# Euroopan unionin L 226/2013

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2013.226.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 226 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 56. vuosikerta24. elokuu 2013 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2013.226.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 226

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

56. vuosikerta24. elokuu 2013

---

| Sisältö | | I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIIVIT |
| | * | Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/39/EU, annettu 12 päivänä elokuuta 2013, direktiivien 2000/60/EY ja 2008/105/EY muuttamisesta vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden osalta (
  1
  ) | 1 |

Sisältö

I   Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

DIREKTIIVIT

*

Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2013/39/EU, annettu 12 päivänä elokuuta 2013, direktiivien 2000/60/EY ja 2008/105/EY muuttamisesta vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden osalta (
  1
  )

1

1

| | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset |
| --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | | Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 805/2013, annettu 23 päivänä elokuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 18 |
| | | KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET |
| | * | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 80 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat suurten henkilöajoneuvojen istuinten hyväksymistä ja tällaisten ajoneuvojen hyväksymistä istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden osalta | 20 |

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 805/2013, annettu 23 päivänä elokuuta 2013, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

18

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

*

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 80 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat suurten henkilöajoneuvojen istuinten hyväksymistä ja tällaisten ajoneuvojen hyväksymistä istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden osalta

20

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta (katso kansilehden kolmas sivu) | s3 |
| | * | Huomautus lukijoille – tapa viitata säädöksiin (katso kansilehden kolmas sivu) | s3 |

*

Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta (katso kansilehden kolmas sivu)

Huomautus lukijalle – Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden

s3

*

Huomautus lukijoille – tapa viitata säädöksiin (katso kansilehden kolmas sivu)

Huomautus lukijoille – tapa viitata säädöksiin

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

I Lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

DIREKTIIVIT

| 24.8.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 226/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 226/1

---

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/39/EU,

annettu 12 päivänä elokuuta 2013,

direktiivien 2000/60/EY ja 2008/105/EY muuttamisesta vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden osalta

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,

ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,

sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

| (1) | Pintavesien kemiallinen pilaantuminen on uhka vesiympäristölle, ja se voi aiheuttaa muun muassa välitöntä ja kroonista myrkyllisyyttä vesieliöissä, pilaavien aineiden kertymistä ekosysteemiin sekä luontotyyppien ja biologisen monimuotoisuuden häviämistä, ja se on uhka myös ihmisten terveydelle. Ensisijaisesti olisi selvitettävä pilaantumisen syyt, ja pilaavien aineiden päästöihin olisi puututtava niiden lähteellä sekä taloudelliselta että ympäristön kannalta mahdollisimman tehokkaasti. |
| --- | --- |

(1)

Pintavesien kemiallinen pilaantuminen on uhka vesiympäristölle, ja se voi aiheuttaa muun muassa välitöntä ja kroonista myrkyllisyyttä vesieliöissä, pilaavien aineiden kertymistä ekosysteemiin sekä luontotyyppien ja biologisen monimuotoisuuden häviämistä, ja se on uhka myös ihmisten terveydelle. Ensisijaisesti olisi selvitettävä pilaantumisen syyt, ja pilaavien aineiden päästöihin olisi puututtava niiden lähteellä sekä taloudelliselta että ympäristön kannalta mahdollisimman tehokkaasti.

| (2) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä, ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava. |
| --- | --- |

(2)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdan toisen virkkeen mukaisesti unionin ympäristöpolitiikka perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä, ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava.

| (3) | Jäteveden käsittely voi olla hyvin kallista. Innovatiivisen vedenkäsittelyteknologian kehittämistä voitaisiin kannustaa, jotta voidaan edistää jäteveden käsittelyä, joka on edullisempaa ja kustannustehokkaampaa. |
| --- | --- |

(3)

Jäteveden käsittely voi olla hyvin kallista. Innovatiivisen vedenkäsittelyteknologian kehittämistä voitaisiin kannustaa, jotta voidaan edistää jäteveden käsittelyä, joka on edullisempaa ja kustannustehokkaampaa.

| (4) | Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (4) luodaan strategia vesien pilaantumisen ehkäisemiseksi. Strategiaan kuuluu prioriteettiaineiden yksilöiminen niiden aineiden joukosta, joista aiheutuu unionin tasolla merkittävä riski vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä. Vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2455/2001/EY (5) määritettiin ensimmäinen luettelo 33 aineesta tai aineryhmästä, jotka priorisoitiin unionin tasolla direktiivin 2000/60/EY liitteessä X. |
| --- | --- |

(4)

Yhteisön vesipolitiikan puitteista 23 päivänä lokakuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (4) luodaan strategia vesien pilaantumisen ehkäisemiseksi. Strategiaan kuuluu prioriteettiaineiden yksilöiminen niiden aineiden joukosta, joista aiheutuu unionin tasolla merkittävä riski vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä. Vesipolitiikan alan prioriteettiaineiden luettelon vahvistamisesta 20 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 2455/2001/EY (5) määritettiin ensimmäinen luettelo 33 aineesta tai aineryhmästä, jotka priorisoitiin unionin tasolla direktiivin 2000/60/EY liitteessä X.

| (5) | Ympäristönlaatunormeista vesipolitiikan alalla 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/105/EY (6) asetetaan direktiivin 2000/60/EY mukaisesti päätöksessä N:o 2455/2001/EY yksilöityjen, unionin tasolla säänneltyjen 33 prioriteettiaineen ja kahdeksan muun pilaavan aineen ympäristönlaatunormit. |
| --- | --- |

(5)

Ympäristönlaatunormeista vesipolitiikan alalla 16 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/105/EY (6) asetetaan direktiivin 2000/60/EY mukaisesti päätöksessä N:o 2455/2001/EY yksilöityjen, unionin tasolla säänneltyjen 33 prioriteettiaineen ja kahdeksan muun pilaavan aineen ympäristönlaatunormit.

| (6) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 3 kohdan mukaan unioni ottaa ympäristöpolitiikkaansa valmistellessaan huomioon saatavilla olevat tieteelliset ja tekniset tiedot, ympäristöolot unionin eri alueilla, toimien toteuttamisesta tai toteuttamatta jättämisestä mahdollisesti johtuvat edut ja kustannukset sekä unionin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kokonaisuutena ja unionin eri alueiden tasapainoisen kehityksen. Tieteelliset, ympäristöön liittyvät sekä sosioekonomiset tekijät, kuten ihmisten terveys, olisi otettava huomioon kehitettäessä pintavesien kemiallisen pilaantumisen ehkäisemistä ja vähentämistä koskevaa kustannustehokasta ja suhteutettua politiikkaa, esimerkiksi tarkistettaessa direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti prioriteettiaineiden luetteloa. Tässä tarkoituksessa olisi sovellettava johdonmukaisesti direktiivin 2000/60/EY mukaista saastuttaja maksaa -periaatetta. |
| --- | --- |

(6)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 3 kohdan mukaan unioni ottaa ympäristöpolitiikkaansa valmistellessaan huomioon saatavilla olevat tieteelliset ja tekniset tiedot, ympäristöolot unionin eri alueilla, toimien toteuttamisesta tai toteuttamatta jättämisestä mahdollisesti johtuvat edut ja kustannukset sekä unionin taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kokonaisuutena ja unionin eri alueiden tasapainoisen kehityksen. Tieteelliset, ympäristöön liittyvät sekä sosioekonomiset tekijät, kuten ihmisten terveys, olisi otettava huomioon kehitettäessä pintavesien kemiallisen pilaantumisen ehkäisemistä ja vähentämistä koskevaa kustannustehokasta ja suhteutettua politiikkaa, esimerkiksi tarkistettaessa direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti prioriteettiaineiden luetteloa. Tässä tarkoituksessa olisi sovellettava johdonmukaisesti direktiivin 2000/60/EY mukaista saastuttaja maksaa -periaatetta.

| (7) | Komissio on tarkistanut prioriteettiaineiden luettelon direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan ja direktiivin 2008/105/EY 8 artiklan mukaisesti ja päätynyt siihen, että on tarkoituksenmukaista muuttaa prioriteettiaineiden luetteloa yksilöimällä uusia prioriteettiaineita unionin tason ensisijaisia toimia varten, asettamalla näille vastikään yksilöidyille aineille ympäristönlaatunormit, tarkistamalla joidenkin olemassa olevien aineiden ympäristönlaatunormit tieteen kehityksen mukaisesti ja asettamalla eliöstöä koskevat ympäristönlaatunormit joillekin olemassa oleville ja vastikään yksilöidyille prioriteettiaineille. |
| --- | --- |

(7)

Komissio on tarkistanut prioriteettiaineiden luettelon direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan ja direktiivin 2008/105/EY 8 artiklan mukaisesti ja päätynyt siihen, että on tarkoituksenmukaista muuttaa prioriteettiaineiden luetteloa yksilöimällä uusia prioriteettiaineita unionin tason ensisijaisia toimia varten, asettamalla näille vastikään yksilöidyille aineille ympäristönlaatunormit, tarkistamalla joidenkin olemassa olevien aineiden ympäristönlaatunormit tieteen kehityksen mukaisesti ja asettamalla eliöstöä koskevat ympäristönlaatunormit joillekin olemassa oleville ja vastikään yksilöidyille prioriteettiaineille.

| (8) | Prioriteettiaineluettelon tarkistamisen tueksi on kuultu laajasti komission yksiköiden, jäsenvaltioiden, sidosryhmien ja terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean asiantuntijoita. |
| --- | --- |

(8)

Prioriteettiaineluettelon tarkistamisen tueksi on kuultu laajasti komission yksiköiden, jäsenvaltioiden, sidosryhmien ja terveys- ja ympäristöriskejä käsittelevän tiedekomitean asiantuntijoita.

| (9) | Olemassa olevia prioriteettiaineita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit olisi otettava huomioon ensimmäistä kertaa kauden 2015–2021 vesipiirien hoitosuunnitelmissa. Vastikään yksilöidyt prioriteettiaineet ja niiden ympäristönlaatunormit olisi otettava huomioon täydentäviä toimenpideohjelmia laadittaessa ja alustavissa toimenpideohjelmissa, jotka on määrä toimittaa vuoden 2018 loppuun mennessä. Pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamiseksi olisi olemassa olevia prioriteettiaineita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit täytettävä vuoden 2021 loppuun mennessä ja vastikään yksilöityjä prioriteettiaineita koskevat ympäristönlaatunormit vuoden 2027 loppuun mennessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 4–9 kohdan soveltamista, mukaan lukien säännökset, jotka koskevat pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamisen määräajan jatkamista tai vähemmän tiukkojen ympäristötavoitteiden saavuttamista tietyissä vesimuodostumissa suhteettomien kustannusten ja/tai sosioekonomisen tarpeen vuoksi edellyttäen, ettei asianomaisten vesimuodostumien tila huonone edelleen. Pintaveden kemiallisen tilan määrittely direktiivin 2000/60/EY 4 artiklassa säädettyyn määräaikaan vuonna 2015 mennessä olisi sen vuoksi perustuttava ainoastaan direktiivin 2008/105/EY, sellaisena kuin se oli voimassa 13 päivänä tammikuuta 2009, esitettyihin aineisiin ja ympäristönlaatunormeihin, jolleivät nuo ympäristönlaatunormit ole tämän direktiivin nojalla tarkistettuja ympäristönlaatunormeja tiukempia, jolloin olisi sovellettava jälkimmäisiä. |
| --- | --- |

(9)

Olemassa olevia prioriteettiaineita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit olisi otettava huomioon ensimmäistä kertaa kauden 2015–2021 vesipiirien hoitosuunnitelmissa. Vastikään yksilöidyt prioriteettiaineet ja niiden ympäristönlaatunormit olisi otettava huomioon täydentäviä toimenpideohjelmia laadittaessa ja alustavissa toimenpideohjelmissa, jotka on määrä toimittaa vuoden 2018 loppuun mennessä. Pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamiseksi olisi olemassa olevia prioriteettiaineita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit täytettävä vuoden 2021 loppuun mennessä ja vastikään yksilöityjä prioriteettiaineita koskevat ympäristönlaatunormit vuoden 2027 loppuun mennessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 4–9 kohdan soveltamista, mukaan lukien säännökset, jotka koskevat pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamisen määräajan jatkamista tai vähemmän tiukkojen ympäristötavoitteiden saavuttamista tietyissä vesimuodostumissa suhteettomien kustannusten ja/tai sosioekonomisen tarpeen vuoksi edellyttäen, ettei asianomaisten vesimuodostumien tila huonone edelleen. Pintaveden kemiallisen tilan määrittely direktiivin 2000/60/EY 4 artiklassa säädettyyn määräaikaan vuonna 2015 mennessä olisi sen vuoksi perustuttava ainoastaan direktiivin 2008/105/EY, sellaisena kuin se oli voimassa 13 päivänä tammikuuta 2009, esitettyihin aineisiin ja ympäristönlaatunormeihin, jolleivät nuo ympäristönlaatunormit ole tämän direktiivin nojalla tarkistettuja ympäristönlaatunormeja tiukempia, jolloin olisi sovellettava jälkimmäisiä.

| (10) | Direktiivin 2000/60/EY antamisen jälkeen on sen 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti hyväksytty useita unionin säädöksiä, joissa on kyse yksittäisten prioriteettiaineiden valvonnasta. Lisäksi monet ympäristönsuojelutoimenpiteet kuuluvat muun olemassa olevan unionin oikeuden soveltamisalaan. Jos direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 1 kohdassa säädetyt tavoitteet voidaan saavuttaa tehokkaasti nykyisillä välineillä, etusijalle olisi asetettava näiden olemassa olevien välineiden täytäntöönpano ja tarkistaminen uusien keinojen luomisen sijaan. Aineen sisällyttäminen direktiivin 2000/60/EY liitteeseen X ei rajoita kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (7) soveltamista. |
| --- | --- |

(10)

Direktiivin 2000/60/EY antamisen jälkeen on sen 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti hyväksytty useita unionin säädöksiä, joissa on kyse yksittäisten prioriteettiaineiden valvonnasta. Lisäksi monet ympäristönsuojelutoimenpiteet kuuluvat muun olemassa olevan unionin oikeuden soveltamisalaan. Jos direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 1 kohdassa säädetyt tavoitteet voidaan saavuttaa tehokkaasti nykyisillä välineillä, etusijalle olisi asetettava näiden olemassa olevien välineiden täytäntöönpano ja tarkistaminen uusien keinojen luomisen sijaan. Aineen sisällyttäminen direktiivin 2000/60/EY liitteeseen X ei rajoita kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (7) soveltamista.

| (11) | Jotta direktiivin 2000/60/EY, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (8) ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön välistä yhteensovittamista voidaan parantaa, olisi tutkittava synergiamahdollisuuksia sellaisten alojen löytämiseksi, joilla direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanon kautta saatua tietoa olisi mahdollista käyttää tukemaan REACH-järjestelmää ja muita asiaankuuluvia aineiden arviointimenettelyjä, ja toisaalta taas sellaisten alojen löytämiseksi, joilla REACHin ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisia aineiden arviointeja varten tuotettua tietoa voidaan käyttää tukemaan direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanoa, mukaan lukien kyseisen direktiivin 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tärkeysjärjestykseen asettaminen. |
| --- | --- |

(11)

Jotta direktiivin 2000/60/EY, kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) ja Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (8) ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön välistä yhteensovittamista voidaan parantaa, olisi tutkittava synergiamahdollisuuksia sellaisten alojen löytämiseksi, joilla direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanon kautta saatua tietoa olisi mahdollista käyttää tukemaan REACH-järjestelmää ja muita asiaankuuluvia aineiden arviointimenettelyjä, ja toisaalta taas sellaisten alojen löytämiseksi, joilla REACHin ja asiaankuuluvan alakohtaisen lainsäädännön mukaisia aineiden arviointeja varten tuotettua tietoa voidaan käyttää tukemaan direktiivin 2000/60/EY täytäntöönpanoa, mukaan lukien kyseisen direktiivin 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tärkeysjärjestykseen asettaminen.

| (12) | Prioriteettiaineiden aiheuttamaa pilaantumista voidaan asteittain vähentää ja vaarallisten prioriteettiaineiden päästöt ja häviöt voidaan lopettaa kerralla tai vaiheittain direktiivissä 2000/60/EY edellytetyllä tavalla usein kustannustehokkaimmin lähteellä unionin ainekohtaisin erityistoimenpitein, joista säädetään muun muassa asetuksissa (EY) N:o 1907/2006, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 528/2012 (9) tai direktiiveissä 2001/82/EY (10), 2001/83/EY (11) tai 2010/75/EU (12). Mainittujen säädösten, direktiivin 2000/60/EY ja muun asiaankuuluvan lainsäädännön välistä johdonmukaisuutta pitäisi siksi parantaa, jotta voidaan varmistaa lähteellä tapahtuvan vähentämisen menetelmien asianmukainen soveltaminen. Jos direktiivin 2000/60/EY liitteen X säännöllisestä tarkistamisesta ja käytettävissä olevista seurantatiedoista ilmenee, että unionin tai jäsenvaltion tasolla käyttöön otetut toimenpiteet ovat riittämättömät tiettyjen prioriteettiaineiden ympäristönlaatunormien tai tiettyjen vaarallisten prioriteettiaineiden käytön lopettamista tai asteittain käytöstä poistamista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, unionin tai jäsenvaltion tasolla olisi toteutettava asianmukaisia toimia direktiivin 2000/60/EY tavoitteiden saavuttamiseksi, ottaen huomioon asiaankuuluvan lainsäädännön mukaisesti suoritetut riskinarvioinnit, sosioekonomiset ja kustannushyötyanalyysit sekä vaihtoehtojen saatavuus. |
| --- | --- |

(12)

Prioriteettiaineiden aiheuttamaa pilaantumista voidaan asteittain vähentää ja vaarallisten prioriteettiaineiden päästöt ja häviöt voidaan lopettaa kerralla tai vaiheittain direktiivissä 2000/60/EY edellytetyllä tavalla usein kustannustehokkaimmin lähteellä unionin ainekohtaisin erityistoimenpitein, joista säädetään muun muassa asetuksissa (EY) N:o 1907/2006, (EY) N:o 1107/2009, (EU) N:o 528/2012 (9) tai direktiiveissä 2001/82/EY (10), 2001/83/EY (11) tai 2010/75/EU (12). Mainittujen säädösten, direktiivin 2000/60/EY ja muun asiaankuuluvan lainsäädännön välistä johdonmukaisuutta pitäisi siksi parantaa, jotta voidaan varmistaa lähteellä tapahtuvan vähentämisen menetelmien asianmukainen soveltaminen. Jos direktiivin 2000/60/EY liitteen X säännöllisestä tarkistamisesta ja käytettävissä olevista seurantatiedoista ilmenee, että unionin tai jäsenvaltion tasolla käyttöön otetut toimenpiteet ovat riittämättömät tiettyjen prioriteettiaineiden ympäristönlaatunormien tai tiettyjen vaarallisten prioriteettiaineiden käytön lopettamista tai asteittain käytöstä poistamista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi, unionin tai jäsenvaltion tasolla olisi toteutettava asianmukaisia toimia direktiivin 2000/60/EY tavoitteiden saavuttamiseksi, ottaen huomioon asiaankuuluvan lainsäädännön mukaisesti suoritetut riskinarvioinnit, sosioekonomiset ja kustannushyötyanalyysit sekä vaihtoehtojen saatavuus.

| (13) | Sen jälkeen kun direktiivin 2000/60/EY liitteessä X luetelluille 33 prioriteettiaineelle on johdettu ympäristönlaatunormit, on tehty useita olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (13), joka on myöhemmin korvattu asetuksella (EY) N:o 1907/2006, mukaisia riskiarviointeja. Joidenkin olemassa olevien aineiden ympäristönlaatunormit olisi tarkistettava, jotta voidaan varmistaa asianmukainen suojelun taso ja saattaa ympäristönlaatunormit ajan tasalle vesiympäristölle ja sen välityksellä aiheutuvia riskejä koskevan uusimman tieteellisen ja teknisen tietämyksen mukaisesti. |
| --- | --- |

(13)

Sen jälkeen kun direktiivin 2000/60/EY liitteessä X luetelluille 33 prioriteettiaineelle on johdettu ympäristönlaatunormit, on tehty useita olemassa olevien aineiden vaarojen arvioinnista ja valvonnasta 23 päivänä maaliskuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93 (13), joka on myöhemmin korvattu asetuksella (EY) N:o 1907/2006, mukaisia riskiarviointeja. Joidenkin olemassa olevien aineiden ympäristönlaatunormit olisi tarkistettava, jotta voidaan varmistaa asianmukainen suojelun taso ja saattaa ympäristönlaatunormit ajan tasalle vesiympäristölle ja sen välityksellä aiheutuvia riskejä koskevan uusimman tieteellisen ja teknisen tietämyksen mukaisesti.

| (14) | Direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen lähestymistapojen avulla on yksilöity ja määritelty prioriteettiaineiksi uusia aineita, jotka aiheuttavat unionin tasolla merkittävän riskin vesiympäristölle tai sen välityksellä, ja ne olisi lisättävä prioriteettiaineiden luetteloon. Näiden aineiden ympäristönlaatunormien johtamisessa on otettu huomioon uusin käytettävissä oleva tieteellinen ja tekninen tietämys. |
| --- | --- |

(14)

Direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen lähestymistapojen avulla on yksilöity ja määritelty prioriteettiaineiksi uusia aineita, jotka aiheuttavat unionin tasolla merkittävän riskin vesiympäristölle tai sen välityksellä, ja ne olisi lisättävä prioriteettiaineiden luetteloon. Näiden aineiden ympäristönlaatunormien johtamisessa on otettu huomioon uusin käytettävissä oleva tieteellinen ja tekninen tietämys.

| (15) | Lääkejäämien aiheuttama vesistöjen ja maaperän pilaantuminen on esiin nouseva ympäristöongelma. Lääkkeiden vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä aiheuttaman riskin arvioinnissa ja valvonnassa olisi kiinnitettävä riittävästi huomiota unionin ympäristötavoitteisiin. Tähän ongelmaan puuttumiseksi komission olisi tutkittava lääkkeiden ympäristövaikutusten riskejä ja analysoitava voimassa olevan lainsäädännön merkitystä ja tehokkuutta suojeltaessa vesiympäristöä ja ihmisten terveyttä vesiympäristön välityksellä. |
| --- | --- |

(15)

Lääkejäämien aiheuttama vesistöjen ja maaperän pilaantuminen on esiin nouseva ympäristöongelma. Lääkkeiden vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä aiheuttaman riskin arvioinnissa ja valvonnassa olisi kiinnitettävä riittävästi huomiota unionin ympäristötavoitteisiin. Tähän ongelmaan puuttumiseksi komission olisi tutkittava lääkkeiden ympäristövaikutusten riskejä ja analysoitava voimassa olevan lainsäädännön merkitystä ja tehokkuutta suojeltaessa vesiympäristöä ja ihmisten terveyttä vesiympäristön välityksellä.

| (16) | Ympäristönlaatunormien laatiminen vaarallisille prioriteettiaineille on yleensä paljon epävarmempaa kuin prioriteettiaineille, mutta tällaiset ympäristönlaatunormit toimivat kuitenkin vertailukohtana arvioitaessa pintaveden hyvän kemiallisen tilan tavoitteen saavuttamista sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2000/60/EY 2 artiklan 24 alakohdassa ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohdassa. Ympäristön ja ihmisten terveyden riittävän suojelun varmistamiseksi olisi kuitenkin pyrittävä myös vaarallisten prioriteettiaineiden päästöjen ja häviöiden lopettamiseen kerralla tai vaiheittain direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(16)

Ympäristönlaatunormien laatiminen vaarallisille prioriteettiaineille on yleensä paljon epävarmempaa kuin prioriteettiaineille, mutta tällaiset ympäristönlaatunormit toimivat kuitenkin vertailukohtana arvioitaessa pintaveden hyvän kemiallisen tilan tavoitteen saavuttamista sellaisena kuin se on määritelty direktiivin 2000/60/EY 2 artiklan 24 alakohdassa ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii ja iii alakohdassa. Ympäristön ja ihmisten terveyden riittävän suojelun varmistamiseksi olisi kuitenkin pyrittävä myös vaarallisten prioriteettiaineiden päästöjen ja häviöiden lopettamiseen kerralla tai vaiheittain direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti.

| (17) | Pilaavien aineiden käyttäytymisestä ja vaikutuksista vedessä on saatu viime vuosina runsaasti uutta tutkimustietoa. Tiedetään entistä enemmän siitä, missä vesiympäristön osassa (vedessä, sedimentissä vai eliöstössä, jäljempänä ’matriisi’) ainetta todennäköisesti on ja missä sen pitoisuus siten on todennäköisimmin mitattavissa. Jotkin voimakkaasti vettä karttavat aineet kertyvät eliöstöön, ja niitä on edistyneimmilläkin analyysitekniikoilla vaikea havaita vedessä. Tällaisille aineille olisi asetettava eliöstöä koskeva ympäristönlaatunormi. Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava mahdollisuus soveltaa joustavasti vaihtoehtoisen matriisin ympäristönlaatunormia tai tarvittaessa vaihtoehtoista eliöstön taksonia, esimerkiksi alajaksoa Crustacea, parafyleettistä ryhmää ”kalat”, luokkaa Cephalopoda tai luokkaa Bivalvia (simpukat), jotta ne voisivat hyödyntää seurantastrategiaansa ja sopeuttaa sen paikallisiin olosuhteisiinsa, edellyttäen, että ympäristönlaatunormin ja jäsenvaltioiden soveltaman seurantajärjestelmän avulla saavutetaan yhtä hyvä suojelun taso kuin tässä direktiivissä säädetyn ympäristönlaatunormin ja matriisin avulla. |
| --- | --- |

(17)

Pilaavien aineiden käyttäytymisestä ja vaikutuksista vedessä on saatu viime vuosina runsaasti uutta tutkimustietoa. Tiedetään entistä enemmän siitä, missä vesiympäristön osassa (vedessä, sedimentissä vai eliöstössä, jäljempänä ’matriisi’) ainetta todennäköisesti on ja missä sen pitoisuus siten on todennäköisimmin mitattavissa. Jotkin voimakkaasti vettä karttavat aineet kertyvät eliöstöön, ja niitä on edistyneimmilläkin analyysitekniikoilla vaikea havaita vedessä. Tällaisille aineille olisi asetettava eliöstöä koskeva ympäristönlaatunormi. Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava mahdollisuus soveltaa joustavasti vaihtoehtoisen matriisin ympäristönlaatunormia tai tarvittaessa vaihtoehtoista eliöstön taksonia, esimerkiksi alajaksoa Crustacea, parafyleettistä ryhmää ”kalat”, luokkaa Cephalopoda tai luokkaa Bivalvia (simpukat), jotta ne voisivat hyödyntää seurantastrategiaansa ja sopeuttaa sen paikallisiin olosuhteisiinsa, edellyttäen, että ympäristönlaatunormin ja jäsenvaltioiden soveltaman seurantajärjestelmän avulla saavutetaan yhtä hyvä suojelun taso kuin tässä direktiivissä säädetyn ympäristönlaatunormin ja matriisin avulla.

| (18) | Uudet seurantamenetelmät kuten passiivinen näytteenotto ja muut välineet ovat osoittautuneet lupaaviksi tulevaisuuden käyttöä ajatellen, joten niiden kehittämistä olisi jatkettava. |
| --- | --- |

(18)

Uudet seurantamenetelmät kuten passiivinen näytteenotto ja muut välineet ovat osoittautuneet lupaaviksi tulevaisuuden käyttöä ajatellen, joten niiden kehittämistä olisi jatkettava.

| (19) | Veden tilaa koskevan kemiallisen analysoinnin ja seurannan teknisten eritelmien määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti 31 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission direktiivissä 2009/90/EY (14) asetetaan veden tilan seurantaan käytettyjen analyysimenetelmien suorituskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset. Nämä vaatimukset takaavat merkityksellisen ja asiaankuuluvan seurantatiedon saannin, koska ne edellyttävät sellaisten analyysimenetelmien käyttöä, jotka ovat riittävän herkkiä varmistamaan ympäristönlaatunormien kaikkien ylitysten luotettavan havaitsemisen ja mittaamisen. Jäsenvaltioiden olisi sallittava suorittaa seurantaa muillakin kuin tässä direktiivissä määritetyillä seurantamatriiseilla tai eliöstön taksoneilla vain, jos käytetty analyysimenetelmä täyttää direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädetyt kyseisen ympäristönlaatunormin ja matriisin tai eliöstön taksonin suorituskyvyn vähimmäisvaatimukset, tai jos se on vähintään yhtä suorituskykyinen kuin tässä direktiivissä yksilöity ympäristönlaatunormille ja matriisille tai eliöstön taksonille käytettävissä oleva menetelmä. |
| --- | --- |

(19)

