# Den Europæiske Unions L 295/2013

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2013.295.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 295 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 56. årgang6. november 2013 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2013.295.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 295

Dansk udgave

Retsforskrifter

56. årgang6. november 2013

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1051/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 562/2006 for at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 af 22. oktober 2013 om oprettelse af det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur) | 11 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1051/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 562/2006 for at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 af 22. oktober 2013 om oprettelse af det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur)

11

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne | 27 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne

27

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 6.11.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 295/1 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 295/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1051/2013

af 22. oktober 2013

om ændring af forordning (EF) nr. 562/2006 for at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 1 og 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Skabelsen af et område, hvor personer er sikret fri bevægelighed på tværs af de indre grænser, udgør et af Unionens vigtigste resultater. I et område uden kontrol ved de indre grænser er det nødvendigt at sikre en fælles reaktion på situationer, der i alvorlig grad påvirker den offentlige orden eller den indre sikkerhed i dette område eller i dele af dette område, eller i en eller flere medlemsstater, ved at gøre det muligt midlertidigt at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder uden derved at bringe princippet om fri bevægelighed for personer i fare. I lyset af, hvilke virkninger denne sidste udvej vil få for alle personer, der har ret til at bevæge sig rundt inden for dette området uden kontrol ved de indre grænser, bør der fastsættes betingelser og procedurer for genindførelse af sådanne foranstaltninger for at sikre, at de kun anvendes i undtagelsestilfælde, og at proportionalitetsprincippet overholdes. Omfanget og varigheden af enhver midlertidig genindførelse af sådanne foranstaltninger bør begrænses til det strengt nødvendige for at imødegå en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed. |
| --- | --- |

(1)

Skabelsen af et område, hvor personer er sikret fri bevægelighed på tværs af de indre grænser, udgør et af Unionens vigtigste resultater. I et område uden kontrol ved de indre grænser er det nødvendigt at sikre en fælles reaktion på situationer, der i alvorlig grad påvirker den offentlige orden eller den indre sikkerhed i dette område eller i dele af dette område, eller i en eller flere medlemsstater, ved at gøre det muligt midlertidigt at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder uden derved at bringe princippet om fri bevægelighed for personer i fare. I lyset af, hvilke virkninger denne sidste udvej vil få for alle personer, der har ret til at bevæge sig rundt inden for dette området uden kontrol ved de indre grænser, bør der fastsættes betingelser og procedurer for genindførelse af sådanne foranstaltninger for at sikre, at de kun anvendes i undtagelsestilfælde, og at proportionalitetsprincippet overholdes. Omfanget og varigheden af enhver midlertidig genindførelse af sådanne foranstaltninger bør begrænses til det strengt nødvendige for at imødegå en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed.

| (2) | Fri bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser udgør et af Unionens vigtigste resultater. Da fri bevægelighed for personer påvirkes af en midlertidig genindførelse af kontrol ved de indre grænser, bør alle beslutninger om at genindføre sådan kontrol træffes i overensstemmelse med fælles aftalte kriterier og bør meddeles behørigt til Kommissionen eller henstilles af en EU-institution. Under alle omstændigheder bør genindførelsen af kontrol ved de indre grænser kun ske undtagelsesvis og bør kun gennemføres som en sidste udvej i et strengt begrænset tidsrum og ske på grundlag af specifikke objektive kriterier og en vurdering af nødvendigheden heraf, som bør kontrolleres på EU-plan. Hvis en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed kræver øjeblikkelig handling, bør en medlemsstat kunne genindføre grænsekontrol ved sine indre grænser i et tidsrum på højst ti dage. Det er nødvendigt, at enhver forlængelse af dette tidsrum overvåges på EU-plan. |
| --- | --- |

(2)

Fri bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser udgør et af Unionens vigtigste resultater. Da fri bevægelighed for personer påvirkes af en midlertidig genindførelse af kontrol ved de indre grænser, bør alle beslutninger om at genindføre sådan kontrol træffes i overensstemmelse med fælles aftalte kriterier og bør meddeles behørigt til Kommissionen eller henstilles af en EU-institution. Under alle omstændigheder bør genindførelsen af kontrol ved de indre grænser kun ske undtagelsesvis og bør kun gennemføres som en sidste udvej i et strengt begrænset tidsrum og ske på grundlag af specifikke objektive kriterier og en vurdering af nødvendigheden heraf, som bør kontrolleres på EU-plan. Hvis en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed kræver øjeblikkelig handling, bør en medlemsstat kunne genindføre grænsekontrol ved sine indre grænser i et tidsrum på højst ti dage. Det er nødvendigt, at enhver forlængelse af dette tidsrum overvåges på EU-plan.

| (3) | Nødvendigheden og proportionaliteten af genindførelse af kontrol ved de indre grænser bør afvejes imod den trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, som udløser behovet for sådan genindførelse, ligesom alternative foranstaltninger, der kunne træffes på nationalt plan eller EU-plan eller begge dele, samt virkningen af sådan kontrol på den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser bør afvejes herimod. |
| --- | --- |

(3)

Nødvendigheden og proportionaliteten af genindførelse af kontrol ved de indre grænser bør afvejes imod den trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, som udløser behovet for sådan genindførelse, ligesom alternative foranstaltninger, der kunne træffes på nationalt plan eller EU-plan eller begge dele, samt virkningen af sådan kontrol på den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser bør afvejes herimod.

| (4) | Det kan undtagelsesvis være nødvendigt at genindføre kontrol ved de indre grænser i tilfælde af en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i området uden kontrol ved de indre grænser eller på nationalt plan, navnlig som følge af terrorhandlinger eller -trusler eller som følge af trusler vedrørende organiseret kriminalitet. |
| --- | --- |

(4)

Det kan undtagelsesvis være nødvendigt at genindføre kontrol ved de indre grænser i tilfælde af en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i området uden kontrol ved de indre grænser eller på nationalt plan, navnlig som følge af terrorhandlinger eller -trusler eller som følge af trusler vedrørende organiseret kriminalitet.

| (5) | Migration og det forhold, at et stort antal tredjelandsstatsborgere passerer de ydre grænser, bør ikke i sig selv betragtes som en trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed. |
| --- | --- |

(5)

Migration og det forhold, at et stort antal tredjelandsstatsborgere passerer de ydre grænser, bør ikke i sig selv betragtes som en trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed.

| (6) | I overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols retspraksis skal en undtagelse fra det grundlæggende princip om fri bevægelighed for personer fortolkes snævert, og begrebet offentlig orden forudsætter, at der foreligger en reel, tilstedeværende og tilstrækkelig alvorlig trussel, der påvirker en af de grundlæggende interesser i samfundet. |
| --- | --- |

(6)

I overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols retspraksis skal en undtagelse fra det grundlæggende princip om fri bevægelighed for personer fortolkes snævert, og begrebet offentlig orden forudsætter, at der foreligger en reel, tilstedeværende og tilstrækkelig alvorlig trussel, der påvirker en af de grundlæggende interesser i samfundet.

| (7) | Baseret på erfaringerne hidtil med funktionen af området uden kontrol ved de indre grænser og med henblik på at bidrage til at sikre en ensartet gennemførelse af Schengenreglerne kan Kommissionen udarbejde retningslinjer for genindførelse af kontrol ved de indre grænser tilfælde, hvor denne foranstaltning er nødvendig midlertidigt, og i tilfælde hvor der er behov for øjeblikkelig indgriben. Disse retningslinjer bør indeholde klare angivelser, der kan lette vurderingen af de omstændigheder, der kunne udgøre alvorlige trusler mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed. |
| --- | --- |

(7)

Baseret på erfaringerne hidtil med funktionen af området uden kontrol ved de indre grænser og med henblik på at bidrage til at sikre en ensartet gennemførelse af Schengenreglerne kan Kommissionen udarbejde retningslinjer for genindførelse af kontrol ved de indre grænser tilfælde, hvor denne foranstaltning er nødvendig midlertidigt, og i tilfælde hvor der er behov for øjeblikkelig indgriben. Disse retningslinjer bør indeholde klare angivelser, der kan lette vurderingen af de omstændigheder, der kunne udgøre alvorlige trusler mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed.

| (8) | Når der i en evalueringsrapport udarbejdet i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne (2) konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, bør Kommissionen for at sikre overensstemmelse med de henstillinger, som er vedtaget i henhold til nævnte forordning, tillægges gennemførelsesbeføjelser til at henstille, at den evaluerede medlemsstat træffer specifikke foranstaltninger, som f.eks. indsættelse af europæiske grænsevagthold, fremlæggelse af strategiske planer eller, som en sidste udvej og under hensyntagen til situationens alvor, lukning af et specifikt grænseovergangssted. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (3). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse. |
| --- | --- |

(8)

Når der i en evalueringsrapport udarbejdet i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne (2) konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, bør Kommissionen for at sikre overensstemmelse med de henstillinger, som er vedtaget i henhold til nævnte forordning, tillægges gennemførelsesbeføjelser til at henstille, at den evaluerede medlemsstat træffer specifikke foranstaltninger, som f.eks. indsættelse af europæiske grænsevagthold, fremlæggelse af strategiske planer eller, som en sidste udvej og under hensyntagen til situationens alvor, lukning af et specifikt grænseovergangssted. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (3). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse.

| (9) | Den midlertidige genindførelse af kontrol ved visse indre grænser efter en særlig procedure på EU-niveau kan også være berettiget i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder og som en sidste udvej, når den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser er truet på grund af vedvarende alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser konstateret ved en omhyggelig evalueringsproces i overensstemmelse med artikel 14 og 15 i forordning (EU) nr. 1053/2013, når disse omstændigheder vil udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for dette område eller i dele heraf. En sådan særlig procedure til midlertidig genindførelse af kontrol ved visse indre grænser kan også udløses under samme vilkår som et resultat af, at den evaluerede medlemsstat alvorligt har tilsidesat sine forpligtelser. I lyset af den politisk følsomme karakter af genindførelse af sådanne foranstaltninger, der berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser vedrørende kontrol ved de indre grænser, bør Rådet tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage henstillinger efter denne særlige procedure på EU-niveau, når Rådet handler på forslag af Kommissionen. |
| --- | --- |

(9)

Den midlertidige genindførelse af kontrol ved visse indre grænser efter en særlig procedure på EU-niveau kan også være berettiget i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder og som en sidste udvej, når den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser er truet på grund af vedvarende alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser konstateret ved en omhyggelig evalueringsproces i overensstemmelse med artikel 14 og 15 i forordning (EU) nr. 1053/2013, når disse omstændigheder vil udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for dette område eller i dele heraf. En sådan særlig procedure til midlertidig genindførelse af kontrol ved visse indre grænser kan også udløses under samme vilkår som et resultat af, at den evaluerede medlemsstat alvorligt har tilsidesat sine forpligtelser. I lyset af den politisk følsomme karakter af genindførelse af sådanne foranstaltninger, der berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser vedrørende kontrol ved de indre grænser, bør Rådet tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage henstillinger efter denne særlige procedure på EU-niveau, når Rådet handler på forslag af Kommissionen.

| (10) | Inden der vedtages henstillinger om midlertidig genindførelse af kontrol ved visse indre grænser, bør muligheden for at træffe foranstaltninger med henblik på at løse de bagved liggende problemer udnyttes fuldt ud og rettidigt, herunder med bistand fra Unionens organer, kontorer og agenturer såsom Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved de Ydre Grænser (Frontex) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (4) eller Den Europæiske Politienhed (Europol) oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (5) og ved hjælp af tekniske eller finansielle støtteforanstaltninger på nationalt plan, EU-plan eller begge dele. Såfremt der påvises en alvorlig mangel, kan Kommissionen sikre finansielle støtteforanstaltninger for at hjælpe den pågældende medlemsstat. Alle henstillinger fra Kommissionen eller Rådet bør desuden være baseret på underbyggede oplysninger. |
| --- | --- |

(10)

Inden der vedtages henstillinger om midlertidig genindførelse af kontrol ved visse indre grænser, bør muligheden for at træffe foranstaltninger med henblik på at løse de bagved liggende problemer udnyttes fuldt ud og rettidigt, herunder med bistand fra Unionens organer, kontorer og agenturer såsom Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved de Ydre Grænser (Frontex) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (4) eller Den Europæiske Politienhed (Europol) oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (5) og ved hjælp af tekniske eller finansielle støtteforanstaltninger på nationalt plan, EU-plan eller begge dele. Såfremt der påvises en alvorlig mangel, kan Kommissionen sikre finansielle støtteforanstaltninger for at hjælpe den pågældende medlemsstat. Alle henstillinger fra Kommissionen eller Rådet bør desuden være baseret på underbyggede oplysninger.

