerte og/eller ufuldstændige oplysninger. Rapporter udarbejdet af sagkyndige på området, der indeholdt kritik af kontraktens løbetid og de vanskeligheder, der i sagens natur er forbundet med at fastsætte en markedspris for elektricitet, kom angiveligt ikke til kommunalbestyrelsens kundskab, inden den traf beslutningen om at indgå kontrakten.

3.   Den norske ordning for koncessionskraft

| (6) | I Norge kræves der generelt en koncession til brug for drift af store vandkraftværker. De kraftværker, der råder over koncessioner til udnyttelse af energi fra vandfald, er forpligtet til at sælge en vis mængde af deres årlige produktion til den kommune, hvor de er beliggende. Den mængde elektricitet, som kommunerne har ret til at købe, kaldes koncessionskraft. Denne ordning er fastlagt i § 2, stk. 12, i industrikoncessionsloven (10) og § 12, stk. 15, i vandfaldsreguleringsloven (11). |
| --- | --- |

(6)

I Norge kræves der generelt en koncession til brug for drift af store vandkraftværker. De kraftværker, der råder over koncessioner til udnyttelse af energi fra vandfald, er forpligtet til at sælge en vis mængde af deres årlige produktion til den kommune, hvor de er beliggende. Den mængde elektricitet, som kommunerne har ret til at købe, kaldes koncessionskraft. Denne ordning er fastlagt i § 2, stk. 12, i industrikoncessionsloven (10) og § 12, stk. 15, i vandfaldsreguleringsloven (11).

| (7) | Ræsonnementet bag lovgivningen er, at kommunerne bør sikres en tilstrækkelig forsyning med elektricitet til en rimelig pris, og mængden af koncessionskraft er derfor fastsat på grundlag af hver enkelt kommunes behov for almindelig elektricitetsforsyning (12) og kan udgøre op til 10 % af kraftværkets årlige produktion. Der er imidlertid ingen begrænsninger for kommunernes udnyttelse af koncessionskraft. Kommunerne kan således bruge den, sælge den, eller anvende den som de måtte ønske. |
| --- | --- |

(7)

Ræsonnementet bag lovgivningen er, at kommunerne bør sikres en tilstrækkelig forsyning med elektricitet til en rimelig pris, og mængden af koncessionskraft er derfor fastsat på grundlag af hver enkelt kommunes behov for almindelig elektricitetsforsyning (12) og kan udgøre op til 10 % af kraftværkets årlige produktion. Der er imidlertid ingen begrænsninger for kommunernes udnyttelse af koncessionskraft. Kommunerne kan således bruge den, sælge den, eller anvende den som de måtte ønske.

| (8) | Retten indebærer ikke, at kommunerne har pligt til at købe koncessionskraft. For koncessioner fra før 1983 gælder der generelt det forbehold, at når en kommune har besluttet ikke at udøve sin ret til koncessionskraft, mister den sin ret til koncessionskraft for fremtiden. |
| --- | --- |

(8)

Retten indebærer ikke, at kommunerne har pligt til at købe koncessionskraft. For koncessioner fra før 1983 gælder der generelt det forbehold, at når en kommune har besluttet ikke at udøve sin ret til koncessionskraft, mister den sin ret til koncessionskraft for fremtiden.

| (9) | I lovgivningen er der fastsat to prisordninger for koncessionskraft. Den første gælder for koncessioner, der er tildelt inden den 10. april 1959, og den anden gælder for koncessioner, som er tildelt den 10. april 1959 eller senere. |
| --- | --- |

(9)

I lovgivningen er der fastsat to prisordninger for koncessionskraft. Den første gælder for koncessioner, der er tildelt inden den 10. april 1959, og den anden gælder for koncessioner, som er tildelt den 10. april 1959 eller senere.

| (10) | For koncessioner, som er blevet tildelt inden den 10. april 1959, beregnes prisen for koncessionskraft efter de enkelte kraftværkers kostpris forhøjet med 20 %. Denne model finder stadig anvendelse på koncessioner, der er tildelt inden den 10. april 1959, og benævnes i det følgende »kostprismodellen«. Koncessionskraft, der er solgt efter denne prismodel, benævnes i det følgende »kostpriskoncessionskraft«. |
| --- | --- |

(10)

For koncessioner, som er blevet tildelt inden den 10. april 1959, beregnes prisen for koncessionskraft efter de enkelte kraftværkers kostpris forhøjet med 20 %. Denne model finder stadig anvendelse på koncessioner, der er tildelt inden den 10. april 1959, og benævnes i det følgende »kostprismodellen«. Koncessionskraft, der er solgt efter denne prismodel, benævnes i det følgende »kostpriskoncessionskraft«.

| (11) | For koncessioner, der er tildelt efter 10. april 1959, er koncessionsprisen fastsat af ministeriet for energi og olie på grundlag af de gennemsnitlige omkostninger for et repræsentativt antal vandkraftværker i hele landet. Denne prisfastsættelsesmetode benævnes i det følgende »ministerieprismetoden«. Koncessionskraft, der er solgt efter denne prismodel, benævnes i det følgende »ministeriepriskoncessionskraft«. |
| --- | --- |

(11)

For koncessioner, der er tildelt efter 10. april 1959, er koncessionsprisen fastsat af ministeriet for energi og olie på grundlag af de gennemsnitlige omkostninger for et repræsentativt antal vandkraftværker i hele landet. Denne prisfastsættelsesmetode benævnes i det følgende »ministerieprismetoden«. Koncessionskraft, der er solgt efter denne prismodel, benævnes i det følgende »ministeriepriskoncessionskraft«.

| (12) | Industrikoncessionsloven foreskriver, at kommunernes ret til koncessionskraft kan gøres til genstand for en fornyet vurdering foretaget af det norske direktorat for vandressourcer og energi (»NVE«) 20 år efter koncessionen blev tildelt (13). De norske myndigheder har forklaret, at den fornyede vurdering kan medføre, at NVE finjusterer mængden af koncessionskraft, men den kan ikke resultere i væsentlige ændringer af kommunens ret til koncessionskraft. Hovedparten af Narviks koncessionskraftrettigheder skal genvurderes i 2019. |
| --- | --- |

(12)

Industrikoncessionsloven foreskriver, at kommunernes ret til koncessionskraft kan gøres til genstand for en fornyet vurdering foretaget af det norske direktorat for vandressourcer og energi (»NVE«) 20 år efter koncessionen blev tildelt (13). De norske myndigheder har forklaret, at den fornyede vurdering kan medføre, at NVE finjusterer mængden af koncessionskraft, men den kan ikke resultere i væsentlige ændringer af kommunens ret til koncessionskraft. Hovedparten af Narviks koncessionskraftrettigheder skal genvurderes i 2019.

| (13) | Kommunerne bærer omkostningerne ved at indføde koncessionskraften i nettet. |
| --- | --- |

(13)

Kommunerne bærer omkostningerne ved at indføde koncessionskraften i nettet.

4.   Narviks koncessionskraft

| (14) | Narvik har hvert år ret til i alt ca. 128 GWh koncessionskraft, hvoraf ca. 116,3 GWh er prissat efter ministerieprismetoden, og de resterende ca. 11,7 GWh er prissat efter kostprismetoden. De norske myndigheder har forklaret, at ministerieprisen i år 2000 var på ca. 0,10 NOK, og at den relevante kostpris for Håkvik og Nygård i år 2000 lå mellem 0,14 og 0,178 NOK.








  Ejer af kraftværket på tidspunktet for transaktionen | Kraftværk | Ca. GWh/år | Prisfastsættelsesmetode |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| NEAS | Håkvik og Nygård | 11,7 | Kostpris |
| NEAS | Taraldsvik | 1,0 | Ministeriepris |
| Nordkraft | Sildvik | 20,9 | Ministeriepris |
| Statkraft | Skjomen, Båtsvann og Norddalen | 94,4 | Ministeriepris |

(14)

Narvik har hvert år ret til i alt ca. 128 GWh koncessionskraft, hvoraf ca. 116,3 GWh er prissat efter ministerieprismetoden, og de resterende ca. 11,7 GWh er prissat efter kostprismetoden. De norske myndigheder har forklaret, at ministerieprisen i år 2000 var på ca. 0,10 NOK, og at den relevante kostpris for Håkvik og Nygård i år 2000 lå mellem 0,14 og 0,178 NOK.

Ejer af kraftværket på tidspunktet for transaktionen

Kraftværk

Ca. GWh/år

Prisfastsættelsesmetode

NEAS

Håkvik og Nygård

11,7

Kostpris

NEAS

Taraldsvik

1,0

Ministeriepris

Nordkraft

Sildvik

20,9

Ministeriepris

Statkraft

Skjomen, Båtsvann og Norddalen

94,4

Ministeriepris

5.   Narvik Energi AS (»NEAS«)

| (15) | NEAS er beliggende i Narvik Kommune i Nordlands Fylke. Det producerer og sælger elektricitet. Indtil 2001 var NEAS 100 % ejet af Narvik kommune. I 2001 solgte Narvik 49,99 % af sine aktier til to elselskaber, nemlig Vesterålskraft AS og Hålogalandskraft AS. |
| --- | --- |

(15)

NEAS er beliggende i Narvik Kommune i Nordlands Fylke. Det producerer og sælger elektricitet. Indtil 2001 var NEAS 100 % ejet af Narvik kommune. I 2001 solgte Narvik 49,99 % af sine aktier til to elselskaber, nemlig Vesterålskraft AS og Hålogalandskraft AS.

| (16) | Efter en fusion i 2006 og en navneændring i 2009 er NEAS nu en del af selskabet Nordkraft AS (herefter »Nordkraft«). |
| --- | --- |

(16)

Efter en fusion i 2006 og en navneændring i 2009 er NEAS nu en del af selskabet Nordkraft AS (herefter »Nordkraft«).

6.   Begivenheder, der førte frem til salget af koncessionskraft

| (17) | Indtil udgangen af 1998 solgte Narvik sine årlige rettigheder på ca. 128 GWh koncessionskraft til NEAS i henhold til kortere eller længerevarende kontrakter. I begyndelsen af 1999 solgte Narvik imidlertid - efter at det ikke var lykkedes at nå frem til en aftale med NEAS - sin koncessionskraft på en elbørs til spotpriser. |
| --- | --- |

(17)

Indtil udgangen af 1998 solgte Narvik sine årlige rettigheder på ca. 128 GWh koncessionskraft til NEAS i henhold til kortere eller længerevarende kontrakter. I begyndelsen af 1999 solgte Narvik imidlertid - efter at det ikke var lykkedes at nå frem til en aftale med NEAS - sin koncessionskraft på en elbørs til spotpriser.

| (18) | I marts 1999 indledte kommunen en udbudsprocedure med henblik på salg af sin koncessionskraft i resten af 1999. Den 30. marts 1999 indgik Narvik en kontrakt med den højstbydende, Kraftinor AS. Prisen var på 109,50 NOK pr. MWh. Da den betalte 111,10 NOK pr. MWh plus indfødningsomkostninger på 20 NOK pr. MWh for koncessionskraften, led Narvik et tab på ca. 2,3 mio. NOK som følge af denne kontrakt. Narvik havde oprindeligt forventet et overskud på 3,5 mio. NOK. |
| --- | --- |

(18)

I marts 1999 indledte kommunen en udbudsprocedure med henblik på salg af sin koncessionskraft i resten af 1999. Den 30. marts 1999 indgik Narvik en kontrakt med den højstbydende, Kraftinor AS. Prisen var på 109,50 NOK pr. MWh. Da den betalte 111,10 NOK pr. MWh plus indfødningsomkostninger på 20 NOK pr. MWh for koncessionskraften, led Narvik et tab på ca. 2,3 mio. NOK som følge af denne kontrakt. Narvik havde oprindeligt forventet et overskud på 3,5 mio. NOK.

| (19) | Den 19. oktober 1999 henstillede kommunalbestyrelsens forretningsudvalg (herefter »forretningsudvalget«) til kommunalbestyrelsen, at det overordnede mål for forvaltningen af kommunens koncessionskraft skulle være at maksimere afkastet på lang sigt med henblik på at opnå en stabil planlægningshorisont. Den foreslåede strategi til at nå dette mål omfattede fire punkter:






  1) | Koncessionskraft sælges til den højestbydende på langsigtede kontrakter med fast afkast, der dog indeholder tilpasningsklausuler, der giver mulighed for yderligere afkast, hvis priserne er betydeligt højere end de forudsatte priser i kontraktperioden. |
| --- | --- | --- |

(19)

Den 19. oktober 1999 henstillede kommunalbestyrelsens forretningsudvalg (herefter »forretningsudvalget«) til kommunalbestyrelsen, at det overordnede mål for forvaltningen af kommunens koncessionskraft skulle være at maksimere afkastet på lang sigt med henblik på at opnå en stabil planlægningshorisont. Den foreslåede strategi til at nå dette mål omfattede fire punkter:

1)