Veden tilaa koskevan kemiallisen analysoinnin ja seurannan teknisten eritelmien määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti 31 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa komission direktiivissä 2009/90/EY (14) asetetaan veden tilan seurantaan käytettyjen analyysimenetelmien suorituskykyä koskevat vähimmäisvaatimukset. Nämä vaatimukset takaavat merkityksellisen ja asiaankuuluvan seurantatiedon saannin, koska ne edellyttävät sellaisten analyysimenetelmien käyttöä, jotka ovat riittävän herkkiä varmistamaan ympäristönlaatunormien kaikkien ylitysten luotettavan havaitsemisen ja mittaamisen. Jäsenvaltioiden olisi sallittava suorittaa seurantaa muillakin kuin tässä direktiivissä määritetyillä seurantamatriiseilla tai eliöstön taksoneilla vain, jos käytetty analyysimenetelmä täyttää direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädetyt kyseisen ympäristönlaatunormin ja matriisin tai eliöstön taksonin suorituskyvyn vähimmäisvaatimukset, tai jos se on vähintään yhtä suorituskykyinen kuin tässä direktiivissä yksilöity ympäristönlaatunormille ja matriisille tai eliöstön taksonille käytettävissä oleva menetelmä.

| (20) | Tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyy haasteita, joita ovat tieteellisten, teknisten ja käytännön kysymysten mahdollisten ratkaisujen moninaisuus ja seurantamenetelmien kehittämisen keskeneräisyys sekä inhimillisten ja taloudellisten resurssien asettamat rajoitukset. Joidenkin näiden haasteiden käsittelemiseksi olisi tuettava seurantastrategioiden ja analyysimenetelmien kehittämistä direktiivin 2000/60/EY yhteisen täytäntöönpanostrategian puitteissa tapahtuvalla asiantuntijaryhmien teknisellä työskentelyllä. |
| --- | --- |

(20)

Tämän direktiivin täytäntöönpanoon liittyy haasteita, joita ovat tieteellisten, teknisten ja käytännön kysymysten mahdollisten ratkaisujen moninaisuus ja seurantamenetelmien kehittämisen keskeneräisyys sekä inhimillisten ja taloudellisten resurssien asettamat rajoitukset. Joidenkin näiden haasteiden käsittelemiseksi olisi tuettava seurantastrategioiden ja analyysimenetelmien kehittämistä direktiivin 2000/60/EY yhteisen täytäntöönpanostrategian puitteissa tapahtuvalla asiantuntijaryhmien teknisellä työskentelyllä.

| (21) | Hitaasti hajoavia, biokertyviä ja myrkyllisiä aineita (PBT-aineita) ja muita aineita, jotka käyttäytyvät PBT-aineiden tavoin, saattaa löytyä vuosikymmenien ajan vesiympäristöstä merkittävän riskin aiheuttavina pitoisuuksina, vaikka mittavia toimenpiteitä tällaisten aineiden päästöjen vähentämiseksi tai poistamiseksi on jo toteutettu. Osa niistä voi myös kulkeutua pitkiä matkoja, ja niitä esiintyy hyvin yleisesti ympäristössä. Monet näistä aineista kuuluvat olemassa oleviin ja vastikään yksilöityihin vaarallisiin prioriteettiaineisiin. Joidenkin näiden aineiden osalta on näyttöä pitkän aikavälin vaikutuksista vesiympäristössä unionin tasolla, ja näihin tiettyihin aineisiin on siksi kiinnitettävä erityistä huomiota siltä osin kuin on kyse niiden vaikutuksesta direktiivin 2000/60/EY mukaiseen kemiallisen tilan esittämiseen ja seurantavaatimuksista. |
| --- | --- |

(21)

Hitaasti hajoavia, biokertyviä ja myrkyllisiä aineita (PBT-aineita) ja muita aineita, jotka käyttäytyvät PBT-aineiden tavoin, saattaa löytyä vuosikymmenien ajan vesiympäristöstä merkittävän riskin aiheuttavina pitoisuuksina, vaikka mittavia toimenpiteitä tällaisten aineiden päästöjen vähentämiseksi tai poistamiseksi on jo toteutettu. Osa niistä voi myös kulkeutua pitkiä matkoja, ja niitä esiintyy hyvin yleisesti ympäristössä. Monet näistä aineista kuuluvat olemassa oleviin ja vastikään yksilöityihin vaarallisiin prioriteettiaineisiin. Joidenkin näiden aineiden osalta on näyttöä pitkän aikavälin vaikutuksista vesiympäristössä unionin tasolla, ja näihin tiettyihin aineisiin on siksi kiinnitettävä erityistä huomiota siltä osin kuin on kyse niiden vaikutuksesta direktiivin 2000/60/EY mukaiseen kemiallisen tilan esittämiseen ja seurantavaatimuksista.

| (22) | Jäsenvaltioilla olisi kemiallisen tilan esittämiseksi direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.4.3 kohdan mukaisesti oltava mahdollisuus esittää erikseen niiden aineiden vaikutus kemialliseen tilaan, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, jotta veden laadun parannukset muiden aineiden osalta eivät jää varjoon. Kaikki aineet kattavan pakollisen kartan lisäksi voidaan käyttää lisäkarttoja, jotka kattavat aineet, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, ja jotka kattavat erikseen muut aineet. |
| --- | --- |

(22)

Jäsenvaltioilla olisi kemiallisen tilan esittämiseksi direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.4.3 kohdan mukaisesti oltava mahdollisuus esittää erikseen niiden aineiden vaikutus kemialliseen tilaan, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, jotta veden laadun parannukset muiden aineiden osalta eivät jää varjoon. Kaikki aineet kattavan pakollisen kartan lisäksi voidaan käyttää lisäkarttoja, jotka kattavat aineet, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, ja jotka kattavat erikseen muut aineet.

| (23) | Seuranta olisi sopeutettava pitoisuuksissa odotettavissa olevan vaihtelun alueellisen ja ajallisen laajuuden mukaan. Koska ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin käyttäytyvien aineiden odotettavissa oleva levinneisyys on laaja ja palautumisajat pitkiä, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus vähentää kyseisten aineiden seurantapaikkojen määrää ja/tai seurantatiheyttä vähimmäistasolle, joka riittää luotettavaan pitkäaikaisten suuntausten analyysiin, jos käytettävissä on tilastollisesti vankat seurannan lähtötiedot. |
| --- | --- |

(23)

Seuranta olisi sopeutettava pitoisuuksissa odotettavissa olevan vaihtelun alueellisen ja ajallisen laajuuden mukaan. Koska ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin käyttäytyvien aineiden odotettavissa oleva levinneisyys on laaja ja palautumisajat pitkiä, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus vähentää kyseisten aineiden seurantapaikkojen määrää ja/tai seurantatiheyttä vähimmäistasolle, joka riittää luotettavaan pitkäaikaisten suuntausten analyysiin, jos käytettävissä on tilastollisesti vankat seurannan lähtötiedot.

| (24) | Vaikka unioni ja jäsenvaltiot kiinnittäisivät erityistä huomiota aineisiin, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, se ei vapauta niitä velvollisuudesta toteuttaa jo toteutettujen toimenpiteiden lisäksi toimenpiteitä, mukaan luettuina kansainvälisen tason toimenpiteet, näiden aineiden päästöjen ja häviöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi siten, että saavutetaan direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan tavoitteet. |
| --- | --- |

(24)

Vaikka unioni ja jäsenvaltiot kiinnittäisivät erityistä huomiota aineisiin, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin, se ei vapauta niitä velvollisuudesta toteuttaa jo toteutettujen toimenpiteiden lisäksi toimenpiteitä, mukaan luettuina kansainvälisen tason toimenpiteet, näiden aineiden päästöjen ja häviöiden vähentämiseksi tai poistamiseksi siten, että saavutetaan direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan tavoitteet.

| (25) | Jos direktiivin 2000/60/EY liitteessä IX lueteltujen direktiivien tai muun unionin lainsäädännön mukaisesti vahvistettu laatutavoite tai laatunormi edellyttää tiukempia ehtoja kuin mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan soveltamisesta johtuvat, on direktiivin 2000/60/EY 10 artiklan 3 kohdan nojalla käytettävä tehokkaampia keinoja päästöjen vähentämiseksi. Samanlainen säännös on sisällytetty myös direktiivin 2010/75/EU 18 artiklaan. Näistä artikloista seuraa, että direktiivin 2000/60/EY 10 artiklan 2 kohdassa luetellun lainsäädännön mukaisesti säädettyjä toimenpiteitä olisi pidettävä päästöjen hallinnan vähimmäistasona. Jos tällaisella hallinnalla ei voida varmistaa ympäristönlaatunormin saavuttamista esimerkiksi sellaisen aineen osalta, joka käyttäytyy ubikvitaarisen PBT-aineen tavoin, eikä sitä voida varmistaa tiukemmillakaan ehdoilla, edes yhdessä vesimuodostumaan vaikuttaviin muihin päästöihin ja häviöihin sovellettavien tiukempien ehtojen kanssa, tällaisia tiukempia ehtoja ei voida pitää vaadittavina asianomaisen ympäristönlaatunormin saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

(25)

Jos direktiivin 2000/60/EY liitteessä IX lueteltujen direktiivien tai muun unionin lainsäädännön mukaisesti vahvistettu laatutavoite tai laatunormi edellyttää tiukempia ehtoja kuin mainitun direktiivin 10 artiklan 2 kohdan soveltamisesta johtuvat, on direktiivin 2000/60/EY 10 artiklan 3 kohdan nojalla käytettävä tehokkaampia keinoja päästöjen vähentämiseksi. Samanlainen säännös on sisällytetty myös direktiivin 2010/75/EU 18 artiklaan. Näistä artikloista seuraa, että direktiivin 2000/60/EY 10 artiklan 2 kohdassa luetellun lainsäädännön mukaisesti säädettyjä toimenpiteitä olisi pidettävä päästöjen hallinnan vähimmäistasona. Jos tällaisella hallinnalla ei voida varmistaa ympäristönlaatunormin saavuttamista esimerkiksi sellaisen aineen osalta, joka käyttäytyy ubikvitaarisen PBT-aineen tavoin, eikä sitä voida varmistaa tiukemmillakaan ehdoilla, edes yhdessä vesimuodostumaan vaikuttaviin muihin päästöihin ja häviöihin sovellettavien tiukempien ehtojen kanssa, tällaisia tiukempia ehtoja ei voida pitää vaadittavina asianomaisen ympäristönlaatunormin saavuttamiseksi.

| (26) | Uusien prioriteettiaineiden valintaa tukevia riskien arviointeja varten tarvitaan korkealaatuisia seurantatietoja sekä ekotoksikologisia ja toksikologisia vaikutuksia koskevia tietoja. Vaikka jäsenvaltioiden keräämät seurantatiedot ovat parantuneet huomattavasti viime vuosina, ne eivät aina ole laadullisesti ja unionin kattavuuden suhteen tarkoitukseen sopivia. Seurantatietoja puuttuu varsinkin monista esiin nousevista pilaavista aineista, jotka eivät tällä hetkellä kuulu unionin tason rutiininomaisiin seurantaohjelmiin mutta voivat kuitenkin aiheuttaa merkittävän riskin, joka vaatii sääntelyä sen mukaan, mitkä ovat niiden mahdolliset ekotoksikologiset ja toksikologiset vaikutukset sekä pitoisuudet vesiympäristössä. |
| --- | --- |

(26)

Uusien prioriteettiaineiden valintaa tukevia riskien arviointeja varten tarvitaan korkealaatuisia seurantatietoja sekä ekotoksikologisia ja toksikologisia vaikutuksia koskevia tietoja. Vaikka jäsenvaltioiden keräämät seurantatiedot ovat parantuneet huomattavasti viime vuosina, ne eivät aina ole laadullisesti ja unionin kattavuuden suhteen tarkoitukseen sopivia. Seurantatietoja puuttuu varsinkin monista esiin nousevista pilaavista aineista, jotka eivät tällä hetkellä kuulu unionin tason rutiininomaisiin seurantaohjelmiin mutta voivat kuitenkin aiheuttaa merkittävän riskin, joka vaatii sääntelyä sen mukaan, mitkä ovat niiden mahdolliset ekotoksikologiset ja toksikologiset vaikutukset sekä pitoisuudet vesiympäristössä.

| (27) | Tarvitaan uusi mekanismi, jonka avulla komissio saa kohdennettuja korkealaatuisia seurantatietoja aineiden pitoisuuksista vesiympäristössä niin, että painopiste on esiin nousevissa pilaavissa aineissa ja aineissa, joiden käytettävissä olevien seurantatietojen laatu on riittämätön riskien arviointiin. Uuden mekanismin pitäisi helpottaa näiden tietojen keräämistä unionin vesistöalueilta ja täydentää direktiivin 2000/60/EY 5 ja 8 artiklan mukaisista ohjelmista ja muista luotettavista lähteistä saatavia seurantatietoja. Jotta seurantakustannukset pysyisivät kohtuullisina, mekanismin olisi keskityttävä rajalliseen määrään aineita, jotka ovat tilapäisesti mukana tarkkailtavien aineiden luettelossa, ja rajalliseen määrään seurantapaikkoja, mutta sen olisi tuotettava edustavia tietoja, jotka ovat unionin priorisointiprosessin kannalta tarkoituksenmukaisia. Luettelon olisi oltava dynaaminen ja sen voimassaoloajan olisi oltava rajoitettu, jotta se vastaisi esiin nousevien pilaavien aineiden aiheuttamista mahdollisista riskeistä saatavaa uutta tietoa ja jotta aineita ei seurattaisi kauemmin kuin on tarpeen. |
| --- | --- |

(27)

Tarvitaan uusi mekanismi, jonka avulla komissio saa kohdennettuja korkealaatuisia seurantatietoja aineiden pitoisuuksista vesiympäristössä niin, että painopiste on esiin nousevissa pilaavissa aineissa ja aineissa, joiden käytettävissä olevien seurantatietojen laatu on riittämätön riskien arviointiin. Uuden mekanismin pitäisi helpottaa näiden tietojen keräämistä unionin vesistöalueilta ja täydentää direktiivin 2000/60/EY 5 ja 8 artiklan mukaisista ohjelmista ja muista luotettavista lähteistä saatavia seurantatietoja. Jotta seurantakustannukset pysyisivät kohtuullisina, mekanismin olisi keskityttävä rajalliseen määrään aineita, jotka ovat tilapäisesti mukana tarkkailtavien aineiden luettelossa, ja rajalliseen määrään seurantapaikkoja, mutta sen olisi tuotettava edustavia tietoja, jotka ovat unionin priorisointiprosessin kannalta tarkoituksenmukaisia. Luettelon olisi oltava dynaaminen ja sen voimassaoloajan olisi oltava rajoitettu, jotta se vastaisi esiin nousevien pilaavien aineiden aiheuttamista mahdollisista riskeistä saatavaa uutta tietoa ja jotta aineita ei seurattaisi kauemmin kuin on tarpeen.

| (28) | Jäsenvaltioiden raportointivelvollisuuksien yksinkertaistamiseksi ja virtaviivaistamiseksi ja yhdenmukaisuuden lisäämiseksi muiden vesienhoitoon liittyvien näkökohtien kanssa direktiivin 2008/105/EY 3 artiklan ilmoitusvaatimukset olisi yhdistettävä direktiivin 2000/60/EY 15 artiklan mukaisiin yleisiin raportointivelvoitteisiin. |
| --- | --- |

(28)

Jäsenvaltioiden raportointivelvollisuuksien yksinkertaistamiseksi ja virtaviivaistamiseksi ja yhdenmukaisuuden lisäämiseksi muiden vesienhoitoon liittyvien näkökohtien kanssa direktiivin 2008/105/EY 3 artiklan ilmoitusvaatimukset olisi yhdistettävä direktiivin 2000/60/EY 15 artiklan mukaisiin yleisiin raportointivelvoitteisiin.

| (29) | Kun on kyse kemiallisen tilan ilmoittamisesta direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.4.3 jakson mukaisesti, jäsenvaltioiden olisi direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 8 kohdan ja 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti toteutettavien toimenpideohjelmien ja vesipiirien hoitosuunnitelmien ajan tasalle saattamista varten sallittava esittää vastikään yksilöityjen prioriteettiaineiden ja olemassa olevien prioriteettiaineiden, joilla on tarkistetut ympäristönlaatunormit, vaikutus kemialliseen tilaan erillisinä niin, ettei uusien vaatimusten käyttöönottoa pidetä virheellisesti osoituksena siitä, että pintavesien kemiallinen tila on huonontunut. Kaikki aineet kattavan pakollisen kartan lisäksi voidaan esittää muita karttoja, jotka kattavat vastikään yksilöidyt aineet ja olemassa olevat aineet, joilla on tarkistetut ympäristönlaatunormit, ja jotka kattavat erikseen muut aineet. |
| --- | --- |

(29)

Kun on kyse kemiallisen tilan ilmoittamisesta direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.4.3 jakson mukaisesti, jäsenvaltioiden olisi direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan 8 kohdan ja 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti toteutettavien toimenpideohjelmien ja vesipiirien hoitosuunnitelmien ajan tasalle saattamista varten sallittava esittää vastikään yksilöityjen prioriteettiaineiden ja olemassa olevien prioriteettiaineiden, joilla on tarkistetut ympäristönlaatunormit, vaikutus kemialliseen tilaan erillisinä niin, ettei uusien vaatimusten käyttöönottoa pidetä virheellisesti osoituksena siitä, että pintavesien kemiallinen tila on huonontunut. Kaikki aineet kattavan pakollisen kartan lisäksi voidaan esittää muita karttoja, jotka kattavat vastikään yksilöidyt aineet ja olemassa olevat aineet, joilla on tarkistetut ympäristönlaatunormit, ja jotka kattavat erikseen muut aineet.

| (30) | On tärkeää, että ympäristötiedot unionin pintavesien tilasta ja kemiallisen pilaantumisen vastaisten strategioiden onnistumisesta saatetaan yleisön saataville oikea-aikaisesti. Saatavuuden ja avoimuuden parantamiseksi olisi kussakin jäsenvaltioissa asetettava yleisön saataville keskusportaali, joka tarjoaa sähköisesti tietoa vesipiirien hoitosuunnitelmista sekä niiden tarkistamisesta ja saattamisesta ajan tasalle. |
| --- | --- |

(30)

On tärkeää, että ympäristötiedot unionin pintavesien tilasta ja kemiallisen pilaantumisen vastaisten strategioiden onnistumisesta saatetaan yleisön saataville oikea-aikaisesti. Saatavuuden ja avoimuuden parantamiseksi olisi kussakin jäsenvaltioissa asetettava yleisön saataville keskusportaali, joka tarjoaa sähköisesti tietoa vesipiirien hoitosuunnitelmista sekä niiden tarkistamisesta ja saattamisesta ajan tasalle.

| (31) | Hyväksymällä tämän ehdotuksen ja toimittamalla kertomuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle komissio on saanut valmiiksi direktiivin 2008/105/EY 8 artiklassa vaaditun prioriteettiaineluettelon ensimmäisen tarkistuksen. Komissio on tässä yhteydessä tarkistanut mainitun direktiivin liitteessä III luetellut aineet, joista osa on yksilöity priorisointia varten. Tällä hetkellä ei ole riittävästi näyttöä muiden liitteessä III lueteltujen aineiden priorisointiin. Mahdollisuus, että näistä aineista saadaan uutta tietoa, tarkoittaa, että niitä ei suljeta pois tulevasta tarkistuksesta, kuten niitä muita aineita, jotka on käsitelty tässä tarkistuksessa mutta joita ei ole priorisoitu. Sen vuoksi direktiivin 2008/105/EY liite III on vanhentunut ja se olisi kumottava. Mainitun direktiivin 8 artikla olisi tämän johdosta muutettava, myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavan kertomuksen määräpäivän osalta. |
| --- | --- |

(31)

Hyväksymällä tämän ehdotuksen ja toimittamalla kertomuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle komissio on saanut valmiiksi direktiivin 2008/105/EY 8 artiklassa vaaditun prioriteettiaineluettelon ensimmäisen tarkistuksen. Komissio on tässä yhteydessä tarkistanut mainitun direktiivin liitteessä III luetellut aineet, joista osa on yksilöity priorisointia varten. Tällä hetkellä ei ole riittävästi näyttöä muiden liitteessä III lueteltujen aineiden priorisointiin. Mahdollisuus, että näistä aineista saadaan uutta tietoa, tarkoittaa, että niitä ei suljeta pois tulevasta tarkistuksesta, kuten niitä muita aineita, jotka on käsitelty tässä tarkistuksessa mutta joita ei ole priorisoitu. Sen vuoksi direktiivin 2008/105/EY liite III on vanhentunut ja se olisi kumottava. Mainitun direktiivin 8 artikla olisi tämän johdosta muutettava, myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavan kertomuksen määräpäivän osalta.

| (32) | Jotta komissio voisi reagoida hyvissä ajoin tekniikan ja tieteen kehitykseen tämän direktiivin käsittämällä alalla, komissiolle olisi tässä direktiivissä säädettyjen ympäristönlaatunormien soveltamismenetelmien ajan tasalle saattamiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti. |
| --- | --- |

(32)

Jotta komissio voisi reagoida hyvissä ajoin tekniikan ja tieteen kehitykseen tämän direktiivin käsittämällä alalla, komissiolle olisi tässä direktiivissä säädettyjen ympäristönlaatunormien soveltamismenetelmien ajan tasalle saattamiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.

| (33) | Jotta voidaan parantaa tietopohjaa prioriteettiaineiden, erityisesti esille nousevien pilaavien aineiden, tulevaa yksilöimistä varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa tarkkailtavien aineiden luettelon laatimiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi. Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano ja jotta komissiolle esitettävien raporttien muoto olisi yhtenäinen, komissiolle olisi lisäksi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (15) mukaisesti. |
| --- | --- |

(33)

Jotta voidaan parantaa tietopohjaa prioriteettiaineiden, erityisesti esille nousevien pilaavien aineiden, tulevaa yksilöimistä varten, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa tarkkailtavien aineiden luettelon laatimiseksi ja ajan tasalle saattamiseksi. Jotta voidaan varmistaa tämän direktiivin yhdenmukainen täytäntöönpano ja jotta komissiolle esitettävien raporttien muoto olisi yhtenäinen, komissiolle olisi lisäksi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (15) mukaisesti.

| (34) | Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (16) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, josta käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna. |
| --- | --- |

(34)

Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (16) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, josta käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.

| (35) | Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttaminen säätämällä ympäristönlaatunormeja prioriteettiaineille ja tietyille muille pilaaville aineille, vaan se voidaan, saman pintavesien suojelun tason säilyttämiseksi koko unionissa saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen. |
| --- | --- |

(35)

Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttaminen säätämällä ympäristönlaatunormeja prioriteettiaineille ja tietyille muille pilaaville aineille, vaan se voidaan, saman pintavesien suojelun tason säilyttämiseksi koko unionissa saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.

| (36) | Sen vuoksi direktiivit 2000/60/EY ja 2008/105/EY olisi muutettava tämän mukaisesti, |
| --- | --- |

(36)

Sen vuoksi direktiivit 2000/60/EY ja 2008/105/EY olisi muutettava tämän mukaisesti,

OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:

1 artikla

Muutetaan direktiivi 2000/60/EY seuraavasti:

| 1. | Korvataan 16 artiklan 4 kohta seuraavasti:
  ”4.   Komissio tarkistaa hyväksytyn prioriteettiaineluettelon viimeistään neljän vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä ja sen jälkeen vähintään joka kuudes vuosi, ja tekee aiheelliset ehdotukset.” |
| --- | --- |

1.

Korvataan 16 artiklan 4 kohta seuraavasti:

”4.   Komissio tarkistaa hyväksytyn prioriteettiaineluettelon viimeistään neljän vuoden kuluttua tämän direktiivin voimaantulopäivästä ja sen jälkeen vähintään joka kuudes vuosi, ja tekee aiheelliset ehdotukset.”

| 2. | Korvataan liite X tämän direktiivin liitteessä I olevalla tekstillä. |
| --- | --- |

2.

Korvataan liite X tämän direktiivin liitteessä I olevalla tekstillä.

2 artikla

Muutetaan direktiivi 2008/105/EY seuraavasti:

| 1. | Korvataan 2 artikla seuraavasti:
  ”2 artikla
  Määritelmät
  Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivin 2000/60/EY 2 artiklassa sekä veden tilaa koskevan kemiallisen analysoinnin ja seurannan teknisten eritelmien määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti 31 päivänä heinäkuuta 2009 annetun komission direktiivin 2009/90/EY (17) 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.
  Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:






  1) | ’matriisi’ tarkoittaa vesiympäristön osaa, joka voi olla vesi, sedimentti tai eliöstö; |
| --- | --- | --- |

1.

Korvataan 2 artikla seuraavasti:

”2 artikla

Määritelmät

Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivin 2000/60/EY 2 artiklassa sekä veden tilaa koskevan kemiallisen analysoinnin ja seurannan teknisten eritelmien määrittämisestä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY mukaisesti 31 päivänä heinäkuuta 2009 annetun komission direktiivin 2009/90/EY (17) 2 artiklassa säädettyjä määritelmiä.

Lisäksi sovelletaan seuraavia määritelmiä:

1)

’matriisi’ tarkoittaa vesiympäristön osaa, joka voi olla vesi, sedimentti tai eliöstö;

| 2) | ’eliöstön taksoni’ tarkoittaa vesieliöstön tiettyä taksonia taksonomisen luokittelun tasolla ”alajakso”, ”luokka” tai vastaava. |
| --- | --- |

2)

’eliöstön taksoni’ tarkoittaa vesieliöstön tiettyä taksonia taksonomisen luokittelun tasolla ”alajakso”, ”luokka” tai vastaava.

| 2. | Korvataan 3 artikla seuraavasti:
  ”3 artikla
  Ympäristönlaatunormit
  1.   Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä I olevassa A osassa säädettyjä ympäristönlaatunormeja pintavesimuodostumiin, ja niiden on sovellettava näitä ympäristönlaatunormeja liitteessä I olevassa B osassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 a kohdan soveltamista.
  1 a.   Rajoittamatta tästä direktiivistä, sellaisena kuin se oli voimassa 13 päivänä tammikuuta 2009, johtuvia velvoitteita ja erityisesti pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamista siinä lueteltujen aineiden ja ympäristönlaatunormien suhteen, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön liitteessä I olevassa A osassa säädetyt ympäristönlaatunormit seuraavilta osin:






  i) | aineet, joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23, 28 ja joita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit ovat voimassa 22 päivästä joulukuuta 2015 alkaen tarkoituksin saavuttaa näiden aineiden suhteen pintaveden hyvä kemiallinen tila 22 päivään joulukuuta 2021 mennessä vuoden 2015 vesipiirien hoitosuunnitelmiin, jotka on laadittu direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti, sisältyvien toimenpideohjelmien avulla, sekä |
| --- | --- | --- |

2.

Korvataan 3 artikla seuraavasti:

”3 artikla

Ympäristönlaatunormit

1.   Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä I olevassa A osassa säädettyjä ympäristönlaatunormeja pintavesimuodostumiin, ja niiden on sovellettava näitä ympäristönlaatunormeja liitteessä I olevassa B osassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 a kohdan soveltamista.

1 a.   Rajoittamatta tästä direktiivistä, sellaisena kuin se oli voimassa 13 päivänä tammikuuta 2009, johtuvia velvoitteita ja erityisesti pintaveden hyvän kemiallisen tilan saavuttamista siinä lueteltujen aineiden ja ympäristönlaatunormien suhteen, jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön liitteessä I olevassa A osassa säädetyt ympäristönlaatunormit seuraavilta osin:

i)

aineet, joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23, 28 ja joita koskevat tarkistetut ympäristönlaatunormit ovat voimassa 22 päivästä joulukuuta 2015 alkaen tarkoituksin saavuttaa näiden aineiden suhteen pintaveden hyvä kemiallinen tila 22 päivään joulukuuta 2021 mennessä vuoden 2015 vesipiirien hoitosuunnitelmiin, jotka on laadittu direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti, sisältyvien toimenpideohjelmien avulla, sekä

| ii) | vastikään yksilöidyt aineet, joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 34–45, ja jotka ovat voimassa 22 päivästä joulukuuta 2018 alkaen tarkoituksin saavuttaa näiden aineiden suhteen pintaveden hyvä kemiallinen tila 22 päivään joulukuuta 2027 mennessä ja ehkäistä pintavesimuodostumien kemiallisen tilan huononeminen näiden aineiden osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden on 22 päivään joulukuuta 2018 mennessä laadittava ja toimitettava komissiolle täydentävä seurantaohjelma ja kyseiset aineet kattava alustava toimenpideohjelma. Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan mukainen lopullinen toimenpideohjelma on laadittava 22 päivään joulukuuta 2021 mennessä ja pantava täytäntöön ja saatettava kaikilta osin toimivaksi mahdollisimman pian tuon päivän jälkeen ja viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2024. |
| --- | --- |

ii)

vastikään yksilöidyt aineet, joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 34–45, ja jotka ovat voimassa 22 päivästä joulukuuta 2018 alkaen tarkoituksin saavuttaa näiden aineiden suhteen pintaveden hyvä kemiallinen tila 22 päivään joulukuuta 2027 mennessä ja ehkäistä pintavesimuodostumien kemiallisen tilan huononeminen näiden aineiden osalta. Tätä varten jäsenvaltioiden on 22 päivään joulukuuta 2018 mennessä laadittava ja toimitettava komissiolle täydentävä seurantaohjelma ja kyseiset aineet kattava alustava toimenpideohjelma. Direktiivin 2000/60/EY 11 artiklan mukainen lopullinen toimenpideohjelma on laadittava 22 päivään joulukuuta 2021 mennessä ja pantava täytäntöön ja saatettava kaikilta osin toimivaksi mahdollisimman pian tuon päivän jälkeen ja viimeistään 22 päivänä joulukuuta 2024.

Direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 4–9 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin ensimmäisen alakohdan i ja ii alakohdassa lueteltuihin aineisiin.

2.   Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä I olevan A osan mukaista eliöstöä koskevaa ympäristönlaatunormia liitteessä I olevassa A osassa lueteltuihin aineisiin, joiden numerot ovat 5, 15, 16, 17, 21, 28, 34, 35, 37, 43 ja 44.

Jäsenvaltioiden on sovellettava liitteessä I olevan A osan mukaista pintavesiä koskevaa ympäristönlaatunormia muihin kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin aineisiin.

3.   Jäsenvaltiot voivat vaihtoehtoisesti soveltaa yhden tai useamman pintavesijaotteluryhmän osalta ympäristölaatunormia muuhun kuin 2 kohdassa yksilöityyn matriisiin tai tarvittaessa muihin kuin liitteessä I olevassa A osassa yksilöityihin eliöstön taksoneihin.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa käyttävien jäsenvaltioiden on sovellettava asiaa koskevaa liitteessä I olevan A osan mukaista ympäristönlaatunormia tai, jos siinä ei ole matriisille tai eliöstön taksonille sopivaa ympäristönlaatunormia, niiden on laadittava ympäristönlaatunormi, joka tarjoaa vähintään saman suojelun tason kuin liitteessä I olevan A osassa säädetty ympäristönlaatunormi.

Jäsenvaltiot voivat soveltaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vaihtoehtoa vain, jos valitulle matriisille tai eliöstön taksonille käytetty analyysimenetelmä täyttää direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa asetetut suorituskyvyn vähimmäisvaatimukset. Jos nämä vaatimukset eivät täyty missään matriisissa, jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuranta suoritetaan käyttäen parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, josta ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia, ja että analyysimenetelmän suorituskyky on asianomaisen aineen osalta vähintään yhtä hyvä kuin tämän artiklan 2 kohdassa yksilöidylle matriisille käytettävissä olevassa analyysimenetelmässä.

3 a.   Jos mitattujen tai arvioitujen ympäristöpitoisuuksien tai päästöjen tuloksena on todettu, että akuutista altistumisesta aiheutuu mahdollinen riski vesiympäristölle tai sen välityksellä, ja jos sovelletaan eliöstöä tai sedimenttiä koskevia ympäristönlaatunormeja, jäsenvaltioiden on varmistettava, että seuranta suoritetaan myös pintavedessä, ja sovellettava tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa esitettyjä ympäristönlaatunormin sallittuja enimmäispitoisuuksia (MAC-EQS), jos tällaisia ympäristönlaatunormeja on asetettu.

3 b.   Jos laskettuun keskiarvoon, joka on saatu käyttämällä parasta käytettävissä olevaa tekniikkaa, josta ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia, viitataan direktiivin 2009/90/EY 5 artiklan nojalla maininnalla ”alle määritysrajan”, ja tämän tekniikan mukainen määritysraja on korkeampi kuin ympäristönlaatunormi, mitattavan aineen osalta saatua tulosta ei oteta huomioon arvioitaessa asianomaisen vesimuodostuman yleistä kemiallista tilaa.

4.   Jos aineeseen sovelletaan sedimenttiä ja/tai eliöstöä koskevaa ympäristönlaatunormia, jäsenvaltioiden on seurattava ainetta asiaankuuluvassa matriisissa vähintään kerran vuodessa, jollei jokin muu aikaväli ole teknisen tietämyksen tai asiantuntija-arvion mukaan perusteltu.

5.   Jäsenvaltioiden on sisällytettävä direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 7 kohdan mukaisesti laadittuihin ajan tasalle saatettuihin vesipiirien hoitosuunnitelmiin seuraavat tiedot:

| a) | taulukko, jossa esitetään sovellettujen analyysimenetelmien määritysrajat, ja tiedot näiden menetelmien suorituskyvystä suhteessa direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädettyihin suorituskykyä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin; |
| --- | --- |

a)

taulukko, jossa esitetään sovellettujen analyysimenetelmien määritysrajat, ja tiedot näiden menetelmien suorituskyvystä suhteessa direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädettyihin suorituskykyä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin;

| b) | niiden aineiden osalta, joihin sovelletaan tämän artiklan 3 kohdan mukaista vaihtoehtoa:






  i) | vaihtoehdon käytön syyt ja perusteet, |
| --- | --- | --- |

b)

niiden aineiden osalta, joihin sovelletaan tämän artiklan 3 kohdan mukaista vaihtoehtoa:

i)

vaihtoehdon käytön syyt ja perusteet,

| ii) | tarvittaessa asetetut vaihtoehtoiset ympäristönlaatunormit, näyttö siitä, että nämä ympäristönlaatunormit tarjoavat vähintään yhtä hyvän suojelun tason kuin liitteessä I olevassa A osassa on säädetty, ja näiden ympäristönlaatunormien johtamisessa käytetyt tiedot ja menetelmät ja pintavesijaotteluryhmät, joihin niitä sovellettaisiin, |
| --- | --- |

ii)

tarvittaessa asetetut vaihtoehtoiset ympäristönlaatunormit, näyttö siitä, että nämä ympäristönlaatunormit tarjoavat vähintään yhtä hyvän suojelun tason kuin liitteessä I olevassa A osassa on säädetty, ja näiden ympäristönlaatunormien johtamisessa käytetyt tiedot ja menetelmät ja pintavesijaotteluryhmät, joihin niitä sovellettaisiin,

| iii) | tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin vertailua varten tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa määritettyjen matriisien analyysimenetelmien määritysrajat, mukaan lukien tiedot näiden menetelmien suorituskyvystä suhteessa direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädettyihin suorituskykyä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin; |
| --- | --- |

iii)

tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin tietoihin vertailua varten tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa määritettyjen matriisien analyysimenetelmien määritysrajat, mukaan lukien tiedot näiden menetelmien suorituskyvystä suhteessa direktiivin 2009/90/EY 4 artiklassa säädettyihin suorituskykyä koskeviin vähimmäisvaatimuksiin;

| c) | perustelu 4 kohdan mukaisesti sovellettavalle seurantatiheydelle, jos seurantavälit ovat pidempiä kuin yksi vuosi. |
| --- | --- |

c)

perustelu 4 kohdan mukaisesti sovellettavalle seurantatiheydelle, jos seurantavälit ovat pidempiä kuin yksi vuosi.

5 a.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan 7 kohdan mukaiset ajan tasalle saatetut vesipiirin hoitosuunnitelmat, jotka sisältävät pintavesien kemiallisen pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettujen toimenpiteiden tulokset ja vaikutukset, sekä direktiivin 2000/60/EY 15 artiklan 3 kohdan mukainen, suunnitellun toimenpideohjelman täytäntöönpanon edistymisestä laadittu väliraportti toimitetaan sellaisen keskusportaalin kautta, johon yleisöllä on pääsy sähköisesti ympäristötiedon julkisesta saatavuudesta 28 päivänä tammikuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/4/EY (18) 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti.

6.   Jäsenvaltioiden on järjestettävä direktiivin 2000/60/EY 8 artiklan mukaisesti suoritettavan pintaveden tilan seurannan perusteella sellaisten liitteessä I olevassa A osassa lueteltujen prioriteettiaineiden pitoisuuksien pitkäaikaisten muutossuuntien analysointi, joita yleensä kerääntyy sedimenttiin ja/tai eliöstöön, kiinnittäen erityistä huomiota liitteessä I olevassa A osassa lueteltuihin aineisiin, joiden numerot ovat 2, 5, 6, 7, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 26, 28, 30, 34, 35, 36, 37, 43 ja 44. Jollei direktiivin 2000/60/EY 4 artiklasta muuta johdu, jäsenvaltioiden on toteutettava toimenpiteitä, joiden tavoitteena on varmistaa, että tällaiset pitoisuudet eivät nouse merkittävästi sedimentissä ja/tai asianomaisessa eliöstössä.

Jäsenvaltioiden on määriteltävä sedimentissä ja/tai eliöstössä suoritettavan seurannan tiheys niin, että saadaan riittävästi tietoja luotettavaa pitkän aikavälin kehityksen analyysiä varten. Seuranta olisi toteutettava pääsääntöisesti kolmen vuoden välein, jollei muu aikaväli ole teknisen tietämyksen ja asiantuntija-arvioiden johdosta perusteltu.

7.   Komissio tarkastelee teknistä ja tieteellistä kehitystä, mukaan luettuina direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen riskinarviointien päätelmät ja asetuksen (EY) N:o 1907/2006 119 artiklan mukaisesti julkisesti saataville saatetut tiedot aineiden rekisteröinnistä, ja ehdottaa tarvittaessa, että tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa säädettyjä ympäristönlaatunormeja tarkistetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 294 artiklassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ja direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdassa säädetyn aikataulun mukaisesti.

8.   Siirretään komissiolle valta antaa tarvittaessa delegoituja säädöksiä 10 artiklan mukaisesti tämän direktiivin liitteessä I olevan B osan 3 kohdan mukauttamiseksi tieteen tai tekniikan kehitykseen.

8 a.   Tämän artiklan täytäntöönpanon helpottamiseksi ja osana direktiivin 2000/60/EY olemassa olevaa täytäntöönpanomenettelyä on kehitettävä mahdollisuuksien mukaan 22 päivään joulukuuta 2014 mennessä tekniset suuntaviivat aineiden seurantastrategioista ja analyysimenetelmistä, eliöstöä koskeva näytteenotto ja seuranta mukaan lukien.

Suuntaviivojen on katettava erityisesti:

| a) | aineiden tarkkailu eliöstössä tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti; |
| --- | --- |

a)

aineiden tarkkailu eliöstössä tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti;

| b) | vastikään yksilöityjen uusien aineiden (joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 34–45) sekä niiden aineiden osalta, joille on laadittu tiukemmat ympäristönlaatunormit (joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23 ja 28), direktiivin 2009/90/EY 4 artiklan mukaisten suorituskykyä koskevien vähimmäisvaatimusten mukaiset analyysimenetelmät. |
| --- | --- |

b)

vastikään yksilöityjen uusien aineiden (joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 34–45) sekä niiden aineiden osalta, joille on laadittu tiukemmat ympäristönlaatunormit (joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23 ja 28), direktiivin 2009/90/EY 4 artiklan mukaisten suorituskykyä koskevien vähimmäisvaatimusten mukaiset analyysimenetelmät.

8 b.   Kun kyse on aineista, joille ei ole hyväksytty teknisiä suuntaviivoja 22 päivään joulukuuta 2014 mennessä, 1 a kohdan i alakohdassa tarkoitettua määräaikaa 22 päivä joulukuuta 2015 pidennetään 22 päivään joulukuuta 2018, ja mainitussa alakohdassa tarkoitettua määräaikaa 22 päivä joulukuuta 2021 pidennetään 22 päivään joulukuuta 2027.

| 3. | Kumotaan 4 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 6 kohta. |
| --- | --- |

3.

Kumotaan 4 artiklan 4 kohta ja 5 artiklan 6 kohta.

| 4. | Lisätään artikla seuraavasti:
  ”7 a artikla
  Yhteensovittaminen
  1.   Asetusten (EY) N:o 1907/2006, (EY) N:o 1107/2009 (19) tai (EU) N:o 528/2012 (20) tai direktiivin 2010/75/EU (21) soveltamisalaan kuuluvien prioriteettiaineiden osalta komissio arvioi osana direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan mukaista saman direktiivin liitteen X säännöllistä tarkistusta, ovatko unionin ja jäsenvaltioiden tasolla jo toteutettavat toimet riittäviä prioriteettiaineiden ympäristönlaatunormien ja vaarallisten prioriteettiaineiden päästöjen ja häviöiden lopettamista kerralla tai vaiheittain koskevan tavoitteen saavuttamiseksi direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
  2.   Komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tuloksista direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdassa asetettua aikataulua noudattaen ja liittää kertomukseensa aiheelliset ehdotukset myös valvontatoimenpiteiden osalta.
  3.   Jos kertomuksen tulokset osoittavat, että unionin tai jäsenvaltion tasolla saatetaan tarvita lisätoimia direktiivin 2000/60/EY noudattamisen helpottamiseksi tietyn sellaisen aineen osalta, joka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 1107/2009 tai asetuksen (EU) N:o 528/2012 nojalla, jäsenvaltiot tai komissio soveltavat tähän aineeseen tai tätä ainetta sisältäviin valmisteisiin tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 1107/2009 21 tai 44 artiklaa taikka asetuksen (EU) N:o 528/2012 15 tai 48 artiklaa.
  Kun kyse on aineista, jotka kuuluvat asetuksen (EC) N:o 1907/2006 soveltamisalaan, komissio käynnistää tarvittaessa kyseisen asetuksen 59, 61 tai 69 artiklassa tarkoitetun menettelyn.
  Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen asetusten säännöksiä soveltaessaan jäsenvaltiot tai komissio ottavat huomioon näiden asetusten nojalla vaaditut riskinarvioinnit sekä sosioekonomiset ja kustannushyötyanalyysit, myös vaihtoehtojen käytettävissä olon osalta. |
| --- | --- |

4.

Lisätään artikla seuraavasti:

”7 a artikla

Yhteensovittaminen

1.   Asetusten (EY) N:o 1907/2006, (EY) N:o 1107/2009 (19) tai (EU) N:o 528/2012 (20) tai direktiivin 2010/75/EU (21) soveltamisalaan kuuluvien prioriteettiaineiden osalta komissio arvioi osana direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdan mukaista saman direktiivin liitteen X säännöllistä tarkistusta, ovatko unionin ja jäsenvaltioiden tasolla jo toteutettavat toimet riittäviä prioriteettiaineiden ympäristönlaatunormien ja vaarallisten prioriteettiaineiden päästöjen ja häviöiden lopettamista kerralla tai vaiheittain koskevan tavoitteen saavuttamiseksi direktiivin 2000/60/EY 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti.

2.   Komissio laatii Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tuloksista direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdassa asetettua aikataulua noudattaen ja liittää kertomukseensa aiheelliset ehdotukset myös valvontatoimenpiteiden osalta.

3.   Jos kertomuksen tulokset osoittavat, että unionin tai jäsenvaltion tasolla saatetaan tarvita lisätoimia direktiivin 2000/60/EY noudattamisen helpottamiseksi tietyn sellaisen aineen osalta, joka on hyväksytty asetuksen (EY) N:o 1107/2009 tai asetuksen (EU) N:o 528/2012 nojalla, jäsenvaltiot tai komissio soveltavat tähän aineeseen tai tätä ainetta sisältäviin valmisteisiin tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 1107/2009 21 tai 44 artiklaa taikka asetuksen (EU) N:o 528/2012 15 tai 48 artiklaa.

Kun kyse on aineista, jotka kuuluvat asetuksen (EC) N:o 1907/2006 soveltamisalaan, komissio käynnistää tarvittaessa kyseisen asetuksen 59, 61 tai 69 artiklassa tarkoitetun menettelyn.

Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen asetusten säännöksiä soveltaessaan jäsenvaltiot tai komissio ottavat huomioon näiden asetusten nojalla vaaditut riskinarvioinnit sekä sosioekonomiset ja kustannushyötyanalyysit, myös vaihtoehtojen käytettävissä olon osalta.

| 5. | Korvataan 8 ja 9 artikla seuraavasti:
  ”8 artikla
  Direktiivin 2000/60/EY liitteen X tarkistaminen
  Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdassa säädetystä mainitun direktiivin liitteen X säännöllisen tarkistuksen tuloksista. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia liitteen X muuttamiseksi, mukaan lukien erityisesti ehdotuksia, joissa määritellään uusia prioriteettiaineita tai vaarallisia prioriteettiaineita tai määritellään tietyt prioriteettiaineet vaarallisiksi prioriteettiaineiksi ja asetetaan vastaavat ympäristönlaatunormit vedelle, sedimentille tai eliöstölle.
  8 a artikla
  Tiettyjä aineita koskevat erityissäännökset
  1.   Direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisissa vesipiirin hoitosuunnitelmissa, rajoittamatta kuitenkaan kyseisen direktiivin liitteessä V olevassa 1.4.3 kohdassa esitettyjen, yleisen kemiallisen tason esittämistä koskevien vaatimusten sekä mainitun direktiivin 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 11 artiklan 3 kohdan k alakohdassa ja 16 artiklan 6 kohdassa asetettujen tavoitteiden ja velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltiot voivat laatia lisäkarttoja, joissa esitetään yhden tai useamman jäljempänä mainitun aineen kemiallista tilaa koskevat tiedot erillään tiedoista, jotka koskevat muita tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa yksilöityjä aineita:






  a) | aineet, joiden numerot ovat 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ja 44 (aineet, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin), |
| --- | --- | --- |

5.

Korvataan 8 ja 9 artikla seuraavasti:

”8 artikla

Direktiivin 2000/60/EY liitteen X tarkistaminen

Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 4 kohdassa säädetystä mainitun direktiivin liitteen X säännöllisen tarkistuksen tuloksista. Komissio liittää kertomukseen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia liitteen X muuttamiseksi, mukaan lukien erityisesti ehdotuksia, joissa määritellään uusia prioriteettiaineita tai vaarallisia prioriteettiaineita tai määritellään tietyt prioriteettiaineet vaarallisiksi prioriteettiaineiksi ja asetetaan vastaavat ympäristönlaatunormit vedelle, sedimentille tai eliöstölle.

8 a artikla

Tiettyjä aineita koskevat erityissäännökset

1.   Direktiivin 2000/60/EY 13 artiklan mukaisissa vesipiirin hoitosuunnitelmissa, rajoittamatta kuitenkaan kyseisen direktiivin liitteessä V olevassa 1.4.3 kohdassa esitettyjen, yleisen kemiallisen tason esittämistä koskevien vaatimusten sekä mainitun direktiivin 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa, 11 artiklan 3 kohdan k alakohdassa ja 16 artiklan 6 kohdassa asetettujen tavoitteiden ja velvoitteiden soveltamista, jäsenvaltiot voivat laatia lisäkarttoja, joissa esitetään yhden tai useamman jäljempänä mainitun aineen kemiallista tilaa koskevat tiedot erillään tiedoista, jotka koskevat muita tämän direktiivin liitteessä I olevassa A osassa yksilöityjä aineita:

a)

aineet, joiden numerot ovat 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ja 44 (aineet, jotka käyttäytyvät ubikvitaaristen PBT-aineiden tavoin),

| b) | aineet, joiden numerot ovat 34–45 (vastikään yksilöidyt aineet), |
| --- | --- |

b)

aineet, joiden numerot ovat 34–45 (vastikään yksilöidyt aineet),

| c) | aineet, joiden numerot ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23 ja 28 (aineet, joiden osalta on laadittu tiukemmat tarkistetut ympäristönlaatunormit). |
| --- | --- |

c)

aineet, joiden numerot ovat 2, 5, 15, 20, 22, 23 ja 28 (aineet, joiden osalta on laadittu tiukemmat tarkistetut ympäristönlaatunormit).

Jäsenvaltiot voivat ensimmäisen alakohdan a–c alakohdassa tarkoitettujen numeroitujen aineiden osalta esittää myös, missä määrin ympäristönlaatunormin arvosta mahdollisesti poiketaan vesipiirin hoitosuunnitelmissa. Tällaisia lisäkarttoja laativien jäsenvaltioiden on pyrittävä varmistamaan niiden keskinäinen vertailukelpoisuus vesipiirin ja unionin tasolla.

2.   Jäsenvaltiot voivat seurata aineita, joiden numerot liitteessä I olevassa A osassa ovat 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ja 44, tämän direktiivin 3 artiklan 4 kohdassa ja direktiivin 2000/60/EY liitteessä V edellytettyä harvemmin, jos seuranta on edustavaa ja näiden aineiden esiintymisestä vesiympäristössä on jo käytettävissä tilastollisesti vankat lähtötiedot. Seuranta olisi tämän direktiivin 3 artiklan 6 kohdan toisen alakohdan mukaisesti toteutettava pääsääntöisesti kolmen vuoden välein, jollei muu aikaväli ole teknisen tietämyksen ja asiantuntija-arvioiden johdosta perusteltu.

8 b artikla

Tarkkailtavien aineiden luettelo

1.   Komissio laatii luettelon tarkkailtavista aineista, joista kerätään unionin laajuisesti seurantatietoja direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 2 kohdan mukaisten tulevien priorisointien tueksi, sellaisten tietojen täydentämiseksi, joita saadaan muun muassa mainitun direktiivin 5 artiklan mukaisista analysoinneista ja tarkasteluista ja sen 8 artiklan mukaisista seurantaohjelmista.

Ensimmäisessä tarkkailtavien aineiden luettelossa saa olla enintään 10 ainetta tai aineryhmää, ja siinä on mainittava kunkin aineen seurantamatriisit ja mahdolliset analyysimenetelmät, joista ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia. Jos saatavilla on analyysimenetelmiä, joista ei aiheudu kohtuuttomia kustannuksia, aineiden tai aineryhmien enimmäismäärä, jonka komissio voi sisällyttää luetteloon, kasvaa yhdellä joka kerta, kun luettelo saatetaan ajan tasalle tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja aineiden enimmäismäärä saa olla enintään 14. Tarkkailtavien aineiden luetteloon sisällytettävät aineet on valittava niiden joukosta, joista saatavilla olevat tiedot osoittavat, että ne voivat unionin tasolla aiheuttaa vesiympäristölle tai vesiympäristön välityksellä merkittävän riskin, ja joiden seurantatiedot ovat riittämättömät.

Diklofenaakki (CAS 15307-79-6), 17-beta-estradioli (E2) (CAS 50-28-2) ja 17-alfa-etinyyliestradioli (EE2) (CAS 57-63-6) on sisällytettävä ensimmäiseen tarkkailtavien aineiden luetteloon seurantatietojen keräämiseksi helpottamaan sen määrittämistä, mitkä ovat aiheellisia toimenpiteitä näiden aineiden aiheuttaman riskin käsittelemiseksi.

Valitessaan aineita tarkkailtavien aineiden luetteloon komissio ottaa huomioon kaikki käytettävissä olevat tiedot, mukaan lukien seuraavat:

| a) | direktiivin 2000/60/EY liitteen X viimeisimmän, tuon direktiivin 16 artiklan 4 kohdassa säädetyn säännöllisen tarkistuksen tulokset, |
| --- | --- |

a)

direktiivin 2000/60/EY liitteen X viimeisimmän, tuon direktiivin 16 artiklan 4 kohdassa säädetyn säännöllisen tarkistuksen tulokset,

| b) | tutkimushankkeet, |
| --- | --- |

b)

tutkimushankkeet,

| c) | direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen sidosryhmien suositukset, |
| --- | --- |

c)

direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen sidosryhmien suositukset,

| d) | direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan mukaiset jäsenvaltioiden tekemät vesipiirin ominaispiirteiden analyysit ja kyseisen direktiivin 8 artiklan mukaiset seurantaohjelmien tulokset, |
| --- | --- |

d)

direktiivin 2000/60/EY 5 artiklan mukaiset jäsenvaltioiden tekemät vesipiirin ominaispiirteiden analyysit ja kyseisen direktiivin 8 artiklan mukaiset seurantaohjelmien tulokset,

| e) | tiedot tuotantomääristä, käyttötavoista, luontaisista ominaisuuksista (mukaan lukien tarvittaessa hiukkaskoko), ympäristössä esiintyvistä pitoisuuksista ja vaikutuksista, mukaan lukien direktiivien 98/8/EY, 2001/82/EY (22) ja 2001/83/EY (23) sekä asetusten (EY) N:o 1907/2006 ja (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti kerätyt tiedot. |
| --- | --- |

e)

tiedot tuotantomääristä, käyttötavoista, luontaisista ominaisuuksista (mukaan lukien tarvittaessa hiukkaskoko), ympäristössä esiintyvistä pitoisuuksista ja vaikutuksista, mukaan lukien direktiivien 98/8/EY, 2001/82/EY (22) ja 2001/83/EY (23) sekä asetusten (EY) N:o 1907/2006 ja (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti kerätyt tiedot.

2.   Komissio laatii ensimmäisen 1 kohdassa tarkoitetun tarkkailtavien aineiden luettelon viimeistään 14 päivänä syyskuuta 2014 ja saattaa luettelon ajan tasalle sen jälkeen 24 kuukauden välein. Tarkkailtavien aineiden luetteloa ajan tasalle saattaessaan komissio poistaa aineet, joiden osalta direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu riskinarviointi voidaan tehdä ilman täydentäviä seurantatietoja. Jatkuvasti tarkkailtavien aineiden luettelon seurantajakso saa olla yksittäisen aineen osalta enintään neljä vuotta.

3.   Jäsenvaltioiden on seurattava tarkkailtavien aineiden luettelon kutakin ainetta tietyillä edustavilla seuranta-asemilla vähintään 12 kuukauden ajan. Ensimmäisen tarkkailtavien aineiden luettelon osalta seurantajakso alkaa viimeistään 14 päivänä syyskuuta 2015 tai kuuden kuukauden kuluessa tarkkailtavien aineiden luettelon laatimisesta sen mukaan, kumpi on myöhäisempi. Jäsenvaltioiden on aloitettava kunkin myöhempiin luetteloihin sisällytettävän aineen seuranta kuuden kuukauden kuluessa niiden sisällyttämisestä luetteloihin.

Kunkin jäsenvaltion on valittava ainakin yksi seuranta-asema, johon on lisättävä yksi seuranta-asema, jos asukkaita on yli miljoona, sekä asemien määrä, joka vastaa jäsenvaltion maantieteellistä aluetta neliökilometreinä jaettuna 60 000:lla (pyöristettynä lähimpään kokonaislukuun), ja asemien määrä, joka vastaa jäsenvaltion väestöä miljoonan tarkkuudella jaettuna viidellä miljoonalla (pyöristettynä lähimpään kokonaislukuun).

Edustavien seuranta-asemien ja kunkin aineen seurantatiheyden ja -ajoituksen valinnassa jäsenvaltioiden on otettava huomioon aineen käyttötavat ja mahdollinen esiintyminen. Seurantatiheyden on oltava vähintään kerta vuodessa.

Jos jäsenvaltio toimittaa riittävät, vertailukelpoiset, edustavat ja tuoreet seurantatiedot tietystä aineesta olemassa olevien seurantaohjelmien tai tutkimusten pohjalta, se voi päättää olla toteuttamatta kyseisen aineen osalta tarkkailtavien aineiden luettelon mekanismin mukaista täydentävää seurantaa edellyttäen lisäksi, että aineen seuranta on tehty käyttäen menetelmiä, jotka täyttävät komission 8 b artiklan 5 kohdan mukaisesti laatimien teknisten suuntaviivojen vaatimukset.

4.   Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle selvitys 3 kohdan mukaisesti toteutetun seurannan tuloksista. Ensimmäisen tarkkailtavien aineiden luettelon osalta seurannan tulokset on annettava 15 kuukauden kuluessa 14 päivästä syyskuuta 2015 tai 21 kuukauden kuluessa tarkkailtavien aineiden luettelon laatimisesta sen mukaan, kumpi on myöhäisempi, ja sen jälkeen 12 kuukauden välein niin kauan kuin aine on luettelossa. Jäsenvaltioiden on annettava kunkin myöhempiin luetteloihin sisällytettävän aineen osalta komissiolle selvitys seurantatuloksista 21 kuukauden kuluessa aineen lisäämisestä tarkkailtavien aineiden luetteloon ja sen jälkeen 12 kuukauden välein niin kauan kuin aine on luettelossa. Selvityksessä on oltava tiedot seuranta-asemien edustavuudesta ja seurantastrategiasta.