| (11) | Kommissionen bør kunne vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, når det i behørigt begrundede tilfælde vedrørende behovet for at forlænge kontrollen ved de indre grænser er påkrævet af særligt hastende årsager. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen bør kunne vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, når det i behørigt begrundede tilfælde vedrørende behovet for at forlænge kontrollen ved de indre grænser er påkrævet af særligt hastende årsager.

| (12) | De evalueringsrapporter og de henstillinger, der er omhandlet i artikel 14 og 15 i forordning (EU) nr. 1053/2013, bør danne grundlag for iværksættelsen af særlige foranstaltninger i tilfælde af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser og den særlige procedure i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder, som bringer den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser, jf. nærværende forordning, i fare. Medlemsstaterne og Kommissionen gennemfører i fællesskab regelmæssige, objektive og upartiske evalueringer med henblik på at kontrollere, om denne forordning anvendes korrekt, og Kommissionen koordinerer evalueringerne i nært samarbejde med medlemsstaterne. Evalueringsmekanismen består af følgende elementer: flerårige programmer og årlige evalueringsprogrammer, anmeldte og uanmeldte besøg på stedet udført af små hold sammensat af Kommissionens repræsentanter og eksperter udpeget af medlemsstaterne, rapporter om resultatet af evalueringerne vedtaget af Kommissionen samt henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger vedtaget af Rådet på forslag af Kommissionen, passende opfølgning, overvågning og rapportering. |
| --- | --- |

(12)

De evalueringsrapporter og de henstillinger, der er omhandlet i artikel 14 og 15 i forordning (EU) nr. 1053/2013, bør danne grundlag for iværksættelsen af særlige foranstaltninger i tilfælde af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser og den særlige procedure i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder, som bringer den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser, jf. nærværende forordning, i fare. Medlemsstaterne og Kommissionen gennemfører i fællesskab regelmæssige, objektive og upartiske evalueringer med henblik på at kontrollere, om denne forordning anvendes korrekt, og Kommissionen koordinerer evalueringerne i nært samarbejde med medlemsstaterne. Evalueringsmekanismen består af følgende elementer: flerårige programmer og årlige evalueringsprogrammer, anmeldte og uanmeldte besøg på stedet udført af små hold sammensat af Kommissionens repræsentanter og eksperter udpeget af medlemsstaterne, rapporter om resultatet af evalueringerne vedtaget af Kommissionen samt henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger vedtaget af Rådet på forslag af Kommissionen, passende opfølgning, overvågning og rapportering.

| (13) | Målet for denne forordning, nemlig at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af kontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder, kan alene nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål. |
| --- | --- |

(13)

Målet for denne forordning, nemlig at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af kontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder, kan alene nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.

| (14) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen. |
| --- | --- |

(14)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.

| (15) | Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (6). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(15)

Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (6). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

| (16) | Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. |
| --- | --- |

(16)

Denne forordning udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

| (17) | For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i Rådets afgørelse 1999/437/EF (9) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale. |
| --- | --- |

(17)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i Rådets afgørelse 1999/437/EF (9) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.

| (18) | For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (11). |
| --- | --- |

(18)

For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (11).

| (19) | For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (12), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (13). |
| --- | --- |

(19)

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (12), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (13).

| (20) | For så vidt angår Cypern udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003. |
| --- | --- |

(20)

For så vidt angår Cypern udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.

| (21) | For så vidt angår Bulgarien og Rumænien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005. |
| --- | --- |

(21)

For så vidt angår Bulgarien og Rumænien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005.

| (22) | For så vidt angår Kroatien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2011. |
| --- | --- |

(22)

For så vidt angår Kroatien udgør denne forordning en retsakt, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2011.

| (23) | I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, der bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til fri bevægelighed for personer og opholdsretten. Denne forordning skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. |
| --- | --- |

(23)

I denne forordning overholdes de grundlæggende rettigheder og de principper, der bl.a. anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til fri bevægelighed for personer og opholdsretten. Denne forordning skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

| (24) | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (14) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(24)

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (14) bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I forordning (EF) nr. 562/2006 foretages følgende ændringer:

| 1) | I afsnit II tilføjes følgende kapitel:
  »KAPITEL IVa



  Specifikke foranstaltninger i tilfælde af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser


  Artikel 19a
  Foranstaltninger ved de ydre grænser og støtte fra agenturet
  1.   Når der i en evalueringsrapport, som er udarbejdet i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne (15), konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, kan Kommissionen, for at sikre overholdelse af henstillingerne som omhandlet i nævnte forordnings artikel 15, ved gennemførelsesretsakter henstille, at den evaluerede medlemsstat træffer specifikke foranstaltninger, som kan omfatte en eller begge af følgende:






  a) | indsættelse af europæiske grænsevagthold i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2007/2004 |
| --- | --- | --- |

1)

I afsnit II tilføjes følgende kapitel:

»KAPITEL IVa

Specifikke foranstaltninger i tilfælde af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser

Artikel 19a

Foranstaltninger ved de ydre grænser og støtte fra agenturet

1.   Når der i en evalueringsrapport, som er udarbejdet i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EU) nr. 1053/2013 af 7. oktober 2013 om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne (15), konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, kan Kommissionen, for at sikre overholdelse af henstillingerne som omhandlet i nævnte forordnings artikel 15, ved gennemførelsesretsakter henstille, at den evaluerede medlemsstat træffer specifikke foranstaltninger, som kan omfatte en eller begge af følgende:

a)

indsættelse af europæiske grænsevagthold i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2007/2004

| b) | forelæggelse for agenturet med henblik på dets udtalelse vedrørende medlemsstatens strategiske planer på grundlag af en risikovurdering, herunder oplysninger om anvendelse af personale og udstyr. |
| --- | --- |

b)

forelæggelse for agenturet med henblik på dets udtalelse vedrørende medlemsstatens strategiske planer på grundlag af en risikovurdering, herunder oplysninger om anvendelse af personale og udstyr.

Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 33a, stk. 2.

2.   Kommissionen underretter regelmæssigt det udvalg, der nedsættes i overensstemmelse med artikel 33a, stk. 1, om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, og om indvirkningen på de konstaterede mangler.

Den underretter også Europa-Parlamentet og Rådet.

3.   Når en evalueringsrapport som omhandlet i stk. 1 konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt har tilsidesat sine forpligtelser og derfor skal rapportere om gennemførelsen af den relevante handlingsplan inden tre måneder i overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1053/2013 og når Kommissionen efter den periode på tre måneder finder, at situationen varer ved, kan den når alle betingelser herfor er opfyldt iværksætte anvendelsen af proceduren i nærværende forordnings artikel 26.

| 2) | Artikel 23-27 erstattes af følgende:
  »Artikel 23
  Generel ramme for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser
  1.   Hvis der i området uden kontrol ved de indre grænser foreligger en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i en medlemsstat, kan denne undtagelsesvis genindføre grænsekontrol ved alle eller ved enkelte dele af sine indre grænser i et begrænset tidsrum på højst 30 dage eller i det tidsrum, hvor den alvorlige trussel forventes at bestå, hvis dette tidsrum overstiger 30 dage. Omfanget og varigheden af den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser må ikke overstige det, som er strengt nødvendigt for at imødegå den alvorlige trussel.
  2.   Der må kun genindføres grænsekontrol ved de indre grænser som en sidste udvej og i overensstemmelse med artikel 24, 25 og 26. Der tages hensyn til de i henholdsvis artikel 23a og 26a omhandlede kriterier i hvert enkelt tilfælde, hvor det overvejes at træffe afgørelse om at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser i henhold til henholdsvis artikel 24, 25 eller 26.
  3.   Hvis den alvorlige trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i den pågældende medlemsstat varer ved længere end det i nærværende artikels stk. 1 nævnte tidsrum, kan medlemsstaten forlænge grænsekontrollen ved sine indre grænser under hensyntagen til de i artikel 23a omhandlede kriterier og i overensstemmelse med artikel 24 af de samme grunde som dem, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, og under hensyntagen til eventuelle nye forhold, i tidsrum på højst 30 dage, som kan forlænges.
  4.   Det samlede tidsrum, hvori der genindføres grænsekontrol ved de indre grænser, omfattende forlængelser i henhold til nærværende artikels stk. 3, må ikke overstige seks måneder. Hvis der foreligger ekstraordinære omstændigheder som omhandlet i artikel 26 kan det samlede tidsrum forlænges til højst to år i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1.
  Artikel 23a
  Kriterier for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser
  Når en medlemsstat som en sidste udvej træffer afgørelse om at genindføre midlertidig grænsekontrol ved en eller flere af sine indre grænser eller ved dele heraf eller træffer afgørelse om at forlænge en sådan genindførelse i overensstemmelse med artikel 23 eller 25, stk. 1, vurderer den, i hvilket omfang en sådan foranstaltning udgør en passende reaktion på truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, og om foranstaltningen står i et rimeligt forhold til truslen. Ved en sådan vurdering tager medlemsstaten navnlig hensyn til følgende:






  a) | de sandsynlige virkninger af truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i den pågældende medlemsstat, bl.a. efter terrorhandlinger eller -trusler samt trusler som følge af organiseret kriminalitet |
| --- | --- | --- |

2)

Artikel 23-27 erstattes af følgende:

»Artikel 23

Generel ramme for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser

1.   Hvis der i området uden kontrol ved de indre grænser foreligger en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i en medlemsstat, kan denne undtagelsesvis genindføre grænsekontrol ved alle eller ved enkelte dele af sine indre grænser i et begrænset tidsrum på højst 30 dage eller i det tidsrum, hvor den alvorlige trussel forventes at bestå, hvis dette tidsrum overstiger 30 dage. Omfanget og varigheden af den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser må ikke overstige det, som er strengt nødvendigt for at imødegå den alvorlige trussel.

2.   Der må kun genindføres grænsekontrol ved de indre grænser som en sidste udvej og i overensstemmelse med artikel 24, 25 og 26. Der tages hensyn til de i henholdsvis artikel 23a og 26a omhandlede kriterier i hvert enkelt tilfælde, hvor det overvejes at træffe afgørelse om at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser i henhold til henholdsvis artikel 24, 25 eller 26.

3.   Hvis den alvorlige trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i den pågældende medlemsstat varer ved længere end det i nærværende artikels stk. 1 nævnte tidsrum, kan medlemsstaten forlænge grænsekontrollen ved sine indre grænser under hensyntagen til de i artikel 23a omhandlede kriterier og i overensstemmelse med artikel 24 af de samme grunde som dem, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1, og under hensyntagen til eventuelle nye forhold, i tidsrum på højst 30 dage, som kan forlænges.

4.   Det samlede tidsrum, hvori der genindføres grænsekontrol ved de indre grænser, omfattende forlængelser i henhold til nærværende artikels stk. 3, må ikke overstige seks måneder. Hvis der foreligger ekstraordinære omstændigheder som omhandlet i artikel 26 kan det samlede tidsrum forlænges til højst to år i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1.

Artikel 23a

Kriterier for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser

Når en medlemsstat som en sidste udvej træffer afgørelse om at genindføre midlertidig grænsekontrol ved en eller flere af sine indre grænser eller ved dele heraf eller træffer afgørelse om at forlænge en sådan genindførelse i overensstemmelse med artikel 23 eller 25, stk. 1, vurderer den, i hvilket omfang en sådan foranstaltning udgør en passende reaktion på truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed, og om foranstaltningen står i et rimeligt forhold til truslen. Ved en sådan vurdering tager medlemsstaten navnlig hensyn til følgende:

a)

de sandsynlige virkninger af truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i den pågældende medlemsstat, bl.a. efter terrorhandlinger eller -trusler samt trusler som følge af organiseret kriminalitet

| b) | foranstaltningens sandsynlige virkninger for den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser. |
| --- | --- |

b)

foranstaltningens sandsynlige virkninger for den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser.