Koncessionskraft sælges til den højestbydende på langsigtede kontrakter med fast afkast, der dog indeholder tilpasningsklausuler, der giver mulighed for yderligere afkast, hvis priserne er betydeligt højere end de forudsatte priser i kontraktperioden.

| 2) | Koncessionskraft sælges i henhold til kontrakter af forskellig længde for at sprede risikoen. |
| --- | --- |

2)

Koncessionskraft sælges i henhold til kontrakter af forskellig længde for at sprede risikoen.

| 3) | Borgmesteren har bemyndigelse til at indgå aftaler i overensstemmelse med den strategi, som kommunalbestyrelsens har fastlagt. |
| --- | --- |

3)

Borgmesteren har bemyndigelse til at indgå aftaler i overensstemmelse med den strategi, som kommunalbestyrelsens har fastlagt.

| 4) | Overskuddet fra salg af koncessionskraft deponeres i en fond, og midlerne fordeles i overensstemmelse med de beslutninger, som kommunalbestyrelsen træffer. |
| --- | --- |

4)

Overskuddet fra salg af koncessionskraft deponeres i en fond, og midlerne fordeles i overensstemmelse med de beslutninger, som kommunalbestyrelsen træffer.

| (20) | Kommunalbestyrelsen efterkom forretningsudvalgets henstilling med en enkelt justering, der blev foreslået af borgmesteren og bekræftet ved en ændring af strategien: I stedet for at borgmesteren udtrykkeligt »fik fuldmagt til at indgå aftaler i overensstemmelse med den strategi, som kommunalbestyrelsen har fastlagt«, blev det i den endelige beslutning fastsat, at »som et første skridt i iværksættelsen af denne strategi opfordres NEAS til at redegøre for sin interesse i sagen som beskrevet i selskabets brev til kommunen af 9. november.« |
| --- | --- |

(20)

Kommunalbestyrelsen efterkom forretningsudvalgets henstilling med en enkelt justering, der blev foreslået af borgmesteren og bekræftet ved en ændring af strategien: I stedet for at borgmesteren udtrykkeligt »fik fuldmagt til at indgå aftaler i overensstemmelse med den strategi, som kommunalbestyrelsen har fastlagt«, blev det i den endelige beslutning fastsat, at »som et første skridt i iværksættelsen af denne strategi opfordres NEAS til at redegøre for sin interesse i sagen som beskrevet i selskabets brev til kommunen af 9. november.«

| (21) | I et brev af 9. november 1999 havde NEAS sat spørgsmålstegn ved den foreslåede strategi gående ud på at sælge koncessionskraften i henhold til kontrakter af forskellig længde for at sprede risikoen. I stedet foreslog NESA én langfristet kontrakt på (»for eksempel 50 år«), og selskabet var indstillet på at inkludere en pristilpasningsklausul i kontrakten med Narvik. |
| --- | --- |

(21)

I et brev af 9. november 1999 havde NEAS sat spørgsmålstegn ved den foreslåede strategi gående ud på at sælge koncessionskraften i henhold til kontrakter af forskellig længde for at sprede risikoen. I stedet foreslog NESA én langfristet kontrakt på (»for eksempel 50 år«), og selskabet var indstillet på at inkludere en pristilpasningsklausul i kontrakten med Narvik.

| (22) | I et brev af 15. april 1999 gav NEAS desuden udtryk for sin interesse i at indgå en langsigtet kontrakt om koncessionskraft, helst i form af et køb med en forlods betaling af et engangsbeløb, eller alternativt som en langfristet leasingaftale — der oprindeligt blev foreslået til 60 år — med årlige betalinger til Narvik. |
| --- | --- |

(22)

I et brev af 15. april 1999 gav NEAS desuden udtryk for sin interesse i at indgå en langsigtet kontrakt om koncessionskraft, helst i form af et køb med en forlods betaling af et engangsbeløb, eller alternativt som en langfristet leasingaftale — der oprindeligt blev foreslået til 60 år — med årlige betalinger til Narvik.

| (23) | Ud over spørgsmålet om koncessionskraft blev der ligeledes ført drøftelser om NEAS' fremtidige rolle på markedet og Narviks rolle som ejer af NEAS. |
| --- | --- |

(23)

Ud over spørgsmålet om koncessionskraft blev der ligeledes ført drøftelser om NEAS' fremtidige rolle på markedet og Narviks rolle som ejer af NEAS.

| (24) | Ifølge de norske myndigheder var NEAS på daværende tidspunkt vidne til en omfattende regional konsolidering mellem kraftværker og nationale/internationale operatørers indtog på lokale markeder. NEAS havde behov for at styrke sit kapitalgrundlag for at kunne erhverve andele i andre elselskaber, navnlig Nordkraft AS. NEAS havde også underskrevet hensigtserklæringer med Hålogaland Kraft AS og Vesterålskraft AS med henblik på at stifte et regionalt produktionsselskab og en regional energitransportvirksomhed. Tanken var, at disse ændringer skulle få virkning fra 1. januar 2001. For at gøre det muligt for NEAS at gennemføre disse transaktioner med en kombination af egne midler og lånt kapital, var det meningen, at Narvik – NEAS' eneste ejer – skulle tilføre NEAS yderligere kapital. |
| --- | --- |

(24)

Ifølge de norske myndigheder var NEAS på daværende tidspunkt vidne til en omfattende regional konsolidering mellem kraftværker og nationale/internationale operatørers indtog på lokale markeder. NEAS havde behov for at styrke sit kapitalgrundlag for at kunne erhverve andele i andre elselskaber, navnlig Nordkraft AS. NEAS havde også underskrevet hensigtserklæringer med Hålogaland Kraft AS og Vesterålskraft AS med henblik på at stifte et regionalt produktionsselskab og en regional energitransportvirksomhed. Tanken var, at disse ændringer skulle få virkning fra 1. januar 2001. For at gøre det muligt for NEAS at gennemføre disse transaktioner med en kombination af egne midler og lånt kapital, var det meningen, at Narvik – NEAS' eneste ejer – skulle tilføre NEAS yderligere kapital.

| (25) | På kommunalbestyrelsens møde den 16. december 1999 blev det besluttet, at kommunens ejerskab af NEAS, selskabets kapitalbehov og forvaltningen af koncessionskraft skulle vurderes i fællesskab af et team bestående af borgmesteren, viceborgmesteren, lederen af oppositionen, såvel som kommunaldirektøren, vicekommunaldirektøren og den kommunale indkøbschef (herefter »forhandlingsteamet«). |
| --- | --- |

(25)

På kommunalbestyrelsens møde den 16. december 1999 blev det besluttet, at kommunens ejerskab af NEAS, selskabets kapitalbehov og forvaltningen af koncessionskraft skulle vurderes i fællesskab af et team bestående af borgmesteren, viceborgmesteren, lederen af oppositionen, såvel som kommunaldirektøren, vicekommunaldirektøren og den kommunale indkøbschef (herefter »forhandlingsteamet«).

7.   Eksterne vurderinger

| (26) | NEAS bestilte to rapporter fra Arthur Andersen (herefter »AA«) og Deloitte & Touche (»DT«) for at bestemme værdien af ministeriepriskoncessionskraften. I AA-rapporten anvendes en metode med nettonutidsværdi, men den indeholder ingen detaljeret beskrivelse af de underliggende antagelser. I DT-rapporten anvendes også en metode med nettonutidsværdi, men den går videre end AA-rapporten, idet den indeholder en beskrivelse af de relevante antagelser og beregninger. I DT-rapporten redegøres der eksempelvis detaljeret for, hvordan det ønskede afkast er fastsat på grundlag af Capital Asset Pricing-modellen (herefter »CAPM«), og hvordan de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger beregnes. Analysen indeholder også en detaljeret beskrivelse af beregningen af koncessionsprisen og omfatter en følsomhedsanalyse baseret på gradvise stigninger i både prisen på elektricitet og de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger. |
| --- | --- |

(26)

NEAS bestilte to rapporter fra Arthur Andersen (herefter »AA«) og Deloitte & Touche (»DT«) for at bestemme værdien af ministeriepriskoncessionskraften. I AA-rapporten anvendes en metode med nettonutidsværdi, men den indeholder ingen detaljeret beskrivelse af de underliggende antagelser. I DT-rapporten anvendes også en metode med nettonutidsværdi, men den går videre end AA-rapporten, idet den indeholder en beskrivelse af de relevante antagelser og beregninger. I DT-rapporten redegøres der eksempelvis detaljeret for, hvordan det ønskede afkast er fastsat på grundlag af Capital Asset Pricing-modellen (herefter »CAPM«), og hvordan de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger beregnes. Analysen indeholder også en detaljeret beskrivelse af beregningen af koncessionsprisen og omfatter en følsomhedsanalyse baseret på gradvise stigninger i både prisen på elektricitet og de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger.

| (27) | Narvik bestilte to rapporter fra Danske Securities (herefter »DS1« og »DS2«). I den første rapport, DS1, havde Danske Securities fået i opdrag at vurdere, om kommunen skulle sælge sin ret til koncessionskraft på markedet eller overføre den til NEAS. I DS1 gav Danske Securities på eget initiativ et skøn over værdien af retten til koncessionskraft i en periode på 50 år. Ud over antagelser om den fremtidige udvikling i elpriserne gav Danske Securities kun begrænset information om, hvordan værdien af retten til koncessionskraft var beregnet. |
| --- | --- |

(27)

Narvik bestilte to rapporter fra Danske Securities (herefter »DS1« og »DS2«). I den første rapport, DS1, havde Danske Securities fået i opdrag at vurdere, om kommunen skulle sælge sin ret til koncessionskraft på markedet eller overføre den til NEAS. I DS1 gav Danske Securities på eget initiativ et skøn over værdien af retten til koncessionskraft i en periode på 50 år. Ud over antagelser om den fremtidige udvikling i elpriserne gav Danske Securities kun begrænset information om, hvordan værdien af retten til koncessionskraft var beregnet.

| (28) | I DS2 udbad Danske Securities sig oplysninger om forventningerne til udviklingen i priser og omkostninger fra tre markedsoperatører, nemlig CBF kraftmegling AS (herefter »CBF«), Norwegian Energy Brokers AS (herefter »NEB«) og Statkraft SF (herefter »Statkraft«). På grundlag af disse forventninger beregnede Danske Securities en anslået markedsværdi af retten til koncessionskraft. CBF's forventninger resulterede i et skønnet basisscenarium på 127 mio. NOK. NEB’s forventninger resulterede i et skønnet basisscenario på 75 mio. NOK. Da NEB ikke havde inflationskorrigeret sine forventninger til pris- og omkostningsudviklingen, understregede Danske Securities, at den ikke fandt NEB's forventninger troværdige. Statkrafts forventninger lå inden for intervallet 115-140 mio. NOK. På grundlag af disse tre værdiansættelser konkluderede Danske Securities, at den skønnede nettonutidsværdi af retten til koncessionskraft lå på 100-140 mio. NOK. |
| --- | --- |

(28)

I DS2 udbad Danske Securities sig oplysninger om forventningerne til udviklingen i priser og omkostninger fra tre markedsoperatører, nemlig CBF kraftmegling AS (herefter »CBF«), Norwegian Energy Brokers AS (herefter »NEB«) og Statkraft SF (herefter »Statkraft«). På grundlag af disse forventninger beregnede Danske Securities en anslået markedsværdi af retten til koncessionskraft. CBF's forventninger resulterede i et skønnet basisscenarium på 127 mio. NOK. NEB’s forventninger resulterede i et skønnet basisscenario på 75 mio. NOK. Da NEB ikke havde inflationskorrigeret sine forventninger til pris- og omkostningsudviklingen, understregede Danske Securities, at den ikke fandt NEB's forventninger troværdige. Statkrafts forventninger lå inden for intervallet 115-140 mio. NOK. På grundlag af disse tre værdiansættelser konkluderede Danske Securities, at den skønnede nettonutidsværdi af retten til koncessionskraft lå på 100-140 mio. NOK.

| (29) | De fire rapporter opsummeres i nedenstående tabel. I det følgende refereres der, når disse rapporter ses under ét, til »de fire rapporter«.











  Rapport | Rapportør | Rapportens datering | Rapport bestilt af | Mængden af koncessionskraft vurderet (i GWh) (14) | Varighed (i år) | Anslået nettonutidsværdi (i mio. NOK) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| AA | Arthur Andersen | 20.5.1999 | NEAS | 115,3 | 50 | 71,4-117,4 (15) |
| DS1 | Danske Securities | 14.2.2000 | Narvik | 116,3 | 50 | 80-145 |
| DS2 | Danske Securities | 23.2.2000 | Narvik | 116,3 | 50 | 100-140 |
| DT | Deloitte & Touche | 3.5.2000 | NEAS | 116,3 | 50,5 | 110-130 |

(29)

De fire rapporter opsummeres i nedenstående tabel. I det følgende refereres der, når disse rapporter ses under ét, til »de fire rapporter«.