5.   Komissio hyväksyy 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tarkkailtavien aineiden luettelon laatimista ja ajan tasalle saattamista koskevia täytäntöönpanosäädöksiä. Se voi myös hyväksyä teknisiä formaatteja seurantatuloksista ja asiaankuuluvista tiedoista komissiolle annettavaa selvitystä varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.

Komissio laatii ohjeita, tekniset eritelmät mukaan lukien, tarkoituksin helpottaa tarkkailtavien aineiden luetteloon sisältyvien aineiden seurantaa, ja komissiota kehotetaan edistämään tällaisen seurannan yhteensovittamista.

8 c artikla

Lääkkeitä koskevat erityissäännökset

Komissio laatii direktiivin 2000/60/EY 16 artiklan 9 kohdan nojalla ja jos se on aiheellista komission vuonna 2013 tekemän tutkimuksen, jossa käsitellään lääkkeistä ympäristölle aiheutuvia riskejä, ja muiden asiaa koskevien tutkimusten ja raporttien perusteella, sikäli kuin mahdollista kahden vuoden kuluessa 13 päivästä syyskuuta 2013 strategisen lähestymistavan lääkkeistä aiheutuvaa veden pilaantumista varten. Tähän strategiseen lähestymistapaan sisällytetään tarpeen mukaan ehdotuksia lääkkeiden ympäristövaikutusten tehokkaammaksi huomioon ottamiseksi sen mukaan kuin lääkkeiden markkinoille saattamiseen liittyvien menettelyjen yhteydessä on tarpeen. Tämän strategisen lähestymistavan puitteissa komissio ehdottaa tarvittaessa viimeistään 14 päivänä syyskuuta 2017 unionin ja/tai jäsenvaltion tasolla toteutettavia toimenpiteitä, joilla käsitellään lääkkeistä mahdollisesti aiheutuvia ympäristövaikutuksia, varsinkin 8 b artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen aineiden osalta, tällaisista aineista vesiympäristölle aiheutuvien päästöjen ja häviöiden vähentämiseksi, ottaen huomioon kansanterveydelliset tarpeet sekä ehdotettujen toimenpiteiden kustannustehokkuus.

9 artikla

Komiteamenettely

1.   Komissiota avustaa direktiivin 2000/60/EY 21 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea. Tämä komitea on yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (24) tarkoitettu komitea.

2.   Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.

Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.

9 a artikla

Siirretyn säädösvallan käyttäminen

1.   Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.

2.   Siirretään komissiolle 13 päivästä syyskuuta 2013 kuuden vuoden ajaksi 3 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän kuuden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.

3.   Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.

4.   Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.

5.   Edellä olevan 3 artiklan 8 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.

| 6. | Muutetaan liite I seuraavasti:






  a) | korvataan A osa tämän direktiivin liitteessä II olevalla tekstillä; |
| --- | --- | --- |

6.

Muutetaan liite I seuraavasti:

a)

korvataan A osa tämän direktiivin liitteessä II olevalla tekstillä;

| b) | korvataan B osan 2 ja 3 kohta seuraavasti:






  ”2. | Taulukon sarakkeet 6 ja 7: ympäristönlaatunormin sallitun enimmäispitoisuuden soveltaminen missä tahansa vesimuodostumassa tarkoittaa, että mitattu pitoisuus vesimuodostuman missä tahansa edustavassa seurantapisteessä ei ylitä normia.
  Direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.3.4 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa käyttöön tilastollisia menetelmiä, kuten prosenttipisteisiin perustuvan laskentamenetelmän, jotta suurimman sallitun pitoisuuden ympäristönlaatunormin noudattamiselle voidaan määritellä hyväksyttävä luotettavuus- ja tarkkuustaso. Jos jäsenvaltiot ottavat käyttöön tällaisia tilastollisia menetelmiä, niiden on oltava tämän direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaiset. |
| --- | --- | --- |

b)

korvataan B osan 2 ja 3 kohta seuraavasti:

”2.

Taulukon sarakkeet 6 ja 7: ympäristönlaatunormin sallitun enimmäispitoisuuden soveltaminen missä tahansa vesimuodostumassa tarkoittaa, että mitattu pitoisuus vesimuodostuman missä tahansa edustavassa seurantapisteessä ei ylitä normia.

Direktiivin 2000/60/EY liitteessä V olevan 1.3.4 kohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat kuitenkin ottaa käyttöön tilastollisia menetelmiä, kuten prosenttipisteisiin perustuvan laskentamenetelmän, jotta suurimman sallitun pitoisuuden ympäristönlaatunormin noudattamiselle voidaan määritellä hyväksyttävä luotettavuus- ja tarkkuustaso. Jos jäsenvaltiot ottavat käyttöön tällaisia tilastollisia menetelmiä, niiden on oltava tämän direktiivin 9 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaiset.

| 3. | Tässä liitteessä säädetyt pintaveden ympäristönlaatunormit ilmaistaan kokonaispitoisuuksina koko vesinäytteessä.
  Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, veden ympäristönormilla viitataan kadmiumin, lyijyn, elohopean ja nikkelin, jäljempänä ’metallit’, osalta liukoiseen pitoisuuteen eli liuosfaasiin vesinäytteessä, joka on saatu suodattamalla 0,45 μm:n suodattimella tai jonkin muun vastaavan esikäsittelyn avulla tai, jos niin on erikseen mainittu, biosaatavaan pitoisuuteen.
  Arvioidessaan seurantatuloksia suhteessa asianomaiseen ympäristönlaatunormiin jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon






  a) | metallien ja metalliyhdisteiden luonnolliset taustapitoisuudet, jos tällaiset pitoisuudet estävät asianomaisen ympäristönlaatunormin noudattamisen; |
| --- | --- | --- |

3.

Tässä liitteessä säädetyt pintaveden ympäristönlaatunormit ilmaistaan kokonaispitoisuuksina koko vesinäytteessä.

Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, veden ympäristönormilla viitataan kadmiumin, lyijyn, elohopean ja nikkelin, jäljempänä ’metallit’, osalta liukoiseen pitoisuuteen eli liuosfaasiin vesinäytteessä, joka on saatu suodattamalla 0,45 μm:n suodattimella tai jonkin muun vastaavan esikäsittelyn avulla tai, jos niin on erikseen mainittu, biosaatavaan pitoisuuteen.

Arvioidessaan seurantatuloksia suhteessa asianomaiseen ympäristönlaatunormiin jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon

a)

metallien ja metalliyhdisteiden luonnolliset taustapitoisuudet, jos tällaiset pitoisuudet estävät asianomaisen ympäristönlaatunormin noudattamisen;

| b) | kovuuden, pH-arvon, liuenneen orgaanisen hiilen määrän tai muita veden laatuun liittyviä tekijöitä, jotka vaikuttavat metallien biosaatavuuteen, jolloin biosaatavuuden pitoisuudet määritellään käyttäen soveltuvaa biosaatavuusmallintamista.” |
| --- | --- |

b)

kovuuden, pH-arvon, liuenneen orgaanisen hiilen määrän tai muita veden laatuun liittyviä tekijöitä, jotka vaikuttavat metallien biosaatavuuteen, jolloin biosaatavuuden pitoisuudet määritellään käyttäen soveltuvaa biosaatavuusmallintamista.”

| 7. | Kumotaan liitteet II ja III. |
| --- | --- |

7.

Kumotaan liitteet II ja III.

3 artikla

1.   Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 14 päivänä syyskuuta 2015. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.

Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.

2.   Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.

4 artikla

Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

5 artikla

Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 12 päivänä elokuuta 2013.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

M. SCHULZ

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  EUVL C 229, 31.7.2012, s. 116.

1

(2)  EUVL C 17, 19.1.2013, s. 91.

2

(3)  Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 2. heinäkuuta 2013 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), ja neuvoston päätös, tehty 22. heinäkuuta 2013.

3

(4)  EYVL L 327, 22.12.2000, s. 1.

4

(5)  EYVL L 331, 15.12.2001, s. 1.

5

(6)  EUVL L 348, 24.12.2008, s. 84.

6

(7)  EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1.

7

(8)  EUVL L 396, 30.12.2006, s. 1.

8

(9)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä (EUVL L 167, 27.6.2012, s. 1).

9

(10)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1).

10

(11)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67).

11

(12)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).

12

(13)  EYVL L 84, 5.4.1993, s. 1.

13

(14)  EUVL L 201, 1.8.2009, s. 36.

14

(15)  EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.

15

(16)  EUVL C 369, 17.12.2011, s. 14.

16

(17)  EUVL L 201, 1.8.2009, s. 36.”

17

(18)  EUVL L 41, 14.2.2003, s. 26.”

18

(19)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1107/2009, annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta (EUVL L 309, 24.11.2009, s. 1).

19

(20)  Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 528/2012, annettu 22 päivänä toukokuuta 2012, biosidivalmisteiden asettamisesta saataville markkinoilla ja niiden käytöstä (EUVL L 167, 27.6.2012, s. 1).

20

(21)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/75/EU, annettu 24 päivänä marraskuuta 2010, teollisuuden päästöistä (yhtenäistetty ympäristön pilaantumisen ehkäiseminen ja vähentäminen) (EUVL L 334, 17.12.2010, s. 17).”

21

(22)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/82/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, eläinlääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 1).

22

(23)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/83/EY, annettu 6 päivänä marraskuuta 2001, ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä (EYVL L 311, 28.11.2001, s. 67).

23

(24)  EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13.”

24

---

LIITE I

”LIITE X

VESIPOLITIIKAN ALAN PRIORITEETTIAINEIDEN LUETTELO

| Numero | CAS-numero (1) | EU-numero (2) | Prioriteettiaineen nimi (3) | Yksilöity vaaralliseksi prioriteettiaineeksi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | 15972-60-8 | 240-110-8 | alakloori | |
| (2) | 120-12-7 | 204-371-1 | antraseeni | X |
| (3) | 1912-24-9 | 217-617-8 | atratsiini | |
| (4) | 71-43-2 | 200-753-7 | bentseeni | |
| (5) | ei sovelleta | ei sovelleta | bromatut difenyylieetterit | X (4) |
| (6) | 7440-43-9 | 231-152-8 | kadmium ja kadmiumyhdisteet | X |
| (7) | 85535-84-8 | 287-476-5 | kloorialkaanit, C10-13 | X |
| (8) | 470-90-6 | 207-432-0 | klorfenvinfossi | |
| (9) | 2921-88-2 | 220-864-4 | Klorpyrifossi (klorpyrifossietyyli) | |
| (10) | 107-06-2 | 203-458-1 | 1,2-dikloorietaani | |
| (11) | 75-09-2 | 200-838-9 | dikloorimetaani | |
| (12) | 117-81-7 | 204-211-0 | di(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP) | X |
| (13) | 330-54-1 | 206-354-4 | diuroni | |
| (14) | 115-29-7 | 204-079-4 | endosulfaani | X |
| (15) | 206-44-0 | 205-912-4 | fluoranteeni | |
| (16) | 118-74-1 | 204-273-9 | heksaklooribentseeni | X |
| (17) | 87-68-3 | 201-765-5 | heksaklooributadieeni | X |
| (18) | 608-73-1 | 210-168-9 | heksakloorisykloheksaani | X |
| (19) | 34123-59-6 | 251-835-4 | isoproturoni | |
| (20) | 7439-92-1 | 231-100-4 | lyijy ja lyijy-yhdisteet | |
| (21) | 7439-97-6 | 231-106-7 | elohopea ja elohopeayhdisteet | X |
| (22) | 91-20-3 | 202-049-5 | naftaleeni | |
| (23) | 7440-02-0 | 231-111-4 | nikkeli ja nikkeliyhdisteet | |
| (24) | ei sovelleta | ei sovelleta | nonyylifenolit | X (5) |
| (25) | ei sovelleta | ei sovelleta | oktyylifenolit (6) | |
| (26) | 608-93-5 | 210-172-0 | pentaklooribentseeni | X |
| (27) | 87-86-5 | 201-778-6 | pentakloorifenoli | |
| (28) | ei sovelleta | ei sovelleta | polyaromaattiset hiilivedyt (PAH) (7) | X |
| (29) | 122-34-9 | 204-535-2 | simatsiini | |
| (30) | ei sovelleta | ei sovelleta | tributyylitinayhdisteet | X (8) |
| (31) | 12002-48-1 | 234-413-4 | triklooribentseenit | |
| (32) | 67-66-3 | 200-663-8 | trikloorimetaani (kloroformi) | |
| (33) | 1582-09-8 | 216-428-8 | trifluraliini | X |
| (34) | 115-32-2 | 204-082-0 | dikofoli | X |
| (35) | 1763-23-1 | 217-179-8 | perfluoro-oktaanisulfonihappo ja sen johdannaiset (PFOS) | X |
| (36) | 124495-18-7 | ei sovelleta | kinoksifeeni | X |
| (37) | ei sovelleta | ei sovelleta | dioksiinit ja dioksiinin kaltaiset yhdisteet | X (9) |
| (38) | 74070-46-5 | 277-704-1 | aklonifeeni | |
| (39) | 42576-02-3 | 255-894-7 | bifenoksi | |
| (40) | 28159-98-0 | 248-872-3 | sybutryyni | |
| (41) | 52315-07-8 | 257-842-9 | sypermetriini (10) | |
| (42) | 62-73-7 | 200-547-7 | diklorvossi | |
| (43) | ei sovelleta | ei sovelleta | heksabromisyklododekaanit (HBCDD) | X (11) |
| (44) | 76-44-8/1024-57-3 | 200-962-3/213-831-0 | heptakloori ja heptaklooriepoksidi | X |
| (45) | 886-50-0 | 212-950-5 | terbutryyni | |

Numero

CAS-numero (1)

EU-numero (2)

Prioriteettiaineen nimi (3)

Yksilöity vaaralliseksi prioriteettiaineeksi

(1)

15972-60-8

240-110-8

alakloori

(2)

120-12-7

204-371-1

antraseeni

X

(3)

1912-24-9

217-617-8

atratsiini

(4)

71-43-2

200-753-7

bentseeni

(5)

ei sovelleta

ei sovelleta

bromatut difenyylieetterit

X (4)

(6)

7440-43-9

231-152-8

kadmium ja kadmiumyhdisteet

X

(7)

85535-84-8

287-476-5

kloorialkaanit, C10-13

X

(8)

470-90-6

207-432-0

klorfenvinfossi

(9)

2921-88-2

220-864-4

Klorpyrifossi (klorpyrifossietyyli)

(10)

107-06-2

203-458-1

1,2-dikloorietaani

(11)

75-09-2

200-838-9

dikloorimetaani

(12)

117-81-7

204-211-0

di(2-etyyliheksyyli)ftalaatti (DEHP)

X

(13)

330-54-1

206-354-4

diuroni

(14)

115-29-7

204-079-4

endosulfaani

X

(15)

206-44-0

205-912-4

fluoranteeni

(16)

118-74-1

204-273-9

heksaklooribentseeni

X

(17)

87-68-3

201-765-5

heksaklooributadieeni

X

(18)

608-73-1

210-168-9

heksakloorisykloheksaani

X

(19)

34123-59-6

251-835-4

isoproturoni

(20)

7439-92-1

231-100-4

lyijy ja lyijy-yhdisteet

(21)

7439-97-6

231-106-7

elohopea ja elohopeayhdisteet

X

(22)

91-20-3

202-049-5

naftaleeni

(23)

7440-02-0

231-111-4

nikkeli ja nikkeliyhdisteet

(24)

ei sovelleta

ei sovelleta

nonyylifenolit

X (5)

(25)

ei sovelleta

ei sovelleta

oktyylifenolit (6)

(26)

608-93-5

210-172-0

pentaklooribentseeni

X

(27)

87-86-5

201-778-6

pentakloorifenoli

(28)

ei sovelleta

ei sovelleta

polyaromaattiset hiilivedyt (PAH) (7)

X

(29)

122-34-9

204-535-2

simatsiini

(30)

ei sovelleta

ei sovelleta

tributyylitinayhdisteet

X (8)

(31)

12002-48-1

234-413-4

triklooribentseenit

(32)

67-66-3

200-663-8

trikloorimetaani (kloroformi)

(33)

1582-09-8

216-428-8

trifluraliini

X

(34)

115-32-2

204-082-0

dikofoli

X

(35)

1763-23-1

217-179-8

perfluoro-oktaanisulfonihappo ja sen johdannaiset (PFOS)

X

(36)

124495-18-7

ei sovelleta

kinoksifeeni

X

(37)

ei sovelleta

ei sovelleta

dioksiinit ja dioksiinin kaltaiset yhdisteet

X (9)

(38)

74070-46-5

277-704-1

aklonifeeni

(39)

42576-02-3

255-894-7

bifenoksi

(40)

28159-98-0

248-872-3

sybutryyni

(41)

52315-07-8

257-842-9

sypermetriini (10)

(42)

62-73-7

200-547-7

diklorvossi

(43)

ei sovelleta

ei sovelleta

heksabromisyklododekaanit (HBCDD)

X (11)

(44)

76-44-8/1024-57-3

200-962-3/213-831-0

heptakloori ja heptaklooriepoksidi

X

(45)

886-50-0

212-950-5

terbutryyni

---

(1)

1

CAS: Chemical Abstracts Service.

(2)  EU-numero: Euroopassa kaupallisessa käytössä olevien kemiallisten aineiden luettelo (Einecs) tai Euroopassa ilmoitettujen kemiallisten aineiden luettelo (ELINCS).

2

(3)  Jos on valittu aineryhmä, tyypilliset yksittäiset ryhmän edustajat määritellään ympäristönlaatunormien asettamisen yhteydessä, jollei tästä ole erillistä mainintaa.

3

(4)  Vain tetra-, penta-, heksa- ja heptabromidifenyylieetteri (CAS-numerot 40088-47-9, 32534-81-9, 36483-60-0 ja 68928-80-3).

4

(5)  Nonyylifenoli (CAS 25154-52-3, EU 246-672-0) mukaan lukien isomeerit 4-nonyylifenoli (CAS 104-40-5, EU 203-199-4) ja 4-nonyylifenoli (haarautunut) (CAS 84852-15-3, EU 284-325-5).

5

(6)  Oktyylifenoli (CAS 1806-26-4, EU 217-302-5) mukaan lukien isomeeri 4-(1,1’,3,3’-tetrametyylibutyyli)-fenoli (CAS 140-66-9, EU 205-426-2).

6

(7)  Sisältää seuraavat aineet: bentso(a)pyreeni (CAS 50-32-8, EU 200-028-5), bentso(b)fluoranteeni (CAS 205-99-2, EU 205-911-9), bentso(g,h,i)peryleeni (CAS 191-24-2, EU 205-883-8), bentso(k)fluoranteeni (CAS 207-08-9, EU 205-916-6), indeno(1,2,3-cd)pyreeni (CAS 193-39-5, EU 205-893-2). Ei sisällä antraseenia, fluoranteenia ja naftaleenia, jotka mainitaan luettelossa erikseen.

7

(8)  Sisältää tributyylitina-kationin (CAS 36643-28-4).

8

(9)  Viittaa seuraaviin yhdisteisiin:

9

| | 7 polyklooratut dibentso-p-dioksiinit (PCDD:t): 2,3,7,8-T4CDD (CAS 1746-01-6), 1,2,3,7,8-P5CDD (CAS 40321-76-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (CAS 39227-28-6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (CAS 57653-85-7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (CAS 19408-74-3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (CAS 35822-46-9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (CAS 3268-87-9) |
| --- | --- |

7 polyklooratut dibentso-p-dioksiinit (PCDD:t): 2,3,7,8-T4CDD (CAS 1746-01-6), 1,2,3,7,8-P5CDD (CAS 40321-76-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (CAS 39227-28-6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (CAS 57653-85-7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (CAS 19408-74-3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (CAS 35822-46-9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (CAS 3268-87-9)

| | 10 polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF:t): 2,3,7,8-T4CDF (CAS 51207-31-9), 1,2,3,7,8-P5CDF (CAS 57117-41-6), 2,3,4,7,8-P5CDF (CAS 57117-31-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (CAS 70648-26-9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (CAS 57117-44-9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (CAS 72918-21-9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (CAS 60851-34-5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (CAS 67562-39-4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (CAS 55673-89-7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (CAS 39001-02-0) |
| --- | --- |

10 polyklooratut dibentsofuraanit (PCDF:t): 2,3,7,8-T4CDF (CAS 51207-31-9), 1,2,3,7,8-P5CDF (CAS 57117-41-6), 2,3,4,7,8-P5CDF (CAS 57117-31-4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (CAS 70648-26-9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (CAS 57117-44-9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (CAS 72918-21-9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (CAS 60851-34-5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (CAS 67562-39-4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (CAS 55673-89-7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (CAS 39001-02-0)

| | 12 dioksiinin kaltaiset polyklooratut bifenyylit (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, CAS 32598-13-3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, CAS 70362-50-4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, CAS 32598-14-4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, CAS 74472-37-0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, CAS 31508-00-6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, CAS 65510-44-3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, CAS 57465-28-8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, CAS 38380-08-4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, CAS 69782-90-7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, CAS 52663-72-6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, CAS 32774-16-6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, CAS 39635-31-9). |
| --- | --- |

12 dioksiinin kaltaiset polyklooratut bifenyylit (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, CAS 32598-13-3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, CAS 70362-50-4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, CAS 32598-14-4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, CAS 74472-37-0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, CAS 31508-00-6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, CAS 65510-44-3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, CAS 57465-28-8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, CAS 38380-08-4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, CAS 69782-90-7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, CAS 52663-72-6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, CAS 32774-16-6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, CAS 39635-31-9).

(10)  CAS 52315-07-8 viittaa seuraavien isomeerien seokseen: sypermetriini, alfa-sypermetriini (CAS 67375-30-8), beta-sypermetriini (CAS 65731-84-2), theta-sypermetriini (CAS 71697-59-1) ja zeta-sypermetriini (52315-07-8).

10

(11)  Viittaa seuraaviin: 1,3,5,7,9,11-heksabromisyklododekaani (CAS 25637-99-4), 1,2,5,6,9,10-heksabromisyklododekaani (CAS 3194-55-6), α-heksabromisyklododekaani (CAS 134237-50-6), β-heksabromisyklododekaani (CAS 134237-51-7) ja γ-heksabromisyklododekaani (CAS 134237-52-8).”

11

---

LIITE II

”LIITE I

PRIORITEETTIAINEIDEN JA TIETTYJEN MUIDEN PILAAVIEN AINEIDEN YMPÄRISTÖNLAATUNORMIT

A OSA:   YMPÄRISTÖNLAATUNORMIT (EQS)

| AA | : | vuosikeskiarvo. |
| --- | --- | --- |
| MAC | : | sallittu enimmäispitoisuus. |
| Yksikkö | : | [μg/l] sarakkeissa (4)–(7)
  [μg/kg märkäpaino] sarakkeessa (8) |

AA

:

vuosikeskiarvo.

MAC

:

sallittu enimmäispitoisuus.

Yksikkö

:

[μg/l] sarakkeissa (4)–(7)

[μg/kg märkäpaino] sarakkeessa (8)

| (1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) | (7) | (8) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| N:o | Aineen nimi | CAS-numero (1) | AA-EQS (2)

  Sisämaan pintavedet (3) | AA-EQS (2)

  Muut pintavedet | MAC-EQS (4)

  Sisämaan pintavedet (3) | MAC-EQS (4)

  Muut pinta-vedet | EQS
  Eliöstö (12) |
| (1) | alakloori | 15972-60-8 | 0,3 | 0,3 | 0,7 | 0,7 | |
| (2) | antraseeni | 120-12-7 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | |
| (3) | atratsiini | 1912-24-9 | 0,6 | 0,6 | 2,0 | 2,0 | |
| (4) | bentseeni | 71-43-2 | 10 | 8 | 50 | 50 | |
| (5) | bromatut difenyylieetterit (5) | 32534-81-9 | | | 0,14 | 0,014 | 0,0085 |
| (6) | kadmium ja kadmiumyhdisteet
  (veden kovuusluokasta riippuen) (6) | 7440-43-9 | ≤ 0,08 (luokka 1)
  0,08 (luokka 2)
  0,09 (luokka 3)
  0,15 (luokka 4)
  0,25 (luokka 5) | 0,2 | ≤ 0,45 (luokka 1)
  0,45 (luokka 2)
  0,6 (luokka 3)
  0,9 (luokka 4)
  1,5 (luokka 5) | ≤ 0,45 (luokka 1)
  0,45 (luokka 2)
  0,6 (luokka 3)
  0,9 (luokka 4)
  1,5 (luokka 5) | |
| (6a) | hiilitetrakloridi (7) | 56-23-5 | 12 | 12 | ei sovelleta | ei sovelleta | |
| (7) | C10-13-kloori-alkaanit (8) | 85535-84-8 | 0,4 | 0,4 | 1,4 | 1,4 | |
| (8) | klorfenvinfossi | 470-90-6 | 0,1 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | |
| (9) | klorpyrifossi (klorpyrifossi-etyyli) | 2921-88-2 | 0,03 | 0,03 | 0,1 | 0,1 | |
| (9a) | syklodieeni-torjunta-aineet: | aldriini (7) |

(1)

(2)

(3)

(4)

(5)

(6)

(7)

(8)

N:o

Aineen nimi

CAS-numero (1)

AA-EQS (2)

Sisämaan pintavedet (3)

AA-EQS (2)

Muut pintavedet

MAC-EQS (4)

Sisämaan pintavedet (3)

MAC-EQS (4)

Muut pinta-vedet

EQS

Eliöstö (12)

(1)

alakloori

15972-60-8

0,3

0,3

0,7

0,7

(2)

antraseeni

120-12-7

0,1

0,1

0,1

0,1

(3)

atratsiini

1912-24-9

0,6

0,6

2,0

2,0

(4)

bentseeni

71-43-2

10

8

50

50

(5)

bromatut difenyylieetterit (5)

32534-81-9

0,14

0,014

0,0085

(6)

kadmium ja kadmiumyhdisteet

(veden kovuusluokasta riippuen) (6)

7440-43-9

≤ 0,08 (luokka 1)

0,08 (luokka 2)

0,09 (luokka 3)

0,15 (luokka 4)

0,25 (luokka 5)

0,2

≤ 0,45 (luokka 1)

0,45 (luokka 2)

0,6 (luokka 3)

0,9 (luokka 4)

1,5 (luokka 5)

≤ 0,45 (luokka 1)

0,45 (luokka 2)

0,6 (luokka 3)

0,9 (luokka 4)

1,5 (luokka 5)

(6a)

hiilitetrakloridi (7)

56-23-5

12

12

ei sovelleta

ei sovelleta

(7)

C10-13-kloori-alkaanit (8)

85535-84-8

0,4

0,4

1,4

1,4

(8)

klorfenvinfossi

470-90-6

0,1

0,1

0,3

0,3

(9)

klorpyrifossi (klorpyrifossi-etyyli)

2921-88-2

0,03

0,03

0,1

0,1

(9a)

syklodieeni-torjunta-aineet:

aldriini (7)

| | dieldriini (7) |
| --- | --- |

dieldriini (7)

| | endriini (7) |
| --- | --- |

endriini (7)

| | isodriini (7) |
| --- | --- |

isodriini (7)

309-00-2

60-57-1

72-20-8

465-73-6

Σ = 0,01

Σ = 0,005

ei sovelleta

ei sovelleta

(9b)

kokonais-DDT (7)
   (9)

ei sovelleta

0,025

0,025

ei sovelleta

ei sovelleta

para-para-DDT (7)

50-29-3

0,01

0,01

ei sovelleta

ei sovelleta

(10)

1,2-dikloori-etaani

107-06-2

10

10

ei sovelleta

ei sovelleta

(11)

dikloorimetaani

75-09-2

20

20

ei sovelleta

ei sovelleta

(12)

di(2-etyyli-heksyyli)-ftalaatti (DEHP)

117-81-7

1,3

1,3

ei sovelleta

ei sovelleta

(13)

diuroni

330-54-1

0,2

0,2

1,8

1,8

(14)

endosulfaani

115-29-7

0,005

0,0005

0,01

0,004

(15)

fluoranteeni

206-44-0

0,0063

0,0063

0,12

0,12

30

(16)

heksakloori-bentseeni

118-74-1

0,05

0,05

10

(17)

heksakloori-butadieeni

87-68-3

0,6

0,6

55

(18)

heksakloori-sykloheksaani

608-73-1

0,02

0,002

0,04

0,02

(19)

isoproturoni

34123-59-6

0,3

0,3

1,0

1,0

(20)

lyijy ja lyijy-yhdisteet

7439-92-1

1,2 (13)

1,3

14

14

(21)

elohopea ja elohopeayhdisteet

7439-97-6

0,07

0,07

20

(22)

naftaleeni

91-20-3

2

2

130

130

(23)

nikkeli ja nikkeliyhdisteet

7440-02-0

4 (13)

8,6

34

34

(24)

nonyylifenolit

(4-nonyyli-fenoli)

84852-15-3

0,3

0,3

2,0

2,0

(25)

Oktyylifenolit

((4-(1,1′,3,3′-tetrametyyli-butyyli)-fenoli))

140-66-9

0,1

0,01

ei sovelleta

ei sovelleta

(26)

pentaklooribentseeni

608-93-5

0,007

0,0007

ei sovelleta

ei sovelleta

(27)

pentakloorifenoli

87-86-5

0,4

0,4

1

1

(28)

polyaromaattiset hiilivedyt (PAH) (11)

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

ei sovelleta

bentso(a)-pyreeni

50-32-8

1,7 × 10–4

1,7 × 10–4

0,27

0,027

5

bentso(b)-fluoranteeni

205-99-2

Ks. alaviite 11.