Artikel 24

Proceduren for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser i henhold til artikel 23, stk. 1

1.   Hvis en medlemsstat planlægger at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser i henhold til artikel 23, stk. 1, underretter den de øvrige medlemsstater og Kommissionen senest fire uger før den planlagte genindførelse eller inden for et kortere tidsrum, hvis de omstændigheder, der gør det nødvendigt at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser, først bliver kendt mindre end fire uger før den planlagte genindførelse. Med henblik herpå fremlægger medlemsstaten følgende oplysninger:

| a) | begrundelsen for den foreslåede genindførelse, herunder alle relevante oplysninger om de begivenheder, der udgør en alvorlig trussel mod dens offentlige orden eller indre sikkerhed |
| --- | --- |

a)

begrundelsen for den foreslåede genindførelse, herunder alle relevante oplysninger om de begivenheder, der udgør en alvorlig trussel mod dens offentlige orden eller indre sikkerhed

| b) | omfanget af den foreslåede genindførelse, idet det præciseres, ved hvilken del eller hvilke dele af de indre grænser der genindføres grænsekontrol |
| --- | --- |

b)

omfanget af den foreslåede genindførelse, idet det præciseres, ved hvilken del eller hvilke dele af de indre grænser der genindføres grænsekontrol

| c) | angivelse af de godkendte grænseovergangssteder |
| --- | --- |

c)

angivelse af de godkendte grænseovergangssteder

| d) | datoen for og varigheden af den planlagte genindførelse |
| --- | --- |

d)

datoen for og varigheden af den planlagte genindførelse

| e) | i givet fald de foranstaltninger, som de øvrige medlemsstater skal træffe. |
| --- | --- |

e)

i givet fald de foranstaltninger, som de øvrige medlemsstater skal træffe.

To eller flere medlemsstater kan også sende en underretning efter første afsnit i fællesskab.

Kommissionen kan om nødvendigt anmode den eller de pågældende medlemsstater om yderligere oplysninger.

2.   De i stk. 1 omhandlede oplysninger forelægges for Europa-Parlamentet og Rådet på samme tid, som der er foretaget underretning af de andre medlemsstater og Kommissionen i henhold til nævnte stykke.

3.   Medlemsstater, der sender en underretning efter stk. 1, kan om nødvendigt og i overensstemmelse med national lovgivning beslutte at klassificere dele af oplysningerne.

Sådan klassificering udelukker ikke, at Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet efter stk. 1 behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen.

4.   Når en medlemsstat har foretaget en underretning efter nærværende artikels stk. 1, kan Kommissionen eller en af de øvrige medlemsstater, med forbehold af artikel 72 i traktaten om den om Den Europæiske Unions funktionsmåde, afgive udtalelse med henblik på den høring, der er nævnt i nærværende artikels stk. 5.

Såfremt Kommissionen på grundlag af oplysningerne i underretningen eller af andre yderligere oplysninger, den har modtaget, har betænkeligheder med hensyn til, hvorvidt den planlagte genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser er nødvendig og står i et rimeligt forhold til truslen, eller såfremt den er af den opfattelse, at en høring om visse aspekter ved underretningen er hensigtsmæssig, afgiver den udtalelse herom.

5.   Oplysningerne omhandlet i stk. 1 samt en udtalelse fra Kommissionen eller en medlemsstat efter stk. 4, skal gøres til genstand for en høring, herunder i givet fald fælles møder, mellem den medlemsstat, der planlægger at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser, de øvrige medlemsstater, navnlig dem, der er direkte berørt af disse foranstaltninger, og Kommissionen, med henblik på i givet fald at tilrettelægge et gensidigt samarbejde mellem medlemsstaterne og undersøge, om foranstaltningerne står i et rimeligt forhold til de begivenheder, der ligger til grund for genindførelsen af grænsekontrollen, og truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed.

6.   Den i stk. 5 nævnte høring skal finde sted mindst ti dage før den planlagte dato for genindførelse af grænsekontrollen.

Artikel 25

Særlig procedure i situationer, der kræver øjeblikkelig handling

1.   Hvis en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i en medlemsstat kræver øjeblikkelig handling, kan den pågældende medlemsstat undtagelsesvis øjeblikkeligt genindføre grænsekontrol ved de indre grænser i et begrænset tidsrum på højst ti dage.

2.   Genindfører en medlemsstat grænsekontrol ved de indre grænser, underretter den pågældende medlemsstat samtidig de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og giver dem de oplysninger, der er omhandlet i artikel 24, stk. 1, herunder begrundelsen for anvendelsen af proceduren i nærværende artikel. Kommissionen kan høre de øvrige medlemsstater umiddelbart efter, at den har modtaget underretningen.

3.   Hvis den alvorlige trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed varer ved længere end det i stk. 1 nævnte tidsrum, kan medlemsstaten træffe afgørelse om at forlænge grænsekontrollen ved de indre grænser i tidsrum på højst 20 dage, som kan forlænges. I den forbindelse skal den pågældende medlemsstat tage hensyn til de i artikel 23a omhandlede kriterier, herunder en ajourført vurdering af, hvorvidt foranstaltningen er nødvendig og står i et rimeligt forhold til truslen, og tage hensyn til eventuelle nye forhold.

I tilfælde af at der træffes en sådan afgørelse om forlængelse, finder bestemmelserne i artikel 24, stk. 4 og 5, tilsvarende anvendelse, og høringen finder sted straks efter, at Kommissionen og medlemsstaterne er blevet underrettet om afgørelsen om forlængelse.

4.   Med forbehold af artikel 23, stk. 4, må det samlede tidsrum, hvori der genindføres grænsekontrol ved de indre grænser på grundlag af det oprindelige tidsrum efter stk. 1 og forlængelserne efter stk. 3, ikke overstige to måneder.

5.   Kommissionen skal straks informere Europa-Parlamentet om underretninger foretaget efter nærværende artikel.

Artikel 26

Særlig procedure, hvor ekstraordinære omstændigheder truer den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser

1.   Under ekstraordinære omstændigheder, hvor den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser er truet på grund af vedvarende alvorlige mangler i forbindelse med grænsekontrollen ved de ydre grænser som omhandlet i artikel 19a, og i det omfang disse omstændigheder udgør en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser eller dele heraf, kan grænsekontrollen ved de indre grænser genindføres i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 2 for en periode på højst seks måneder. Dette tidsrum kan forlænges op til tre gange med et yderligere tidsrum på højst seks måneder, hvis disse ekstraordinære omstændigheder varer ved.

2.   Rådet kan som en sidste udvej og som en foranstaltning til beskyttelse af de fælles interesser inden for området uden kontrol ved de indre grænser, hvis alle øvrige foranstaltninger, navnlig de i artikel 19a, stk. 1, omhandlede, ikke effektivt kan afbøde den konstaterede alvorlige trussel, henstille til en eller flere medlemsstater at genindføre grænsekontrol ved alle deres indre grænser eller ved bestemte dele heraf. Rådets henstilling skal baseres på et forslag fra Kommissionen. Medlemsstaterne kan anmode Kommissionen om at forelægge Rådet et sådant forslag til henstilling.

Rådet angiver i sin henstilling som et minimum de oplysninger, der er omhandlet i artikel 24, stk. 1, litra a)-e).

Rådet kan henstille, at der foretages en forlængelse i overensstemmelse med de i nærværende artikel omhandlede vilkår og procedurer.

Inden en medlemsstat genindfører grænsekontrol ved alle sine indre grænser eller ved bestemte dele heraf, jf. nærværende stykke, underretter den de øvrige medlemsstater, Europa-Parlamentet og Kommissionen herom.

3.   Såfremt en medlemsstat ikke følger henstillingen i stk. 2, underretter den pågældende medlemsstat straks Kommissionen skriftligt om grundene hertil.

I sådanne tilfælde forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, som indeholder en vurdering af de grunde, som den pågældende medlemsstat har angivet, og konsekvenserne for beskyttelsen af de fælles interesser inden for området uden kontrol ved de indre grænser.

4.   I behørigt begrundede hastetilfælde i forbindelse med situationer, hvor de omstændigheder, der gør det nødvendigt at forlænge grænsekontrollen ved de indre grænser, jf. stk. 2, først bliver kendt mindre end ti dage før afslutningen af den forudgående genindførelsesperiode, kan Kommissionen efter proceduren i artikel 33a, stk. 3, vedtage eventuelle nødvendige henstillinger ved gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks. Kommissionen forelægger senest 14 dage efter vedtagelsen af sådanne henstillinger Rådet et forslag til henstilling, jf. stk. 2.

5.   Nærværende artikel berører ikke foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager i tilfælde af en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed i henhold til artikel 23, 24 og 25.

Artikel 26a

Kriterier for midlertidig genindførelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, hvor ekstraordinære omstændigheder truer den overordnede funktion af området uden kontrol ved de indre grænser

1.   Hvis Rådet som en sidste udvej vedtager en henstilling om midlertidig genindførelse af grænsekontrollen ved en eller flere af de indre grænser eller ved dele heraf, jf. artikel 26, stk. 2, vurderer det, i hvilket omfang en sådan foranstaltning udgør en passende reaktion på truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, og om foranstaltningen står i rimeligt forhold til truslen. Denne vurdering foretages på grundlag af detaljerede oplysninger fremlagt af den eller de berørte medlemsstater og Kommissionen samt alle andre relevante oplysninger, herunder oplysninger indhentet i henhold til nærværende artikels stk. 2. Ved en sådan vurdering tages der navnlig hensyn til følgende:

| a) | hvorvidt der findes tekniske eller finansielle støtteforanstaltninger, der kan anvendes eller er blevet anvendt på nationalt plan eller EU-plan eller begge dele, herunder bistand fra Unionens organer, kontorer eller agenturer, såsom agenturet, Det Europæiske Asylstøttekontor oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 (16) eller Den Europæiske Politienhed (Europol) oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (17), og i hvilket omfang sådanne foranstaltninger udgør en passende reaktion på truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser |
| --- | --- |

a)

hvorvidt der findes tekniske eller finansielle støtteforanstaltninger, der kan anvendes eller er blevet anvendt på nationalt plan eller EU-plan eller begge dele, herunder bistand fra Unionens organer, kontorer eller agenturer, såsom agenturet, Det Europæiske Asylstøttekontor oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 (16) eller Den Europæiske Politienhed (Europol) oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (17), og i hvilket omfang sådanne foranstaltninger udgør en passende reaktion på truslen mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser

| b) | de nuværende eller sandsynlige fremtidige virkninger af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser, der er konstateret i forbindelse med de evalueringer, der er gennemført i henhold til forordning (EU) nr. 1053/2013, og i hvilket omfang sådanne alvorlige mangler udgør en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser |
| --- | --- |

b)

de nuværende eller sandsynlige fremtidige virkninger af alvorlige mangler i forbindelse med kontrollen ved de ydre grænser, der er konstateret i forbindelse med de evalueringer, der er gennemført i henhold til forordning (EU) nr. 1053/2013, og i hvilket omfang sådanne alvorlige mangler udgør en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser

| c) | de sandsynlige virkninger af genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser for den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser. |
| --- | --- |

c)

de sandsynlige virkninger af genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser for den frie bevægelighed for personer inden for området uden kontrol ved de indre grænser.

2.   Kommissionen kan, inden den vedtager et forslag til Rådets henstilling, jf. artikel 26, stk. 2,

| a) | anmode medlemsstaterne, agenturet, Europol eller andre af Unionens organer, kontorer eller agenturer om yderligere oplysninger |
| --- | --- |

a)

anmode medlemsstaterne, agenturet, Europol eller andre af Unionens organer, kontorer eller agenturer om yderligere oplysninger

| b) | med støtte fra eksperter fra medlemsstaterne, agenturet, Europol eller et andet af Unionens relevante organer, kontorer eller agenturer gennemføre besøg på stedet for at indhente eller kontrollere oplysninger af relevans for den pågældende henstilling. |
| --- | --- |

b)

med støtte fra eksperter fra medlemsstaterne, agenturet, Europol eller et andet af Unionens relevante organer, kontorer eller agenturer gennemføre besøg på stedet for at indhente eller kontrollere oplysninger af relevans for den pågældende henstilling.