Rapport

Rapportør

Rapportens datering

Rapport bestilt af

Mængden af koncessionskraft vurderet (i GWh) (14)

Varighed (i år)

Anslået nettonutidsværdi (i mio. NOK)

AA

Arthur Andersen

20.5.1999

NEAS

115,3

50

71,4-117,4 (15)

DS1

Danske Securities

14.2.2000

Narvik

116,3

50

80-145

DS2

Danske Securities

23.2.2000

Narvik

116,3

50

100-140

DT

Deloitte & Touche

3.5.2000

NEAS

116,3

50,5

110-130

8.   Interne vurderinger

| (30) | Foruden den eksterne rådgivning udfærdigede indkøbschefen i Narvik kommune sine egne vurderinger. |
| --- | --- |

(30)

Foruden den eksterne rådgivning udfærdigede indkøbschefen i Narvik kommune sine egne vurderinger.

| (31) | I den første vurdering, der blev forelagt forretningsudvalget i oktober 1999, konkluderede han, at den samlede risiko for kommunen var høj ved langtidskontrakter defineret som kontrakter med en løbetid på mellem 10 og 40 år. |
| --- | --- |

(31)

I den første vurdering, der blev forelagt forretningsudvalget i oktober 1999, konkluderede han, at den samlede risiko for kommunen var høj ved langtidskontrakter defineret som kontrakter med en løbetid på mellem 10 og 40 år.

| (32) | Den anden vurdering, der blev forelagt forhandlingsteamet den 16. marts 2000, indeholdt en gennemgang af forskellige muligheder for forvaltning af koncessionskraften. På dette tidspunkt havde forhandlingsteamet imidlertid indskrænket hans mandat til udelukkende at vurdere risikoen, tiden frem til afregning, de skattemæssige konsekvenser og profitmaksimering for tre scenarier (der alle involverede Narviks overførsel af rettigheder til NEAS for en periode på 50 år og nedsættelse af Narviks ejerandel i NEAS). Til trods herfor fokuserede indkøbschefen i sin anden vurdering stadig på betydningen af kontraktens længde. Hans vurdering af marginalværdien af retten til koncessionskraft over tid var, at »... en særlig langvarig kontrakt på f.eks. 50 år medfører en meget beskeden merværdi for os som sælgere i forhold til en kontrakt af kortere varighed (f.eks. på 20 år til en værdi af 83 mio. NOK)«. |
| --- | --- |

(32)

Den anden vurdering, der blev forelagt forhandlingsteamet den 16. marts 2000, indeholdt en gennemgang af forskellige muligheder for forvaltning af koncessionskraften. På dette tidspunkt havde forhandlingsteamet imidlertid indskrænket hans mandat til udelukkende at vurdere risikoen, tiden frem til afregning, de skattemæssige konsekvenser og profitmaksimering for tre scenarier (der alle involverede Narviks overførsel af rettigheder til NEAS for en periode på 50 år og nedsættelse af Narviks ejerandel i NEAS). Til trods herfor fokuserede indkøbschefen i sin anden vurdering stadig på betydningen af kontraktens længde. Hans vurdering af marginalværdien af retten til koncessionskraft over tid var, at »... en særlig langvarig kontrakt på f.eks. 50 år medfører en meget beskeden merværdi for os som sælgere i forhold til en kontrakt af kortere varighed (f.eks. på 20 år til en værdi af 83 mio. NOK)«.

| (33) | Efter interne drøftelser om fordele og ulemper ved en langfristet kontrakt afgav forhandlingsteamet sin indstilling til kommunalbestyrelsen, hvori den anbefalede en kontrakt med en varighed på 50,5 år, idet det var hensigtsmæssigt for at mindske kommunens risiko og for at etablere en langsigtet planlægningshorisont. |
| --- | --- |

(33)

Efter interne drøftelser om fordele og ulemper ved en langfristet kontrakt afgav forhandlingsteamet sin indstilling til kommunalbestyrelsen, hvori den anbefalede en kontrakt med en varighed på 50,5 år, idet det var hensigtsmæssigt for at mindske kommunens risiko og for at etablere en langsigtet planlægningshorisont.

9.   Salg af koncessionskraft

| (34) | NEAS havde kun haft til hensigt at købe 116,3 GWh ministeriepriskoncessionskraft. Under forhandlingerne med selskabet insisterede Narvik imidlertid på, at kommunens rettigheder til koncessionskraft blev købt i fuld udstrækning, og at de 11,7 GWh kostpriskoncessionskraft derfor skulle kobles sammen med ministeriepriskoncessionskraften. |
| --- | --- |

(34)

NEAS havde kun haft til hensigt at købe 116,3 GWh ministeriepriskoncessionskraft. Under forhandlingerne med selskabet insisterede Narvik imidlertid på, at kommunens rettigheder til koncessionskraft blev købt i fuld udstrækning, og at de 11,7 GWh kostpriskoncessionskraft derfor skulle kobles sammen med ministeriepriskoncessionskraften.

| (35) | I maj 2000 blev parterne endelig enige om at lade den samlede 128 GWh koncessionskraft være omfattet af aftalen, og at NEAS skulle betale 120 mio. NOK for ministeriepriskoncessionskraften og 6 mio. NOK for kostpriskoncessionskraften. |
| --- | --- |

(35)

I maj 2000 blev parterne endelig enige om at lade den samlede 128 GWh koncessionskraft være omfattet af aftalen, og at NEAS skulle betale 120 mio. NOK for ministeriepriskoncessionskraften og 6 mio. NOK for kostpriskoncessionskraften.

| (36) | Den 25. maj 2000 traf kommunalbestyrelsen den formelle beslutning om, at kommunen skulle sælge sin årlige ret til 128 GWh koncessionskraft til NEAS i 50,5 år for 126 mio. NOK |
| --- | --- |

(36)

Den 25. maj 2000 traf kommunalbestyrelsen den formelle beslutning om, at kommunen skulle sælge sin årlige ret til 128 GWh koncessionskraft til NEAS i 50,5 år for 126 mio. NOK

| (37) | Den 16. oktober 2000 formaliserede Narvik og NEAS aftalen ved at underskrive kontrakten, hvorved Narvik solgte sin ret til koncessionskraft på ovennævnte betingelser. Den indeholdt ingen pristilpasningsmekanisme, og pengene skulle betales forlods i form af et engangsbeløb. |
| --- | --- |

(37)

Den 16. oktober 2000 formaliserede Narvik og NEAS aftalen ved at underskrive kontrakten, hvorved Narvik solgte sin ret til koncessionskraft på ovennævnte betingelser. Den indeholdt ingen pristilpasningsmekanisme, og pengene skulle betales forlods i form af et engangsbeløb.

| (38) | Den 29. november 2000 underskrev Narvik og NEAS et tillægsaftale, hvorved NEAS i forbindelse med købet af retten til koncessionskraft forpligtede sig til at betale Narvik 60 mio. kontant og de resterende 66 mio. NOK som et apportindskud til NEAS' egenkapital (som på daværende tidspunkt var 100 % ejet af kommunen). |
| --- | --- |

(38)

Den 29. november 2000 underskrev Narvik og NEAS et tillægsaftale, hvorved NEAS i forbindelse med købet af retten til koncessionskraft forpligtede sig til at betale Narvik 60 mio. kontant og de resterende 66 mio. NOK som et apportindskud til NEAS' egenkapital (som på daværende tidspunkt var 100 % ejet af kommunen).

10.   Salg af NEAS aktier

| (39) | I 2001 afstod Narvik 49,99 % af sine aktier i NEAS til Vesterålskraft AS og Hålogalandskraft AS. |
| --- | --- |

(39)

I 2001 afstod Narvik 49,99 % af sine aktier i NEAS til Vesterålskraft AS og Hålogalandskraft AS.

11.   De norske myndigheders bemærkninger

| (40) | De norske myndigheder er af den opfattelse, at kontrakten med NEAS blev indgået på markedsvilkår. De har først fremhævet, at aftalen blev indgået, fordi Narviks finanser var under pres, og kommunen havde behov for likvid kapital. De har dernæst anført, at en rekapitalisering af NEAS var nødvendig for at omdanne selskabet til et større regionalt selskab. Endelig havde kommunen på tidspunktet for indgåelsen af kontrakten solgt koncessionskraft med tab, fordi koncessionskraftprisen var højere end den pris, der kunne opnås på markedet. Som eksempel har kommunen nævnt, at Narvik i perioden fra april 1999 til december 1999 havde tabt 2,3 mio. NOK på salget af koncessionskraft. |
| --- | --- |

(40)

De norske myndigheder er af den opfattelse, at kontrakten med NEAS blev indgået på markedsvilkår. De har først fremhævet, at aftalen blev indgået, fordi Narviks finanser var under pres, og kommunen havde behov for likvid kapital. De har dernæst anført, at en rekapitalisering af NEAS var nødvendig for at omdanne selskabet til et større regionalt selskab. Endelig havde kommunen på tidspunktet for indgåelsen af kontrakten solgt koncessionskraft med tab, fordi koncessionskraftprisen var højere end den pris, der kunne opnås på markedet. Som eksempel har kommunen nævnt, at Narvik i perioden fra april 1999 til december 1999 havde tabt 2,3 mio. NOK på salget af koncessionskraft.

| (41) | Hvad angår spørgsmålet om den reguleringsmæssige risiko har de norske myndigheder forklaret, at NEAS bærer samtlige risici. De har fremført, at risikoen efter al sandsynlighed vil angå en mindre mængde fremfor en større mængde koncessionskraft, hvilket vil reducere sandsynligheden for støtte. |
| --- | --- |

(41)

Hvad angår spørgsmålet om den reguleringsmæssige risiko har de norske myndigheder forklaret, at NEAS bærer samtlige risici. De har fremført, at risikoen efter al sandsynlighed vil angå en mindre mængde fremfor en større mængde koncessionskraft, hvilket vil reducere sandsynligheden for støtte.

| (42) | De norske myndigheder har anført, at det relevante sammenligningsgrundlag for 50,5 års-aftalen er et permanent salg af et kraftværk, og at de priser, der blev opnået af NEAS, justeret for relevante forskelle, var på linje med prisniveauet for salget af kraftværker i samme periode. |
| --- | --- |

(42)

De norske myndigheder har anført, at det relevante sammenligningsgrundlag for 50,5 års-aftalen er et permanent salg af et kraftværk, og at de priser, der blev opnået af NEAS, justeret for relevante forskelle, var på linje med prisniveauet for salget af kraftværker i samme periode.

| (43) | Med hensyn til prisen ved salg af kraftværker i år 2000 har de norske myndigheder henvist til en såkaldt tidstro gennemgang af elmarkedet i år 2000 foretaget af Pareto (herefter »Pareto-gennemgangen«). Af denne gennemgang fremgår det, at markedspriserne for kraftværker, der blev solgt i år 2000, varierede mellem 1,64 og 1,77 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet. Narviks salg af retten til koncessionskraft svarer ca. til 1,00 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet. Ifølge de norske myndigheder kan forskellen mellem disse tal forklares ved følgende faktorer. |
| --- | --- |

(43)

Med hensyn til prisen ved salg af kraftværker i år 2000 har de norske myndigheder henvist til en såkaldt tidstro gennemgang af elmarkedet i år 2000 foretaget af Pareto (herefter »Pareto-gennemgangen«). Af denne gennemgang fremgår det, at markedspriserne for kraftværker, der blev solgt i år 2000, varierede mellem 1,64 og 1,77 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet. Narviks salg af retten til koncessionskraft svarer ca. til 1,00 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet. Ifølge de norske myndigheder kan forskellen mellem disse tal forklares ved følgende faktorer.

| (44) | For det første lå de typiske driftsomkostninger i år 2000 inkl. løbende reinvesteringer (uden afskrivninger) for et nyere kraftværk på ca. 0,05 NOK pr. kWh pr. pr. år (plus indfødningsomkostninger). NEAS' forventede løbende betaling var delt i to, nemlig omkring 0,10 NOK pr. kWh pr. år (plus indfødningsomkostninger) på ministeriepriskoncessionskraft og mellem 0,14 og 0,178 NOK pr. kWh (plus indfødningsomkostninger) pr. år for så vidt angår koncessionskraft fra før 10. april 1959. I år 2000 udgjorde den forventede markedspris ca. 0,12 NOK pr. kWh. År 2000-scenariet ville således føre til en nettofortjeneste på 0,07 NOK pr. kWh for ejeren af et kraftværk sammenlignet med 0,02 NOK pr. kWh på koncessionskraft. På tidspunktet for kontraktens indgåelse blev 2010-prisen anslået til 0,20 NOK. Baseret på dette skøn ville 2010-scenariet føre til en nettofortjeneste på 0,15 NOK pr. kWh for ejeren af et kraftværk sammenlignet med 0,10 NOK pr. kWh for koncessionskraft. |
| --- | --- |

(44)