Ks. alaviite 11.

0,017

0,017

Ks. alaviite 11.

bentso(k)-fluoranteeni

207-08-9

Ks. alaviite 11.

Ks. alaviite 11.

0,017

0,017

Ks. alaviite 11.

bentso(g,h,i)-peryleeni

191-24-2

Ks. alaviite 11.

Ks. alaviite 11.

8,2 × 10–3

8,2 × 10–4

Ks. alaviite 11.

indeno(1,2,3-cd)pyreeni

193-39-5

Ks. alaviite 11.

Ks. alaviite 11.

ei sovelleta

ei sovelleta

Ks. alaviite 11.

(29)

simatsiini

122-34-9

1

1

4

4

(29a)

tetrakloorieteeni (7)

127-18-4

10

10

ei sovelleta

ei sovelleta

(29b)

trikloorieteeni (7)

79-01-6

10

10

ei sovelleta

ei sovelleta

(30)

tributyylitinayhdisteet (tributyylitina-kationi)

36643-28-4

0,0002

0,0002

0,0015

0,0015

(31)

triklooribentseenit

12002-48-1

0,4

0,4

ei sovelleta

ei sovelleta

(32)

trikloorimetaani

67-66-3

2,5

2,5

ei sovelleta

ei sovelleta

(33)

trifluraliini

1582-09-8

0,03

0,03

ei sovelleta

ei sovelleta

(34)

dikofoli

115-32-2

1,3 × 10–3

3,2 × 10–5

ei sovelleta (10)

ei sovelleta (10)

33

(35)

perfluoro-oktaanisulfonihappo ja sen johdannaiset (PFOS)

1763-23-1

6,5 × 10–4

1,3 × 10–4

36

7,2

9,1

(36)

kinoksifeeni

124495-18-7

0,15

0,015

2,7

0,54

(37)

dioksiinit ja dioksiinin kaltaiset yhdisteet

Katso direktiivin 2000/60/EY liitteen X alaviite 10

ei sovelleta

ei sovelleta

Summa PCDD+PCDF+PCB-DL

0,0065 μg.kg–1 TEQ (14)

(38)

aklonifeeni

74070-46-5

0,12

0,012

0,12

0,012

(39)

bifenoksi

42576-02-3

0,012

0,0012

0,04

0,004

(40)

sybutryyni

28159-98-0

0,0025

0,0025

0,016

0,016

(41)

sypermetriini

52315-07-8

8 × 10–5

8 × 10–6

6 × 10–4

6 × 10–5

(42)

diklorvossi

62-73-7

6 × 10–4

6 × 10–5

7 × 10–4

7 × 10–5

(43)

heksabromi-syklododekaani (HBCDD)

Katso direktiivin 2000/60/EY liitteen X alaviite 12

0,0016

0,0008

0,5

0,05

167

(44)

heptakloori ja heptakloori-epoksidi

76-44-8/1024-57-3

2 × 10–7

1 × 10–8

3 × 10–4

3 × 10–5

6,7 × 10–3

(45)

terbutryyni

886-50-0

0,065

0,0065

0,34

0,034

---

(1)  CAS: Chemical Abstracts Service.

1

(2)  Tämä parametri on vuosikeskiarvona ilmaistu ympäristönlaatunormi (AA-EQS). Sitä sovelletaan kaikkien isomeerien kokonaispitoisuuteen, jollei toisin mainita.

2

(3)  Sisämaan pintavedet käsittävät joet ja järvet sekä niihin liittyvät keinotekoiset tai voimakkaasti muutetut vesimuodostumat.

3

(4)  Tämä parametri on sallittuna enimmäispitoisuutena ilmaistu ympäristönlaatunormi (MAC-EQS). Kun parametrin MAC-EQS kohdalle on merkitty ”ei sovelleta”, AA-EQS-arvojen katsotaan tarjoavan suojan lyhytaikaisilta pilaantumishuipuilta jatkuvissa päästöissä, koska ne ovat merkittävästi alhaisempia kuin välittömän myrkyllisyyden perusteella johdetut arvot.

4

(5)  Bromattuihin difenyylieettereihin (N:o 5) kuuluvien prioriteettiaineiden osalta ympäristönlaatunormi viittaa yhdistenumeroiden 28, 47, 99, 100, 153 ja 154 pitoisuuksien summaan.

5

(6)  Kadmiumin ja kadmiumyhdisteiden (N:o 6) osalta ympäristönlaatunormit vaihtelevat riippuen veden kovuudesta eriteltynä viiteen luokkaan: luokka 1: < 40 mg CaCO3/l, luokka 2: 40–< 50 mg CaCO3//l, luokka 3: 50–< 100 mg CaCO3//l, luokka 4: 100–< 200 mg CaCO3//l ja luokka 5: ≥ 200 mg CaCO3//l).

6

3

3

3

3

3

(7)  Tämä aine ei ole prioriteettiaine, vaan muu pilaava aine; tällaisten aineiden kohdalla ympäristönlaatunormit vastaavat ennen 13 päivää tammikuuta 2009 sovelletussa lainsäädännössä vahvistettuja normeja.

7

(8)  Tälle aineryhmälle ei ole annettu viitteellisiä parametreja. Viitteelliset parametrit on määriteltävä analyyttisellä menetelmällä.

8

(9)  Kokonais-DDT on isomeerien 1,1,1-trikloori-2, 2-bis (p-kloorifenyyli)etaanin (CAS-numero 50-29-3), EU-numero 200-024-3), 1,1,1-trikloori-2 (o-kloorifenyyli)-2-(p-kloorifenyyli) etaanin (CAS-numero 789-02-6), EU-numero 212-332-5), 1,1-dikloori-2,2 bis (p-kloorifenyyli) etyleenin (CAS-numero 72-55-9, EU-numero 200-784-6), ja 1,1-dikloori-2,2 bis (p-kloorifenyyli) etaanin (CAS-numero 7254–8, EU-numero 200-783-0) summa.

9

(10)  Näiden aineiden MAC-EQS:n määrittelemiseen ei ole käytettävissä riittävästi tietoja.

10

(11)  Polyaromaattisiin hiilivetyihin (PAH) kuuluvien prioriteettiaineiden (N:o 28) osalta eliöstöä koskeva EQS ja vastaava AA-EQS vedessä viittaavat bentso(a)pyreenin pitoisuuteen, myrkyllisyyteen, johon ne perustuvat. Bentso(a)pyreeniä voidaan pitää muiden polyaromaattisten hiilivetyjen indikaattorina, näin ollen ainoastaan bentso(a)pyreeniä on tarpeen seurata vertailumielessä eliöstöä koskeviin ympäristönlaatunormeihin nähden tai vastaaviin AA-EQS-arvoihin vedessä.

11

(12)  Eliöstöä koskevat EQS:t liittyvät kaloihin, ellei toisin ilmoiteta. Vaihtoehtoista eliöstön taksonia tai muuta matriisia voidaan sen sijaan seurata niin kauan kuin sovellettavat ympäristönlaatunormit tarjoavat vastaavan suojan tason. Numeroiden 15 (fluoranteeni) ja 28 (polyaromaattiset hiilivedyt) osalta eliöstöä koskevat ympäristönlaatunormit viittaavat äyriäisiin ja nilviäisiin. Kemiallisen tilan arvioimiseksi ei ole asianmukaista seurata fluoranteenia ja polyaromaattisia hiilivetyjä kaloissa. Numeron 37 (dioksiinit ja dioksiinin kaltaiset yhdisteet) osalta eliöstöä koskevat ympäristönlaatunormit viittaavat kaloihin, äyriäisiin ja nilviäisiin asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta elintarvikkeissa olevien dioksiinien, dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden enimmäismäärien osalta 2 päivänä joulukuuta 2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 1259/2011 (EUVL L 320, 3.12.2011, s. 18) liitteessä olevan 5.3 jakson mukaisesti.

12

(13)  Nämä EQS:t tarkoittavat kyseisten aineiden biosaatavia pitoisuuksia.

13

(14)  PCDD: polyklooratut dibentso-p-dioksiinit; PCDF: polyklooratut dibentsofuraanit, PCB-DL: dioksiinin kaltaiset polykloraatut bifenyylit; TEQ: toksisuusekvivalentit Maailman terveysjärjestön vuoden 2005 toksisuusekvivalentteina.”

14

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 24.8.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 226/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 226/18

---

KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 805/2013,

annettu 23 päivänä elokuuta 2013,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealan osalta 7 päivänä kesäkuuta 2011 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 (2) ja erityisesti sen 136 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille. |
| --- | --- |

(1)

Täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 543/2011 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XVI olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille.

| (2) | Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, |
| --- | --- |

(2)

Kiinteä tuontiarvo lasketaan joka työpäivä täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti ottaen huomioon päivittäin vaihtuvat tiedot. Sen vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EU) N:o 543/2011 136 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 23 päivänä elokuuta 2013.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jerzy PLEWA

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0707 00 05 | TR | 95,4 |
| ZZ | 95,4 |
| 0709 93 10 | TR | 122,6 |
| ZZ | 122,6 |
| 0805 50 10 | AR | 119,4 |
| CL | 122,7 |
| TR | 70,0 |
| UY | 140,2 |
| ZA | 108,3 |
| ZZ | 112,1 |
| 0806 10 10 | EG | 175,3 |
| MA | 135,8 |
| TR | 144,0 |
| ZZ | 151,7 |
| 0808 10 80 | AR | 181,4 |
| BR | 108,7 |
| CL | 122,9 |
| CN | 88,5 |
| NZ | 129,1 |
| US | 130,9 |
| ZA | 116,3 |
| ZZ | 125,4 |
| 0808 30 90 | AR | 196,9 |
| CL | 148,9 |
| TR | 147,9 |
| ZA | 88,2 |
| ZZ | 145,5 |
| 0809 30 | TR | 143,1 |
| ZZ | 143,1 |
| 0809 40 05 | BA | 49,8 |
| MK | 59,8 |
| XS | 57,7 |
| ZZ | 55,8 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0707 00 05

TR

95,4

ZZ

95,4

0709 93 10

TR

122,6

ZZ

122,6

0805 50 10

AR

119,4

CL

122,7

TR

70,0

UY

140,2

ZA

108,3

ZZ

112,1

0806 10 10

EG

175,3

MA

135,8

TR

144,0

ZZ

151,7

0808 10 80

AR

181,4

BR

108,7

CL

122,9

CN

88,5

NZ

129,1

US

130,9

ZA

116,3

ZZ

125,4

0808 30 90

AR

196,9

CL

148,9

TR

147,9

ZA

88,2

ZZ

145,5

0809 30

TR

143,1

ZZ

143,1

0809 40 05

BA

49,8

MK

59,8

XS

57,7

ZZ

55,8

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

| 24.8.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 226/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 226/20

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 80 – Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat suurten henkilöajoneuvojen istuinten hyväksymistä ja tällaisten ajoneuvojen hyväksymistä istuinten ja niiden kiinnityspisteiden lujuuden osalta

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

säännön muutossarja 03 – Voimaantulopäivä: 26. heinäkuuta 2012

SISÄLTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Istuimia koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ajoneuvotyypin istuimien kiinnityspisteitä koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ajoneuvotyypin istuinten asennusta koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

7.

| 8. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

9.

| 10. | Istuintyypin ja/tai ajoneuvotyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

11.

| 12. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

12.

| 13. | Hyväksyntätesteistä vastaavien tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

13.

LISÄYKSET

| 1 | Testausmenettelyt istuimia varten 5 kohdan mukaisesti ja/tai kiinnityspisteitä varten 6.1.2 kohdan mukaisesti ja/tai sivuttain suunnattujen istuinten asennusta varten lisäyksessä 7 olevan 3 kohdan mukaisesti |
| --- | --- |

1

| 2 | Testausmenettelyt ajoneuvon kiinnityspisteitä varten 6.1.1 kohdan mukaisesti |
| --- | --- |

2

| 3 | Suoritettavat mittaukset |
| --- | --- |

3

| 4 | Hyväksyttävyysperusteiden määrittäminen |
| --- | --- |

4

| 5 | Staattisen testin vaatimukset ja menettely |
| --- | --- |

5

| 6 | Istuimien selkänojan takaosan energianvaimennusominaisuudet |
| --- | --- |

6

| 7 | Sivuttain suunnatuilla istuimilla olevien matkustajien suojaamista 7.4.4 kohdan mukaisesti koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

7

LIITTEET

| 1 | Ilmoitus istuintyypin tai -tyyppien hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä, peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta sen (niiden) lujuuden osalta säännön nro 80 nojalla |
| --- | --- |

1

| 2 | Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä, peruuttamisesta tai tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä istuimen kiinnityspisteiden lujuuden osalta säännön nro 80 nojalla |
| --- | --- |

2

| 3 | Hyväksyntämerkkien sijoittelu |
| --- | --- |

3

| 4 | Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi |
| --- | --- |

4

1.   SOVELTAMISALA

| 1.1 | Tämän säännön soveltamisalaan kuuluvat seuraavat:






  a) | eteenpäin suunnatuiksi asennettavat matkustajien istuimet luokkien M2 ja M3 alaluokkiin II, III ja B kuuluvissa ajoneuvoissa (1) |
| --- | --- | --- |

1.1

Tämän säännön soveltamisalaan kuuluvat seuraavat:

a)

eteenpäin suunnatuiksi asennettavat matkustajien istuimet luokkien M2 ja M3 alaluokkiin II, III ja B kuuluvissa ajoneuvoissa (1)

| b) | luokkien M2 ja M3 alaluokkiin II, III ja B (1) kuuluvat ajoneuvot niiden matkustajien istuinten kiinnityspisteiden ja istuinten asennuksen osalta. |
| --- | --- |

b)

luokkien M2 ja M3 alaluokkiin II, III ja B (1) kuuluvat ajoneuvot niiden matkustajien istuinten kiinnityspisteiden ja istuinten asennuksen osalta.

| c) | Sitä ei sovelleta taaksepäin oleviin istuimiin eikä mihinkään tällaisiin istuimiin asennettuun pääntukeen. |
| --- | --- |

c)

Sitä ei sovelleta taaksepäin oleviin istuimiin eikä mihinkään tällaisiin istuimiin asennettuun pääntukeen.

| 1.2 | Valmistajan pyynnöstä katsotaan, että säännön nro 17 nojalla hyväksytyt luokan M2
   (1) ajoneuvot ovat tämän säännön vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

1.2

Valmistajan pyynnöstä katsotaan, että säännön nro 17 nojalla hyväksytyt luokan M2
   (1) ajoneuvot ovat tämän säännön vaatimusten mukaisia.

| 1.3 | Ajoneuvot, joiden istuimista osalle on myönnetty säännön nro 14 7.4 kohdassa tarkoitetuttu poikkeus, on hyväksyttävä tämän säännön mukaisesti. |
| --- | --- |

1.3

Ajoneuvot, joiden istuimista osalle on myönnetty säännön nro 14 7.4 kohdassa tarkoitetuttu poikkeus, on hyväksyttävä tämän säännön mukaisesti.

| 1.4 | Sivuttain suunnattuja istuimia ei saa asentaa luokkien M2 (alaluokka II, III ja B) ja M3 (alaluokka II, III ja B) ajoneuvoihin. |
| --- | --- |

1.4

Sivuttain suunnattuja istuimia ei saa asentaa luokkien M2 (alaluokka II, III ja B) ja M3 (alaluokka II, III ja B) ajoneuvoihin.

| 1.5 | Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen ja sopimuspuolen tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella voidaan hyväksyntä myöntää luokan M3 (alaluokka III tai B) ajoneuvoille, joiden suurin teknisesti sallittu kuormitettu massa on yli 10 tonnia ja joissa sivuttain suunnatut istuimet on sijoitettu yhteen ryhmään ajoneuvon takaosaan siten, että ne muodostavat enintään 10 istuinta käsittävän yhtenäisen tilan. Tällaiset sivuttain suunnatut istuimet on varustettava vähintään pääntuella sekä kiristimellä varustetulla kaksipisteturvavyöllä, joka on tyyppihyväksytty säännön nro 16 mukaisesti. Lisäksi niiden turvavöiden kiinnityspisteiden on oltava säännössä nro 14 vahvistettujen vaatimuksiin pohjautuvien mitta- ja lujuusvaatimusten mukaisia. On kuitenkin otettava huomioon, että istuin on sivuttain eikä eteenpäin suunnattu, eikä testeistä tai tarkastuksista saa luopua tällä perusteella. Ilmoituslomakkeessa (liite 2) on oltava maininta siitä, että sivuttain suunnatut istuimet on hyväksytty tämän kohdan mukaisesti. Tällaisia hyväksyntiä ei voida enää myöntää 1. marraskuuta 2014 jälkeen tai sivuttain suunnattuja istuimia koskevien yhdenmukaisten testausmääräysten (tämä sääntö) sekä tällaisia istumia turvavöiden kiinnityspisteiden osalta koskevien määräysten (sääntö nro 14) ja turvavöillä varustettuja ajoneuvoja koskevien määräysten (sääntö nro 16) hyväksymisestä lähtien, sen mukaan, mikä päivämääristä on aikaisempi. |
| --- | --- |

1.5

Valmistajan pyynnöstä ja tutkimuslaitoksen ja sopimuspuolen tyyppihyväksyntäviranomaisen suostumuksella voidaan hyväksyntä myöntää luokan M3 (alaluokka III tai B) ajoneuvoille, joiden suurin teknisesti sallittu kuormitettu massa on yli 10 tonnia ja joissa sivuttain suunnatut istuimet on sijoitettu yhteen ryhmään ajoneuvon takaosaan siten, että ne muodostavat enintään 10 istuinta käsittävän yhtenäisen tilan. Tällaiset sivuttain suunnatut istuimet on varustettava vähintään pääntuella sekä kiristimellä varustetulla kaksipisteturvavyöllä, joka on tyyppihyväksytty säännön nro 16 mukaisesti. Lisäksi niiden turvavöiden kiinnityspisteiden on oltava säännössä nro 14 vahvistettujen vaatimuksiin pohjautuvien mitta- ja lujuusvaatimusten mukaisia. On kuitenkin otettava huomioon, että istuin on sivuttain eikä eteenpäin suunnattu, eikä testeistä tai tarkastuksista saa luopua tällä perusteella. Ilmoituslomakkeessa (liite 2) on oltava maininta siitä, että sivuttain suunnatut istuimet on hyväksytty tämän kohdan mukaisesti. Tällaisia hyväksyntiä ei voida enää myöntää 1. marraskuuta 2014 jälkeen tai sivuttain suunnattuja istuimia koskevien yhdenmukaisten testausmääräysten (tämä sääntö) sekä tällaisia istumia turvavöiden kiinnityspisteiden osalta koskevien määräysten (sääntö nro 14) ja turvavöillä varustettuja ajoneuvoja koskevien määräysten (sääntö nro 16) hyväksymisestä lähtien, sen mukaan, mikä päivämääristä on aikaisempi.

| 1.6 | Edellä olevaa 1.4 kohtaa ei sovelleta ambulansseihin eikä puolustusvoimien, väestönsuojeluviranomaisten, palolaitosten ja yleisen järjestyksen ylläpitämisestä vastuussa olevien viranomaisten käyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin. |
| --- | --- |

1.6

Edellä olevaa 1.4 kohtaa ei sovelleta ambulansseihin eikä puolustusvoimien, väestönsuojeluviranomaisten, palolaitosten ja yleisen järjestyksen ylläpitämisestä vastuussa olevien viranomaisten käyttöön tarkoitettuihin ajoneuvoihin.

| 1.7 | Edellä olevaa 1.4 kohtaa ei sovelleta luokan M3 (alaluokka III tai B) ajoneuvoihin, joiden suurin teknisesti sallittu kuormitettu massa on yli 10 tonnia ja joissa on sivuttaissuuntaiset istuimet, sillä edellytyksellä, että 7.4 kohdan vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

1.7

Edellä olevaa 1.4 kohtaa ei sovelleta luokan M3 (alaluokka III tai B) ajoneuvoihin, joiden suurin teknisesti sallittu kuormitettu massa on yli 10 tonnia ja joissa on sivuttaissuuntaiset istuimet, sillä edellytyksellä, että 7.4 kohdan vaatimukset täyttyvät.

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä:

| 2.1 | ’Istuimen hyväksynnällä’ tarkoitetaan istuintyypille osana myönnettävää hyväksyntää eteenpäin suunnattujen istuinten matkustajien suojan suhteen istuinten lujuuden ja niiden selkänojien rakenteen osalta. |
| --- | --- |

2.1

’Istuimen hyväksynnällä’ tarkoitetaan istuintyypille osana myönnettävää hyväksyntää eteenpäin suunnattujen istuinten matkustajien suojan suhteen istuinten lujuuden ja niiden selkänojien rakenteen osalta.

| 2.2 | ’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää niiden ajoneuvon rakenteen osien lujuuden osalta, joihin istuimet on määrä kiinnittää, ja istuimien asennuksen osalta. |
| --- | --- |

2.2

’Ajoneuvon hyväksynnällä’ tarkoitetaan ajoneuvotyypin hyväksyntää niiden ajoneuvon rakenteen osien lujuuden osalta, joihin istuimet on määrä kiinnittää, ja istuimien asennuksen osalta.

| 2.3 | ’Istuintyypillä’ tarkoitetaan istuimia, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta, jotka voivat vaikuttaa niiden lujuuteen ja vaaratekijöihin:






  2.3.1 | kuormitusta kantavien osien rakenne, muoto, mitat ja materiaalit |
| --- | --- | --- |

2.3

’Istuintyypillä’ tarkoitetaan istuimia, jotka eivät eroa toisistaan seuraavien olennaisten ominaisuuksien osalta, jotka voivat vaikuttaa niiden lujuuteen ja vaaratekijöihin:

2.3.1

kuormitusta kantavien osien rakenne, muoto, mitat ja materiaalit

| 2.3.2 | istuimen selkänojan säätö- ja lukitusjärjestelmän tyypit ja mitat |
| --- | --- |

2.3.2

istuimen selkänojan säätö- ja lukitusjärjestelmän tyypit ja mitat

| 2.3.3 | kiinnityslaitteiden ja tukien (esim. jalkojen) mitat, rakenne ja materiaalit. |
| --- | --- |

2.3.3

kiinnityslaitteiden ja tukien (esim. jalkojen) mitat, rakenne ja materiaalit.

| 2.4 | ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta ominaisuuksiltaan:






  2.4.1 | tämän säännön kannalta merkittävät rakenteelliset ominaisuudet ja |
| --- | --- | --- |

2.4

’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan ajoneuvoja, jotka eivät eroa toisistaan seuraavilta olennaisilta ominaisuuksiltaan:

2.4.1

tämän säännön kannalta merkittävät rakenteelliset ominaisuudet ja

| 2.4.2 | ajoneuvoon mahdollisesti asennetun istuimen (istuinten) tyyppi tai tyypit. |
| --- | --- |

2.4.2

ajoneuvoon mahdollisesti asennetun istuimen (istuinten) tyyppi tai tyypit.

| 2.5 | ’Istuimella’ tarkoitetaan ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettua ja yhden tai usean täysikasvuisen henkilön istuttavaa rakennetta, joka voidaan kiinnittää ajoneuvon rakenteeseen, verhoiluineen ja kiinnityslaitteineen. Suuntauksen mukaan istuimet jaetaan seuraavasti:






  2.5.1 | ’Eteenpäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon etuosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin + 10 tai – 10 astetta. |
| --- | --- | --- |

2.5

’Istuimella’ tarkoitetaan ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettua ja yhden tai usean täysikasvuisen henkilön istuttavaa rakennetta, joka voidaan kiinnittää ajoneuvon rakenteeseen, verhoiluineen ja kiinnityslaitteineen. Suuntauksen mukaan istuimet jaetaan seuraavasti:

2.5.1

’Eteenpäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon etuosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin + 10 tai – 10 astetta.

| 2.5.2 | ’Taaksepäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon takaosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin + 10 tai – 10 astetta. |
| --- | --- |

2.5.2

’Taaksepäin suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon takaosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on pienempi kuin + 10 tai – 10 astetta.

| 2.5.3 | ’Sivuttain suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon etuosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on 90 (± 10) astetta. |
| --- | --- |

2.5.3

’Sivuttain suunnatulla istuimella’ tarkoitetaan istuinta, jota voidaan käyttää ajoneuvon liikkuessa ja joka on suunnattu ajoneuvon etuosaa kohti siten, että istuimen pystysuuntaisen symmetriatason ja ajoneuvon pystysuuntaisen symmetriatason välinen kulma on 90 (± 10) astetta.

| 2.6 | ’Erillisellä istuimella’ tarkoitetaan yhden matkustajan istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta. |
| --- | --- |

2.6

’Erillisellä istuimella’ tarkoitetaan yhden matkustajan istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta.

| 2.7 | ’Kaksoisistuimella’ tarkoitetaan kahden matkustajan vierekkäin istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta. Kaksi vierekkäistä istuinta, jotka eivät ole keskenään yhteydessä, on katsottava kahdeksi erilliseksi istuimeksi. |
| --- | --- |

2.7

’Kaksoisistuimella’ tarkoitetaan kahden matkustajan vierekkäin istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta. Kaksi vierekkäistä istuinta, jotka eivät ole keskenään yhteydessä, on katsottava kahdeksi erilliseksi istuimeksi.

| 2.8 | ’Istuinrivillä’ tarkoitetaan vähintään kolmen matkustajan vierekkäin istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta. Useaa vierekkäin ryhmiteltyä erillistä istuinta tai kaksoisistuinta ei katsota istuinriviksi. |
| --- | --- |

2.8

’Istuinrivillä’ tarkoitetaan vähintään kolmen matkustajan vierekkäin istuttavaksi suunniteltua ja rakennettua istuinta. Useaa vierekkäin ryhmiteltyä erillistä istuinta tai kaksoisistuinta ei katsota istuinriviksi.

| 2.9 | ’Istuintyynyllä’ tarkoitetaan sitä istuimen osaa, joka on sijoitettu lähes vaakasuoraan ja suunniteltu istuvan matkustajan alustaksi. |
| --- | --- |

2.9

’Istuintyynyllä’ tarkoitetaan sitä istuimen osaa, joka on sijoitettu lähes vaakasuoraan ja suunniteltu istuvan matkustajan alustaksi.

| 2.10 | ’Istuimen selkänojalla’ tarkoitetaan sitä istuimen osaa, joka on lähes pystysuora ja suunniteltu matkustajan selän, hartioiden ja mahdollisesti pään tueksi. |
| --- | --- |

2.10

’Istuimen selkänojalla’ tarkoitetaan sitä istuimen osaa, joka on lähes pystysuora ja suunniteltu matkustajan selän, hartioiden ja mahdollisesti pään tueksi.

| 2.11 | ’Säätöjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin tai istuimen osa voidaan säätää käyttäjälle sopivaan asentoon. |
| --- | --- |

2.11

’Säätöjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin tai istuimen osa voidaan säätää käyttäjälle sopivaan asentoon.

| 2.12 | ’Siirtojärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuinta tai jotakin sen osaa voidaan portaattomasti siirtää sivu- tai pituussuunnassa, jotta matkustajien pääsy ajoneuvoon helpottuisi. |
| --- | --- |

2.12

’Siirtojärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuinta tai jotakin sen osaa voidaan portaattomasti siirtää sivu- tai pituussuunnassa, jotta matkustajien pääsy ajoneuvoon helpottuisi.

| 2.13 | ’Lukitusjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin ja sen osat lukitaan istuimen käyttöasentoon. |
| --- | --- |

2.13

’Lukitusjärjestelmällä’ tarkoitetaan laitetta, jonka avulla istuin ja sen osat lukitaan istuimen käyttöasentoon.

| 2.14 | ’Kiinnityspisteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon lattian tai korin osaa, johon istuin voidaan kiinnittää. |
| --- | --- |

2.14

’Kiinnityspisteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon lattian tai korin osaa, johon istuin voidaan kiinnittää.

| 2.15 | ’Kiinnityslaitteilla’ tarkoitetaan pultteja tai muita osia, joita käytetään istuimen kiinnittämiseen ajoneuvoon. |
| --- | --- |