Artikel 27

Underretning af Europa-Parlamentet og Rådet

Kommissionen og den eller de berørte medlemsstater underretter snarest muligt Europa-Parlamentet og Rådet om omstændigheder, der kan medføre anvendelse af artikel 19a og 23-26a.

| 3) | Artikel 29 og 30 affattes således:
  »Artikel 29
  Rapport om genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser
  Senest fire uger efter ophævelsen af grænsekontrollen ved de indre grænser forelægger den medlemsstat, der har foretaget grænsekontrol ved de indre grænser, en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser, hvori den navnlig redegør for den oprindelige vurdering og opfyldelsen af de kriterier, der er omhandlet i artikel 23a, 25 og 26a, gennemførelsen af kontrollen, det praktiske samarbejde med nabomedlemsstater, virkningerne for den frie bevægelighed for personer, hvorvidt genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser har været effektiv, herunder en ex post-vurdering af proportionaliteten af genindførelsen af grænsekontrol.
  Kommissionen kan afgive en udtalelse om ex post-vurderingen af den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved en eller flere indre grænser eller ved dele heraf.
  Kommissionen skal mindst en gang om året forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om funktionen af området uden kontrol ved de indre grænser. Denne rapport skal indeholde en liste over alle afgørelser om genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser, der er truffet i løbet af det pågældende år.
  Artikel 30
  Oplysninger til offentligheden
  Kommissionen og den berørte medlemsstat underretter på en koordineret måde offentligheden om afgørelsen om at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser og anfører navnlig foranstaltningens start- og slutdato, medmindre tungerevejende sikkerhedsmæssige grunde taler imod dette.« |
| --- | --- |

3)

Artikel 29 og 30 affattes således:

»Artikel 29

Rapport om genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser

Senest fire uger efter ophævelsen af grænsekontrollen ved de indre grænser forelægger den medlemsstat, der har foretaget grænsekontrol ved de indre grænser, en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser, hvori den navnlig redegør for den oprindelige vurdering og opfyldelsen af de kriterier, der er omhandlet i artikel 23a, 25 og 26a, gennemførelsen af kontrollen, det praktiske samarbejde med nabomedlemsstater, virkningerne for den frie bevægelighed for personer, hvorvidt genindførelsen af grænsekontrol ved de indre grænser har været effektiv, herunder en ex post-vurdering af proportionaliteten af genindførelsen af grænsekontrol.

Kommissionen kan afgive en udtalelse om ex post-vurderingen af den midlertidige genindførelse af grænsekontrol ved en eller flere indre grænser eller ved dele heraf.

Kommissionen skal mindst en gang om året forelægge en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om funktionen af området uden kontrol ved de indre grænser. Denne rapport skal indeholde en liste over alle afgørelser om genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser, der er truffet i løbet af det pågældende år.

Artikel 30

Oplysninger til offentligheden

Kommissionen og den berørte medlemsstat underretter på en koordineret måde offentligheden om afgørelsen om at genindføre grænsekontrol ved de indre grænser og anfører navnlig foranstaltningens start- og slutdato, medmindre tungerevejende sikkerhedsmæssige grunde taler imod dette.«

| 4) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 33a
  Udvalgsprocedure
  1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (18).
  2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
  3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5. |
| --- | --- |

4)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 33a

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (18).

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.

3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.

| 5) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 37a
  Evalueringsmekanisme
  1.   I overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om Den Europæiske Union, og uden at dette berører de heri fastsatte bestemmelser om traktatbrudsprocedurer, evalueres den enkelte medlemsstats gennemførelse af denne forordning ved en evalueringsmekanisme.
  2.   Reglerne om evalueringsmekanismen er fastsat i forordning (EU) nr. 1053/2013. I overensstemmelse med denne evalueringsmekanisme gennemfører medlemsstaterne og Kommissionen i fællesskab regelmæssige, objektive og upartiske evalueringer med henblik på at kontrollere, om nærværende forordning anvendes korrekt, og Kommissionen koordinerer evalueringerne i nært samarbejde med medlemsstaterne. Efter denne mekanisme evalueres hver medlemsstat mindst én gang hvert femte år af et lille hold sammensat af Kommissionens repræsentanter og af eksperter, der udpeges af medlemsstaterne.
  Evalueringerne kan bestå af anmeldt eller uanmeldt besøg på stedet ved de ydre eller de indre grænser.
  I overensstemmelse med denne mekanisme er Kommissionen ansvarlig for vedtagelsen af de flerårige og årlige evalueringsprogrammer og evalueringsrapporterne.
  3.   I tilfælde af eventuelle mangler kan der fremsættes henstillinger om afhjælpende foranstaltninger til de pågældende medlemsstater.
  Når der i en evalueringsrapport vedtaget af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1053/2013, konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, finder artikel 19a og 26 i nærværende forordning anvendelse.
  4.   Europa-Parlamentet og Rådet underrettes i alle faser af evalueringen, og alle relevante dokumenter fremsendes til disse institutioner i overensstemmelse med reglerne om klassificerede dokumenter.
  5.   Europa-Parlamentet underrettes straks og fuldt ud om eventuelle forslag til ændring eller til erstatning af de regler, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1053/2013.« |
| --- | --- |

5)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 37a

Evalueringsmekanisme

1.   I overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om Den Europæiske Union, og uden at dette berører de heri fastsatte bestemmelser om traktatbrudsprocedurer, evalueres den enkelte medlemsstats gennemførelse af denne forordning ved en evalueringsmekanisme.

2.   Reglerne om evalueringsmekanismen er fastsat i forordning (EU) nr. 1053/2013. I overensstemmelse med denne evalueringsmekanisme gennemfører medlemsstaterne og Kommissionen i fællesskab regelmæssige, objektive og upartiske evalueringer med henblik på at kontrollere, om nærværende forordning anvendes korrekt, og Kommissionen koordinerer evalueringerne i nært samarbejde med medlemsstaterne. Efter denne mekanisme evalueres hver medlemsstat mindst én gang hvert femte år af et lille hold sammensat af Kommissionens repræsentanter og af eksperter, der udpeges af medlemsstaterne.

Evalueringerne kan bestå af anmeldt eller uanmeldt besøg på stedet ved de ydre eller de indre grænser.

I overensstemmelse med denne mekanisme er Kommissionen ansvarlig for vedtagelsen af de flerårige og årlige evalueringsprogrammer og evalueringsrapporterne.

3.   I tilfælde af eventuelle mangler kan der fremsættes henstillinger om afhjælpende foranstaltninger til de pågældende medlemsstater.

Når der i en evalueringsrapport vedtaget af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1053/2013, konstateres alvorlige mangler ved gennemførelsen af kontrol ved de ydre grænser, finder artikel 19a og 26 i nærværende forordning anvendelse.

4.   Europa-Parlamentet og Rådet underrettes i alle faser af evalueringen, og alle relevante dokumenter fremsendes til disse institutioner i overensstemmelse med reglerne om klassificerede dokumenter.

5.   Europa-Parlamentet underrettes straks og fuldt ud om eventuelle forslag til ændring eller til erstatning af de regler, der er fastsat i forordning (EU) nr. 1053/2013.«

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

V. LEŠKEVIČIUS

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 12.6.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 7.10.2013.

1

(2)  Se side 27 i denne EUT.

2

(3)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

3

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1).

4

(5)  Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37).

5

(6)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

6

(7)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

7

(8)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

8

(9)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

9

(10)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

10

(11)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1.

11

(12)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

12

(13)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19.

13

(14)  EUT L 105 af 13.4.2006, s. 1.

14

(15)  EUT L 295 af 6.11.2013, s. 27.«

15

(16)  EUT L 132 af 29.5.2010, s. 11.

16

(17)  EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37.«.

17

(18)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.«

18

---

Erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen ser med tilfredshed på vedtagelsen af forordningen om ændring af Schengengrænsekodeksen for at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder og af forordningen om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne. De mener, at disse nye mekanismer på passende vis imødekommer Det Europæiske Råds opfordring i konklusionerne af 24. juni 2011 til at styrke samarbejdet og den gensidige tillid mellem medlemsstaterne i Schengenområdet og indføre et effektivt og pålideligt overvågnings- og evalueringssystem for at sikre håndhævelsen af de fælles regler og styrke, tilpasse og udvide kriterierne på grundlag af EU-retten, idet det påpeges, at Europas ydre grænser skal forvaltes effektivt og konsekvent på grundlag af fælles ansvar, solidaritet og praktisk samarbejde.

De fastslår, at denne ændring af Schengengrænsekodeksen vil styrke koordinationen og samarbejdet på EU-niveau dels ved at fastlægge kriterier for medlemsstaternes eventuelle genindførelse af grænsekontrol, dels ved at indføre en EU-baseret mekanisme til brug i virkelig kritiske situationer, hvor den overordnede funktion af området uden grænsekontrol ved de indre grænser er truet.

De understreger, at dette nye evalueringssystem er en EU-baseret mekanisme, og at det vil omfatte alle aspekter af Schengenreglerne og inddrage eksperter fra medlemsstaterne, Kommissionen og de relevante EU-agenturer.

De går ud fra, at ethvert fremtidigt forslag fra Kommissionen med henblik på ændring af dette evalueringssystem vil blive forelagt Europa-Parlamentet til høring, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden den endelige tekst vedtages.

---

| 6.11.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 295/11 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 295/11

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1052/2013

af 22. oktober 2013

om oprettelse af det europæiske grænseovervågningssystem (Eurosur)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra d),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Det er nødvendigt at oprette et europæisk grænseovervågningssystem (»Eurosur«) for at øge udvekslingen af oplysninger og det operationelle samarbejde mellem medlemsstaternes nationale myndigheder samt med Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (2) (»agenturet«). Eurosur vil sikre disse myndigheder og agenturet den infrastruktur og de redskaber, der er nødvendige for at forbedre deres situationskendskab og reaktionskapacitet ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (»ydre grænser«) med henblik på at afsløre, forhindre og bekæmpe ulovlig indvandring og kriminalitet på tværs af grænserne og bidrage til at sikre beskyttelsen af og redde migranters liv. |
| --- | --- |

(1)

Det er nødvendigt at oprette et europæisk grænseovervågningssystem (»Eurosur«) for at øge udvekslingen af oplysninger og det operationelle samarbejde mellem medlemsstaternes nationale myndigheder samt med Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, der blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (2) (»agenturet«). Eurosur vil sikre disse myndigheder og agenturet den infrastruktur og de redskaber, der er nødvendige for at forbedre deres situationskendskab og reaktionskapacitet ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (»ydre grænser«) med henblik på at afsløre, forhindre og bekæmpe ulovlig indvandring og kriminalitet på tværs af grænserne og bidrage til at sikre beskyttelsen af og redde migranters liv.

| (2) | Anvendelsen af små usødygtige fartøjer har medført en dramatisk stigning i antallet af migranter, der drukner ved de ydre søgrænser mod syd. Eurosur bør medføre en betydelig forbedring af agenturets og medlemsstaternes operationelle og tekniske evne til at afsløre sådanne små fartøjer og forbedre medlemsstaternes reaktionskapacitet og derved bidrage til at nedbringe antallet af omkomne migranter. |
| --- | --- |

(2)

Anvendelsen af små usødygtige fartøjer har medført en dramatisk stigning i antallet af migranter, der drukner ved de ydre søgrænser mod syd. Eurosur bør medføre en betydelig forbedring af agenturets og medlemsstaternes operationelle og tekniske evne til at afsløre sådanne små fartøjer og forbedre medlemsstaternes reaktionskapacitet og derved bidrage til at nedbringe antallet af omkomne migranter.

| (3) | Det anerkendes i denne forordning, at migrationsruter også benyttes af personer med behov for international beskyttelse. |
| --- | --- |

(3)

Det anerkendes i denne forordning, at migrationsruter også benyttes af personer med behov for international beskyttelse.

| (4) | Medlemsstaterne bør oprette nationale koordinationscentre for at forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet for grænseovervågning mellem dem indbyrdes og med agenturet. For at Eurosur kan fungere efter hensigten, er det afgørende, at alle nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser i henhold til national ret samarbejder via de nationale koordinationscentre. |
| --- | --- |

(4)

Medlemsstaterne bør oprette nationale koordinationscentre for at forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet for grænseovervågning mellem dem indbyrdes og med agenturet. For at Eurosur kan fungere efter hensigten, er det afgørende, at alle nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser i henhold til national ret samarbejder via de nationale koordinationscentre.

| (5) | Denne forordning bør ikke forhindre medlemsstaterne i også at gøre deres nationale koordinationscentre ansvarlige for koordineringen af udvekslingen af oplysninger og for samarbejdet hvad angår overvågningen af luftgrænserne og kontrollen ved grænseovergangssteder. |
| --- | --- |

(5)

Denne forordning bør ikke forhindre medlemsstaterne i også at gøre deres nationale koordinationscentre ansvarlige for koordineringen af udvekslingen af oplysninger og for samarbejdet hvad angår overvågningen af luftgrænserne og kontrollen ved grænseovergangssteder.

| (6) | Agenturet bør forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet med andre EU-organer, -kontorer og -agenturer, såsom Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og EU's Satellitcenter, for at udnytte oplysninger, kapacitet og systemer, der allerede står til rådighed på europæisk plan, såsom det europæiske jordovervågningsprogram, bedst muligt. |
| --- | --- |

(6)

Agenturet bør forbedre udvekslingen af oplysninger og samarbejdet med andre EU-organer, -kontorer og -agenturer, såsom Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og EU's Satellitcenter, for at udnytte oplysninger, kapacitet og systemer, der allerede står til rådighed på europæisk plan, såsom det europæiske jordovervågningsprogram, bedst muligt.