For det første lå de typiske driftsomkostninger i år 2000 inkl. løbende reinvesteringer (uden afskrivninger) for et nyere kraftværk på ca. 0,05 NOK pr. kWh pr. pr. år (plus indfødningsomkostninger). NEAS' forventede løbende betaling var delt i to, nemlig omkring 0,10 NOK pr. kWh pr. år (plus indfødningsomkostninger) på ministeriepriskoncessionskraft og mellem 0,14 og 0,178 NOK pr. kWh (plus indfødningsomkostninger) pr. år for så vidt angår koncessionskraft fra før 10. april 1959. I år 2000 udgjorde den forventede markedspris ca. 0,12 NOK pr. kWh. År 2000-scenariet ville således føre til en nettofortjeneste på 0,07 NOK pr. kWh for ejeren af et kraftværk sammenlignet med 0,02 NOK pr. kWh på koncessionskraft. På tidspunktet for kontraktens indgåelse blev 2010-prisen anslået til 0,20 NOK. Baseret på dette skøn ville 2010-scenariet føre til en nettofortjeneste på 0,15 NOK pr. kWh for ejeren af et kraftværk sammenlignet med 0,10 NOK pr. kWh for koncessionskraft.

| (45) | De norske myndigheder har for det andet anført, at priserne for salget af de fem kraftværker fra Pareto-gennemgangen skal nedsættes med ca. 10-15 %, når der anvendes en kapitaliseringsrate på 4 % for at kompensere for forskellen mellem kapitalisering i ubegrænset tid (kapitaliseringsfaktor 25) og 50 år (kapitaliseringsfaktor 21,48). |
| --- | --- |

(45)

De norske myndigheder har for det andet anført, at priserne for salget af de fem kraftværker fra Pareto-gennemgangen skal nedsættes med ca. 10-15 %, når der anvendes en kapitaliseringsrate på 4 % for at kompensere for forskellen mellem kapitalisering i ubegrænset tid (kapitaliseringsfaktor 25) og 50 år (kapitaliseringsfaktor 21,48).

| (46) | De norske myndigheder har endvidere tilføjet, at de tidlige år har den største indvirkning på beregningen af nettonutidsværdien, og at ejeres tunge reninvesteringsomkostninger typisk opstår på et senere tidspunkt, og derfor har ringe reducerende virkning på beregningen af nettonutidsværdien. |
| --- | --- |

(46)

De norske myndigheder har endvidere tilføjet, at de tidlige år har den største indvirkning på beregningen af nettonutidsværdien, og at ejeres tunge reninvesteringsomkostninger typisk opstår på et senere tidspunkt, og derfor har ringe reducerende virkning på beregningen af nettonutidsværdien.

| (47) | Henset hertil har de norske myndigheder anført, at der er en tæt sammenhæng mellem salg af kraftværker til ca. 1,64-1,77 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet på den ene side, og lejeindtægter (betaling for adgang til elforsyning i 50,5 år) på ca. 1,00 NOK pr. kWh koncessionskraft på den anden side. |
| --- | --- |

(47)

Henset hertil har de norske myndigheder anført, at der er en tæt sammenhæng mellem salg af kraftværker til ca. 1,64-1,77 NOK pr. kWh årlig produktionskapacitet på den ene side, og lejeindtægter (betaling for adgang til elforsyning i 50,5 år) på ca. 1,00 NOK pr. kWh koncessionskraft på den anden side.

| (48) | De norske myndigheder har derfor argumenteret for, at en sammenligning, der korrigerer for disse faktorer, viser, at den NEAS-pris, der blev betalt for koncessionskraften, var sammenlignelig med prisen på kraftværker, der blev solgt i samme periode, og de har tilføjet, at konklusionen vedrørende prisniveauet støttes af DT's rapport og de to DS-rapporter, der gik forud for indgåelsen af koncessionskraftaftalen på 50,5 år. |
| --- | --- |

(48)

De norske myndigheder har derfor argumenteret for, at en sammenligning, der korrigerer for disse faktorer, viser, at den NEAS-pris, der blev betalt for koncessionskraften, var sammenlignelig med prisen på kraftværker, der blev solgt i samme periode, og de har tilføjet, at konklusionen vedrørende prisniveauet støttes af DT's rapport og de to DS-rapporter, der gik forud for indgåelsen af koncessionskraftaftalen på 50,5 år.

| (49) | Under henvisning til Tilsynsmyndighedens retningslinjer om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (herefter »SOL«) (16) har de norske myndigheder anført, at en betingelsesløs udbudsprocedure på konkurrencevilkår kun er én af de metoder, der er anerkendt af Tilsynsmyndigheden til at fastsætte markedspriserne ved salg af offentlige aktiver. De norske myndigheder har fremhævet, at i SOL anerkender Tilsynsmyndigheden også, at en støttefri markedspris kan fastslås på grundlag af et skøn fra en uafhængig sagkyndig. De norske myndigheder har bemærket, at DT-rapporten og to DS-rapporter blev afgivet, før kontrakten på 50,5 år blev indgået. I den anden DS-rapport fastsattes værdien på grundlag af »direkte markedsundersøgelser«, som ifølge de norske myndigheder resulterede i en markedstest svarende til en udbudsprocedure. De norske myndigheder har ligeledes bemærket, at den endelige pris lå inden for det øverste niveau af de tre vurderinger. |
| --- | --- |

(49)

Under henvisning til Tilsynsmyndighedens retningslinjer om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (herefter »SOL«) (16) har de norske myndigheder anført, at en betingelsesløs udbudsprocedure på konkurrencevilkår kun er én af de metoder, der er anerkendt af Tilsynsmyndigheden til at fastsætte markedspriserne ved salg af offentlige aktiver. De norske myndigheder har fremhævet, at i SOL anerkender Tilsynsmyndigheden også, at en støttefri markedspris kan fastslås på grundlag af et skøn fra en uafhængig sagkyndig. De norske myndigheder har bemærket, at DT-rapporten og to DS-rapporter blev afgivet, før kontrakten på 50,5 år blev indgået. I den anden DS-rapport fastsattes værdien på grundlag af »direkte markedsundersøgelser«, som ifølge de norske myndigheder resulterede i en markedstest svarende til en udbudsprocedure. De norske myndigheder har ligeledes bemærket, at den endelige pris lå inden for det øverste niveau af de tre vurderinger.

| (50) | De norske myndigheder har endvidere anført, at det var hensigtsmæssigt ikke at indsætte en pristilpasningsklausul, da købsprisen blev betalt som et engangsbeløb og ikke løbende. De norske myndigheder har hævdet, at det henset til det forhold, at købesummen blev erlagt forlods — dels i form af kontanter, dels som apportindskud — svarende til et permanent salg af et kraftværk, ville have været »unaturligt og meget usædvanligt« at indsætte en pristilpasningsmekanisme. De norske myndigheder har endvidere anført, at i kraft af modellen med apportindskud ville en efterfølgende tilpasning formentlig også have været ulovlig, da en sådan ville være i strid med aktieselskabsloven (17). |
| --- | --- |

(50)

De norske myndigheder har endvidere anført, at det var hensigtsmæssigt ikke at indsætte en pristilpasningsklausul, da købsprisen blev betalt som et engangsbeløb og ikke løbende. De norske myndigheder har hævdet, at det henset til det forhold, at købesummen blev erlagt forlods — dels i form af kontanter, dels som apportindskud — svarende til et permanent salg af et kraftværk, ville have været »unaturligt og meget usædvanligt« at indsætte en pristilpasningsmekanisme. De norske myndigheder har endvidere anført, at i kraft af modellen med apportindskud ville en efterfølgende tilpasning formentlig også have været ulovlig, da en sådan ville være i strid med aktieselskabsloven (17).

12.   Bemærkninger fra tredjeparter

| (51) | En tredjepart, nemlig NEAS (nu Nordkraft), fremsatte bemærkninger til afgørelse 393/11/KOL. NEAS er i det væsentlige enig med de norske myndigheder. |
| --- | --- |

(51)

En tredjepart, nemlig NEAS (nu Nordkraft), fremsatte bemærkninger til afgørelse 393/11/KOL. NEAS er i det væsentlige enig med de norske myndigheder.

II.   VURDERING

1.   Forekomst af statsstøtte

| (52) | EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, har følgende ordlyd:

  »Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.« |
| --- | --- |

(52)

EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, har følgende ordlyd:

»Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelige med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.«

| (53) | Det følger af denne bestemmelse, at det er en forudsætning for, at der foreligger statsstøtte, at foranstaltningen giver modtageren en økonomisk fordel. I det følgende vurderer Tilsynsmyndigheden spørgsmålet om, hvorvidt der i det konkrete tilfælde er tale om en sådan økonomisk fordel. |
| --- | --- |

(53)

Det følger af denne bestemmelse, at det er en forudsætning for, at der foreligger statsstøtte, at foranstaltningen giver modtageren en økonomisk fordel. I det følgende vurderer Tilsynsmyndigheden spørgsmålet om, hvorvidt der i det konkrete tilfælde er tale om en sådan økonomisk fordel.

2.   Økonomisk fordel

| (54) | Den Europæiske Unions Domstol har fastslået, at det for at kunne vurdere, om en statslig foranstaltning udgør støtte, er nødvendigt at godtgøre, om den modtagende virksomhed opnår en økonomisk fordel, som den ikke ville have opnået under sædvanlige markedsbetingelser (18). For at vurdere om der foreligger en økonomisk fordel, anvender Tilsynsmyndigheden princippet om en (hypotetisk) markedsøkonomisk investor (19). |
| --- | --- |

(54)

Den Europæiske Unions Domstol har fastslået, at det for at kunne vurdere, om en statslig foranstaltning udgør støtte, er nødvendigt at godtgøre, om den modtagende virksomhed opnår en økonomisk fordel, som den ikke ville have opnået under sædvanlige markedsbetingelser (18). For at vurdere om der foreligger en økonomisk fordel, anvender Tilsynsmyndigheden princippet om en (hypotetisk) markedsøkonomisk investor (19).

| (55) | Hvis den pågældende transaktion blev gennemført i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, dvs. hvis kommunen solgte retten til koncessionskraft til markedsværdien, og prisen og vilkårene for transaktionen havde været acceptable for en privat investor, der opererer i en markedsøkonomi, ville transaktionen ikke give NEAS en økonomisk fordel og derfor ikke indeholde elementer af statsstøtte. Der kan derimod være tale om statsstøtte, hvis transaktionen skete til markedspris. |
| --- | --- |

(55)

Hvis den pågældende transaktion blev gennemført i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, dvs. hvis kommunen solgte retten til koncessionskraft til markedsværdien, og prisen og vilkårene for transaktionen havde været acceptable for en privat investor, der opererer i en markedsøkonomi, ville transaktionen ikke give NEAS en økonomisk fordel og derfor ikke indeholde elementer af statsstøtte. Der kan derimod være tale om statsstøtte, hvis transaktionen skete til markedspris.

| (56) | Ved denne vurdering kan Tilsynsmyndigheden ikke erstatte Narviks kommercielle vurdering med sin egen, hvilket indebærer, at kommunen som indehaver af retten til koncessionskraft råder over et vist skøn ved valget af den måde, hvorpå den fungerer under normale konkurrencemæssige forhold. |
| --- | --- |

(56)

Ved denne vurdering kan Tilsynsmyndigheden ikke erstatte Narviks kommercielle vurdering med sin egen, hvilket indebærer, at kommunen som indehaver af retten til koncessionskraft råder over et vist skøn ved valget af den måde, hvorpå den fungerer under normale konkurrencemæssige forhold.

| (57) | Vurderingen af prisen på og vilkårene i kontrakten mellem kommunen og NEAS bør baseres på de oplysninger, der var tilgængelige for Narvik på tidspunktet for kontraktens indgåelse. En grundig forudgående vurdering vil generelt være tilstrækkelig til at udelukke statsstøtte, selv hvis de antagelser, der er anvendt ved vurderingen, senere viser sig at være forkerte. |
| --- | --- |

(57)

Vurderingen af prisen på og vilkårene i kontrakten mellem kommunen og NEAS bør baseres på de oplysninger, der var tilgængelige for Narvik på tidspunktet for kontraktens indgåelse. En grundig forudgående vurdering vil generelt være tilstrækkelig til at udelukke statsstøtte, selv hvis de antagelser, der er anvendt ved vurderingen, senere viser sig at være forkerte.

| (58) | I det følgende vil Tilsynsmyndigheden derfor vurdere, om Narvik handlede som en privat markedsøkonomisk investor, da kommunen indgik en aftale om at sælge sin ret til koncessionskraft. |
| --- | --- |

(58)

I det følgende vil Tilsynsmyndigheden derfor vurdere, om Narvik handlede som en privat markedsøkonomisk investor, da kommunen indgik en aftale om at sælge sin ret til koncessionskraft.

| (59) | Tilsynsmyndigheden er opmærksom på den kontekst, hvori transaktionen blev indgået. Tilsynsmyndigheden udleder af de oplysninger, som de norske myndigheder har fremlagt, at kommunen på det tidspunkt, hvor aftalen blev indgået, var i en situation, hvor den både havde behov for adgang til likviditet (for at kunne opfylde sine låneforpligtelser) og for adgang til kapital til at indskyde i NEAS. Det bemærkes endvidere, at aktieselskabsloven begrænsede muligheden for at indsætte en pristilpasningsmekanisme i kontrakten, når der foretages et apportindskud. I 1999, dvs. forud for indgåelsen af salgsaftalen i år 2000, havde Narvik desuden haft tab på sit salg af koncessionskraft. Kommunen havde derfor besluttet at sælge sin ret til koncessionskraft i en længere periode, idet den samtidig overholdt sin klare strategi om at maksimere sit afkast på koncessionskraften. |
| --- | --- |