2.15

’Kiinnityslaitteilla’ tarkoitetaan pultteja tai muita osia, joita käytetään istuimen kiinnittämiseen ajoneuvoon.

| 2.16 | ’Vaunulla’ tarkoitetaan testauslaitteistoa, joka on tehty ja jota käytetään sellaisten liikenneonnettomuuksien dynaamiseen jäljittelyyn, joihin liittyy nokkakolari. |
| --- | --- |

2.16

’Vaunulla’ tarkoitetaan testauslaitteistoa, joka on tehty ja jota käytetään sellaisten liikenneonnettomuuksien dynaamiseen jäljittelyyn, joihin liittyy nokkakolari.

| 2.17 | ’Lisäistuimella’ tarkoitetaan testattavan istuimen taakse vaunuun nukkea varten asennettua istuinta. Tämän istuimen on vastattava ajoneuvossa testattavan istuimen takana käytettävää istuinta. |
| --- | --- |

2.17

’Lisäistuimella’ tarkoitetaan testattavan istuimen taakse vaunuun nukkea varten asennettua istuinta. Tämän istuimen on vastattava ajoneuvossa testattavan istuimen takana käytettävää istuinta.

| 2.18 | ’Vertailutasolla’ tarkoitetaan nuken kantapäiden kosketuspisteiden kautta kulkevaa tasoa, jota käytetään H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseen moottoriajoneuvojen istumapaikoissa liitteen 4 ohjeiden mukaisesti. |
| --- | --- |

2.18

’Vertailutasolla’ tarkoitetaan nuken kantapäiden kosketuspisteiden kautta kulkevaa tasoa, jota käytetään H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseen moottoriajoneuvojen istumapaikoissa liitteen 4 ohjeiden mukaisesti.

| 2.19 | ’Vertailukorkeudella’ tarkoitetaan istuimen yläreunan korkeutta vertailutasosta. |
| --- | --- |

2.19

’Vertailukorkeudella’ tarkoitetaan istuimen yläreunan korkeutta vertailutasosta.

| 2.20 | ’Nukella’ tarkoitetaan eteenpäin suunnattujen istuinten osalta Hybrid II:n tai III:n (2) eritelmiä vastaavaa nukkea tai sivuttain suunnattujen istuinten osalta nukkea, joka vastaa säännön nro 95 liitteen 6 mukaisia sivutörmäysnuken eritelmiä. |
| --- | --- |

2.20

’Nukella’ tarkoitetaan eteenpäin suunnattujen istuinten osalta Hybrid II:n tai III:n (2) eritelmiä vastaavaa nukkea tai sivuttain suunnattujen istuinten osalta nukkea, joka vastaa säännön nro 95 liitteen 6 mukaisia sivutörmäysnuken eritelmiä.

| 2.21 | ’Viitealueella’ tarkoitetaan kahden pituussuuntaisen, toisistaan 400 mm:n etäisyydellä ja H-pisteeseen nähden symmetrisesti sijaitsevan pystytason välissä olevaa tilaa, joka määritetään säännön nro 21 liitteessä 1 kuvatulla tavalla kiertämällä päätä edustavaa laitetta pystysuorasta vaakasuoraan asentoon. Laite on kohdistettava mainitussa säännön nro 21 liitteessä kuvatulla tavalla ja asetettava enimmäispituuteensa eli 840 mm:iin ja vähimmäispituuteensa eli 736 mm:iin mainitun tilan edelleen rajoittamiseksi. |
| --- | --- |

2.21

’Viitealueella’ tarkoitetaan kahden pituussuuntaisen, toisistaan 400 mm:n etäisyydellä ja H-pisteeseen nähden symmetrisesti sijaitsevan pystytason välissä olevaa tilaa, joka määritetään säännön nro 21 liitteessä 1 kuvatulla tavalla kiertämällä päätä edustavaa laitetta pystysuorasta vaakasuoraan asentoon. Laite on kohdistettava mainitussa säännön nro 21 liitteessä kuvatulla tavalla ja asetettava enimmäispituuteensa eli 840 mm:iin ja vähimmäispituuteensa eli 736 mm:iin mainitun tilan edelleen rajoittamiseksi.

| 2.22 | ’Kolmipistevyöllä’ tarkoitetaan tässä säännössä myös vöitä, joissa on enemmän kuin kolme kiinnityspistettä. |
| --- | --- |

2.22

’Kolmipistevyöllä’ tarkoitetaan tässä säännössä myös vöitä, joissa on enemmän kuin kolme kiinnityspistettä.

| 2.23 | ’Istuinten välisellä tilalla’ tarkoitetaan samansuuntaisten istuinten osalta vaakatasossa 620 mm:n korkeudella lattiasta mitattua etäisyyttä istuimen selkänojan etupinnan ja sen edellä olevan istuimen selkänojan takapinnan välillä. |
| --- | --- |

2.23

’Istuinten välisellä tilalla’ tarkoitetaan samansuuntaisten istuinten osalta vaakatasossa 620 mm:n korkeudella lattiasta mitattua etäisyyttä istuimen selkänojan etupinnan ja sen edellä olevan istuimen selkänojan takapinnan välillä.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

| 3.1 | Istuimen valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on tehtävä istuinta koskeva hyväksyntähakemus. |
| --- | --- |

3.1

Istuimen valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on tehtävä istuinta koskeva hyväksyntähakemus.

| 3.2 | Ajoneuvon valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on tehtävä ajoneuvoa koskeva hyväksyntähakemus. |
| --- | --- |

3.2

Ajoneuvon valmistajan tai tämän valtuutetun edustajan on tehtävä ajoneuvoa koskeva hyväksyntähakemus.

| 3.3 | Istuimen tai ajoneuvon hyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:






  3.3.1 | Istuimen hyväksyntä:






  3.3.1.1 | istuimen, sen kiinnityslaitteiden ja sen säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmien yksityiskohtainen kuvaus |
| --- | --- | --- | --- |

3.3

Istuimen tai ajoneuvon hyväksyntää koskevaan hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:

3.3.1

Istuimen hyväksyntä:

3.3.1.1

istuimen, sen kiinnityslaitteiden ja sen säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmien yksityiskohtainen kuvaus

| 3.3.1.2 | tarkoituksenmukaisessa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset istuimesta, sen kiinnityslaitteista ja sen säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmistä. |
| --- | --- |

3.3.1.2

tarkoituksenmukaisessa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset istuimesta, sen kiinnityslaitteista ja sen säätö-, siirto- ja lukitusjärjestelmistä.

| 3.3.2 | Ajoneuvon hyväksyntä:






  3.3.2.1 | yksityiskohtainen kuvaus kiinnityspisteinä käytetyistä ajoneuvon rakenneosista |
| --- | --- | --- |

3.3.2

Ajoneuvon hyväksyntä:

3.3.2.1

yksityiskohtainen kuvaus kiinnityspisteinä käytetyistä ajoneuvon rakenneosista

| 3.3.2.2 | tarkoituksenmukaisessa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset kiinnityspisteinä käytetyistä ajoneuvon osista. |
| --- | --- |

3.3.2.2

tarkoituksenmukaisessa mittakaavassa olevat riittävän yksityiskohtaiset piirustukset kiinnityspisteinä käytetyistä ajoneuvon osista.

| 3.4 | Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava






  3.4.1 | kaksi hyväksyttävää tyyppiä edustavaa istuinta, kun kyseessä on istuimen hyväksyntä, |
| --- | --- | --- |

3.4

Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tekniselle tutkimuslaitokselle on toimitettava

3.4.1

kaksi hyväksyttävää tyyppiä edustavaa istuinta, kun kyseessä on istuimen hyväksyntä,

| 3.4.2 | osa ajoneuvorakennetta, kun kyseessä on ajoneuvon hyväksyntä. |
| --- | --- |

3.4.2

osa ajoneuvorakennetta, kun kyseessä on ajoneuvon hyväksyntä.

4.   HYVÄKSYNTÄ

| 4.1 | Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu istuin täyttää jäljempänä olevan 5 kohdan vaatimukset, kyseiselle istuintyypille on annettava tyyppihyväksyntä. |
| --- | --- |

4.1

Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu istuin täyttää jäljempänä olevan 5 kohdan vaatimukset, kyseiselle istuintyypille on annettava tyyppihyväksyntä.

| 4.2 | Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo vastaa jäljempänä olevan 6 ja 7 kohdan asiaankuuluvia vaatimuksia, on kyseiselle ajoneuvotyypille annettava tyyppihyväksyntä. |
| --- | --- |

4.2

Jos tämän säännön mukaisesti hyväksyttäväksi toimitettu ajoneuvo vastaa jäljempänä olevan 6 ja 7 kohdan asiaankuuluvia vaatimuksia, on kyseiselle ajoneuvotyypille annettava tyyppihyväksyntä.

| 4.3 | Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 03, mikä vastaa muutossarjaa 03) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa millekään muulle istuin- tai ajoneuvotyypille. |
| --- | --- |

4.3

Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 03, mikä vastaa muutossarjaa 03) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa millekään muulle istuin- tai ajoneuvotyypille.

| 4.4 | Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta istuin- tai ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. |
| --- | --- |

4.4

Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta istuin- tai ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta tai epäämisestä tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

| 4.5 | Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn istuintyypin mukaisiin istuimiin ja kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin on kiinnitettävä näkyvästi ja hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat






  4.5.1 | E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (3) |
| --- | --- | --- |

4.5

Kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn istuintyypin mukaisiin istuimiin ja kaikkiin tämän säännön nojalla hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaisiin ajoneuvoihin on kiinnitettävä näkyvästi ja hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen paikkaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.5.1

E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, jotka ovat ympyrän sisällä (3)

| 4.5.2 | tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero 4.5.1 kohdassa tarkoitetun ympyrän oikealla puolella. |
| --- | --- |

4.5.2

tämän säännön numero, jota seuraa R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero 4.5.1 kohdassa tarkoitetun ympyrän oikealla puolella.

| 4.6 | Hyväksyntämerkin on oltava helposti luettavissa ja pysyvä. |
| --- | --- |

4.6

Hyväksyntämerkin on oltava helposti luettavissa ja pysyvä.

| 4.7 | Tapauksen mukaan hyväksyntämerkki on sijoitettava istuimeen tai istuimiin taikka valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä. |
| --- | --- |

4.7

Tapauksen mukaan hyväksyntämerkki on sijoitettava istuimeen tai istuimiin taikka valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

| 4.8 | Liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta. |
| --- | --- |

4.8

Liitteessä 3 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta.

5.   ISTUIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET

| 5.1 | Kuhunkin eteenpäin suunnatun istuimen tyyppiin on sovellettava valmistajan pyynnöstä joko lisäyksen 1 (dynaaminen testi) tai lisäyksien 5 ja 6 (staattinen testi) testivaatimuksia. |
| --- | --- |

5.1

Kuhunkin eteenpäin suunnatun istuimen tyyppiin on sovellettava valmistajan pyynnöstä joko lisäyksen 1 (dynaaminen testi) tai lisäyksien 5 ja 6 (staattinen testi) testivaatimuksia.

| 5.2 | Istuintyypille tehdyt testit on kirjattava liitteessä 1 annetun mallin mukaiseen istuintyypin hyväksyntää koskevaan ilmoituslomakkeeseen. |
| --- | --- |

5.2

Istuintyypille tehdyt testit on kirjattava liitteessä 1 annetun mallin mukaiseen istuintyypin hyväksyntää koskevaan ilmoituslomakkeeseen.

| 5.3 | Jokaiseen toimitettuun säätö- ja siirtojärjestelmään on sisällyttävä automaattisesti toimiva lukitusjärjestelmä. |
| --- | --- |

5.3

Jokaiseen toimitettuun säätö- ja siirtojärjestelmään on sisällyttävä automaattisesti toimiva lukitusjärjestelmä.

| 5.4 | Säätö- ja lukitusjärjestelmien ei vaadita olevan täydessä käyttökunnossa testin jälkeen. |
| --- | --- |

5.4

Säätö- ja lukitusjärjestelmien ei vaadita olevan täydessä käyttökunnossa testin jälkeen.

| 5.5 | Kaikkiin uloimpiin etuistuimiin kaikissa luokan M2 ajoneuvoissa, joiden enimmäismassa on enintään 3 500 kg, on asennettava pääntuki. Pääntuen on oltava säännön nro 25, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, vaatimusten mukainen. |
| --- | --- |

5.5

Kaikkiin uloimpiin etuistuimiin kaikissa luokan M2 ajoneuvoissa, joiden enimmäismassa on enintään 3 500 kg, on asennettava pääntuki. Pääntuen on oltava säännön nro 25, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, vaatimusten mukainen.

6.   AJONEUVOTYYPIN ISTUIMIEN KIINNITYSPISTEITÄ KOSKEVAT VAATIMUKSET

| 6.1 | Ajoneuvon istuimien kiinnityspisteiden on kestettävä






  6.1.1 | joko lisäyksessä 2 esitetty testi |
| --- | --- | --- |

6.1

Ajoneuvon istuimien kiinnityspisteiden on kestettävä

6.1.1

joko lisäyksessä 2 esitetty testi

| 6.1.2 | tai, jos istuin on asennettu testattavaan ajoneuvon rakenteen osaan, lisäyksessä 1 määrätyt testit. Istuimen ei tarvitse olla hyväksytty istuin sillä edellytyksellä, että se täyttää edellä mainitun lisäyksen 3.2.1 kohdan vaatimukset. |
| --- | --- |

6.1.2

tai, jos istuin on asennettu testattavaan ajoneuvon rakenteen osaan, lisäyksessä 1 määrätyt testit. Istuimen ei tarvitse olla hyväksytty istuin sillä edellytyksellä, että se täyttää edellä mainitun lisäyksen 3.2.1 kohdan vaatimukset.

| 6.2 | Kiinnityspisteen tai sitä ympäröivän alueen pysyvä muodonmuutos, rikkoutuminen mukaan lukien, on sallittava sillä edellytyksellä, että rakenne on kestänyt vaaditun voiman koko säädetyn ajan. |
| --- | --- |

6.2

Kiinnityspisteen tai sitä ympäröivän alueen pysyvä muodonmuutos, rikkoutuminen mukaan lukien, on sallittava sillä edellytyksellä, että rakenne on kestänyt vaaditun voiman koko säädetyn ajan.

| 6.3 | Jos ajoneuvossa on useampi kuin yksi kiinnityspistetyyppi, kukin muunnelma on testattava hyväksynnän saamiseksi ajoneuvolle. |
| --- | --- |

6.3

Jos ajoneuvossa on useampi kuin yksi kiinnityspistetyyppi, kukin muunnelma on testattava hyväksynnän saamiseksi ajoneuvolle.

| 6.4 | Yhtä testiä voidaan käyttää samanaikaisesti istuimen ja ajoneuvon hyväksymiseksi. |
| --- | --- |

6.4

Yhtä testiä voidaan käyttää samanaikaisesti istuimen ja ajoneuvon hyväksymiseksi.

| 6.5 | Luokan M3 ajoneuvoissa istuimien kiinnityspisteiden katsotaan olevan 6.1 ja 6.2 kohdan vaatimusten mukaiset, jos vastaavien istuma-asentojen turvavöiden kiinnityspisteet kiinnitetään suoraan asennettaviin istuimiin ja mainitut turvavöiden kiinnityspisteet ovat säännön nro 14 vaatimusten mukaiset, tarvittaessa 7.4 kohdassa säädetyin poikkeuksin. |
| --- | --- |

6.5

Luokan M3 ajoneuvoissa istuimien kiinnityspisteiden katsotaan olevan 6.1 ja 6.2 kohdan vaatimusten mukaiset, jos vastaavien istuma-asentojen turvavöiden kiinnityspisteet kiinnitetään suoraan asennettaviin istuimiin ja mainitut turvavöiden kiinnityspisteet ovat säännön nro 14 vaatimusten mukaiset, tarvittaessa 7.4 kohdassa säädetyin poikkeuksin.

7.   AJONEUVOTYYPIN ISTUINTEN ASENNUSTA KOSKEVAT VAATIMUKSET

| 7.1 | Kaikki asennetut eteenpäin suunnatut istuimet on hyväksyttävä tämän säännön 5 kohdan vaatimusten mukaisesti ja seuraavin edellytyksin:






  7.1.1 | istuimen vertailukorkeuden on oltava vähintään 1 m ja |
| --- | --- | --- |

7.1

Kaikki asennetut eteenpäin suunnatut istuimet on hyväksyttävä tämän säännön 5 kohdan vaatimusten mukaisesti ja seuraavin edellytyksin:

7.1.1

istuimen vertailukorkeuden on oltava vähintään 1 m ja

| 7.1.2 | välittömästi testattavan istuimen takana olevan istuimen H-pisteen on oltava alle 72 mm ylempänä kuin kyseisen istuimen H-piste tai, jos takana olevan istuimen H-piste on yli 72 mm korkeammalla, kyseinen istuin on testattava ja hyväksyttävä asennettavaksi sellaisessa asennossa. |
| --- | --- |

7.1.2

välittömästi testattavan istuimen takana olevan istuimen H-pisteen on oltava alle 72 mm ylempänä kuin kyseisen istuimen H-piste tai, jos takana olevan istuimen H-piste on yli 72 mm korkeammalla, kyseinen istuin on testattava ja hyväksyttävä asennettavaksi sellaisessa asennossa.

| 7.2 | Kun hyväksyntä tehdään lisäyksen 1 mukaisesti, sovelletaan testejä 1 ja 2, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:






  7.2.1 | Testiä 1 ei sovelleta, jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan (eli välittömästi testattavan istuimen takana ei ole eteenpäin tai sivuttain suunnattua istuinta). |
| --- | --- | --- |

7.2

Kun hyväksyntä tehdään lisäyksen 1 mukaisesti, sovelletaan testejä 1 ja 2, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:

7.2.1

Testiä 1 ei sovelleta, jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan (eli välittömästi testattavan istuimen takana ei ole eteenpäin tai sivuttain suunnattua istuinta).

| 7.2.2 | Testiä 2 ei sovelleta,






  7.2.2.1 | jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan tai |
| --- | --- | --- |

7.2.2

Testiä 2 ei sovelleta,

7.2.2.1

jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan tai

| 7.2.2.2 | jos takana olevaan eteenpäin suunnattuun istuimeen on asennettu kolmipistevyö, jonka kiinnityspisteet ovat täysin säännön nro 14 mukaisia (poikkeuksetta) tai |
| --- | --- |

7.2.2.2

jos takana olevaan eteenpäin suunnattuun istuimeen on asennettu kolmipistevyö, jonka kiinnityspisteet ovat täysin säännön nro 14 mukaisia (poikkeuksetta) tai

| 7.2.2.3 | jos istuin täyttää tämän säännön lisäyksen 6 vaatimukset. |
| --- | --- |

7.2.2.3

jos istuin täyttää tämän säännön lisäyksen 6 vaatimukset.

| 7.3 | Jos hyväksynnät myönnetään lisäysten 5 ja 6 mukaisesti, kaikkia testejä on sovellettava, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:






  7.3.1 | Lisäyksen 5 testiä ei sovelleta, jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan (eli välittömästi testattavan istuimen takana ei ole eteenpäin tai sivuttain suunnattua istuinta). |
| --- | --- | --- |

7.3

Jos hyväksynnät myönnetään lisäysten 5 ja 6 mukaisesti, kaikkia testejä on sovellettava, lukuun ottamatta seuraavia tapauksia:

7.3.1

Lisäyksen 5 testiä ei sovelleta, jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan (eli välittömästi testattavan istuimen takana ei ole eteenpäin tai sivuttain suunnattua istuinta).

| 7.3.2 | Lisäyksen 6 testiä ei sovelleta,






  7.3.2.1 | jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan tai |
| --- | --- | --- |

7.3.2

Lisäyksen 6 testiä ei sovelleta,

7.3.2.1

jos turvavyöttä oleva matkustaja ei voi iskeytyä istuimen takaosaan tai

| 7.3.2.2 | jos takana olevaan eteenpäin suunnattuun istuimeen on asennettu kolmipistevyö, jonka kiinnityspisteet ovat täysin säännön nro 14 mukaisia (poikkeuksetta). |
| --- | --- |

7.3.2.2

jos takana olevaan eteenpäin suunnattuun istuimeen on asennettu kolmipistevyö, jonka kiinnityspisteet ovat täysin säännön nro 14 mukaisia (poikkeuksetta).

| 7.4 | Sivuttain suunnattujen istuinten asennukseen sovelletaan seuraavia edellytyksiä:






  7.4.1 | istuimen vertailukorkeuden on oltava vähintään 1 m |
| --- | --- | --- |

7.4

Sivuttain suunnattujen istuinten asennukseen sovelletaan seuraavia edellytyksiä:

7.4.1

istuimen vertailukorkeuden on oltava vähintään 1 m

| 7.4.2 | vierekkäisten sivuttain suunnattujen istuinten H-pisteiden läpi kulkevan tason on oltava samansuuntainen vertailutason kanssa |
| --- | --- |

7.4.2

vierekkäisten sivuttain suunnattujen istuinten H-pisteiden läpi kulkevan tason on oltava samansuuntainen vertailutason kanssa

| 7.4.3 | vaakasuuntainen etäisyys kahden vierekkäisen sivuttain suunnatun istuimen H-pistelinjan välillä saa olla enintään 725 mm, ja sen on oltava vähintään 450 mm mitattuna vaakasuuntaisesti näiden istumapaikkojen keskustan läpi kulkevien pystysuorien pitkittäistasojen välillä ja |
| --- | --- |

7.4.3

vaakasuuntainen etäisyys kahden vierekkäisen sivuttain suunnatun istuimen H-pistelinjan välillä saa olla enintään 725 mm, ja sen on oltava vähintään 450 mm mitattuna vaakasuuntaisesti näiden istumapaikkojen keskustan läpi kulkevien pystysuorien pitkittäistasojen välillä ja

| 7.4.4 | sivuttain suunnattujen istuinten matkustajat on suojattava ajoneuvon osalla (esim. väliseinä, seinä tai eteenpäin suunnatun istuimen selkänoja), joka on etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä. Tämän ajoneuvon osan on täytettävä lisäyksen 7 vaatimukset. |
| --- | --- |

7.4.4

sivuttain suunnattujen istuinten matkustajat on suojattava ajoneuvon osalla (esim. väliseinä, seinä tai eteenpäin suunnatun istuimen selkänoja), joka on etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä. Tämän ajoneuvon osan on täytettävä lisäyksen 7 vaatimukset.

8.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:

| 8.1 | Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät istuimet tai ajoneuvot on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä täyttämällä edellä 5, 6 ja 7 kohdassa vahvistetut vaatimukset. |
| --- | --- |

8.1

Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät istuimet tai ajoneuvot on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä täyttämällä edellä 5, 6 ja 7 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

| 8.2 | Tuotantoa on valvottava asianmukaisella tavalla edellä 8.1 kohdassa esitettyjen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi. Tässä asianmukaisella valvonnalla tarkoitetaan tuotteen mittojen tarkistamista sekä sen tarkastamista, että käytössä on tuotteiden tehokkaan laaduntarkastuksen edellyttämiä menettelyjä. |
| --- | --- |

8.2

Tuotantoa on valvottava asianmukaisella tavalla edellä 8.1 kohdassa esitettyjen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi. Tässä asianmukaisella valvonnalla tarkoitetaan tuotteen mittojen tarkistamista sekä sen tarkastamista, että käytössä on tuotteiden tehokkaan laaduntarkastuksen edellyttämiä menettelyjä.

| 8.3 | Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät ja tehdä näytteille minkä tahansa tarpeelliseksi katsomansa testin hyväksyntää varten tehtyjen testien joukosta. Tällaiset tarkastukset tehdään yleensä kerran vuodessa. |
| --- | --- |

8.3

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät ja tehdä näytteille minkä tahansa tarpeelliseksi katsomansa testin hyväksyntää varten tehtyjen testien joukosta. Tällaiset tarkastukset tehdään yleensä kerran vuodessa.

9.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

| 9.1 | Istuintyypille ja/tai ajoneuvotyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty. |
| --- | --- |

9.1

Istuintyypille ja/tai ajoneuvotyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty.

| 9.2 | Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. |
| --- | --- |

9.2

Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   ISTUINTYYPIN JA/TAI AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

| 10.1 | Kaikista istuin- ja/tai ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen istuin- ja/tai ajoneuvotyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen






  10.1.1 | katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että istuin ja/tai ajoneuvo joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai |
| --- | --- | --- |

10.1

Kaikista istuin- ja/tai ajoneuvotyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen istuin- ja/tai ajoneuvotyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

10.1.1

katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että istuin ja/tai ajoneuvo joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai

| 10.1.2 | vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen. |
| --- | --- |

10.1.2

vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

| 10.2 | Hyväksynnän vahvistaminen tai sen epääminen annetaan tiedoksi edellä olevan 4.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille, ja tässä yhteydessä täsmennetään kohteena olevat muutokset. |
| --- | --- |

10.2

Hyväksynnän vahvistaminen tai sen epääminen annetaan tiedoksi edellä olevan 4.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille, ja tässä yhteydessä täsmennetään kohteena olevat muutokset.

| 10.3 | Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. |
| --- | --- |

10.3

Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen tyyppihyväksyntäviranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 ja/tai 2 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen osapuolille tämän säännön liitteessä 1 tai 2 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

12.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

| 12.1 | Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 02 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02. |
| --- | --- |

12.1

Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 02 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02.

| 12.2 | Marraskuun 1 päivästä 2012 alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

12.2

Marraskuun 1 päivästä 2012 alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vaatimukset täyttyvät.

| 12.3 | Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tämän säännön mukaisesti myönnetyt hyväksynnät eivät enää ole voimassa, lukuun ottamatta hyväksyntiä, jotka on myönnetty tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

12.3

Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tämän säännön mukaisesti myönnetyt hyväksynnät eivät enää ole voimassa, lukuun ottamatta hyväksyntiä, jotka on myönnetty tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 02, vaatimusten mukaisesti.

| 12.4 | Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä ensimmäisen kansallisen tai alueellisen rekisteröinnin (ensimmäisen käyttöönoton), jos ajoneuvoa ei ole tyyppihyväksytty tämän säännön muutossarjan 02 vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

12.4

Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä ensimmäisen kansallisen tai alueellisen rekisteröinnin (ensimmäisen käyttöönoton), jos ajoneuvoa ei ole tyyppihyväksytty tämän säännön muutossarjan 02 vaatimusten mukaisesti.

| 12.5 | Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tai sivuttain suunnattuja istuimia koskevien yhdenmukaisten testausmääräysten (tämä sääntö) sekä tällaisia istumia turvavöiden kiinnityspisteiden osalta koskevien määräysten (sääntö nro 14) ja turvavöillä varustettuja ajoneuvoja koskevien määräysten (sääntö nro 16) hyväksymisestä alkaen, sen mukaan, mikä päivämääristä on aikaisempi, tämän säännön 1.5 kohdan mukaisesti myönnetyt hyväksynnät eivät ole voimassa. |
| --- | --- |

12.5

Marraskuun 1 päivästä 2014 alkaen tai sivuttain suunnattuja istuimia koskevien yhdenmukaisten testausmääräysten (tämä sääntö) sekä tällaisia istumia turvavöiden kiinnityspisteiden osalta koskevien määräysten (sääntö nro 14) ja turvavöillä varustettuja ajoneuvoja koskevien määräysten (sääntö nro 16) hyväksymisestä alkaen, sen mukaan, mikä päivämääristä on aikaisempi, tämän säännön 1.5 kohdan mukaisesti myönnetyt hyväksynnät eivät ole voimassa.

| 12.6 | Muutossarjan 02 voimaantulon jälkeenkin tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti myönnetyt osien tyyppihyväksynnät pysyvät voimassa, ja sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne; sopimuspuolet eivät myöskään saa kieltäytyä myöntämästä laajennuksia tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti myönnettyihin tyyppihyväksyntöihin. |
| --- | --- |

12.6

Muutossarjan 02 voimaantulon jälkeenkin tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti myönnetyt osien tyyppihyväksynnät pysyvät voimassa, ja sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne; sopimuspuolet eivät myöskään saa kieltäytyä myöntämästä laajennuksia tämän säännön muutossarjan 01 mukaisesti myönnettyihin tyyppihyväksyntöihin.

| 12.7 | Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 03 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03. |
| --- | --- |

12.7

Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa muutossarjan 03 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03.

| 12.8 | Kahdenkymmenenneljän kuukauden kuluttua muutossarjan 03 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, vaatimukset täyttyvät. |
| --- | --- |

12.8

Kahdenkymmenenneljän kuukauden kuluttua muutossarjan 03 voimaantulopäivästä tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä ainoastaan, jos tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03, vaatimukset täyttyvät.

| 12.9 | Kun tämän säännön muutossarjan 03 voimaantulopäivästä on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä kansallisen tai alueellisen tyyppihyväksynnän ja hylätä ajoneuvotyypin ensimmäisen kansallisen tai alueellisen rekisteröinnin (ensimmäisen käyttöönoton), jos se ei täytä tämän säännön muutossarjan 03 vaatimuksia. |
| --- | --- |

12.9

Kun tämän säännön muutossarjan 03 voimaantulopäivästä on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat evätä kansallisen tai alueellisen tyyppihyväksynnän ja hylätä ajoneuvotyypin ensimmäisen kansallisen tai alueellisen rekisteröinnin (ensimmäisen käyttöönoton), jos se ei täytä tämän säännön muutossarjan 03 vaatimuksia.

| 12.10 | Muutossarjan 03 voimaantulon jälkeenkin tämän säännön muutossarjan 01 tai 02 mukaisesti myönnetyt osien tyyppihyväksynnät pysyvät voimassa, ja sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne; sopimuspuolet eivät myöskään saa kieltäytyä myöntämästä laajennuksia tämän säännön muutossarjan 01 tai 02 mukaisesti myönnettyihin tyyppihyväksyntöihin. |
| --- | --- |

12.10

Muutossarjan 03 voimaantulon jälkeenkin tämän säännön muutossarjan 01 tai 02 mukaisesti myönnetyt osien tyyppihyväksynnät pysyvät voimassa, ja sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen hyväksyttävä ne; sopimuspuolet eivät myöskään saa kieltäytyä myöntämästä laajennuksia tämän säännön muutossarjan 01 tai 02 mukaisesti myönnettyihin tyyppihyväksyntöihin.