| (7) | Denne forordning indgår som en del af den europæiske model for integreret grænseforvaltning af de ydre grænser og af strategien for den indre sikkerhed for Den Europæiske Union. Eurosur vil desuden bidrage til udviklingen af den fælles ramme for informationsudveksling (CISE) for overvågning af Unionens maritime område, som sikrer en bredere ramme for situationskendskab til forholdene til søs gennem informationsudveksling mellem offentlige myndigheder på tværs af sektorer i Unionen. |
| --- | --- |

(7)

Denne forordning indgår som en del af den europæiske model for integreret grænseforvaltning af de ydre grænser og af strategien for den indre sikkerhed for Den Europæiske Union. Eurosur vil desuden bidrage til udviklingen af den fælles ramme for informationsudveksling (CISE) for overvågning af Unionens maritime område, som sikrer en bredere ramme for situationskendskab til forholdene til søs gennem informationsudveksling mellem offentlige myndigheder på tværs af sektorer i Unionen.

| (8) | For at sikre, at oplysningerne i Eurosur er så fuldstændige og ajourførte som muligt, især med hensyn til situationen i tredjelande, bør agenturet samarbejde med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Med henblik herpå bør Unionens delegationer og kontorer levere alle oplysninger, der kan være relevante for Eurosur. |
| --- | --- |

(8)

For at sikre, at oplysningerne i Eurosur er så fuldstændige og ajourførte som muligt, især med hensyn til situationen i tredjelande, bør agenturet samarbejde med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil. Med henblik herpå bør Unionens delegationer og kontorer levere alle oplysninger, der kan være relevante for Eurosur.

| (9) | Agenturet bør yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af Eurosur og efter omstændighederne til udvikling af CISE, herunder interoperabiliteten mellem systemer, især gennem oprettelse, ajourføring og koordinering af Eurosurrammen. |
| --- | --- |

(9)

Agenturet bør yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af Eurosur og efter omstændighederne til udvikling af CISE, herunder interoperabiliteten mellem systemer, især gennem oprettelse, ajourføring og koordinering af Eurosurrammen.

| (10) | Agenturet bør tilføres tilstrækkelige økonomiske og menneskelige ressourcer til, at det på fyldestgørende måde kan udføre de yderligere opgaver, det er tildelt i henhold til denne forordning. |
| --- | --- |

(10)

Agenturet bør tilføres tilstrækkelige økonomiske og menneskelige ressourcer til, at det på fyldestgørende måde kan udføre de yderligere opgaver, det er tildelt i henhold til denne forordning.

| (11) | Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og principper, som anerkendes i artikel 2 og 6 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig respekten for menneskelig værdighed, retten til livet, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, forbuddet mod menneskehandel, retten til frihed og sikkerhed, retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til aktindsigt, asylretten og retten til beskyttelse mod udsendelse og udvisning, non-refoulement, forbuddet mod forskelsbehandling og barnets rettigheder. Denne forordning bør anvendes af medlemsstaterne og agenturet i overensstemmelse med disse rettigheder og principper. |
| --- | --- |

(11)

Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og principper, som anerkendes i artikel 2 og 6 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig respekten for menneskelig værdighed, retten til livet, forbuddet mod tortur og umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, forbuddet mod menneskehandel, retten til frihed og sikkerhed, retten til beskyttelse af personoplysninger, retten til aktindsigt, asylretten og retten til beskyttelse mod udsendelse og udvisning, non-refoulement, forbuddet mod forskelsbehandling og barnets rettigheder. Denne forordning bør anvendes af medlemsstaterne og agenturet i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

| (12) | I henhold til forordning (EF) nr. 2007/2004 bør den ansvarlige for grundlæggende rettigheder og det ved den forordning nedsatte rådgivende forum have adgang til alle oplysninger vedrørende overholdelse af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med alle agenturets aktiviteter inden for rammerne af Eurosur. |
| --- | --- |

(12)

I henhold til forordning (EF) nr. 2007/2004 bør den ansvarlige for grundlæggende rettigheder og det ved den forordning nedsatte rådgivende forum have adgang til alle oplysninger vedrørende overholdelse af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med alle agenturets aktiviteter inden for rammerne af Eurosur.

| (13) | Al udveksling af personoplysninger i det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen bør udgøre en undtagelse. Den bør gennemføres på grundlag af den eksisterende nationale ret og EU-retten og bør respektere de specifikke databeskyttelseskrav heri. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (3), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4) og Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (5) finder anvendelse i sager, hvor mere specifikke instrumenter såsom forordning (EF) nr. 2007/2004 ikke giver en fuldstændig databeskyttelsesordning. |
| --- | --- |

(13)

Al udveksling af personoplysninger i det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen bør udgøre en undtagelse. Den bør gennemføres på grundlag af den eksisterende nationale ret og EU-retten og bør respektere de specifikke databeskyttelseskrav heri. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (3), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4) og Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (5) finder anvendelse i sager, hvor mere specifikke instrumenter såsom forordning (EF) nr. 2007/2004 ikke giver en fuldstændig databeskyttelsesordning.

| (14) | For at gennemføre en gradvis geografisk indførelse af Eurosur bør pligten til at udpege og drive nationale koordinationscentre gælde i to på hinanden følgende faser, først i de medlemsstater, der befinder sig ved de sydlige og østlige ydre grænser, og dernæst i de resterende medlemsstater. |
| --- | --- |

(14)

For at gennemføre en gradvis geografisk indførelse af Eurosur bør pligten til at udpege og drive nationale koordinationscentre gælde i to på hinanden følgende faser, først i de medlemsstater, der befinder sig ved de sydlige og østlige ydre grænser, og dernæst i de resterende medlemsstater.

| (15) | Denne forordning indeholder bestemmelser om samarbejde med tilgrænsende tredjelande, fordi velstruktureret og permanent udveksling af oplysninger og samarbejde med disse lande, navnlig i Middelhavsområdet, er nøglefaktorer for at nå Eurosurs mål. Det er afgørende, at alle former for udveksling af oplysninger og alt samarbejde mellem medlemsstaterne og tilgrænsende tredjelande foregår i fuld overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, navnlig non-refoulement-princippet. |
| --- | --- |

(15)

Denne forordning indeholder bestemmelser om samarbejde med tilgrænsende tredjelande, fordi velstruktureret og permanent udveksling af oplysninger og samarbejde med disse lande, navnlig i Middelhavsområdet, er nøglefaktorer for at nå Eurosurs mål. Det er afgørende, at alle former for udveksling af oplysninger og alt samarbejde mellem medlemsstaterne og tilgrænsende tredjelande foregår i fuld overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, navnlig non-refoulement-princippet.

| (16) | Denne forordning indeholder bestemmelser om muligheden for et tæt samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige, som kan bidrage til i højere grad at nå målene med Eurosurs mål. |
| --- | --- |

(16)

Denne forordning indeholder bestemmelser om muligheden for et tæt samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige, som kan bidrage til i højere grad at nå målene med Eurosurs mål.

| (17) | Agenturet og medlemsstaterne bør ved gennemførelsen af denne forordning gøre bedst mulig brug af eksisterende kapacitet med hensyn til menneskelige ressourcer og teknisk udstyr, både på EU-plan og nationalt plan. |
| --- | --- |

(17)

Agenturet og medlemsstaterne bør ved gennemførelsen af denne forordning gøre bedst mulig brug af eksisterende kapacitet med hensyn til menneskelige ressourcer og teknisk udstyr, både på EU-plan og nationalt plan.

| (18) | Kommissionen bør regelmæssigt vurdere resultaterne af gennemførelsen af denne forordning med henblik på at fastslå, i hvilket omfang målene med Eurosur er blevet nået. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionen bør regelmæssigt vurdere resultaterne af gennemførelsen af denne forordning med henblik på at fastslå, i hvilket omfang målene med Eurosur er blevet nået.

| (19) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder, efter at Rådet har truffet afgørelse om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen |
| --- | --- |

(19)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder, efter at Rådet har truffet afgørelse om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen

| (20) | Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (6); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. |
| --- | --- |

(20)

Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (6); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

| (21) | Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (7); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland. |
| --- | --- |

(21)

Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (7); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

| (22) | For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i Rådets afgørelse 1999/437/EF (9). Norge bør nedsætte et nationalt koordinationscenter i overensstemmelse med nærværende forordning fra den 2. december 2013. |
| --- | --- |

(22)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i Rådets afgørelse 1999/437/EF (9). Norge bør nedsætte et nationalt koordinationscenter i overensstemmelse med nærværende forordning fra den 2. december 2013.

| (23) | For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (11). |
| --- | --- |

(23)

For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (11).

| (24) | For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (12), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (13). |
| --- | --- |

(24)

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (12), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra a), i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (13).

| (25) | Gennemførelsen af denne forordning berører hverken kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne eller medlemsstaternes forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention, den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen, den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning, De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollen hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen, konventionen om flygtninges retsstilling, konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og andre relevante internationale instrumenter. |
| --- | --- |

(25)

Gennemførelsen af denne forordning berører hverken kompetencefordelingen mellem Unionen og medlemsstaterne eller medlemsstaternes forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers havretskonvention, den internationale konvention om sikkerhed for menneskeliv på søen, den internationale konvention om maritim eftersøgning og redning, De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og protokollen hertil om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen, konventionen om flygtninges retsstilling, konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og andre relevante internationale instrumenter.

| (26) | Gennemførelsen af denne forordning påvirker hverken Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 (14) eller reglerne for overvågning af de ydre søgrænser i forbindelse med det operationelle samarbejde, der samordnes af agenturet. |
| --- | --- |

(26)

Gennemførelsen af denne forordning påvirker hverken Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 (14) eller reglerne for overvågning af de ydre søgrænser i forbindelse med det operationelle samarbejde, der samordnes af agenturet.

| (27) | Målet med denne forordning, nemlig at oprette Eurosur, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene men kan på grund af dens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål — |
| --- | --- |

(27)

Målet med denne forordning, nemlig at oprette Eurosur, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne alene men kan på grund af dens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

AFSNIT I

ALMINDELIGE BESTEMMELSER

Artikel 1

Genstand

I denne forordning fastsættes en fælles ramme for udvekslingen af oplysninger og for samarbejdet mellem medlemsstaterne og agenturet for at forbedre situationskendskab og øge reaktionskapacitet ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (»ydre grænser«) med henblik på at afsløre, forhindre og bekæmpe ulovlig indvandring og kriminalitet på tværs af grænserne og bidrage til at sikre beskyttelsen af og redde migranters liv (»Eurosur«).

Artikel 2

Anvendelsesområde

1.   Denne forordning finder anvendelse på overvågning af de ydre land- og søgrænser, herunder overvågning, afsløring, identifikation, lokalisering, forhindring og pågribelse af personer, der foretager uautoriseret grænsepassage, med henblik på at afsløre, forhindre og bekæmpe ulovlig indvandring og kriminalitet på tværs af grænserne og bidrage til at sikre beskyttelsen af og redde migranters liv.

2.   Denne forordning kan ligeledes finde anvendelse på overvågningen af luftgrænser og på kontroller ved grænseovergangssteder, hvis medlemsstaterne frivilligt stiller disse oplysninger til rådighed for Eurosur.

3.   Denne forordning finder ikke anvendelse på retlige eller administrative foranstaltninger, der træffes, når en medlemsstats ansvarlige myndigheder har opfanget grænseoverskridende kriminelle aktiviteter eller pågrebet personer, der uautoriseret passerer de ydre grænser.

4.   Medlemsstaterne og agenturet overholder de grundlæggende rettigheder, navnlig principperne om non-refoulement og respekten for menneskelig værdighed samt kravene til databeskyttelse, når de anvender denne forordning. De prioriterer de særlige behov, som børn, uledsagede mindreårige, ofre for menneskehandel, personer, der har brug for akut lægehjælp, personer, der har brug for international beskyttelse, personer, der er i havsnød, og andre personer, der er særligt udsatte, har.