(59)

Tilsynsmyndigheden er opmærksom på den kontekst, hvori transaktionen blev indgået. Tilsynsmyndigheden udleder af de oplysninger, som de norske myndigheder har fremlagt, at kommunen på det tidspunkt, hvor aftalen blev indgået, var i en situation, hvor den både havde behov for adgang til likviditet (for at kunne opfylde sine låneforpligtelser) og for adgang til kapital til at indskyde i NEAS. Det bemærkes endvidere, at aktieselskabsloven begrænsede muligheden for at indsætte en pristilpasningsmekanisme i kontrakten, når der foretages et apportindskud. I 1999, dvs. forud for indgåelsen af salgsaftalen i år 2000, havde Narvik desuden haft tab på sit salg af koncessionskraft. Kommunen havde derfor besluttet at sælge sin ret til koncessionskraft i en længere periode, idet den samtidig overholdt sin klare strategi om at maksimere sit afkast på koncessionskraften.

| (60) | De norske myndigheder har gjort gældende, at det burde være muligt for Tilsynsmyndigheden at udelukke, at der er tale om en fordel, ved at anvende SOL-principperne i den foreliggende sag. Tilsynsmyndigheden bemærker, at selv om SOL ikke anvendelse på salg af rettigheder til at købe koncessionskraft, foreskriver SOL rent faktisk to metoder, hvorved offentlige myndigheder normalt kan opnå en markedspris for salg af jord og bygninger ejet af det offentlige og dermed sikre, at salget ikke indebærer statsstøtte. Den første metode til at udelukke et støtteelement er salg ved betingelsesløst udbud. Den anden metode har karakter af et salg til en pris, der er fastsat af en uafhængig sagkyndig, hvis vurdering er foretaget i overensstemmelse med generelt accepterede vurderingsstandarder. |
| --- | --- |

(60)

De norske myndigheder har gjort gældende, at det burde være muligt for Tilsynsmyndigheden at udelukke, at der er tale om en fordel, ved at anvende SOL-principperne i den foreliggende sag. Tilsynsmyndigheden bemærker, at selv om SOL ikke anvendelse på salg af rettigheder til at købe koncessionskraft, foreskriver SOL rent faktisk to metoder, hvorved offentlige myndigheder normalt kan opnå en markedspris for salg af jord og bygninger ejet af det offentlige og dermed sikre, at salget ikke indebærer statsstøtte. Den første metode til at udelukke et støtteelement er salg ved betingelsesløst udbud. Den anden metode har karakter af et salg til en pris, der er fastsat af en uafhængig sagkyndig, hvis vurdering er foretaget i overensstemmelse med generelt accepterede vurderingsstandarder.

| (61) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at salget af et aktiv ved betingelsesløst udbud normalt udelukker forekomsten af en fordel. I det mindste inden for rammerne af en reel åben procedure, hvor der er mere end én interesseret part (20). Narvik’s ret til koncessionskraft blev imidlertid ikke solgt ved en betingelsesløs udbudsprocedure. |
| --- | --- |

(61)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at salget af et aktiv ved betingelsesløst udbud normalt udelukker forekomsten af en fordel. I det mindste inden for rammerne af en reel åben procedure, hvor der er mere end én interesseret part (20). Narvik’s ret til koncessionskraft blev imidlertid ikke solgt ved en betingelsesløs udbudsprocedure.

| (62) | På den anden side bestilte Narvik og NEAS hver to vurderinger fra eksterne sagkyndige, jf. betragtning (26) til (29) ovenfor. I hverken DS1-, DS2- eller AA-rapporten redegøres der imidlertid udførligt for, hvilken metode der er anvendt til værdiansættelsen. I mangel af yderligere oplysninger er Tilsynsmyndigheden ikke i stand til at vurdere, om vurderingen af markedsværdien blev foretaget i overensstemmelse med generelt accepterede markedsindikatorer og vurderingsstandarder. Tilsynsmyndigheden er derfor af den opfattelse, at DS1-, DS2- og AA-rapporterne er af begrænset betydning for vurderingen af værdien af retten til koncessionskraft. På den anden side indeholder DT-rapporten en detaljeret redegørelse for de foretagne vurderinger. Resultaterne kan derfor efterprøves og verificeres. Tilsynsmyndigheden finder af denne årsag, at DT-rapporten er den mest troværdige rapport. Tilsynsmyndigheden finder, at den omstændighed, at man i alle fire rapporter når frem til lignende resultater (21), ikke desto mindre styrker DT-rapportens resultater og velsagtens også de tre andre rapporters resultater. |
| --- | --- |

(62)

På den anden side bestilte Narvik og NEAS hver to vurderinger fra eksterne sagkyndige, jf. betragtning (26) til (29) ovenfor. I hverken DS1-, DS2- eller AA-rapporten redegøres der imidlertid udførligt for, hvilken metode der er anvendt til værdiansættelsen. I mangel af yderligere oplysninger er Tilsynsmyndigheden ikke i stand til at vurdere, om vurderingen af markedsværdien blev foretaget i overensstemmelse med generelt accepterede markedsindikatorer og vurderingsstandarder. Tilsynsmyndigheden er derfor af den opfattelse, at DS1-, DS2- og AA-rapporterne er af begrænset betydning for vurderingen af værdien af retten til koncessionskraft. På den anden side indeholder DT-rapporten en detaljeret redegørelse for de foretagne vurderinger. Resultaterne kan derfor efterprøves og verificeres. Tilsynsmyndigheden finder af denne årsag, at DT-rapporten er den mest troværdige rapport. Tilsynsmyndigheden finder, at den omstændighed, at man i alle fire rapporter når frem til lignende resultater (21), ikke desto mindre styrker DT-rapportens resultater og velsagtens også de tre andre rapporters resultater.

| (63) | Tilsynsmyndigheden bemærker, at selv om en pris, der er fastsat af et uafhængigt vurderingsfirma normalt kan anses for at udelukke, at der foreligger en fordel ved salget af almindelig jord eller bygninger, der nemt kan værdiansættes, fordi de har været genstand for talrige transaktioner, er dette ikke nødvendigvis tilfældet for jord og bygninger, der besidder særlige kvaliteter, eller i situationer, hvor omstændighederne ved salget kan rejse tvivl om, hvorvidt den sagkyndige vurdering afspejler ejendommens faktiske markedsværdi (22). |
| --- | --- |

(63)

Tilsynsmyndigheden bemærker, at selv om en pris, der er fastsat af et uafhængigt vurderingsfirma normalt kan anses for at udelukke, at der foreligger en fordel ved salget af almindelig jord eller bygninger, der nemt kan værdiansættes, fordi de har været genstand for talrige transaktioner, er dette ikke nødvendigvis tilfældet for jord og bygninger, der besidder særlige kvaliteter, eller i situationer, hvor omstændighederne ved salget kan rejse tvivl om, hvorvidt den sagkyndige vurdering afspejler ejendommens faktiske markedsværdi (22).

| (64) | Som der redegøres for i det følgende, er energiforsyningskontrakter, der indgås til en fast pris, og for en periode, der overstiger seks år, usædvanlige og ikke almindeligt forekommende. Som følge af manglen på et marked med sammenlignelige priser, og på grund af de svingende elpriser er en sagkyndig vurdering mindre egnet som instrument til at fastsætte markedsprisen for en energiforsyningskontrakt med faste priser og med en løbetid på 50,5 år (23). |
| --- | --- |

(64)

Som der redegøres for i det følgende, er energiforsyningskontrakter, der indgås til en fast pris, og for en periode, der overstiger seks år, usædvanlige og ikke almindeligt forekommende. Som følge af manglen på et marked med sammenlignelige priser, og på grund af de svingende elpriser er en sagkyndig vurdering mindre egnet som instrument til at fastsætte markedsprisen for en energiforsyningskontrakt med faste priser og med en løbetid på 50,5 år (23).

| (65) | Under alle omstændigheder skal Tilsynsmyndigheden bemærke, at det er den markedsøkonomiske investortest og ikke SOL-testen, der vedrører salg af offentlig jord og bygninger, der skal anvendes til at vurdere, om en energiforsyningskontrakt, der er indgået af en offentlig myndighed, indebærer en fordel, der »begunstiger« en virksomhed. Retten har ganske vist bekræftet, at det generelle markedsinvestorprincip finder anvendelse på langsigtede energiforsyningskontrakter i Budapesti Erőmű Zrt mod Kommissionen -sagen, hvor Retten tilsluttede sig Europa-Kommissionens fremgangsmåde i en sag om langsigtede energiforsyningskonstrakter, som de ungarske myndigheder havde indgået (24). |
| --- | --- |

(65)

Under alle omstændigheder skal Tilsynsmyndigheden bemærke, at det er den markedsøkonomiske investortest og ikke SOL-testen, der vedrører salg af offentlig jord og bygninger, der skal anvendes til at vurdere, om en energiforsyningskontrakt, der er indgået af en offentlig myndighed, indebærer en fordel, der »begunstiger« en virksomhed. Retten har ganske vist bekræftet, at det generelle markedsinvestorprincip finder anvendelse på langsigtede energiforsyningskontrakter i Budapesti Erőmű Zrt mod Kommissionen -sagen, hvor Retten tilsluttede sig Europa-Kommissionens fremgangsmåde i en sag om langsigtede energiforsyningskonstrakter, som de ungarske myndigheder havde indgået (24).

| (66) | I denne sag havde Kommissionen identificeret de vigtigste fremgangsmåder for kommercielle operatører på de europæiske elmarkeder, der var relevante for undersøgelsen, og vurderet, om aftalerne i det foreliggende tilfælde var på linje med disse fremgangsmåder, eller om kontrakterne var indgået på vilkår, som ikke ville have været acceptable for en operatør, der udelukkende handlede på forretningsmæssigt grundlag (25). |
| --- | --- |

(66)

I denne sag havde Kommissionen identificeret de vigtigste fremgangsmåder for kommercielle operatører på de europæiske elmarkeder, der var relevante for undersøgelsen, og vurderet, om aftalerne i det foreliggende tilfælde var på linje med disse fremgangsmåder, eller om kontrakterne var indgået på vilkår, som ikke ville have været acceptable for en operatør, der udelukkende handlede på forretningsmæssigt grundlag (25).

| (67) | Kommissionen fandt, at der på det europæiske marked sjældent indgås langsigtede energiforsyningskontrakter af en varighed på over seks år (26). Tilsynsmyndighedens oplysninger bekræfter denne konklusion. Der er derfor kun få langsigtede energiforsyningskontrakter – hvis nogen overhovedet – der kan bruges som sammenligningsgrundlag for prisen på elektricitet, der solgt for 50,5 år ud i fremtiden. |
| --- | --- |

(67)

Kommissionen fandt, at der på det europæiske marked sjældent indgås langsigtede energiforsyningskontrakter af en varighed på over seks år (26). Tilsynsmyndighedens oplysninger bekræfter denne konklusion. Der er derfor kun få langsigtede energiforsyningskontrakter – hvis nogen overhovedet – der kan bruges som sammenligningsgrundlag for prisen på elektricitet, der solgt for 50,5 år ud i fremtiden.

| (68) | Potentielle købere og sælgere af kraftværker er imidlertid nødsaget til at anlægge langsigtede skøn over fremtidige elpriser. Det er på dette grundlag, at de norske myndigheder har gjort gældende, at salget af Narviks ret til koncessionskraft bør sammenlignes med salg af et vandkraftværk. Til støtte for dette argument har de norske myndigheder tilstillet Tilsynsmyndigheden Pareto-gennemgangen, som indeholder en oversigt over fem vandkraftværker, der blev solgt i Norge i år 2000. |
| --- | --- |

(68)

Potentielle købere og sælgere af kraftværker er imidlertid nødsaget til at anlægge langsigtede skøn over fremtidige elpriser. Det er på dette grundlag, at de norske myndigheder har gjort gældende, at salget af Narviks ret til koncessionskraft bør sammenlignes med salg af et vandkraftværk. Til støtte for dette argument har de norske myndigheder tilstillet Tilsynsmyndigheden Pareto-gennemgangen, som indeholder en oversigt over fem vandkraftværker, der blev solgt i Norge i år 2000.

| (69) | De norske myndigheder gør gældende, at både ved salg af et vandkraftværk og ved Narviks salg af sin ret til koncessionskraft svarer salgspriserne til NPV af de forventede pengestrømme fra produktionsmængden. Som Narvik og NEAS i den foreliggende sag vil enhver sælger eller køber af et vandkraftværk være nødsaget til at vurdere kraftværkets værdi på grundlag af forventede produktionsindtægter minus forventede omkostninger foruddiskonteret efter en relevant diskonteringssats, så længe den nye ejer kan udnytte den relevante vandkraft. |
| --- | --- |