13.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestauksesta vastaavien tutkimuslaitosten ja niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille on lähetettävä ilmoitukset muissa maissa annetusta hyväksynnästä taikka hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

---

(1)  Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.2) kohdassa 2.

(2)  Hybrid II ja III vastaavat 50. persentiilin yhdysvaltalaisen miehen keskeisiä mittoja. Niiden teknisiä eritelmiä ja yksityiskohtaisia piirroksia sekä eritelmiä, jotka koskevat nuken säätämistä tätä testiä varten, säilytetään Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeristössä, ja niihin voi tutustua pyynnöstä Euroopan talouskomissiossa, osoite Palais des Nations, Genève, Sveitsi.

(3)  Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot esitetään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 3 (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev. 2/Amend.1).

---

Lisäys 1

Testausmenettelyt istuimia varten 5 kohdan mukaisesti ja/tai kiinnityspisteitä varten 6.1.2 kohdan mukaisesti ja/tai sivuttain suunnattujen istuinten asennusta varten lisäyksessä 7 olevan 3 kohdan mukaisesti

1.   VAATIMUKSET

1.1   Testeillä on määritettävä,

| 1.1.1 | pitääkö matkustajan tai matkustajien edessä oleva istuin tai istuimet ja/tai turvavyön käyttö matkustajan tai matkustajat moitteettomasti paikallaan






  1.1.1.1 | Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos nuken pään tai minkään vartalonosan liike eteenpäin ei ulotu 1,6 m:n päässä lisäistuimen R-pisteestä sijaitsevan poikittaisen pystytason yli. |
| --- | --- | --- |

1.1.1

pitääkö matkustajan tai matkustajien edessä oleva istuin tai istuimet ja/tai turvavyön käyttö matkustajan tai matkustajat moitteettomasti paikallaan

1.1.1.1

Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos nuken pään tai minkään vartalonosan liike eteenpäin ei ulotu 1,6 m:n päässä lisäistuimen R-pisteestä sijaitsevan poikittaisen pystytason yli.

| 1.1.2 | syntyykö matkustajalle tai matkustajille vakavia vammoja






  1.1.2.1 | Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos seuraavat lisäyksen 4 mukaisesti määritetyt mittanuken biomekaaniset hyväksyttävyysperusteet täyttyvät eli |
| --- | --- | --- |

1.1.2

syntyykö matkustajalle tai matkustajille vakavia vammoja

1.1.2.1

Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos seuraavat lisäyksen 4 mukaisesti määritetyt mittanuken biomekaaniset hyväksyttävyysperusteet täyttyvät eli

| 1.1.2.2 | seuraavien biomekaanisten hyväksyttävyysperusteiden on täytyttyvä eteenpäin suunnatussa lisäistuimessa olevan nuken osalta:






  1.1.2.2.1 | pään hyväksyttävyysperuste HIC on alle 500 |
| --- | --- | --- |

1.1.2.2

seuraavien biomekaanisten hyväksyttävyysperusteiden on täytyttyvä eteenpäin suunnatussa lisäistuimessa olevan nuken osalta:

1.1.2.2.1

pään hyväksyttävyysperuste HIC on alle 500

| 1.1.2.2.2 | rintakehän hyväksyttävyysperuste (ThAC) on alle 30 g, paitsi kokonaisuudessaan alle 3 ms:n pituisina aikoina (g = 9,81m/s2) |
| --- | --- |

1.1.2.2.2

rintakehän hyväksyttävyysperuste (ThAC) on alle 30 g, paitsi kokonaisuudessaan alle 3 ms:n pituisina aikoina (g = 9,81m/s2)

| 1.1.2.2.3 | reiden hyväksyttävyysperuste (FAC) on alle 10 kN, eikä 8 kN:n arvo ylity yli 20 ms:n ajaksi. |
| --- | --- |

1.1.2.2.3

reiden hyväksyttävyysperuste (FAC) on alle 10 kN, eikä 8 kN:n arvo ylity yli 20 ms:n ajaksi.

| 1.1.2.3 | Seuraavien biomekaanisten hyväksyttävyysperusteiden on täytyttyvä sivuttain suunnatussa lisäistuimessa olevan nuken osalta:






  1.1.2.3.1 | pään hyväksyttävyysperuste HIC on alle 500 |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3

Seuraavien biomekaanisten hyväksyttävyysperusteiden on täytyttyvä sivuttain suunnatussa lisäistuimessa olevan nuken osalta:

1.1.2.3.1

pään hyväksyttävyysperuste HIC on alle 500

| 1.1.2.3.2 | rintakehän hyväksyttävyysperuste:






  a) | rintakehän painumisen arviointiperuste (RDC) saa olla enintään 42 mm |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3.2

rintakehän hyväksyttävyysperuste:

a)

rintakehän painumisen arviointiperuste (RDC) saa olla enintään 42 mm

| b) | sisäelimien arviointiperuste (VC) saa olla enintään 1,0 m/s. |
| --- | --- |

b)

sisäelimien arviointiperuste (VC) saa olla enintään 1,0 m/s.

| 1.1.2.3.3 | lantion hyväksyttävyysperuste:
  häpyliitokseen kohdistuva enimmäisvoima (PSPF) saa olla enintään 6 kN. |
| --- | --- |

1.1.2.3.3

lantion hyväksyttävyysperuste:

häpyliitokseen kohdistuva enimmäisvoima (PSPF) saa olla enintään 6 kN.

| 1.1.2.3.4 | vatsan hyväksyttävyysperuste:
  vatsaan kohdistuva enimmäisvoima (APF) saa olla enintään 2,5 kN:n sisäinen voima (vastaa 4,5 kN:n ulkoista voimaa). |
| --- | --- |

1.1.2.3.4

vatsan hyväksyttävyysperuste:

vatsaan kohdistuva enimmäisvoima (APF) saa olla enintään 2,5 kN:n sisäinen voima (vastaa 4,5 kN:n ulkoista voimaa).

| 1.1.3 | ovatko istuin ja istuimen kiinnitykset riittävän lujia.






  1.1.3.1 | Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos






  1.1.3.1.1 | mikään istuimen, istuimen kiinnitysten tai lisävarusteiden osa ei kokonaan irtoa testin aikana, |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.3

ovatko istuin ja istuimen kiinnitykset riittävän lujia.

1.1.3.1

Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos

1.1.3.1.1

mikään istuimen, istuimen kiinnitysten tai lisävarusteiden osa ei kokonaan irtoa testin aikana,

| 1.1.3.1.2 | istuin pysyy lujasti kiinni, vaikka yksi tai useampi kiinnityspiste irtoaisi osittain, ja kaikki lukitusjärjestelmät pysyvät lukittuina koko testin ajan, |
| --- | --- |

1.1.3.1.2

istuin pysyy lujasti kiinni, vaikka yksi tai useampi kiinnityspiste irtoaisi osittain, ja kaikki lukitusjärjestelmät pysyvät lukittuina koko testin ajan,

| 1.1.3.1.3 | testin jälkeen istuimen tai lisävarusteiden rakenteellisissa osissa ei ole murtumaa tai teräviä tai teräväkärkisiä reunoja tai kulmia, jotka voivat aiheuttaa ruumiillisia vammoja. |
| --- | --- |

1.1.3.1.3

testin jälkeen istuimen tai lisävarusteiden rakenteellisissa osissa ei ole murtumaa tai teräviä tai teräväkärkisiä reunoja tai kulmia, jotka voivat aiheuttaa ruumiillisia vammoja.

1.2   Kaikkien istuimen selkänojan tai sen lisävarusteiden osana olevien laitteiden on oltava sellaisia, että ne eivät todennäköisesti voi aiheuttaa matkustajalle mitään ruumiillista vammaa törmäyksen aikana. Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos kaikki osat, joihin halkaisijaltaan 165 mm:n kokoinen pallo voi saada kosketuksen, ovat kaarevuussäteeltään vähintään 5 mm.

| 1.2.1 | Jos jokin edellä tarkoitettujen laitteiden ja lisävarusteiden osa on tehty materiaalista, jonka shorekovuus on alle 50 A, ja siinä on jäykkä tausta, edellä 1.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia on sovellettava ainoastaan jäykkään taustaan. |
| --- | --- |

1.2.1

Jos jokin edellä tarkoitettujen laitteiden ja lisävarusteiden osa on tehty materiaalista, jonka shorekovuus on alle 50 A, ja siinä on jäykkä tausta, edellä 1.2 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia on sovellettava ainoastaan jäykkään taustaan.

| 1.2.2 | Istuimen selkänojan osiin, kuten istuimen ja lisävarusteiden säätövälineisiin, ei sovelleta mitään 1.2 kohdan vaatimusta, jos ne lepoasennossa sijaitsevat vertailutasoa 400 mm ylempänä olevan vaakatason alapuolella, vaikka matkustaja voisikin joutua kosketukseen niiden kanssa. |
| --- | --- |

1.2.2

Istuimen selkänojan osiin, kuten istuimen ja lisävarusteiden säätövälineisiin, ei sovelleta mitään 1.2 kohdan vaatimusta, jos ne lepoasennossa sijaitsevat vertailutasoa 400 mm ylempänä olevan vaakatason alapuolella, vaikka matkustaja voisikin joutua kosketukseen niiden kanssa.

2.   TESTATTAVAN ISTUIMEN VALMISTELU

2.1   Testattava istuin on asennettava

| 2.1.1 | joko ajoneuvon koria edustavaan testausalustaan |
| --- | --- |

2.1.1

joko ajoneuvon koria edustavaan testausalustaan

| 2.1.2 | tai jäykkään testausalustaan. |
| --- | --- |

2.1.2

tai jäykkään testausalustaan.

2.2   Testattavaa istuinta tai istuimia varten tarkoitetun testausalustan kiinnityspisteen on oltava sama tai ominaisuuksiltaan sama kuin siinä ajoneuvossa tai niissä ajoneuvoissa käytettävä kiinnityspiste, jossa tai joissa istuin on tarkoitettu käytettäväksi.

2.3   Testattavan istuimen on oltava varustettu kaikilla pehmusteillaan ja lisävarusteillaan. Jos istuimeen on asennettu pöytä, sen on oltava säilytysasennossa.

2.4   Jos istuinta voidaan säätää sivusuunnassa, sen on oltava uloimmassa asennossa.

2.5   Jos istuimen selkänojaa voidaan säätää, se on säädettävä niin, että moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseen käytetyn nuken ylävartalokulma on mahdollisimman lähellä valmistajan normaalikäyttöön suosittelemaa kulmaa tai, ellei valmistaja ole antanut mitään erityistä suositusta, mahdollisimman lähellä 25°:ta taaksepäin pystysuorasta.

2.6   Jos istuimen selkänoja on varustettu pääntuella, jonka korkeutta voidaan säätää, sen on oltava alimmassa asennossaan.

2.7   Hyväksyttyä tyyppiä olevat, säännön nro 16 mukaiset ja säännön nro 14 mukaisesti asennettuihin kiinnityspisteisiin kiinnitetyt istuinvyöt (tarvittaessa mainitun säännön 7.4 kohdassa vahvistettu poikkeus mukaan luettuna) on asennettava sekä lisäistuimeen että testattavaan istuimeen.

3.   DYNAAMISET TESTIT

3.1   Testi 1

Testausalusta on asennettava vaunuun.

3.2   Lisäistuin

Lisäistuin voi olla samaa tyyppiä kuin testattava istuin, ja se on sijoitettava testattavan istuimen kanssa yhdensuuntaisesti ja välittömästi testattavan istuimen taakse. Istuinten on oltava samalla korkeudella, samoin säädettyjä, ja niiden välin on oltava 750 mm.

| 3.2.1 | Jos käytetään erityyppistä lisäistuinta, siitä on mainittava istuintyypin hyväksyntää koskevassa ilmoituslomakkeessa ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisesti. |
| --- | --- |

3.2.1

Jos käytetään erityyppistä lisäistuinta, siitä on mainittava istuintyypin hyväksyntää koskevassa ilmoituslomakkeessa ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisesti.

3.3   Testinukke

| 3.3.1 | Nukke on sijoitettava lisäistuimelle niin, että sen liikkeitä ei rajoiteta ja että sen symmetriataso vastaa kyseisen istumapaikan symmetriatasoa. |
| --- | --- |

3.3.1

Nukke on sijoitettava lisäistuimelle niin, että sen liikkeitä ei rajoiteta ja että sen symmetriataso vastaa kyseisen istumapaikan symmetriatasoa.

| 3.3.2 | Nuken asennosta riippumatta olkavarren sekä ylävartalon ja käsivarren vertailulinjan välisen kulman on molemmin puolin oltava 40° ± 5°. Ylävartalon ja käsivarren vertailulinja määritellään kylkien etupintaa sivuavan tason ja nuken pystysuoran pitkittäistason (johon sisältyy käsivarsi) leikkauskohdaksi. Jalkojen on oltava ojennetuimmassa asennossaan ja, mikäli mahdollista, yhdensuuntaisesti. Kantapäiden on koskettava lattiaan. |
| --- | --- |

3.3.2

Nuken asennosta riippumatta olkavarren sekä ylävartalon ja käsivarren vertailulinjan välisen kulman on molemmin puolin oltava 40° ± 5°. Ylävartalon ja käsivarren vertailulinja määritellään kylkien etupintaa sivuavan tason ja nuken pystysuoran pitkittäistason (johon sisältyy käsivarsi) leikkauskohdaksi. Jalkojen on oltava ojennetuimmassa asennossaan ja, mikäli mahdollista, yhdensuuntaisesti. Kantapäiden on koskettava lattiaan.

| 3.3.3 | Kukin vaadittu nukke on asetettava istuimelle seuraavan menettelyn mukaisesti:






  3.3.3.1 | Nukke on sijoitettava istuimelle mahdollisimman lähelle haluttua asentoa. |
| --- | --- | --- |

3.3.3

Kukin vaadittu nukke on asetettava istuimelle seuraavan menettelyn mukaisesti:

3.3.3.1

Nukke on sijoitettava istuimelle mahdollisimman lähelle haluttua asentoa.

| 3.3.3.2 | Nuken ylävartalon etupuolta vasten on asetettava mahdollisimman alas litteä, kova pinta, jonka ala on 76 mm × 76 mm. |
| --- | --- |

3.3.3.2

Nuken ylävartalon etupuolta vasten on asetettava mahdollisimman alas litteä, kova pinta, jonka ala on 76 mm × 76 mm.

| 3.3.3.3 | Litteää pintaa on painettava vaakasuorassa nuken ylävartaloa vasten voimakkuudeltaan 25–35 daN olevalla kuormituksella.






  3.3.3.3.1 | Ylävartalo on vedettävä hartioista eteenpäin pystyasentoon ja laskettava sitten takaisin istuimen selkänojaa vasten. Tämä toiminto on suoritettava kahdesti. |
| --- | --- | --- |

3.3.3.3

Litteää pintaa on painettava vaakasuorassa nuken ylävartaloa vasten voimakkuudeltaan 25–35 daN olevalla kuormituksella.

3.3.3.3.1

Ylävartalo on vedettävä hartioista eteenpäin pystyasentoon ja laskettava sitten takaisin istuimen selkänojaa vasten. Tämä toiminto on suoritettava kahdesti.

| 3.3.3.3.2 | Ylävartaloa liikuttamatta pää on asetettava sellaiseen asentoon, että pään sisällä olevia mittauslaitteita kannattava alusta on vaakasuorassa ja että pään keskisagittaalitaso ja ajoneuvon keskitaso ovat keskenään yhdensuuntaiset (sivuttain suunnattujen istuinten osalta pään keskisagittaalitason on oltava yhdensuuntainen istuimen pystysuoran keskitason kanssa). |
| --- | --- |

3.3.3.3.2

Ylävartaloa liikuttamatta pää on asetettava sellaiseen asentoon, että pään sisällä olevia mittauslaitteita kannattava alusta on vaakasuorassa ja että pään keskisagittaalitaso ja ajoneuvon keskitaso ovat keskenään yhdensuuntaiset (sivuttain suunnattujen istuinten osalta pään keskisagittaalitason on oltava yhdensuuntainen istuimen pystysuoran keskitason kanssa).

| 3.3.3.4 | Litteä pinta on varovasti poistettava. |
| --- | --- |

3.3.3.4

Litteä pinta on varovasti poistettava.

| 3.3.3.5 | Nukkea on siirrettävä eteenpäin istuimella ja edellä esitetty asettamismenettely toistettava. |
| --- | --- |

3.3.3.5

Nukkea on siirrettävä eteenpäin istuimella ja edellä esitetty asettamismenettely toistettava.

| 3.3.3.6 | Alaraajojen asentoa on tarvittaessa korjattava. |
| --- | --- |

3.3.3.6

Alaraajojen asentoa on tarvittaessa korjattava.

| 3.3.3.7 | Asennetut mittauslaitteet eivät saa millään tavalla vaikuttaa nuken liikkeeseen törmäyksen aikana. |
| --- | --- |

3.3.3.7

Asennetut mittauslaitteet eivät saa millään tavalla vaikuttaa nuken liikkeeseen törmäyksen aikana.

| 3.3.3.8 | Mittauslaitejärjestelmän lämpötila on vakautettava ennen testiä, ja se on pidettävä mahdollisimman pitkälle 19:n ja 26 °C:n välillä. |
| --- | --- |

3.3.3.8

Mittauslaitejärjestelmän lämpötila on vakautettava ennen testiä, ja se on pidettävä mahdollisimman pitkälle 19:n ja 26 °C:n välillä.

3.4   Törmäyksen jäljittely

| 3.4.1 | Törmäystä jäljittelevän testivaunun nopeuden kokonaismuutoksen on oltava 30–32 km/h. |
| --- | --- |

3.4.1

Törmäystä jäljittelevän testivaunun nopeuden kokonaismuutoksen on oltava 30–32 km/h.

| 3.4.2 | Testivaunun hidastuvuuden – tai hakijan valinnan mukaan sen kiihtyvyyden – on törmäyksen jäljittelyn aikana oltava jäljempänä kuvassa 1 esitettyjen ehtojen mukainen. Lukuun ottamatta jaksoja, joiden kokonaiskesto on alle 3 ms, vaunun hidastuvuutta tai kiihtyvyyttä ajan funktiona kuvaavan käyrän on pysyttävä kuvassa 1 esitettyjen rajakäyrien välillä. |
| --- | --- |

3.4.2

Testivaunun hidastuvuuden – tai hakijan valinnan mukaan sen kiihtyvyyden – on törmäyksen jäljittelyn aikana oltava jäljempänä kuvassa 1 esitettyjen ehtojen mukainen. Lukuun ottamatta jaksoja, joiden kokonaiskesto on alle 3 ms, vaunun hidastuvuutta tai kiihtyvyyttä ajan funktiona kuvaavan käyrän on pysyttävä kuvassa 1 esitettyjen rajakäyrien välillä.

| 3.4.3 | Lisäksi keskimääräisen hidastuvuuden tai kiihtyvyyden on pysyttävä 6,5 ja 8,5 g:n välillä. |
| --- | --- |

3.4.3

Lisäksi keskimääräisen hidastuvuuden tai kiihtyvyyden on pysyttävä 6,5 ja 8,5 g:n välillä.

3.5   Testi 2

| 3.5.1 | Testi 1 on toistettava siten, että lisäistuimella istuu nukke. Nuken liikkeitä on rajoitettava turvavyöllä, joka on kiinnitetty ja säädetty valmistajan ohjeiden mukaisesti. Testissä 2 käytettyjen turvavyön kiinnityspisteiden lukumäärä on kirjattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevaan ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaiseen ilmoituslomakkeeseen. |
| --- | --- |

3.5.1

Testi 1 on toistettava siten, että lisäistuimella istuu nukke. Nuken liikkeitä on rajoitettava turvavyöllä, joka on kiinnitetty ja säädetty valmistajan ohjeiden mukaisesti. Testissä 2 käytettyjen turvavyön kiinnityspisteiden lukumäärä on kirjattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevaan ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaiseen ilmoituslomakkeeseen.

| 3.5.2 | Lisäistuimen on oltava joko samaa tyyppiä kuin testattava istuin tai eri tyyppiä, jonka yksityiskohtaiset tiedot on kirjattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevaan ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaiseen ilmoituslomakkeeseen. |
| --- | --- |

3.5.2

Lisäistuimen on oltava joko samaa tyyppiä kuin testattava istuin tai eri tyyppiä, jonka yksityiskohtaiset tiedot on kirjattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevaan ja tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaiseen ilmoituslomakkeeseen.

| 3.5.3 | Testiä 2 voidaan soveltaa myös muihin ajoneuvon osiin kuin istuimeen, säännön nro 16 8.1.7 kohdan ja säännön nro 14 5.3.5 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

3.5.3

Testiä 2 voidaan soveltaa myös muihin ajoneuvon osiin kuin istuimeen, säännön nro 16 8.1.7 kohdan ja säännön nro 14 5.3.5 kohdan mukaisesti.

| 3.5.4 | Jos testi 2 tehdään siten, että nuken liikkeitä rajoittaa kolmipistevyö eikä loukkaantumisperusteita ylitetä, lisäistuimen on katsottava täyttäneen säännössä nro 14 tätä asennusta varten määritellyt, staattisiin testikuormituksiin ja ylemmän kiinnityspisteen liikkumiseen testin aikana liittyvät vaatimukset. |
| --- | --- |

3.5.4

Jos testi 2 tehdään siten, että nuken liikkeitä rajoittaa kolmipistevyö eikä loukkaantumisperusteita ylitetä, lisäistuimen on katsottava täyttäneen säännössä nro 14 tätä asennusta varten määritellyt, staattisiin testikuormituksiin ja ylemmän kiinnityspisteen liikkumiseen testin aikana liittyvät vaatimukset.

| 3.5.5 | Testiä 2 voidaan soveltaa myös sivuttain suunnattuihin istuimiin. Tässä tapauksessa on 3.2 kohdassa tarkoitetun lisäistuimen oltava sivuttain suunnattu istuin ja sen sijainnin on oltava lisäyksessä 7 vahvistetun mukainen. |
| --- | --- |

3.5.5

Testiä 2 voidaan soveltaa myös sivuttain suunnattuihin istuimiin. Tässä tapauksessa on 3.2 kohdassa tarkoitetun lisäistuimen oltava sivuttain suunnattu istuin ja sen sijainnin on oltava lisäyksessä 7 vahvistetun mukainen.

Kuva 1

Image

---

Lisäys 2

TESTAUSMENETTELYT AJONEUVON KIINNITYSPISTEITÄ VARTEN 6.1.1 KOHDAN MUKAISESTI

1.   TESTAUSLAITTEET

| 1.1 | Ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettua istuinta riittävässä määrin edustava kiinteä rakenne kiinnitetään valmistajan toimittamin kiinnitysvälinein (pultein, ruuvein jne.) testattavaksi annetun rakenteen osiin. |
| --- | --- |

1.1

Ajoneuvossa käytettäväksi tarkoitettua istuinta riittävässä määrin edustava kiinteä rakenne kiinnitetään valmistajan toimittamin kiinnitysvälinein (pultein, ruuvein jne.) testattavaksi annetun rakenteen osiin.

| 1.2 | Jos samaan kiinnityspisteeseen voidaan asentaa useita istuintyyppejä, jotka eroavat toisistaan niiden etu- ja takajalkojen välisen etäisyyden osalta, testi on suoritettava lyhimmällä jalkojen välisellä etäisyydellä. Tämä etäisyys on kuvailtava tyyppihyväksyntätodistuksessa. |
| --- | --- |

1.2

Jos samaan kiinnityspisteeseen voidaan asentaa useita istuintyyppejä, jotka eroavat toisistaan niiden etu- ja takajalkojen välisen etäisyyden osalta, testi on suoritettava lyhimmällä jalkojen välisellä etäisyydellä. Tämä etäisyys on kuvailtava tyyppihyväksyntätodistuksessa.

2.   KOEMENETTELY

| 2.1 | Kohdistetaan voima F |
| --- | --- |

2.1

Kohdistetaan voima F

| 2.1.1 | 750 mm:n korkeudella vertailutasosta ja pystysuoralla linjalla, joka kulkee sellaisen pinnan geometrisen keskipisteen kautta, jonka rajaa monikulmio, jonka kärkinä ovat eri kiinnityspisteet tai tarvittaessa istuimen uloimmat kiinnityspisteet, 1.1 kohdassa määritellyn kiinteän rakenteen avulla |
| --- | --- |

2.1.1

750 mm:n korkeudella vertailutasosta ja pystysuoralla linjalla, joka kulkee sellaisen pinnan geometrisen keskipisteen kautta, jonka rajaa monikulmio, jonka kärkinä ovat eri kiinnityspisteet tai tarvittaessa istuimen uloimmat kiinnityspisteet, 1.1 kohdassa määritellyn kiinteän rakenteen avulla

| 2.1.2 | vaakasuunnassa ja ajoneuvon etuosaa kohti |
| --- | --- |

2.1.2

vaakasuunnassa ja ajoneuvon etuosaa kohti

| 2.1.3 | mahdollisimman lyhyellä viiveellä ja vähintään 0,2 sekunnin ajan. |
| --- | --- |

2.1.3

mahdollisimman lyhyellä viiveellä ja vähintään 0,2 sekunnin ajan.

| 2.2 | Voima F on määritettävä joko |
| --- | --- |

2.2

Voima F on määritettävä joko

| 2.2.1 | seuraavan kaavan mukaisesti:

  , jossaF ilmoitetaan newtoneina ja i edustaa sen istuimen istumapaikkojen määrää, jota varten testattavat kiinnityspisteet on määrä hyväksyä tai, jos valmistaja sitä pyytää, |
| --- | --- |

2.2.1

Formula

F ilmoitetaan newtoneina ja i edustaa sen istuimen istumapaikkojen määrää, jota varten testattavat kiinnityspisteet on määrä hyväksyä tai, jos valmistaja sitä pyytää,

| 2.2.2 | tämän säännön lisäyksessä 1 esitettyjen dynaamisten testien aikana mitattujen edustavien kuormitusten mukaisesti. |
| --- | --- |

2.2.2

tämän säännön lisäyksessä 1 esitettyjen dynaamisten testien aikana mitattujen edustavien kuormitusten mukaisesti.

---

Lisäys 3

SUORITETTAVAT MITTAUKSET

1.   Kaikki tarvittavat mittaukset on tehtävä mittausjärjestelmillä, jotka vastaavat ISO:n kansainvälisen standardin 6487:1987, ”Measurement techniques in impact tests: Instrumentation”, vaatimuksia.

2.   Dynaaminen testi

2.1   Vaunulla tehtävät mittaukset

Vaunun hidastuvuus- tai kiihtyvyysominaisuudet on mitattava vaunun jäykästä rungosta mitattujen kiihtyvyyksien tai hidastuvuuksien perusteella mittausjärjestelmillä, joiden CFC on 60.