Artikel 3

Definitioner

I denne forordning forstås ved:

a)   »agenturet«: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser oprettet ved forordning (EF) nr. 2007/2004

b)   »situationskendskab«: evnen til at overvåge, afsløre, identificere, lokalisere og forstå ulovlige aktiviteter på tværs af grænserne for at finde begrundede årsager til at træffe reaktionsforanstaltninger på grundlag af en kombination af nye oplysninger og eksisterende viden og for bedre at være i stand til at nedbringe antallet af omkomne migranter ved, langs med eller i nærheden af de ydre grænser

c)   »reaktionskapacitet«: evnen til at gennemføre aktioner, der har til formål at dæmme op for ulovlige aktiviteter på tværs af grænserne ved, langs med eller i nærheden af de ydre grænser, herunder midlerne og den nødvendige tid til at reagere hensigtsmæssigt

d)   »situationsbillede«: en grafisk grænseflade til fremstilling i næsten realtid af data og oplysninger, som modtages fra forskellige myndigheder, sensorer, platforme og andre kilder, og som deles via kommunikations- og informationskanaler med andre myndigheder for at opnå situationskendskab og understøtte reaktionskapaciteten langs med de ydre grænser og i området før grænsen

e)   »kriminalitet på tværs af grænserne«: al grov kriminalitet med en grænseoverskridende dimension, der begås ved, langs med eller i nærheden af de ydre grænser

f)   »afsnit af den ydre grænse«: hele eller dele af en medlemsstats ydre land- eller søgrænse som defineret i national ret eller fastsat af det nationale koordinationscenter eller en anden ansvarlig national myndighed

g)   »område før grænsen«: det geografiske område på den anden side af de ydre grænser

h)   »krisesituation«: enhver naturkatastrofe eller menneskeskabt katastrofe, ulykke, humanitær eller politisk krise eller enhver anden alvorlig situation, der opstår ved, langs med eller i nærheden af de ydre grænser, som kan have betydelig indvirkning på kontrollen af de ydre grænser

i)   »hændelse«: en situation i tilknytning til ulovlig indvandring, kriminalitet på tværs af grænserne eller risiko for migranters liv ved, langs med eller i nærheden af de ydre grænser.

AFSNIT II

GENERELLE FORHOLD

KAPITEL I

Enkeltdele

Artikel 4

Eurosurrammen

1.   Med henblik på udvekslingen af oplysninger og samarbejdet på området grænseovervågning og under hensyntagen til nuværende mekanismer til udveksling af oplysninger og samarbejde anvender medlemsstaterne og agenturet Eurosurrammen, der består af følgende enkeltdele:

| a) | de nationale koordinationscentre |
| --- | --- |

a)

de nationale koordinationscentre

| b) | nationale situationsbilleder |
| --- | --- |

b)

nationale situationsbilleder

| c) | et kommunikationsnetværk |
| --- | --- |

c)

et kommunikationsnetværk

| d) | et europæisk situationsbillede |
| --- | --- |

d)

et europæisk situationsbillede

| e) | et fælles efterretningsbillede af området før grænsen |
| --- | --- |

e)

et fælles efterretningsbillede af området før grænsen

| f) | en fælles anvendelse af overvågningsværktøjer. |
| --- | --- |

f)

en fælles anvendelse af overvågningsværktøjer.

2.   De nationale koordinationscentre sikrer via kommunikationsnetværket agenturet oplysninger fra deres nationale situationsbilleder, som kræves for at udarbejde og ajourføre det europæiske situationsbillede og et fælles efterretningsbillede af området før grænsen og ajourføre dem.

3.   Agenturet giver via kommunikationsnetværket de nationale koordinationscentre ubegrænset adgang til det europæiske situationsbillede og til efterretningsbilledet af området før grænsen.

4.   De enkeltdele, der er nævnt i stk. 1, oprettes og ajourføres i overensstemmelse med principperne i bilaget.

Artikel 5

Nationalt koordinationscenter

1.   Hver medlemsstat udpeger, driver og opretholder et nationalt koordinationscenter, som sikrer koordineringen og udvekslingen af oplysninger mellem alle myndigheder med et ansvar for overvågningen af de ydre grænser på nationalt plan samt med andre nationale koordinationscentre og agenturet. Hver medlemsstat underretter Kommissionen om oprettelsen af dens nationale koordinationscenter, og Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater og agenturet herom.

2.   De nationale koordinationscentre er det eneste kontaktpunkt for udvekslingen af oplysninger og for samarbejdet med andre nationale koordinationscentre og med agenturet inden for rammerne af Eurosur, jf. dog artikel 17.

3.   Det nationale koordinationscenter skal:

| a) | sikre rettidig udveksling af oplysninger og rettidigt samarbejde mellem alle nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser og med andre nationale koordinationscentre og agenturet |
| --- | --- |

a)

sikre rettidig udveksling af oplysninger og rettidigt samarbejde mellem alle nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser og med andre nationale koordinationscentre og agenturet

| b) | sikre rettidig udveksling af oplysninger med eftersøgnings- og redningstjenester, retshåndhævende myndigheder samt asyl- og indvandringsmyndigheder på nationalt plan |
| --- | --- |

b)

sikre rettidig udveksling af oplysninger med eftersøgnings- og redningstjenester, retshåndhævende myndigheder samt asyl- og indvandringsmyndigheder på nationalt plan

| c) | bidrage til en effektiv forvaltning af ressourcer og personale |
| --- | --- |

c)

bidrage til en effektiv forvaltning af ressourcer og personale

| d) | udarbejde og ajourføre det nationale situationsbillede i henhold til artikel 9 |
| --- | --- |

d)

udarbejde og ajourføre det nationale situationsbillede i henhold til artikel 9

| e) | støtte planlægningen og gennemførelsen af nationale grænseovervågningsaktiviteter |
| --- | --- |

e)

støtte planlægningen og gennemførelsen af nationale grænseovervågningsaktiviteter

| f) | koordinere det nationale grænseovervågningssystem i henhold til national ret |
| --- | --- |

f)

koordinere det nationale grænseovervågningssystem i henhold til national ret

| g) | bidrage til regelmæssigt at måle virkningerne af de nationale grænseovervågningsaktiviteter ved anvendelsen af denne forordning |
| --- | --- |

g)

bidrage til regelmæssigt at måle virkningerne af de nationale grænseovervågningsaktiviteter ved anvendelsen af denne forordning

| h) | koordinere operationelle foranstaltninger med andre medlemsstater, uden at dette berører agenturets og medlemsstaternes beføjelser. |
| --- | --- |

h)

koordinere operationelle foranstaltninger med andre medlemsstater, uden at dette berører agenturets og medlemsstaternes beføjelser.

4.   Det nationale koordinationscenter fungerer i alle døgnets timer alle ugens dage.

Artikel 6

Agenturet

1.   Agenturet:

| a) | opretter kommunikationsnetværket for Eurosur og sikrer dets funktion i henhold til artikel 7 |
| --- | --- |

a)

opretter kommunikationsnetværket for Eurosur og sikrer dets funktion i henhold til artikel 7

| b) | udarbejder og ajourfører det europæiske situationsbillede i henhold til artikel 10 |
| --- | --- |

b)

udarbejder og ajourfører det europæiske situationsbillede i henhold til artikel 10

| c) | udarbejder og ajourfører det fælles efterretningsbillede af området før grænsen i henhold til artikel 11 |
| --- | --- |

c)

udarbejder og ajourfører det fælles efterretningsbillede af området før grænsen i henhold til artikel 11

| d) | koordinerer den fælles anvendelse af overvågningsredskaber i henhold til artikel 12. |
| --- | --- |

d)

koordinerer den fælles anvendelse af overvågningsredskaber i henhold til artikel 12.

2.   Med henblik på stk. 1 fungerer agenturet i alle døgnets timer alle ugens dage.

Artikel 7

Kommunikationsnetværk

1.   Agenturet opretter et kommunikationsnetværk og sikrer dets funktion for derved at stille kommunikations- og analyseredskaber til rådighed og muliggøre udvekslingen af ikkeklassificerede følsomme oplysninger og klassificerede oplysninger på sikker vis og i næsten realtid med og mellem de nationale koordinationscentre. Netværket skal være operationelt i alle døgnets timer alle ugens dage og skal muliggøre:

| a) | bilaterale og multilaterale udvekslinger af oplysninger i næsten realtid |
| --- | --- |

a)

bilaterale og multilaterale udvekslinger af oplysninger i næsten realtid

| b) | audio- og videokonferencer |
| --- | --- |

b)

audio- og videokonferencer

| c) | sikker håndtering, lagring, overførsel og behandling af ikkeklassificerede følsomme oplysninger |
| --- | --- |

c)

sikker håndtering, lagring, overførsel og behandling af ikkeklassificerede følsomme oplysninger

| d) | sikker håndtering, lagring, overførsel og behandling af EU-klassificerede oplysninger op til niveau RESTREINT UE/EU RESTRICTED eller tilsvarende nationale klassifikationsniveauer, som sikrer, at klassificerede oplysninger håndteres, lagres, videregives og behandles i en særskilt og behørigt akkrediteret del af kommunikationsnetværket. |
| --- | --- |

d)

sikker håndtering, lagring, overførsel og behandling af EU-klassificerede oplysninger op til niveau RESTREINT UE/EU RESTRICTED eller tilsvarende nationale klassifikationsniveauer, som sikrer, at klassificerede oplysninger håndteres, lagres, videregives og behandles i en særskilt og behørigt akkrediteret del af kommunikationsnetværket.

2.   Agenturet forestår den tekniske støtte og sikrer, at kommunikationsnetværket er interoperabelt med alle andre relevante kommunikations- og informationssystemer, som agenturet forvalter.

3.   Agenturet udveksler, behandler og lagrer følsomme ikkeklassificerede og klassificerede oplysninger i kommunikationsnetværket i henhold til artikel 11d i forordning (EF) nr. 2007/2004.

4.   De nationale koordinationscentre udveksler, behandler og lagrer ikkeklassificerede følsomme og klassificerede oplysninger i kommunikationsnetværket i henhold til regler og standarder, der svarer til dem, der er fastsat i Kommissionens forretningsorden (15).

5.   Medlemsstaternes myndigheder, agenturer og andre organer, der anvender kommunikationsnetværket, sikrer, at de overholder sikkerhedsregler og -standarder svarende til dem, der anvendes af agenturet, når de håndterer klassificerede oplysninger.

KAPITEL II

Situationskendskab

Artikel 8

Situationsbilleder

1.   De nationale situationsbilleder, det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen skal udarbejdes ved hjælp af indsamling, evaluering, sammenstilling, analyse, fortolkning, generering, visualisering og formidling af oplysninger.

2.   De billeder, der er nævnt i stk. 1, omfatter følgende lag:

| a) | et begivenhedslag |
| --- | --- |

a)

et begivenhedslag

| b) | et indsatslag |
| --- | --- |

b)

et indsatslag

| c) | et analyselag. |
| --- | --- |

c)

et analyselag.

Artikel 9

Nationalt situationsbillede

1.   Det nationale koordinationscenter udarbejder et nationalt situationsbillede og ajourfører det for at give alle myndigheder med ansvar for kontrol og især overvågning af ydre grænser på nationalt plan hensigtsmæssige, præcise og aktuelle oplysninger.

2.   Det nationale situationsbillede består af oplysninger, der er indsamlet fra følgende kilder:

| a) | det nationale grænseovervågningssystem i henhold til national ret |
| --- | --- |

a)

det nationale grænseovervågningssystem i henhold til national ret

| b) | stationære og mobile sensorer, der forvaltes af de nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser |
| --- | --- |

b)

stationære og mobile sensorer, der forvaltes af de nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser

| c) | patruljer på grænseovervågning og andre overvågningsopgaver |
| --- | --- |

c)

patruljer på grænseovervågning og andre overvågningsopgaver

| d) | lokale, regionale og andre koordinationscentre |
| --- | --- |

d)

lokale, regionale og andre koordinationscentre

| e) | andre relevante nationale myndigheder og systemer, herunder forbindelsesofficerer, operationelle centre og kontaktpunkter |
| --- | --- |

e)

andre relevante nationale myndigheder og systemer, herunder forbindelsesofficerer, operationelle centre og kontaktpunkter

| f) | agenturet |
| --- | --- |

f)

agenturet

| g) | nationale koordinationscentre i andre medlemsstater |
| --- | --- |

g)

nationale koordinationscentre i andre medlemsstater

| h) | myndigheder i tredjelande, i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler og regionale netværk som omhandlet i artikel 20 |
| --- | --- |

h)

myndigheder i tredjelande, i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler og regionale netværk som omhandlet i artikel 20

| i) | skibsrapporteringssystemer i henhold til deres respektive retsgrundlag |
| --- | --- |

i)

skibsrapporteringssystemer i henhold til deres respektive retsgrundlag

| j) | andre relevante europæiske og internationale organisationer |
| --- | --- |

j)

andre relevante europæiske og internationale organisationer

| k) | andre kilder. |
| --- | --- |

k)

andre kilder.