(69)

De norske myndigheder gør gældende, at både ved salg af et vandkraftværk og ved Narviks salg af sin ret til koncessionskraft svarer salgspriserne til NPV af de forventede pengestrømme fra produktionsmængden. Som Narvik og NEAS i den foreliggende sag vil enhver sælger eller køber af et vandkraftværk være nødsaget til at vurdere kraftværkets værdi på grundlag af forventede produktionsindtægter minus forventede omkostninger foruddiskonteret efter en relevant diskonteringssats, så længe den nye ejer kan udnytte den relevante vandkraft.

| (70) | De norske myndigheder anfører, at prisen på de fem vandkraftværker i Pareto-rapporten – korrigeret for visse relevante faktorer – kan sammenlignes med den pris, der blev opnået ved salget af Narviks ret til koncessionskraft. I denne forbindelse har Tilsynsmyndigheden noteret sig de korrektionsfaktorer, som de norske myndigheder har nævnt, jf. kapitel I.11 ovenfor. |
| --- | --- |

(70)

De norske myndigheder anfører, at prisen på de fem vandkraftværker i Pareto-rapporten – korrigeret for visse relevante faktorer – kan sammenlignes med den pris, der blev opnået ved salget af Narviks ret til koncessionskraft. I denne forbindelse har Tilsynsmyndigheden noteret sig de korrektionsfaktorer, som de norske myndigheder har nævnt, jf. kapitel I.11 ovenfor.

| (71) | For de fem vandkraftværker lå salgsprisen pr. kWh produktionskapacitet mellem 1,66 NOK og 1,74 NOK. Et permanent salg af et aktiv vil øge aktivets nettonutidsværdi sammenlignet med et salg af retten til at købe koncessionskraft i 50,5 år, idet aktivet forventes at få et positivt cash flow efter 50,5 år. De norske myndigheder er gået ud fra en kapitaliseringsprocent på 4, hvilket indebærer en nedjustering af salgsprisen med ca. 10-15 % med henblik på at sammenligne et permanent salg med det tidsbegrænsede salg af koncessionskraft (27). |
| --- | --- |

(71)

For de fem vandkraftværker lå salgsprisen pr. kWh produktionskapacitet mellem 1,66 NOK og 1,74 NOK. Et permanent salg af et aktiv vil øge aktivets nettonutidsværdi sammenlignet med et salg af retten til at købe koncessionskraft i 50,5 år, idet aktivet forventes at få et positivt cash flow efter 50,5 år. De norske myndigheder er gået ud fra en kapitaliseringsprocent på 4, hvilket indebærer en nedjustering af salgsprisen med ca. 10-15 % med henblik på at sammenligne et permanent salg med det tidsbegrænsede salg af koncessionskraft (27).

| (72) | Den anden forskel mellem et permanent salg og et salg af retten til at købe koncessionskraft i 50,5 år vedrører det omkostningsgrundlag, der skal bruges i nettonutidsværdimodellen — samlede produktionsomkostninger overfor koncessionsprisen. De norske myndigheder har anført, at de typiske driftsomkostninger, herunder reinvestering til brug for et nyere kraftværk, var på ca. 0,05 NOK pr. kWh, mens ministerieprisen på daværende tidspunkt var ca. 0,10 NOK pr. kWh. |
| --- | --- |

(72)

Den anden forskel mellem et permanent salg og et salg af retten til at købe koncessionskraft i 50,5 år vedrører det omkostningsgrundlag, der skal bruges i nettonutidsværdimodellen — samlede produktionsomkostninger overfor koncessionsprisen. De norske myndigheder har anført, at de typiske driftsomkostninger, herunder reinvestering til brug for et nyere kraftværk, var på ca. 0,05 NOK pr. kWh, mens ministerieprisen på daværende tidspunkt var ca. 0,10 NOK pr. kWh.

| (73) | Med henblik på at vurdere, om priserne for kraftværkerne udgør egnede indikatorer for markedsprisen for koncessionskraft, er det nødvendigt at gennemgå hvert element af argumentet mere detaljeret. Tilsynsmyndighedens vurdering er baseret på oplysninger fra de norske myndigheder og anden offentlig tilgængelig information. |
| --- | --- |

(73)

Med henblik på at vurdere, om priserne for kraftværkerne udgør egnede indikatorer for markedsprisen for koncessionskraft, er det nødvendigt at gennemgå hvert element af argumentet mere detaljeret. Tilsynsmyndighedens vurdering er baseret på oplysninger fra de norske myndigheder og anden offentlig tilgængelig information.

| (74) | I den følgende analyse benyttes nominelle tal ved alle beregninger (28). |
| --- | --- |

(74)

I den følgende analyse benyttes nominelle tal ved alle beregninger (28).

| (75) | For de fem vandkraftværker, der er nævnt i Pareto-gennemgangen, lå salgsprisen pr. kWh produktionskapacitet mellem 1,66 og 1,74 NOK. I en rapport fra den økonomiske konsulentvirksomhed ECON Pöyry, der indeholder en gennemgang af salget af kraftværker mellem 1996 og 2005, synes den gennemsnitlige transaktionsværdi i år 2000 at være noget højere, idet den anslås til ca. 1,85 NOK. Ifølge samme rapport blev der opnået nogenlunde samme priser i 1999. Det prisinterval, der skal sammenlignes med, synes derfor at være en smule højere end det, der fremgår af Pareto-gennemgangen. Da der i ECON-rapporten opereres med en højere gennemsnitlig transaktionsværdi end i Pareto-gennemgangen, vil Tilsynsmyndigheden anvende et interval på 1,70 NOK til 1,80 NOK i den efterfølgende analyse. |
| --- | --- |

(75)

For de fem vandkraftværker, der er nævnt i Pareto-gennemgangen, lå salgsprisen pr. kWh produktionskapacitet mellem 1,66 og 1,74 NOK. I en rapport fra den økonomiske konsulentvirksomhed ECON Pöyry, der indeholder en gennemgang af salget af kraftværker mellem 1996 og 2005, synes den gennemsnitlige transaktionsværdi i år 2000 at være noget højere, idet den anslås til ca. 1,85 NOK. Ifølge samme rapport blev der opnået nogenlunde samme priser i 1999. Det prisinterval, der skal sammenlignes med, synes derfor at være en smule højere end det, der fremgår af Pareto-gennemgangen. Da der i ECON-rapporten opereres med en højere gennemsnitlig transaktionsværdi end i Pareto-gennemgangen, vil Tilsynsmyndigheden anvende et interval på 1,70 NOK til 1,80 NOK i den efterfølgende analyse.

| (76) | Den anden faktor, der skal tages hensyn til, er, hvordan man skal tilpasse prisniveauerne for et permanent salg til et tidsbegrænset salg over 50,5 år. De norske myndigheder har anført, at den rette tilpasningsfaktor er på 10-15 % baseret på en kapitaliseringsprocent på 4. Tilsynsmyndigheden finder, at valget af kapitaliseringsprocent er snævert knyttet til valget af diskonteringssats i nettonutidsværdimodellen. Den nominelle diskonteringssats efter skat, der blev anvendt i DT-rapporten, var på 6,8 %, mens der i AA-rapporten blev anvendt en sats på 7 %. Det skal også bemærkes, at NVE har benyttet en sats på 6,5 % ved vurderingen af nye vandkraftværkprojekter (29). I kostprisberegningsmodellen anvendes en sats på 6 % (30). Tilsynsmyndigheden er på grundlag af ovenstående af den opfattelse, at den rette diskonteringssats og dermed den rette kapitaliseringssats, der skal anvendes ved sammenligningen mellem et permanent salg og et tidsbegrænset salg, ligger på 6-7 % nominelt efter skat. På dette grundlag er den rette tilpasning af værdien af et permanent salg til et salg over 50,5 år ikke 10-15 % som hævdet af de norske myndigheder, men snarere 4-5 %. |
| --- | --- |

(76)

Den anden faktor, der skal tages hensyn til, er, hvordan man skal tilpasse prisniveauerne for et permanent salg til et tidsbegrænset salg over 50,5 år. De norske myndigheder har anført, at den rette tilpasningsfaktor er på 10-15 % baseret på en kapitaliseringsprocent på 4. Tilsynsmyndigheden finder, at valget af kapitaliseringsprocent er snævert knyttet til valget af diskonteringssats i nettonutidsværdimodellen. Den nominelle diskonteringssats efter skat, der blev anvendt i DT-rapporten, var på 6,8 %, mens der i AA-rapporten blev anvendt en sats på 7 %. Det skal også bemærkes, at NVE har benyttet en sats på 6,5 % ved vurderingen af nye vandkraftværkprojekter (29). I kostprisberegningsmodellen anvendes en sats på 6 % (30). Tilsynsmyndigheden er på grundlag af ovenstående af den opfattelse, at den rette diskonteringssats og dermed den rette kapitaliseringssats, der skal anvendes ved sammenligningen mellem et permanent salg og et tidsbegrænset salg, ligger på 6-7 % nominelt efter skat. På dette grundlag er den rette tilpasning af værdien af et permanent salg til et salg over 50,5 år ikke 10-15 % som hævdet af de norske myndigheder, men snarere 4-5 %.

| (77) | Den tredje faktor, der skal tages i betragtning, er den forventede fremtidige markedspris på elektricitet. Som forklaret ovenfor er det vanskeligt at udarbejde prognoser over fremtidige elpriser i 50 år eller længere. I de vurderingsrapporter, der er beskrevet ovenfor, navnlig i AA-rapporten og DD-rapporten, forventedes markedsprisen for elektricitet at stige støt i en periode på 10-20 år, hvorefter priserne forventedes at være konstante i reelle tal (dvs. kun stigninger i takt med den forventede inflation) (31). Det vil sige, at der på daværende tidspunkt på markedet var enighed om, at de fremtidige elpriser på lang sigt ville forblive uændrede i reelle tal og ikke fortsat ville stige (32). Tilsynsmyndigheden antager, at den samme usikkerhed om de fremtidige elpriser gjaldt for alle markedsaktører, også for dem, der købte eller solgte kraftværker i samme periode som den, hvor salget af retten til koncessionskraft blev solgt. Der er ingen grund til at antage, at de forskellige markedsdeltagere har adgang til meget forskellige oplysninger om forventningerne til markedsprisen. |
| --- | --- |

(77)

Den tredje faktor, der skal tages i betragtning, er den forventede fremtidige markedspris på elektricitet. Som forklaret ovenfor er det vanskeligt at udarbejde prognoser over fremtidige elpriser i 50 år eller længere. I de vurderingsrapporter, der er beskrevet ovenfor, navnlig i AA-rapporten og DD-rapporten, forventedes markedsprisen for elektricitet at stige støt i en periode på 10-20 år, hvorefter priserne forventedes at være konstante i reelle tal (dvs. kun stigninger i takt med den forventede inflation) (31). Det vil sige, at der på daværende tidspunkt på markedet var enighed om, at de fremtidige elpriser på lang sigt ville forblive uændrede i reelle tal og ikke fortsat ville stige (32). Tilsynsmyndigheden antager, at den samme usikkerhed om de fremtidige elpriser gjaldt for alle markedsaktører, også for dem, der købte eller solgte kraftværker i samme periode som den, hvor salget af retten til koncessionskraft blev solgt. Der er ingen grund til at antage, at de forskellige markedsdeltagere har adgang til meget forskellige oplysninger om forventningerne til markedsprisen.

| (78) | Med hensyn til omkostningerne refererer den sammenligning, som de norske myndigheder har fremlagt, til et scenario, hvor der er en forskel i udgående pengestrømme pr. kWh mellem et permanent salg og et salg af koncessionskraft på 0,05 NOK, der skyldes en forventet koncessionspris på ca. 0,10 NOK og driftsomkostninger, herunder til reinvestering, på ca. 0,05 NOK. |
| --- | --- |

(78)

Med hensyn til omkostningerne refererer den sammenligning, som de norske myndigheder har fremlagt, til et scenario, hvor der er en forskel i udgående pengestrømme pr. kWh mellem et permanent salg og et salg af koncessionskraft på 0,05 NOK, der skyldes en forventet koncessionspris på ca. 0,10 NOK og driftsomkostninger, herunder til reinvestering, på ca. 0,05 NOK.

| (79) | Hvad angår ministerieprisen for koncessionskraft forventede de konsulenter, der rådgav Narvik og NEAS, at priserne ville forblive relativt konstante i reale tal, forstået således at man hverken forventede væsentlige effektivitetsgevinster eller stor volatilitet i omkostningsgrundlaget. I princippet forventedes ministerieprisen for koncessionskraft at stige med inflationen (33). På grundlag af de foreliggende oplysninger er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at en fornuftig investor ville have haft samme forventning, og lægger derfor til grund, at der ikke ville være nogen større ændringer af prisen på kostpriskoncessionskraft i den videre analyse. Disse omkostninger udgør de relevante udgående pengestrømme ved beregning af værdien af koncessionskraften (34). |
| --- | --- |