2.2   Nukeilla tehtävät mittaukset

Mittauslaitteiden lukemat on tallennettava riippumattomien tietokanavien kautta, joiden CFC on seuraava:

| 2.2.1 | Mittaukset nuken päästä
  Painopisteen (γ
  r
  ) (1) suhteen syntyvä kolmiaksiaalinen kiihtyvyys on mitattava CFC:llä 600. |
| --- | --- |

2.2.1

Mittaukset nuken päästä

Painopisteen (γ
  r
  ) (1) suhteen syntyvä kolmiaksiaalinen kiihtyvyys on mitattava CFC:llä 600.

| 2.2.2 | Mittaukset nuken rintakehästä
  Painopisteeseen syntyvä kiihtyvyys on mitattava CFC:llä 180. Kylkien painuminen ja viskositeetin arviointiperuste (VC) on mitatttava CFC:llä 180. |
| --- | --- |

2.2.2

Mittaukset nuken rintakehästä

Painopisteeseen syntyvä kiihtyvyys on mitattava CFC:llä 180. Kylkien painuminen ja viskositeetin arviointiperuste (VC) on mitatttava CFC:llä 180.

| 2.2.3 | Mittaukset nuken reidestä
  Akselin suuntainen kokoonpuristumisvoima on mitattava CFC:llä 600. |
| --- | --- |

2.2.3

Mittaukset nuken reidestä

Akselin suuntainen kokoonpuristumisvoima on mitattava CFC:llä 600.

| 2.2.4 | Mittaukset nuken vatsasta
  Vatsaan kohdistuvat voimat on mitattava CFC:llä 600. |
| --- | --- |

2.2.4

Mittaukset nuken vatsasta

Vatsaan kohdistuvat voimat on mitattava CFC:llä 600.

| 2.2.5 | Mittaukset nuken lantiosta
  Häpyliitokseen kohdistuva voima on mitattava CFC:llä 600. |
| --- | --- |

2.2.5

Mittaukset nuken lantiosta

Häpyliitokseen kohdistuva voima on mitattava CFC:llä 600.

---

(1)  Ilmaistuna g:nä (= 9,81 m/s2), jonka skalaarinen arvo lasketaan seuraavan kaavan mukaisesti:

Formula

jossa:

| γl | = | hetkellisen pitkittäiskiihtyvyyden arvo, |
| --- | --- | --- |
| γν | = | hetkellisen pystysuoran kiihtyvyyden arvo, |
| γt | = | hetkellisen poikittaiskiihtyvyyden arvo. |

γl

=

hetkellisen pitkittäiskiihtyvyyden arvo,

γν

=

hetkellisen pystysuoran kiihtyvyyden arvo,

γt

=

hetkellisen poikittaiskiihtyvyyden arvo.

---

Lisäys 4

HYVÄKSYTTÄVYYSPERUSTEIDEN MÄÄRITTÄMINEN

1.   ETUTÖRMÄYS (ETEENPÄIN SUUNNATTU ISTUIN)

1.1   Pään hyväksyttävyysperuste (HIC)

| 1.1.1 | Tämä hyväksyttävyysperuste (HIC) lasketaan lisäyksessä 3 olevan 2.2.1 kohdan mukaisesti mitatun, tuloksena olevan kolmiaksiaalisen kiihtyvyyden perusteella seuraavalla lausekkeella:



  jossa t1 ja t2 ovat mitä tahansa ajan arvoja testin ajalta, HIC on enimmäisarvo välillä t1, t2. Arvot t1 ja t2 ilmaistaan sekunteina. |
| --- | --- |

1.1.1

Tämä hyväksyttävyysperuste (HIC) lasketaan lisäyksessä 3 olevan 2.2.1 kohdan mukaisesti mitatun, tuloksena olevan kolmiaksiaalisen kiihtyvyyden perusteella seuraavalla lausekkeella:

Formula

jossa t1 ja t2 ovat mitä tahansa ajan arvoja testin ajalta, HIC on enimmäisarvo välillä t1, t2. Arvot t1 ja t2 ilmaistaan sekunteina.

1.2   Rintakehän hyväksyttävyysperuste (ThAC)

| 1.2.1 | Tämän perusteen määrittämiseen käytetään tuloksena olevan kiihtyvyyden absoluuttista arvoa, joka ilmaistaan g:nä ja mitataan lisäyksessä 3 olevan 2.2.2 kohdan mukaisesti, sekä kiihtyvyysajanjaksoa, joka ilmaistaan millisekunteina. |
| --- | --- |

1.2.1

Tämän perusteen määrittämiseen käytetään tuloksena olevan kiihtyvyyden absoluuttista arvoa, joka ilmaistaan g:nä ja mitataan lisäyksessä 3 olevan 2.2.2 kohdan mukaisesti, sekä kiihtyvyysajanjaksoa, joka ilmaistaan millisekunteina.

1.3   Reiden hyväksyttävyysperuste (FAC)

Tämän perusteen määrittämiseen käytetään kN:ina ilmaistua kokoonpuristumiskuormitusta, joka välittyy aksiaalisesti nuken kumpaankin reiteen ja joka mitataan lisäyksessä 3 olevan 2.2.3 kohdan mukaisesti, sekä kokoonpuristumiskuormituksen kestoa, joka ilmaistaan millisekunteina.

2.   SIVUTÖRMÄYS (SIVUTTAIN SUUNNATTU ISTUIN)

2.1   Pään hyväksyttävyysperuste (HIC) ks. 1.1 kohta edellä.

2.2   Rintakehän hyväksyttävyysperuste

| 2.2.1 | Rintakehän painuminen: rintakehän painumisen huippu on minkä tahansa kylkiluun painumisen enimmäisarvo rintakehän siirtymäantureilla mitattuna. |
| --- | --- |

2.2.1

Rintakehän painuminen: rintakehän painumisen huippu on minkä tahansa kylkiluun painumisen enimmäisarvo rintakehän siirtymäantureilla mitattuna.

| 2.2.2 | Viskositeetin arviointiperuste (VC):
  Viskositeetin huippuvaste on minkä tahansa kylkiluun VC:n enimmäisarvo, joka lasketaan hetkellisenä tulona rintakehän suhteellisesta kokoonpuristumisesta rintakehän puolikkaaseen nähden sekä kokoonpuristumisesta derivoimalla saadusta kokoonpuristumisnopeudesta. Tämän laskemiseksi rintakehän puolikkaan vakioleveys on 140 mm.



  jossa D (metriä) = kylkiluiden painuminen.
  Käytettävä laskenta-algoritmi annetaan säännön nro 95 liitteen 4 lisäyksessä 2. |
| --- | --- |

2.2.2

Viskositeetin arviointiperuste (VC):

Viskositeetin huippuvaste on minkä tahansa kylkiluun VC:n enimmäisarvo, joka lasketaan hetkellisenä tulona rintakehän suhteellisesta kokoonpuristumisesta rintakehän puolikkaaseen nähden sekä kokoonpuristumisesta derivoimalla saadusta kokoonpuristumisnopeudesta. Tämän laskemiseksi rintakehän puolikkaan vakioleveys on 140 mm.

Formula

jossa D (metriä) = kylkiluiden painuminen.

Käytettävä laskenta-algoritmi annetaan säännön nro 95 liitteen 4 lisäyksessä 2.

2.3   Vatsan hyväksyttävyysperuste

Vatsaan kohdistuvan voiman huippuarvo on kolmen voiman yhteenlaskettu kokonaisarvo, jotka mitataan kolmella 39 mm:n syvyyteen törmäyspuolen pinnan alle asennetulla voima-anturilla.

2.4   Lantion hyväksyttävyysperuste

Häpyliitokseen kohdistuva enimmäisvoima (PSPF) on lantion häpyliitoksessa voima-anturin mittaama enimmäisvoima.

---

Lisäys 5

STAATTISEN TESTIN VAATIMUKSET JA MENETTELY

1.   VAATIMUKSET

1.1   Tämän lisäyksen mukaisesti testattavien istuimien osalta vaaditaan määritettäväksi,

| 1.1.1 | pitävätkö matkustajien edessä olevat istuimet matkustajat moitteettomasti paikallaan, |
| --- | --- |

1.1.1

pitävätkö matkustajien edessä olevat istuimet matkustajat moitteettomasti paikallaan,

| 1.1.2 | syntyykö matkustajille vakavia vammoja ja |
| --- | --- |

1.1.2

syntyykö matkustajille vakavia vammoja ja

| 1.1.3 | ovatko istuin ja istuimen kiinnitykset riittävän lujia. |
| --- | --- |

1.1.3

ovatko istuin ja istuimen kiinnitykset riittävän lujia.

1.2   Edellä olevan 1.1.1 kohdan vaatimukset on katsottava täytetyiksi, jos kunkin 2.2.1 kohdassa määrätyn voiman kohdistamisen keskipisteen enimmäispoikkeama, vaakatasossa ja kyseisen istumapaikan pituussuuntaisessa keskitasossa mitattuna, ei ylitä 400 mm:ä.

1.3   Edellä olevan 1.1.2 kohdan vaatimukset on katsottava täytetyiksi, jos seuraavat ominaisuudet toteutuvat:

| 1.3.1 | Minkään 2.2.1 kohdassa määrätyn voiman kohdistamisen keskipisteen enimmäispoikkeama, 1.2 kohdassa kuvatulla tavalla mitattuna, ei alita 100 mm:ä. |
| --- | --- |

1.3.1

Minkään 2.2.1 kohdassa määrätyn voiman kohdistamisen keskipisteen enimmäispoikkeama, 1.2 kohdassa kuvatulla tavalla mitattuna, ei alita 100 mm:ä.

| 1.3.2 | Minkään 2.2.2 kohdassa määrätyn voiman kohdistamisen keskipisteen enimmäispoikkeama, 1.2 kohdassa kuvatulla tavalla mitattuna, ei alita 50 mm:ä. |
| --- | --- |

1.3.2

Minkään 2.2.2 kohdassa määrätyn voiman kohdistamisen keskipisteen enimmäispoikkeama, 1.2 kohdassa kuvatulla tavalla mitattuna, ei alita 50 mm:ä.

| 1.3.3 | Kaikkien istuimen selkänojan tai sen lisävarusteiden osana olevien laitteiden on oltava sellaisia, että ne eivät todennäköisesti voi aiheuttaa matkustajalle mitään ruumiillista vammaa törmäyksen aikana. Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos kaikki osat, joihin halkaisijaltaan 165 mm:n kokoinen pallo voi saada kosketuksen, ovat kaarevuussäteeltään vähintään 5 mm. |
| --- | --- |

1.3.3

Kaikkien istuimen selkänojan tai sen lisävarusteiden osana olevien laitteiden on oltava sellaisia, että ne eivät todennäköisesti voi aiheuttaa matkustajalle mitään ruumiillista vammaa törmäyksen aikana. Tämä vaatimus on katsottava täytetyksi, jos kaikki osat, joihin halkaisijaltaan 165 mm:n kokoinen pallo voi saada kosketuksen, ovat kaarevuussäteeltään vähintään 5 mm.

| 1.3.4 | Jos jokin edellä tarkoitettujen laitteiden ja lisävarusteiden osa on tehty materiaalista, jonka shorekovuus on alle 50, ja siinä on jäykkä tausta, 1.3.3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia on sovellettava ainoastaan jäykkään taustaan. |
| --- | --- |

1.3.4

Jos jokin edellä tarkoitettujen laitteiden ja lisävarusteiden osa on tehty materiaalista, jonka shorekovuus on alle 50, ja siinä on jäykkä tausta, 1.3.3 kohdassa vahvistettuja vaatimuksia on sovellettava ainoastaan jäykkään taustaan.

| 1.3.5 | Istuimen selkänojan osiin, kuten istuimen ja lisävarusteiden säätövälineisiin, ei saa soveltaa mitään 1.3.3 kohdan vaatimusta, jos ne lepoasennossa sijaitsevat vertailutasoa 400 mm ylempänä olevan vaakatason alapuolella, vaikka matkustaja voisikin joutua kosketukseen niiden kanssa. |
| --- | --- |

1.3.5

Istuimen selkänojan osiin, kuten istuimen ja lisävarusteiden säätövälineisiin, ei saa soveltaa mitään 1.3.3 kohdan vaatimusta, jos ne lepoasennossa sijaitsevat vertailutasoa 400 mm ylempänä olevan vaakatason alapuolella, vaikka matkustaja voisikin joutua kosketukseen niiden kanssa.

1.4   Edellä olevan 1.1.3 kohdan vaatimukset on katsottava täytetyiksi, jos

| 1.4.1 | mikään istuimen, istuimen kiinnitysten tai lisävarusteiden osa ei kokonaan irtoa testin aikana, |
| --- | --- |

1.4.1

mikään istuimen, istuimen kiinnitysten tai lisävarusteiden osa ei kokonaan irtoa testin aikana,

| 1.4.2 | istuin pysyy lujasti kiinni, vaikka yksi tai useampi kiinnityspiste irtoaisi osittain, ja kaikki lukitusjärjestelmät pysyvät lukittuina koko testin ajan, |
| --- | --- |

1.4.2

istuin pysyy lujasti kiinni, vaikka yksi tai useampi kiinnityspiste irtoaisi osittain, ja kaikki lukitusjärjestelmät pysyvät lukittuina koko testin ajan,

| 1.4.3 | testin jälkeen istuimen tai lisävarusteiden rakenteellisissa osissa ei ole murtumaa tai teräviä tai teräväkärkisiä reunoja tai kulmia, jotka voivat aiheuttaa ruumiillisia vammoja. |
| --- | --- |

1.4.3

testin jälkeen istuimen tai lisävarusteiden rakenteellisissa osissa ei ole murtumaa tai teräviä tai teräväkärkisiä reunoja tai kulmia, jotka voivat aiheuttaa ruumiillisia vammoja.

2.   STAATTISET TESTIT

2.1   Testauslaitteet

| 2.1.1 | Nämä laitteet koostuvat lieriömäisistä pinnoista, joiden kaarevuussäde on 82 ± 3 mm ja joiden leveys






  2.1.1.1 | vastaa vähintään testattavan istuimen kunkin istumapaikan selkänojan leveyttä ylemmän kappaleen osalta, |
| --- | --- | --- |

2.1.1

Nämä laitteet koostuvat lieriömäisistä pinnoista, joiden kaarevuussäde on 82 ± 3 mm ja joiden leveys

2.1.1.1

vastaa vähintään testattavan istuimen kunkin istumapaikan selkänojan leveyttä ylemmän kappaleen osalta,

| 2.1.1.2 | vastaa 320 – 0/+10 mm:ä alemman kappaleen osalta, kuten tämän lisäyksen kuvassa 1 esitetään. |
| --- | --- |

2.1.1.2

vastaa 320 – 0/+10 mm:ä alemman kappaleen osalta, kuten tämän lisäyksen kuvassa 1 esitetään.

| 2.1.2 | Istuimen osia vasten olevan pinnan on oltava materiaalia, jonka shorekovuus on vähintään 80 A. |
| --- | --- |

2.1.2

Istuimen osia vasten olevan pinnan on oltava materiaalia, jonka shorekovuus on vähintään 80 A.

| 2.1.3 | Kussakin lieriömäisessä pinnassa on oltava vähintään yksi voima-anturi, joka kykenee mittaamaan 2.2.1.1 kohdassa määritetyssä suunnassa kohdistetut voimat. |
| --- | --- |

2.1.3

Kussakin lieriömäisessä pinnassa on oltava vähintään yksi voima-anturi, joka kykenee mittaamaan 2.2.1.1 kohdassa määritetyssä suunnassa kohdistetut voimat.

2.2   Testausmenettely

| 2.2.1 | Testivoima, jonka suuruus on

  on kohdistettava 2.1 kohdan mukaisella välineellä kutakin istuimen istumapaikkaa vastaavaan istuimen takaosaan. |
| --- | --- |

2.2.1

Formula

| 2.2.1.1 | Voiman kohdistamissuunnan on oltava kyseisen istumapaikan pystysuorassa keskitasossa. Sen on oltava vaakasuunnassa ja istuimen takaa eteenpäin. |
| --- | --- |

2.2.1.1

Voiman kohdistamissuunnan on oltava kyseisen istumapaikan pystysuorassa keskitasossa. Sen on oltava vaakasuunnassa ja istuimen takaa eteenpäin.

| 2.2.1.2 | Tämän suunnan on oltava korkeudella H1, jonka on oltava 0,70–0,80 m vertailutason yläpuolella. Valmistajan on määritettävä täsmällinen korkeus. |
| --- | --- |

2.2.1.2

Tämän suunnan on oltava korkeudella H1, jonka on oltava 0,70–0,80 m vertailutason yläpuolella. Valmistajan on määritettävä täsmällinen korkeus.

| 2.2.2 | Testivoima, jonka suuruus on

  , on kohdistettava kutakin istuimen istumapaikkaa vastaavaan istuimen takaosaan samassa pystytasossa ja samassa suunnassa korkeudella H2, jonka on oltava 0,45–0,55 m vertailutason yläpuolella, 2.1 kohdan mukaisella välineellä. Valmistajan on määritettävä täsmällinen korkeus. |
| --- | --- |

2.2.2

Formula

| 2.2.3 | Testauskappaleet on pidettävä mahdollisimman pitkälle kosketuksissa istuimen takaosaan edellä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa määriteltyjen voimien kohdistamisen aikana. Niiden on voitava kääntyä vaakatasossa. |
| --- | --- |

2.2.3

Testauskappaleet on pidettävä mahdollisimman pitkälle kosketuksissa istuimen takaosaan edellä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa määriteltyjen voimien kohdistamisen aikana. Niiden on voitava kääntyä vaakatasossa.

| 2.2.4 | Jos istuin koostuu useammasta kuin yhdestä istumapaikasta, kutakin istumapaikkaa vastaavat voimat on kohdistettava samanaikaisesti ja ylempiä ja alempia kappaleita on oltava yhtä monta kuin istumapaikkoja. |
| --- | --- |

2.2.4

Jos istuin koostuu useammasta kuin yhdestä istumapaikasta, kutakin istumapaikkaa vastaavat voimat on kohdistettava samanaikaisesti ja ylempiä ja alempia kappaleita on oltava yhtä monta kuin istumapaikkoja.

| 2.2.5 | Kunkin istumapaikan ja kunkin muodon alkuasento on määritettävä saattamalla testausvälineet kosketuksiin istuimen kanssa vähintään 20 N:a vastaavalla voimalla. |
| --- | --- |

2.2.5

Kunkin istumapaikan ja kunkin muodon alkuasento on määritettävä saattamalla testausvälineet kosketuksiin istuimen kanssa vähintään 20 N:a vastaavalla voimalla.

| 2.2.6 | Edellä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa tarkoitetut voimat on kohdistettava mahdollisimman nopeasti, ja niitä on pidettävä yllä yhdessä määrätyn arvoisina muodonmuutoksesta riippumatta vähintään 0,2 sekunnin ajan. |
| --- | --- |

2.2.6

Edellä 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa tarkoitetut voimat on kohdistettava mahdollisimman nopeasti, ja niitä on pidettävä yllä yhdessä määrätyn arvoisina muodonmuutoksesta riippumatta vähintään 0,2 sekunnin ajan.

| 2.2.7 | Jos testi on suoritettu niin, että yksi tai useampi voima, mutta ei kaikki voimat, on ollut 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa määrättyjä voimia suurempi ja jos istuin on vaatimusten mukainen, testi on katsottava läpäistyksi. |
| --- | --- |

2.2.7

Jos testi on suoritettu niin, että yksi tai useampi voima, mutta ei kaikki voimat, on ollut 2.2.1 ja 2.2.2 kohdassa määrättyjä voimia suurempi ja jos istuin on vaatimusten mukainen, testi on katsottava läpäistyksi.

Kuva 1

Staattisen testin laitteet

Image

---

Lisäys 6

ISTUIMIEN SELKÄNOJAN TAKAOSAN ENERGIANVAIMENNUSOMINAISUUDET

| 1. | Tämän säännön 2.21 kohdassa määritellyllä viitealueella sijaitsevat istuimien selkänojien takaosan osat on valmistajan pyynnöstä todennettava säännön nro 21 liitteessä 4 vahvistettujen energianvaimennusvaatimusten mukaisesti. Tätä varten kaikki asennetut varusteet on testattava kaikissa käyttöasennoissa lukuun ottamatta pöytiä, jotka testataan säilytysasennossa. |
| --- | --- |

1.

Tämän säännön 2.21 kohdassa määritellyllä viitealueella sijaitsevat istuimien selkänojien takaosan osat on valmistajan pyynnöstä todennettava säännön nro 21 liitteessä 4 vahvistettujen energianvaimennusvaatimusten mukaisesti. Tätä varten kaikki asennetut varusteet on testattava kaikissa käyttöasennoissa lukuun ottamatta pöytiä, jotka testataan säilytysasennossa.

| 2. | Tähän testiin on viitattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevassa, tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisessa ilmoituslomakkeessa. Piirustus, jossa näkyy energianvaimennustestillä todennettu istuimen selkänojan alue, on liitettävä mukaan. |
| --- | --- |

2.

Tähän testiin on viitattava istuimen tyyppihyväksyntää koskevassa, tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisessa ilmoituslomakkeessa. Piirustus, jossa näkyy energianvaimennustestillä todennettu istuimen selkänojan alue, on liitettävä mukaan.

| 3. | Tätä testiä voidaan soveltaa muihin ajoneuvon osiin kuin istuimeen (lisäyksessä 1 oleva 3.5.3 kohta ja lisäyksessä 7 oleva 2.3 kohta). |
| --- | --- |

3.

Tätä testiä voidaan soveltaa muihin ajoneuvon osiin kuin istuimeen (lisäyksessä 1 oleva 3.5.3 kohta ja lisäyksessä 7 oleva 2.3 kohta).

---

Lisäys 7

SIVUTTAIN SUUNNATUILLA ISTUIMILLA OLEVIEN MATKUSTAJIEN SUOJAAMISTA 7.4.4 KOHDAN MUKAISESTI KOSKEVAT VAATIMUKSET

| 1. | Etummaisen sivuttain suunnatun istuimen ja tämän etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä olevan ajoneuvon osan välinen etäisyys saa olla enintään 450 mm. Kaikki mittaukset on tehtävä 1 000 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen vertailutason yläpuolella (ks. kuva 1). |
| --- | --- |

1.

Etummaisen sivuttain suunnatun istuimen ja tämän etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä olevan ajoneuvon osan välinen etäisyys saa olla enintään 450 mm. Kaikki mittaukset on tehtävä 1 000 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen vertailutason yläpuolella (ks. kuva 1).

Kuva 1

Sivuttain suunnattuja istuimia koskevat sijaintivaatimukset

Image

| 2. | Etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä olevan ajoneuvon osan (esim. väliseinä, seinä tai eteenpäin suunnatun istuimen selkänoja) on täytettävä seuraavat vaatimukset, jotta se suojaa kyseisessä etummaisessa sivuttain suunnatussa istuimessa olevaa matkustajaa (ks. kuva 2):






  2.1 | Tällaisen ajoneuvon osan korkeuden on oltava vähintään 1 020 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen vertailutason pohjalta; ja |
| --- | --- | --- |

2.

Etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä olevan ajoneuvon osan (esim. väliseinä, seinä tai eteenpäin suunnatun istuimen selkänoja) on täytettävä seuraavat vaatimukset, jotta se suojaa kyseisessä etummaisessa sivuttain suunnatussa istuimessa olevaa matkustajaa (ks. kuva 2):

2.1

Tällaisen ajoneuvon osan korkeuden on oltava vähintään 1 020 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen vertailutason pohjalta; ja

| 2.2 | Ajoneuvon osan todellisen iskualueen on oltava leveydeltään 200 mm ja korkeudeltaan 580 mm. Tämän alueen on sijaittava siten, että pystysuuntainen keskilinja on 50 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen H-pisteen takana; ja |
| --- | --- |

2.2

Ajoneuvon osan todellisen iskualueen on oltava leveydeltään 200 mm ja korkeudeltaan 580 mm. Tämän alueen on sijaittava siten, että pystysuuntainen keskilinja on 50 mm etummaisen sivuttain suunnatun istuimen H-pisteen takana; ja

| 2.3 | Paikalleen asetetun ajoneuvon osan vastaavan pinnan on tämän H-pisteen kautta pystytasolle projisoituna peitettävä vähintään 95 prosenttia todellisesta iskualueesta. Tämän ajoneuvon osan on täytettävä lisäyksessä 6 esitetty energian absorptiota koskeva vaatimus.






  2.3.1 | Jos vastaavassa pinnassa on aukko (tyypillisesti kaksi eteenpäin suunnattua istuinta, joiden välissä on aukko), kullekin aukolle on määriteltävä etäisyys käyttämällä palloa, jonka halkaisija on 165 mm. Pallo on asetettava kiinni aukon reunoihin sellaisessa aukkoalueen pisteessä, jossa pallo eniten tunkeutuu aukkoon, ottaen huomioon, että mitään kuormitusta ei ole määrä kohdistaa. Pallon kahden kosketuspisteen välisen etäisyyden on oltava alle 60 mm. |
| --- | --- | --- |

2.3

Paikalleen asetetun ajoneuvon osan vastaavan pinnan on tämän H-pisteen kautta pystytasolle projisoituna peitettävä vähintään 95 prosenttia todellisesta iskualueesta. Tämän ajoneuvon osan on täytettävä lisäyksessä 6 esitetty energian absorptiota koskeva vaatimus.

2.3.1

Jos vastaavassa pinnassa on aukko (tyypillisesti kaksi eteenpäin suunnattua istuinta, joiden välissä on aukko), kullekin aukolle on määriteltävä etäisyys käyttämällä palloa, jonka halkaisija on 165 mm. Pallo on asetettava kiinni aukon reunoihin sellaisessa aukkoalueen pisteessä, jossa pallo eniten tunkeutuu aukkoon, ottaen huomioon, että mitään kuormitusta ei ole määrä kohdistaa. Pallon kahden kosketuspisteen välisen etäisyyden on oltava alle 60 mm.

| 3. | Valmistajan valinnan mukaan voidaan tehdä lisäyksen 1 mukainen testi, jossa käytetään sivuttain suunnattuihin istuimiin soveltuvaa nukkea. |
| --- | --- |

3.

Valmistajan valinnan mukaan voidaan tehdä lisäyksen 1 mukainen testi, jossa käytetään sivuttain suunnattuihin istuimiin soveltuvaa nukkea.

Kuva 2

Etummaisen sivuttain suunnatun istuimen edessä olevaa ajoneuvon osaa koskevat sijaintivaatimukset

Image

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

LIITE 2

ILMOITUS

(Enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm))

Image

---

LIITE 3

HYVÄKSYNTÄMERKKIEN SIJOITTELU

1.   Istuimen hyväksyntämerkin asettelu

Image

Yllä oleva istuimeen kiinnitetty tyyppihyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen istuintyyppi on istuinten lujuuden osalta hyväksytty liitteessä 4 olevan 2 kohdan mukaisesti tehdyllä testillä Alankomaissa (E4) numerolla 032439. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 80 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03.

2.   Ajoneuvotyypin hyväksyntämerkin asettelu

Image

Yllä oleva ajoneuvoon sijoitettu hyväksyntämerkki osoittaa, että kyseinen ajoneuvotyyppi on hyväksytty Alankomaissa (E4) hyväksyntänumerolla 032439 ajoneuvossa olevien kiinnityspisteiden osalta. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön nro 80 mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 03.

---

LIITE 4

Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi
   (1)

| Lisäys 1 | – | Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus (1)
   (2) |
| --- | --- | --- |
| Lisäys 2 | – | Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä (1) |
| Lisäys 3 | – | Istumapaikkoja koskevat vertailutiedot (1) |

Lisäys 1

–

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus (1)
   (2)

Lisäys 2

–

Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä (1)

Lisäys 3

–

Istumapaikkoja koskevat vertailutiedot (1)

---

(1)  Siten kuin ne on määritelty ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteessä 1 (asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  Tietoja H-pisteen määrityslaitteen rakenteen yksityiskohdista: Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Yhdysvallat. Laite vastaa ISO-standardissa 6549–1980 kuvattua laitetta.

---

24.8.2013

| 24.8.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 226/s3

---

HUOMAUTUS LUKIJALLE

Neuvoston asetus (EU) N:o 216/2013, annettu 7 päivänä maaliskuuta 2013, Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta

Euroopan unionin virallisen lehden sähköisestä julkaisemisesta 7 päivänä maaliskuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 216/2013 (EUVL L 69, 13.3.2013, s. 1) mukaisesti 1. heinäkuuta 2013 lähtien vain sähköisessä muodossa julkaistu virallinen lehti on todistusvoimainen, ja vain sillä on oikeusvaikutuksia.

Jos virallisen lehden sähköistä versiota ei ole mahdollista julkaista ennakoimattomien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, virallisen lehden painettu versio on todistusvoimainen, ja sillä on oikeusvaikutuksia asetuksen (EU) N:o 216/2013 3 artiklassa esitettyjen ehtojen ja edellytysten mukaisesti.

---

| 24.8.2013 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 226/s3

---

HUOMAUTUS LUKIJOILLE – TAPA VIITATA SÄÄDÖKSIIN

Tapaa viitata säädöksiin on muutettu 1. heinäkuuta 2013 alkaen.

Siirtymäkauden aikana käytetään sekä uutta että vanhaa viittaustapaa.

---