3.   Begivenhedslaget i det nationale situationsbillede består af følgende dellag:

| a) | et dellag vedrørende uautoriseret grænsepassage, herunder oplysninger om hændelser i tilknytning til en risiko for migranters liv, der står til rådighed for det nationale koordinationscenter |
| --- | --- |

a)

et dellag vedrørende uautoriseret grænsepassage, herunder oplysninger om hændelser i tilknytning til en risiko for migranters liv, der står til rådighed for det nationale koordinationscenter

| b) | et dellag vedrørende kriminalitet på tværs af grænserne |
| --- | --- |

b)

et dellag vedrørende kriminalitet på tværs af grænserne

| c) | et dellag vedrørende krisesituationer |
| --- | --- |

c)

et dellag vedrørende krisesituationer

| d) | et dellag vedrørende andre hændelser, som indeholder oplysninger om uidentificerede og mistænkelige køretøjer, fartøjer og andre transportmidler samt personer, der befinder sig ved, langs med eller i nærheden af den pågældende medlemsstats ydre grænser, samt alle andre hændelser, som kan have betydelig indvirkning på kontrollen af de ydre grænser. |
| --- | --- |

d)

et dellag vedrørende andre hændelser, som indeholder oplysninger om uidentificerede og mistænkelige køretøjer, fartøjer og andre transportmidler samt personer, der befinder sig ved, langs med eller i nærheden af den pågældende medlemsstats ydre grænser, samt alle andre hændelser, som kan have betydelig indvirkning på kontrollen af de ydre grænser.

4.   Det nationale koordinationscenter tildeler hver hændelse i begivenhedslaget i det nationale situationsbillede et enkelt vejledende indvirkningsniveau, der går fra »lavt« og »middelhøjt« til »højt«. Alle hændelser skal meddeles til agenturet.

5.   Indsatslaget i det nationale situationsbillede består af følgende dellag:

| a) | et dellag vedrørende egne ressourcer, herunder militære aktiver til støtte for en retshåndhævelsesmission og indsatsområder, der indeholder oplysninger om egne ressourcers position, status og art samt om de involverede myndigheder. For så vidt angår militære aktiver til støtte for en retshåndhævelsesmission kan det nationale koordinationscenter efter anmodning fra den nationale myndighed med ansvar for disse aktiver beslutte at begrænse adgangen til sådanne oplysninger efter behov |
| --- | --- |

a)

et dellag vedrørende egne ressourcer, herunder militære aktiver til støtte for en retshåndhævelsesmission og indsatsområder, der indeholder oplysninger om egne ressourcers position, status og art samt om de involverede myndigheder. For så vidt angår militære aktiver til støtte for en retshåndhævelsesmission kan det nationale koordinationscenter efter anmodning fra den nationale myndighed med ansvar for disse aktiver beslutte at begrænse adgangen til sådanne oplysninger efter behov

| b) | et dellag vedrørende oplysninger om omgivelserne, der indeholder eller giver adgang til oplysninger om det pågældende sted og vejrforholdene ved den pågældende medlemsstats ydre grænser. |
| --- | --- |

b)

et dellag vedrørende oplysninger om omgivelserne, der indeholder eller giver adgang til oplysninger om det pågældende sted og vejrforholdene ved den pågældende medlemsstats ydre grænser.

6.   Oplysningerne om egne ressourcer i indsatslaget klassificeres som RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

7.   Analyselaget i det nationale situationsbillede består af følgende dellag:

| a) | et informationsdellag, der indeholder oplysninger om den vigtigste udvikling i situationen og indikatorer, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning |
| --- | --- |

a)

et informationsdellag, der indeholder oplysninger om den vigtigste udvikling i situationen og indikatorer, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning

| b) | et analysedellag, der indeholder analyserapporter, tendenserne i risikoevalueringer, regionale iagttagelser og orienteringsnotater, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning |
| --- | --- |

b)

et analysedellag, der indeholder analyserapporter, tendenserne i risikoevalueringer, regionale iagttagelser og orienteringsnotater, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning

| c) | et efterretningsdellag, der indeholder analyserede oplysninger, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning og navnlig ved fastsættelse af indvirkningsniveauerne for de ydre grænseafsnit |
| --- | --- |

c)

et efterretningsdellag, der indeholder analyserede oplysninger, der er relevante ved anvendelsen af denne forordning og navnlig ved fastsættelse af indvirkningsniveauerne for de ydre grænseafsnit

| d) | et dellag vedrørende billedmateriale og geodata, der indeholder referencebilleder, baggrundskort, validering af analyserede oplysninger og analyser af forandringer (jordobservationsbilleder) samt afsløring af ændringer, georefererede data og kort over, hvor det er muligt at trænge over de ydre grænser. |
| --- | --- |

d)

et dellag vedrørende billedmateriale og geodata, der indeholder referencebilleder, baggrundskort, validering af analyserede oplysninger og analyser af forandringer (jordobservationsbilleder) samt afsløring af ændringer, georefererede data og kort over, hvor det er muligt at trænge over de ydre grænser.

8.   Oplysningerne i analyselaget og oplysningerne om omgivelserne i indsatslaget i det nationale situationsbillede kan baseres på oplysninger fra det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen.

9.   De nationale koordinationscentre i nabomedlemsstater udveksler indbyrdes, direkte og i næsten realtid, situationsbilleder af tilstødende afsnit af de ydre grænser i forbindelse med følgende aspekter:

| a) | hændelser og andre betydelige begivenheder, der er indeholdt i begivenhedslaget |
| --- | --- |

a)

hændelser og andre betydelige begivenheder, der er indeholdt i begivenhedslaget

| b) | analyserapporter om den taktiske risiko som indeholdt i analyselaget. |
| --- | --- |

b)

analyserapporter om den taktiske risiko som indeholdt i analyselaget.

10.   De nationale koordinationscentre i nabomedlemsstater kan indbyrdes, direkte og i næsten realtid, udveksle situationsbilleder af tilstødende afsnit af de ydre grænser i forbindelse med position og status for samt arten af egne ressourcer, der opererer i tilstødende afsnit af de ydre grænser i henhold til indsatslaget.

Artikel 10

Europæisk situationsbillede

1.   Agenturet udarbejder et europæisk situationsbillede og ajourfører det med henblik på at give de nationale koordinationscentre hensigtsmæssige, præcise og aktuelle oplysninger og analyser.

2.   Det europæiske situationsbillede består af oplysninger, der er indsamlet fra følgende kilder:

| a) | nationale situationsbilleder i det omfang, det er påkrævet i henhold til denne artikel |
| --- | --- |

a)

nationale situationsbilleder i det omfang, det er påkrævet i henhold til denne artikel

| b) | agenturet |
| --- | --- |

b)

agenturet

| c) | Kommissionen, der fremskaffer strategiske oplysninger om grænsekontrol, herunder mangler i udførelsen af kontrol af de ydre grænser |
| --- | --- |

c)

Kommissionen, der fremskaffer strategiske oplysninger om grænsekontrol, herunder mangler i udførelsen af kontrol af de ydre grænser

| d) | EU-delegationer og -kontorer |
| --- | --- |

d)

EU-delegationer og -kontorer

| e) | andre relevante EU-organer, -kontorer og -agenturer samt internationale organisationer, jf. artikel 18 |
| --- | --- |

e)

andre relevante EU-organer, -kontorer og -agenturer samt internationale organisationer, jf. artikel 18

| f) | andre kilder. |
| --- | --- |

f)

andre kilder.

3.   Begivenhedslaget i det europæiske situationsbillede omfatter oplysninger vedrørende:

| a) | hændelser og andre begivenheder, der er indeholdt i begivenhedslaget i det nationale situationsbillede |
| --- | --- |

a)

hændelser og andre begivenheder, der er indeholdt i begivenhedslaget i det nationale situationsbillede

| b) | hændelser og andre begivenheder, der er indeholdt i det fælles efterretningsbillede af området før grænsen |
| --- | --- |

b)

hændelser og andre begivenheder, der er indeholdt i det fælles efterretningsbillede af området før grænsen

| c) | hændelser i det indsatsområde, hvor agenturet koordinerer en fælles indsats, et pilotprojekt eller en hurtig indsats. |
| --- | --- |

c)

hændelser i det indsatsområde, hvor agenturet koordinerer en fælles indsats, et pilotprojekt eller en hurtig indsats.

4.   I det europæiske situationsbillede tager agenturet hensyn til det indvirkningsniveau, som det nationale koordinationscenter har tildelt en specifik hændelse i det nationale situationsbillede.

5.   Indsatslaget i det europæiske situationsbillede består af følgende dellag:

| a) | et dellag vedrørende egne ressourcer, der indeholder oplysninger om position, tidspunkt samt status for og arten af de ressourcer, der deltager i agenturets fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser, eller som er til rådighed for agenturet, og indsatsplanen, herunder indsatsområdet, patruljeringstidsplaner og kommunikationskoder |
| --- | --- |

a)

et dellag vedrørende egne ressourcer, der indeholder oplysninger om position, tidspunkt samt status for og arten af de ressourcer, der deltager i agenturets fælles operationer, pilotprojekter og hurtige indsatser, eller som er til rådighed for agenturet, og indsatsplanen, herunder indsatsområdet, patruljeringstidsplaner og kommunikationskoder

| b) | et dellag vedrørende indsatser, der indeholder oplysninger om de fælles indsatser, pilotprojekter og hurtige indsatser, der koordineres af agenturet, herunder opgaver, placering, status, varighed, oplysninger om de medlemsstater og andre aktører, der er involveret, daglige og ugentlige situationsrapporter, statistiske data og informationspakker til medierne |
| --- | --- |

b)

et dellag vedrørende indsatser, der indeholder oplysninger om de fælles indsatser, pilotprojekter og hurtige indsatser, der koordineres af agenturet, herunder opgaver, placering, status, varighed, oplysninger om de medlemsstater og andre aktører, der er involveret, daglige og ugentlige situationsrapporter, statistiske data og informationspakker til medierne

| c) | et dellag vedrørende oplysninger om omgivelserne, der omfatter oplysninger om det pågældende sted og vejrforholdene ved de ydre grænser. |
| --- | --- |

c)

et dellag vedrørende oplysninger om omgivelserne, der omfatter oplysninger om det pågældende sted og vejrforholdene ved de ydre grænser.

6.   Oplysningerne om egne ressourcer i indsatslaget i det europæiske situationsbillede klassificeres som RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

7.   Analyselaget i det europæiske situationsbillede struktureres på samme måde som det i det nationale situationsbillede som fastsat i artikel 9, stk. 7.

Artikel 11

Fælles efterretningsbillede af området før grænsen

1.   Agenturet udarbejder et fælles efterretningsbillede af området før grænsen og ajourfører det med henblik på at give de nationale koordinationscentre hensigtsmæssige, præcise og aktuelle oplysninger og analyser vedrørende området før grænsen.

2.   Det fælles efterretningsbillede af området før grænsen består af oplysninger, der er indsamlet fra følgende kilder:

| a) | nationale koordinationscentre, herunder oplysninger og rapporter fra medlemsstaternes forbindelsesofficerer via de kompetente nationale myndigheder |
| --- | --- |

a)

nationale koordinationscentre, herunder oplysninger og rapporter fra medlemsstaternes forbindelsesofficerer via de kompetente nationale myndigheder

| b) | EU-delegationer og -kontorer |
| --- | --- |

b)

EU-delegationer og -kontorer

| c) | agenturet, herunder oplysninger og rapporter fra dets forbindelsesofficerer |
| --- | --- |

c)

agenturet, herunder oplysninger og rapporter fra dets forbindelsesofficerer

| d) | andre relevante EU-organer, -kontorer og -agenturer samt internationale organisationer, jf. artikel 18 |
| --- | --- |

d)

andre relevante EU-organer, -kontorer og -agenturer samt internationale organisationer, jf. artikel 18

| e) | myndigheder i tredjelande, i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler og regionale netværk som omhandlet i artikel 20, via de nationale koordinationscentre |
| --- | --- |

e)

myndigheder i tredjelande, i henhold til bilaterale eller multilaterale aftaler og regionale netværk som omhandlet i artikel 20, via de nationale koordinationscentre

| f) | andre kilder. |
| --- | --- |

f)

andre kilder.

3.   Det fælles efterretningsbillede af området før grænsen kan indeholde oplysninger, der er relevante for overvågningen af luftgrænserne og kontrollen ved overgangsstederne ved de ydre grænser.

4.   Begivenhedslaget, indsatslaget og analyselaget i det fælles efterretningsbillede før grænsen struktureres på samme måde som dem i det europæiske situationsbillede som fastsat i artikel 10.