(79)

Hvad angår ministerieprisen for koncessionskraft forventede de konsulenter, der rådgav Narvik og NEAS, at priserne ville forblive relativt konstante i reale tal, forstået således at man hverken forventede væsentlige effektivitetsgevinster eller stor volatilitet i omkostningsgrundlaget. I princippet forventedes ministerieprisen for koncessionskraft at stige med inflationen (33). På grundlag af de foreliggende oplysninger er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at en fornuftig investor ville have haft samme forventning, og lægger derfor til grund, at der ikke ville være nogen større ændringer af prisen på kostpriskoncessionskraft i den videre analyse. Disse omkostninger udgør de relevante udgående pengestrømme ved beregning af værdien af koncessionskraften (34).

| (80) | Da en række variabler kan påvirke niveauet for kontantbetalinger over tid, må tallet på 0,05 NOK, der kombinerer drifts- og reinvesteringsomkostninger, vurderes på grundlag af dens forskellige bestanddele. |
| --- | --- |

(80)

Da en række variabler kan påvirke niveauet for kontantbetalinger over tid, må tallet på 0,05 NOK, der kombinerer drifts- og reinvesteringsomkostninger, vurderes på grundlag af dens forskellige bestanddele.

| (81) | For det første er det klart, at et kraftværk har et vist niveau af generelle drifts- og vedligeholdelsesomkostninger. Det antages, at drifts- og vedligeholdelsesomkostningerne for et vandkraftværk generelt er forholdsvis lave og konstante og ligger mellem 0,02 og 0,05 NOK pr. kWh (35). Dette understøttes af de omkostningsdata, der anvendes til at fastsætte ministerieprisen. I år 2000 lå kompensationen for drifts- og vedligeholdelsesomkostninger ifølge denne model på 0,267 NOK pr. kWh. |
| --- | --- |

(81)

For det første er det klart, at et kraftværk har et vist niveau af generelle drifts- og vedligeholdelsesomkostninger. Det antages, at drifts- og vedligeholdelsesomkostningerne for et vandkraftværk generelt er forholdsvis lave og konstante og ligger mellem 0,02 og 0,05 NOK pr. kWh (35). Dette understøttes af de omkostningsdata, der anvendes til at fastsætte ministerieprisen. I år 2000 lå kompensationen for drifts- og vedligeholdelsesomkostninger ifølge denne model på 0,267 NOK pr. kWh.

| (82) | Også andre pengestrømme ud af virksomheden er relevante for beregningen af nettonutidsværdien. I ministeriets prisberegning fra år 2000 blev der kompenseret for afgifter med 0,021 NOK. De faktiske afgifter, der pålægges et givet kraftværk, afhænger naturligvis af værkets overskud, men eftersom ministerieprisen antages at være repræsentativ for de gennemsnitlige omkostninger ved et typisk kraftværk i Norge, forekommer det rimeligt at lægge en afgift på ca. 0,02 NOK pr. kWh til grund. |
| --- | --- |

(82)

Også andre pengestrømme ud af virksomheden er relevante for beregningen af nettonutidsværdien. I ministeriets prisberegning fra år 2000 blev der kompenseret for afgifter med 0,021 NOK. De faktiske afgifter, der pålægges et givet kraftværk, afhænger naturligvis af værkets overskud, men eftersom ministerieprisen antages at være repræsentativ for de gennemsnitlige omkostninger ved et typisk kraftværk i Norge, forekommer det rimeligt at lægge en afgift på ca. 0,02 NOK pr. kWh til grund.

| (83) | Den sidste del af de udgående pengestrømme i nettonutidsværdi udgøres af reinvesteringsomkostninger, som er stærkt afhængige af kraftværkets tidsplan og behov for reinvesteringer. Tilsynsmyndigheden er bekendt med, at et vandkraftværks økonomiske levetid af regnskabsmæssige årsager fastsættes til 40 år (36), men at den faktiske levetid kan være længere. Niveauet for reinvestering er i mange tilfælde højt, og tidsplanen for kontantbetalinger er derfor, som hævdet af de norske myndigheder, af stor betydning for beregningerne af nettonutidsværdien. Hvis reinvesteringen finder sted i begyndelsen af beregningsperioden, er nettonutidsværdien betydeligt større, end hvis disse reinvesteringer finder sted senere i beregningsperioden. De norske myndigheder har imidlertid ikke givet Tilsynsmyndigheden de oplysninger om geninvesteringsbehovet for vandkraftværker solgt i 1999 og 2000, som de har lagt til grund for deres sammenligning. Tilsynsmyndigheden bemærker, at disse oplysninger formentlig ikke er let tilgængelige eller kun vanskeligt kan fremskaffes på grund af deres alder og antageligt følsomme karakter. |
| --- | --- |

(83)

Den sidste del af de udgående pengestrømme i nettonutidsværdi udgøres af reinvesteringsomkostninger, som er stærkt afhængige af kraftværkets tidsplan og behov for reinvesteringer. Tilsynsmyndigheden er bekendt med, at et vandkraftværks økonomiske levetid af regnskabsmæssige årsager fastsættes til 40 år (36), men at den faktiske levetid kan være længere. Niveauet for reinvestering er i mange tilfælde højt, og tidsplanen for kontantbetalinger er derfor, som hævdet af de norske myndigheder, af stor betydning for beregningerne af nettonutidsværdien. Hvis reinvesteringen finder sted i begyndelsen af beregningsperioden, er nettonutidsværdien betydeligt større, end hvis disse reinvesteringer finder sted senere i beregningsperioden. De norske myndigheder har imidlertid ikke givet Tilsynsmyndigheden de oplysninger om geninvesteringsbehovet for vandkraftværker solgt i 1999 og 2000, som de har lagt til grund for deres sammenligning. Tilsynsmyndigheden bemærker, at disse oplysninger formentlig ikke er let tilgængelige eller kun vanskeligt kan fremskaffes på grund af deres alder og antageligt følsomme karakter.

| (84) | Med hensyn til tilpasningen af priserne for de omhandlede vandkraftværker til de to ovennævnte forskelle, dvs. tidsrummet og omkostningsgrundlaget, har de norske myndigheder anført, at prisintervallet på 1,66-1,74 NOK pr. kWh kan sammenlignes med den opnåede pris for koncessionskraft på ca. 1,00 NOK pr. kWh (37). Som forklaret ovenfor tyder Tilsynsmyndighedens oplysninger på, at den gennemsnitlige transaktionsværdi for 1999 og 2000 var noget højere end dette interval (ca. 1,85 NOK). Tilsynsmyndigheden vil derfor sammenligne et prisinterval på 1,70-1,80 pr. kWh med den pris på 1,00 NOK, som Narvik opnåede. |
| --- | --- |

(84)

Med hensyn til tilpasningen af priserne for de omhandlede vandkraftværker til de to ovennævnte forskelle, dvs. tidsrummet og omkostningsgrundlaget, har de norske myndigheder anført, at prisintervallet på 1,66-1,74 NOK pr. kWh kan sammenlignes med den opnåede pris for koncessionskraft på ca. 1,00 NOK pr. kWh (37). Som forklaret ovenfor tyder Tilsynsmyndighedens oplysninger på, at den gennemsnitlige transaktionsværdi for 1999 og 2000 var noget højere end dette interval (ca. 1,85 NOK). Tilsynsmyndigheden vil derfor sammenligne et prisinterval på 1,70-1,80 pr. kWh med den pris på 1,00 NOK, som Narvik opnåede.

| (85) | Den første tilpasning vil være at gøre de faste salgspriser sammenlignelige med en kontrakt på 50,5 år. Tilsynsmyndigheden har anvendt en kapitaliseringssats på 6 %, som reducerer den permanente salgsværdi med ca. 5,5 %. Det sammenlignelige interval af priser opnået ved salg af kraftværker ligger derfor på 1,61-1,70 NOK. Forskellen i nettopengestrømme på 0,61-0,70 NOK pr. kWh mellem koncessionskraftpriser og et kraftværks driftsomkostninger må kunne forklare forskellen for at opfylde den markedsøkonomiske investortest og udelukke støtte. |
| --- | --- |

(85)

Den første tilpasning vil være at gøre de faste salgspriser sammenlignelige med en kontrakt på 50,5 år. Tilsynsmyndigheden har anvendt en kapitaliseringssats på 6 %, som reducerer den permanente salgsværdi med ca. 5,5 %. Det sammenlignelige interval af priser opnået ved salg af kraftværker ligger derfor på 1,61-1,70 NOK. Forskellen i nettopengestrømme på 0,61-0,70 NOK pr. kWh mellem koncessionskraftpriser og et kraftværks driftsomkostninger må kunne forklare forskellen for at opfylde den markedsøkonomiske investortest og udelukke støtte.

| (86) | De samlede driftsomkostninger antages som nævnt ovenfor at ligge mellem 0,02 og 0,05 NOK pr. kWh plus skønsmæssigt 0,02 NOK pr. kWh i afgifter, hvilket svarer til 0,04-0,07 NOK pr. kWh. Desuden skal der tages hensyn til reinvesteringer, hvis finansielle virkning afhænger af tidspunkt og omfang, og som derfor er vanskelige at kvantificere. |
| --- | --- |

(86)

De samlede driftsomkostninger antages som nævnt ovenfor at ligge mellem 0,02 og 0,05 NOK pr. kWh plus skønsmæssigt 0,02 NOK pr. kWh i afgifter, hvilket svarer til 0,04-0,07 NOK pr. kWh. Desuden skal der tages hensyn til reinvesteringer, hvis finansielle virkning afhænger af tidspunkt og omfang, og som derfor er vanskelige at kvantificere.

| (87) | Under hensyntagen hertil har Tilsynsmyndigheden foretaget en følsomhedsanalyse af salget af de 128 GWh (38) koncessionskraft over en periode på 50,5 år. Tilsynsmyndigheden har undersøgt forskellige kombinationer af omkostnings- og diskonteringssatser med nominelle diskonteringssatser efter skat fra 5,5 % til 7,5 % og samlede driftsomkostninger mellem 0,05 og 0,09 NOK pr. kWh, jf. tabellen nedenfor.











  Følsomheds
  analyse | Diskonteringssats |
| --- | --- | --- |
| 5,5 % | 6 % | 6,5 % | 7 % | 7,5 % |
| Driftsomkostning | 0,05 | 1,60 | 1,46 | 1,34 | 1,23 | 1,14 |
| 0,06 | 1,34 | 1,23 | 1,12 | 1,04 | 0,96 |
| 0,07 | 1,09 | 0,99 | 0,91 | 0,84 | 0,78 |
| 0,08 | 0,83 | 0,76 | 0,70 | 0,64 | 0,59 |
| 0,09 | 0,58 | 0,53 | 0,48 | 0,45 | 0,41 |

(87)

Under hensyntagen hertil har Tilsynsmyndigheden foretaget en følsomhedsanalyse af salget af de 128 GWh (38) koncessionskraft over en periode på 50,5 år. Tilsynsmyndigheden har undersøgt forskellige kombinationer af omkostnings- og diskonteringssatser med nominelle diskonteringssatser efter skat fra 5,5 % til 7,5 % og samlede driftsomkostninger mellem 0,05 og 0,09 NOK pr. kWh, jf. tabellen nedenfor.

Følsomheds

analyse

Diskonteringssats

5,5 %

6 %

6,5 %

7 %

7,5 %

Driftsomkostning

0,05

1,60

1,46

1,34

1,23

1,14

0,06

1,34

1,23

1,12

1,04

0,96

0,07

1,09

0,99

0,91

0,84

0,78

0,08

0,83

0,76

0,70

0,64

0,59

0,09

0,58

0,53

0,48

0,45

0,41

| (88) | Resultaterne ligger under intervallet 0,61-0,70 NOK, i det tilfælde, hvor driftsomkostningerne er på 0,09 NOK ved enhver diskonteringssats i intervallet 5,5 % til 7,5 % eller i det tilfælde, hvor både driftsomkostningerne ligger på 0,08 NOK og diskonteringssatsen er 7,5 % eller derover. I disse situationer er forskellen mellem koncessionskraftprisen og driftsomkostningerne så lille, at nettonutidsværdien af forskellen - når denne beregnes - ikke forklarer forskellen i de højere priser, der blev opnået ved det permanente salg af vandkraftværker. Dette er imidlertid kun tilfældet i situationer, hvor driftsomkostningerne inkl. reinvesteringsomkostningerne, er 60-80 % større end de norske myndigheders omkostningsskøn. |
| --- | --- |

(88)

Resultaterne ligger under intervallet 0,61-0,70 NOK, i det tilfælde, hvor driftsomkostningerne er på 0,09 NOK ved enhver diskonteringssats i intervallet 5,5 % til 7,5 % eller i det tilfælde, hvor både driftsomkostningerne ligger på 0,08 NOK og diskonteringssatsen er 7,5 % eller derover. I disse situationer er forskellen mellem koncessionskraftprisen og driftsomkostningerne så lille, at nettonutidsværdien af forskellen - når denne beregnes - ikke forklarer forskellen i de højere priser, der blev opnået ved det permanente salg af vandkraftværker. Dette er imidlertid kun tilfældet i situationer, hvor driftsomkostningerne inkl. reinvesteringsomkostningerne, er 60-80 % større end de norske myndigheders omkostningsskøn.

3.   Konklusion og resumé

| (89) | På grundlag af oplysningerne fra de norske myndigheder har Tilsynsmyndigheden undersøgt, om Narviks aftale med NEAS indebar en fordel for sidstnævnte. Tilsynsmyndigheden har fundet de fire ekspertvurderinger af begrænset værdi. Der er mange usikkerhedsmomenter forbundet med udviklingen i fremtidige elpriser over længere perioder. Langvarige energiforsyningskontrakter uden pristilpasningsklausuler er usædvanlige. |
| --- | --- |

(89)

På grundlag af oplysningerne fra de norske myndigheder har Tilsynsmyndigheden undersøgt, om Narviks aftale med NEAS indebar en fordel for sidstnævnte. Tilsynsmyndigheden har fundet de fire ekspertvurderinger af begrænset værdi. Der er mange usikkerhedsmomenter forbundet med udviklingen i fremtidige elpriser over længere perioder. Langvarige energiforsyningskontrakter uden pristilpasningsklausuler er usædvanlige.

| (90) | Det er desuden ikke indlysende, at salget af kraftværker som sådant kan sammenlignes med salg af koncessionskraft, da et permanent salg er en endelig beslutning, for hvilket risikoen vedrørende den uendelige eller fremtidige værdi skal vurderes. Dette er ikke tilfældet for så vidt angår salget af koncessionskraft, hvor den optimale længde af kontrakten med hensyn til risiko og værdi kan være forskellig. |
| --- | --- |

(90)

Det er desuden ikke indlysende, at salget af kraftværker som sådant kan sammenlignes med salg af koncessionskraft, da et permanent salg er en endelig beslutning, for hvilket risikoen vedrørende den uendelige eller fremtidige værdi skal vurderes. Dette er ikke tilfældet for så vidt angår salget af koncessionskraft, hvor den optimale længde af kontrakten med hensyn til risiko og værdi kan være forskellig.

| (91) | Tilsynsmyndigheden har imidlertid noteret sig de særlige omstændigheder i sagen, herunder den omstændighed, at Narvik led tab på salget af koncessionskraft umiddelbart inden indgåelsen af kontrakten med NEAS på 50,5 år, og at kommunen havde behov for adgang til likviditet både for at afdrage på sin gæld og for at foretage den planlagte investering i NEAS. |
| --- | --- |

(91)

Tilsynsmyndigheden har imidlertid noteret sig de særlige omstændigheder i sagen, herunder den omstændighed, at Narvik led tab på salget af koncessionskraft umiddelbart inden indgåelsen af kontrakten med NEAS på 50,5 år, og at kommunen havde behov for adgang til likviditet både for at afdrage på sin gæld og for at foretage den planlagte investering i NEAS.

| (92) | Det er i lyset af disse særlige omstændigheder, at Tilsynsmyndigheden accepterer argumentet om, at den omhandlede transaktion på trods af sin lange løbetid og usikkerheden om de fremtidige elpriser kan sammenlignes med salget af vandkraftværker i 1999 og 2000. Myndigheden accepterer således i dette særlige tilfælde, at priserne for de solgte vandkraftværker udgør en egnet indikator for markedsprisen i forbindelse med det pågældende salg på lang sigt af retten til koncessionskraft. Henset til de oplysninger, som de norske myndigheder har fremlagt for Tilsynsmyndigheden, og myndighedernes forklaringer om de relevante forskelle, må det antages, at Narvik opnåede en pris svarende til salgene af kraftværker i 1999 og 2000. |
| --- | --- |

(92)

Det er i lyset af disse særlige omstændigheder, at Tilsynsmyndigheden accepterer argumentet om, at den omhandlede transaktion på trods af sin lange løbetid og usikkerheden om de fremtidige elpriser kan sammenlignes med salget af vandkraftværker i 1999 og 2000. Myndigheden accepterer således i dette særlige tilfælde, at priserne for de solgte vandkraftværker udgør en egnet indikator for markedsprisen i forbindelse med det pågældende salg på lang sigt af retten til koncessionskraft. Henset til de oplysninger, som de norske myndigheder har fremlagt for Tilsynsmyndigheden, og myndighedernes forklaringer om de relevante forskelle, må det antages, at Narvik opnåede en pris svarende til salgene af kraftværker i 1999 og 2000.

| (93) | På grundlag af disse oplysninger er Tilsynsmyndigheden nået til den konklusion, at Narvik handlede inden for sine skønsbeføjelser som markedsøkonomisk investor, da den indgik kontrakten med NEAS vedrørende salget af kommunens ret til koncessionskraft. |
| --- | --- |

(93)

På grundlag af disse oplysninger er Tilsynsmyndigheden nået til den konklusion, at Narvik handlede inden for sine skønsbeføjelser som markedsøkonomisk investor, da den indgik kontrakten med NEAS vedrørende salget af kommunens ret til koncessionskraft.

| (94) | Kontrakten kan derfor ikke anses for at indebære en fordel for NEAS og den udgør derfor ikke statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61 — |
| --- | --- |

(94)

Kontrakten kan derfor ikke anses for at indebære en fordel for NEAS og den udgør derfor ikke statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61 —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Salget af Narvik kommunes ret til koncessionskraft til Narvik Energi AS udgør ikke statsstøtte som omhandlet i EØS-aftalens artikel 61.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 3

Kun den engelske udgave af denne afgørelse er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2013.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Oda Helen SLETNES

Formand

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Medlem af kollegiet

---

(1)  Offentliggjort i EUT C 121 af 26.4.2012, s. 25, og EØS-tillæg nr. 23 af 26.4.2012, s. 1.

1

(2)  Registreringsnr. 504391.

2

(3)  Registreringsnr. 519710.

3

(4)  Registreringsnr. 532247-532256.

4

(5)  Registreringsnr. 626050.

5

(6)  Se fodnote 1.

6

(7)  Registreringsnr. 635920.

7

(8)  Registreringsnr. 639486.

8

(9)  Registreringsnr. 655297-655305.

9

(10)  1917.12.14 nr 16 lov om erverv av vannfall mv. (industrikonsesjonsloven) (»industrikoncessionsloven«).

10

(11)  1917.12.14 nr 17, lov om vassdragsreguleringer (vassdragsreguleringsloven) (»vandfaldsreguleringsloven«).

11

(12)  Industrikoncessionslovens § 2, stk. 12, første afsnit.

12

(13)  Industrikoncessionslovens artikel 2, stk. 12, syvende afsnit.

13

(14)  Det ser ud til, at DS1, DS2, og DT-rapporterne omfatter ministeriepriskoncessionskraft produceret af Taraldsvik, Sildvik, Skjomen, Båtsvann og Norddalen. Skønt DS2-rapporten ikke udtrykkeligt angiver mængden af vurderet koncessionskraft, er der intet, der tyder på, at den ikke omfatter den samme mængde som DS1-rapporten. AA-rapporten omfatter produktion fra de samme kraftværker med undtagelse af Taraldsvik.

14

(15)  Med en basisscenarioværdi på 87,7 mio. NOK.

15

(16)  EFT L 137 af 8.6.2000, s. 28.

16

(17)  1997.6.13 nr 44, Lov om aksjeselskaper (aksjeloven) (»Limited Liability Company Act«).

17

(18)  Domstolen dom af 11. juli 2006 i sag C-39/94, Syndicat français de l'Express international (SFEI) m.fl. mod La Poste m.fl., Sml. I, s. 3547 (præmis 60).

18

(19)  Det markedsøkonomiske investorprincip er beskrevet nærmere i Tilsynsmyndighedens retningslinjer om anvendelsen af statsstøttebestemmelserne på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (EFT L 274 af 26.10.2000 s. 29).

19

(20)  Jf. Tilsynsmyndighedens retningslinjer om anvendelsen af statsstøtteregler på kompensation for levering af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (endnu ikke offentliggjort i EUT, men tilgængelig på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/), afsnit 68. http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/), afsnit 68.

20

(21)  Den købspris på 120 mio. NOK, der blev aftalt for de 116,3 GWh ministeriepriskoncessionskraft, svarer til den gennemsnitlige værdi af de anslåede nettonutidsværdiintervaller i DT-rapporten (110-130 mio. NOK) samt de DS2-rapporten (100-140 mio. NOK). Prisen ligger desuden over den gennemsnitlige værdi af intervallet i DS1-rapporten (80-145 mio. NOK) og overstiger det interval, der angives i AA-rapporten (71,4-117,4 mio. NOK for 115,3 GWh ministeriepriskoncessionskraft).

21

(22)  En uafhængig ekspertvurdering, som opfylder de relevante kriterier i SOL, kan ikke altid anses for at være et reelt udtryk for en ejendoms eller en bygnings markedspris, jf. Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 157/12/KOL af 9. maj 2012om Oppdal Kommunes salg af ejendom gnr. 271/8 (Norge), afsnit II, punkt 6.2.

22

om Oppdal Kommunes salg af ejendom gnr. 271/8

(23)  Tilsynsmyndigheden bemærker endvidere, at de fire rapporter ikke indeholder en vurdering af de 11.3 GWh kostpriskoncessionskraft. Tilsynsmyndigheden har heller ikke fået forelagt en uafhængig sagkyndig vurdering af værdien af denne koncessionskraft. De norske myndigheder har blot forklaret, at prisen på 6 mio. NOK for denne koncessionskraft blev indgået efter forhandlinger mellem Narvik og NEAS. Disse omstændigheder gør det ikke muligt for Tilsynsmyndigheden at vurdere salget af de 11,3 GWh kostpriskoncessionskraft på grundlag af SOL-principperne. Desuden tages der i AA-rapporten ikke hensyn til værdien af Taraldsviks elproduktion (1 GWh).

23

(24)  Forenede sager T-80/06 og T-182/09, Budapesti Erőmű Zrt mod Kommissionen [endnu ikke offentliggjort], præmis 65-69.

24

Budapesti Erőmű Zrt

Kommissionen

(25)  Forenede sager T-80/06 and T-182/09 Budapesti Erőmű Zrt mod Kommissionen [endnu ikke offentliggjort], præmis 65-69.

25

Budapesti Erőmű Zrt

Kommissionen

(26)  Se Kommissionens beslutning om Ungarns statsstøtte C 41/05 i forbindelse med langfristede elkøbsaftaler (EUT L 225 af 27.8.2009, s. 53), betragtning 200.

26

(27)  Lægges en 4 %'s kapitaliseringsrate til grund, vil den faktiske værdinedsættelse ligge på ca. 14 %.

27

(28)  Nominel værdi refererer til en økonomisk værdi udtrykt i enheder i en valuta i et givet år. I modsætning hertil tilpasser den reelle værdi den nominelle værdi for at neutralisere effekten af generelle stigninger i prisniveauet over tid (inflation).

28

(29)  NVE vejledning nr. 1 af 2007, Kostnader ved produksjon av kraft og varme, som findes på følgende internetadresse: http://www.nve.no/Global/Konsesjoner/Fjernvarme/handbok1-07.pdf

29

Kostnader ved produksjon av kraft og varme

(30)  Tallene stammer fra følgende bog: Thor Falkanger og Kjell Haagensen: Vassdrags- og energirett 2002, s. 349.

30

Vassdrags- og energirett 2002

(31)  Jf. AA-rapporten og de mange rapporter, der henvises til deri.

31

(32)  Se eksempelvis: Frode Kjærland, Norsk vannkraft — »arvesølv solgt på billigsalg«? 2009, der findes på følgende internetadresse: http://www.magma.no/norsk-vannkraft-arvesoelv-solgt-paa-billigsalg

32

Norsk vannkraft — »arvesølv solgt på billigsalg«

(33)  Jf. DT-rapporten, punkt 4.3.1.

33

(34)  Foruden indfødningsomkostninger, men dette ville være det samme i relation til salg af kraftværker, og der kan derfor ses bort herfra i analysen.

34

(35)  NVE-vejledning nr. 1 af 2007, afsnit 4.2.3, og Sweco Grøner-rapport nr. 154650-2007.1 som nævnt i Ot.prp. nr. 107 (2008-2009), afsnit 4.4, tabel 4.2, der findes på følgende internetadresse: http://www.regjeringen.no/nn/dep/oed/dokument/proposisjonar-ogmeldingar/odelstingsproposisjonar/-2008-2009/otprp-nr-107-2008-2009-/4/4.html?id=569864

35

(36)  NVE-vejledning nr. 1 af 2007, afsnit 4.2.2, ref. 2.2.

36

(37)  Dvs. en salgspris på 126 mio. NOK divideret med 128 GWh årlig koncessionskraft.

37

(38)  Tilsynsmyndigheden har anvendt 0,10 NOK som ministeriepris og for nemheds skyld 0,15 NOK som kostpris, jf. betragtning (14) ovenfor.

38

---