5.   Agenturet tildeler hver hændelse i begivenhedslaget i det fælles efterretningsbillede af området før grænsen et enkelt vejledende indvirkningsniveau. Agenturet informerer de nationale koordinationscentre om alle hændelser i området før grænsen.

Artikel 12

Fælles anvendelse af overvågningsværktøjer

1.   Agenturet koordinerer den fælles anvendelse af overvågningsværktøjer med henblik på regelmæssigt at give de nationale koordinationscentre og selv få overvågningsoplysninger vedrørende de ydre grænser og området før grænsen på en pålidelig og omkostningseffektiv måde.

2.   Agenturet giver på anmodning af et nationalt koordinationscenter dette oplysninger om den anmodende medlemsstats ydre grænser og området før grænsen, der kan stamme fra:

| a) | selektiv overvågning af udpegede havne og kyster i tredjelande, som er blevet identificeret ved hjælp af en risikoanalyse og oplysninger som værende påstignings- eller lastningssteder eller transitsteder for fartøjer eller andre transportmidler, der anvendes til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne |
| --- | --- |

a)

selektiv overvågning af udpegede havne og kyster i tredjelande, som er blevet identificeret ved hjælp af en risikoanalyse og oplysninger som værende påstignings- eller lastningssteder eller transitsteder for fartøjer eller andre transportmidler, der anvendes til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne

| b) | lokalisering af fartøjer eller andre transportmidler i åbent hav, som mistænkes for at blive brugt til, eller som beviseligt bruges til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne |
| --- | --- |

b)

lokalisering af fartøjer eller andre transportmidler i åbent hav, som mistænkes for at blive brugt til, eller som beviseligt bruges til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne

| c) | overvågning af udpegede havområder for at afsløre, identificere og lokalisere fartøjer og andre transportmidler, som bliver brugt til, eller som mistænkes for at blive brugt til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne |
| --- | --- |

c)

overvågning af udpegede havområder for at afsløre, identificere og lokalisere fartøjer og andre transportmidler, som bliver brugt til, eller som mistænkes for at blive brugt til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne

| d) | vurdering af omgivelserne i udpegede havområder og områder ved den ydre landgrænse for at optimere overvågnings- og patruljeringsaktiviteterne |
| --- | --- |

d)

vurdering af omgivelserne i udpegede havområder og områder ved den ydre landgrænse for at optimere overvågnings- og patruljeringsaktiviteterne

| e) | selektiv overvågning af udpegede områder før de ydre grænser, som ved hjælp af en risikoanalyse og oplysninger er blevet identificeret som værende potentielle afrejse- eller transitsteder i forbindelse med ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne. |
| --- | --- |

e)

selektiv overvågning af udpegede områder før de ydre grænser, som ved hjælp af en risikoanalyse og oplysninger er blevet identificeret som værende potentielle afrejse- eller transitsteder i forbindelse med ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne.

3.   Agenturet fremlægger de i stk. 1 omhandlede oplysninger ved at kombinere og analysere data, der kan indsamles fra følgende systemer, sensorer og platforme:

| a) | skibsrapporteringssystemer i henhold til deres respektive retsgrundlag |
| --- | --- |

a)

skibsrapporteringssystemer i henhold til deres respektive retsgrundlag

| b) | satellitbilleder |
| --- | --- |

b)

satellitbilleder

| c) | sensorer på køretøjer, fartøjer eller andre transportmidler. |
| --- | --- |

c)

sensorer på køretøjer, fartøjer eller andre transportmidler.

4.   Agenturet kan afvise en anmodning fra et nationalt koordinationscenter af tekniske, finansielle eller operationelle årsager. Agenturet meddeler i god tid det nationale koordinationscenter begrundelsen for et sådant afslag.

5.   Agenturet kan på eget initiativ anvende de i stk. 2 omhandlede overvågningsredskaber til indsamling af oplysninger, som er relevante for det fælles efterretningsbillede af området før grænsen.

Artikel 13

Behandling af personoplysninger

1.   Anvendes det nationale situationsbillede til behandling af personoplysninger, behandles disse oplysninger i henhold til direktiv 95/46/EF, rammeafgørelse 2008/977/RIA og de relevante nationale bestemmelser om databeskyttelse.

2.   Det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen må kun anvendes til behandling af personoplysninger vedrørende skibsidentifikationsnumre.

Disse oplysninger behandles i overensstemmelse med artikel 11ca i forordning (EF) nr. 2007/2004. De behandles kun med henblik på afsløring, identifikation og lokalisering af fartøjer samt med henblik på formålene i artikel 11c, stk. 3, i nævnte forordning. De slettes automatisk senest syv dage efter, at agenturet har modtaget dem, eller, hvis der er behov for yderligere tid til at lokalisere et fartøj, senest to måneder efter at agenturet har modtaget dem.

KAPITEL III

Reaktionskapacitet

Artikel 14

Opdeling af de ydre grænser i grænseafsnit

Medlemsstaterne opdeler med henblik på denne forordning sine ydre land- og søgrænser i grænseafsnit, og underretter agenturet herom.

Artikel 15

Fastsættelse af indvirkningsniveau for hvert afsnit af de ydre grænser

1.   På grundlag af agenturets risikoanalyse og efter aftale med den berørte medlemsstat fastsætter eller ændrer agenturet de følgende indvirkningsniveauer for hvert afsnit af medlemsstaternes ydre land- og søgrænser:

| a) | lavt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har ubetydelig indvirkning på grænsesikkerheden |
| --- | --- |

a)

lavt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har ubetydelig indvirkning på grænsesikkerheden

| b) | middelhøjt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har moderat indvirkning på grænsesikkerheden |
| --- | --- |

b)

middelhøjt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har moderat indvirkning på grænsesikkerheden

| c) | højt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har betydelig indvirkning på grænsesikkerheden. |
| --- | --- |

c)

højt indvirkningsniveau når hændelserne i tilknytning til ulovlig indvandring eller kriminalitet på tværs af grænserne, der finder sted i det relevante grænseafsnit, har betydelig indvirkning på grænsesikkerheden.

2.   Det nationale koordinationscenter vurderer regelmæssigt, om der er behov for at ændre indvirkningsniveauet for et grænseafsnit under hensyn til oplysningerne i det nationale situationsbillede.

3.   Agenturet visualiserer indvirkningsniveauerne for de ydre grænser i det europæiske situationsbillede.

Artikel 16

Reaktion svarende til indvirkningsniveau

1.   Medlemsstaterne sikrer, at de overvågningsaktiviteter, der gennemføres ved de forskellige afsnit af de ydre grænser, svarer til det indvirkningsniveau, der er fastsat for dem, som følger:

| a) | når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et lavt indvirkningsniveau, organiserer de nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser regelmæssig overvågning på grundlag af risikoanalyse og sikrer, at der fastholdes tilstrækkeligt med personale og ressourcer i grænseområdet, som er parat til lokalisering, identifikation og pågribelse |
| --- | --- |

a)

når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et lavt indvirkningsniveau, organiserer de nationale myndigheder med ansvar for overvågningen af de ydre grænser regelmæssig overvågning på grundlag af risikoanalyse og sikrer, at der fastholdes tilstrækkeligt med personale og ressourcer i grænseområdet, som er parat til lokalisering, identifikation og pågribelse

| b) | når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et mellemhøjt indvirkningsniveau, sikrer de nationale myndigheder med et ansvar for overvågningen af de ydre grænser, ud over de foranstaltninger, der er truffet i henhold til litra a), at der træffes passende overvågningsforanstaltninger i dette grænseafsnit. Når sådanne overvågningsforanstaltninger træffes, underrettes det nationale koordinationscenter herom. Det nationale koordinationscenter koordinerer enhver støtte, der gives, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3 |
| --- | --- |

b)

når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et mellemhøjt indvirkningsniveau, sikrer de nationale myndigheder med et ansvar for overvågningen af de ydre grænser, ud over de foranstaltninger, der er truffet i henhold til litra a), at der træffes passende overvågningsforanstaltninger i dette grænseafsnit. Når sådanne overvågningsforanstaltninger træffes, underrettes det nationale koordinationscenter herom. Det nationale koordinationscenter koordinerer enhver støtte, der gives, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3

| c) | når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et højt indvirkningsniveau, sikrer den berørte medlemsstat, ud over de foranstaltninger, der er truffet i henhold til litra b), via det nationale koordinationscenter, at de nationale myndigheder, der opererer i det pågældende grænseafsnit, får den nødvendige støtte, og at der træffes skærpede overvågningsforanstaltninger. Den berørte medlemsstat kan anmode agenturet om støtte med forbehold for kravene til indledning af fælles operationer eller hurtige indsatser i henhold til forordning (EF) nr. 2007/2004. |
| --- | --- |

c)

når der for et afsnit af den ydre grænse er fastsat et højt indvirkningsniveau, sikrer den berørte medlemsstat, ud over de foranstaltninger, der er truffet i henhold til litra b), via det nationale koordinationscenter, at de nationale myndigheder, der opererer i det pågældende grænseafsnit, får den nødvendige støtte, og at der træffes skærpede overvågningsforanstaltninger. Den berørte medlemsstat kan anmode agenturet om støtte med forbehold for kravene til indledning af fælles operationer eller hurtige indsatser i henhold til forordning (EF) nr. 2007/2004.

2.   Det nationale koordinationscenter underretter regelmæssigt agenturet om de foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan i medfør af stk. 1, litra c).

3.   Når der er fastsat et mellemhøjt eller højt indvirkningsniveau for et afsnit af den ydre grænse, som støder op til et grænseafsnit i en anden medlemsstat eller i et land, med hvilket der er indgået aftaler eller oprettet regionale netværk, jf. artikel 19 og 20, kontakter det nationale koordinationscenter det nationale koordinationscenter i nabomedlemsstaten eller den kompetente myndighed i nabolandet og sørger for koordinering af de nødvendige grænseoverskridende foranstaltninger.

4.   Hvis en medlemsstat indgiver en anmodning i overensstemmelse med stk. 1, litra c), kan agenturet, når det besvarer anmodningen, støtte den pågældende medlemsstat ved navnlig at:

| a) | give det fortrinsbehandling, hvad angår den fælles anvendelse af overvågningsredskaber |
| --- | --- |

a)

give det fortrinsbehandling, hvad angår den fælles anvendelse af overvågningsredskaber

| b) | koordinere indsættelsen af europæiske grænsevagthold, jf. forordning (EF) nr. 2007/2004 |
| --- | --- |

b)

koordinere indsættelsen af europæiske grænsevagthold, jf. forordning (EF) nr. 2007/2004

| c) | sikre indsættelsen af det tekniske udstyr, agenturet har til rådighed, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2007/2004 |
| --- | --- |

c)

sikre indsættelsen af det tekniske udstyr, agenturet har til rådighed, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2007/2004

| d) | koordinere eventuel supplerende støtte, der tilbydes af andre medlemsstater. |
| --- | --- |

d)

koordinere eventuel supplerende støtte, der tilbydes af andre medlemsstater.

5.   Agenturet evaluerer sammen med den berørte medlemsstat i sine risikoanalyserapporter fastsættelsen af indvirkningsniveauer og de tilsvarende foranstaltninger, der er truffet på nationalt plan og EU-plan.

AFSNIT III

SÆRLIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 17

Tildeling af opgaver til andre myndigheder i medlemsstaterne

1.   Medlemsstaterne kan give regionale, lokale, funktionelle eller andre myndigheder, der er i stand til at træffe operationelle beslutninger, til opgave på deres respektive kompetenceområder at sikre situationskendskab og reaktionskapacitet, herunder de opgaver og kompetencer, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, litra c), e) og f).

2.   Medlemsstaternes beslutning om at overdrage opgaver i henhold til stk. 1 må ikke påvirke det nationale koordinationscenters evne til at samarbejde og udveksle oplysninger med andre nationale koordinationscentre og agenturet.

3.   I tilfælde, der er fastsat forud på nationalt plan, kan det nationale koordinationscenter give en af de i stk. 1 omhandlede myndigheder beføjelse til at kommunikere og udveksle oplysninger med de regionale myndigheder eller det regionale koordinationscenter i en anden medlemsstat eller de kompetente myndigheder i et tredjeland, forudsat at den pågældende myndighed regelmæssigt informerer sit eget nationale koordinationscenter om en sådan kommunikation og udveksling af oplysninger.

Artikel 18

Agenturets samarbejde med tredjeparter

1.   Agenturet benytter de eksisterende oplysninger, kapaciteter og systemer i andre EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer og internationale organisationer, for så vidt som det sker inden for disses retlige rammer.

2.   I henhold til stk. 1 samarbejder agenturet navnlig med følgende EU-institutioner, -organer, -kontorer og -agenturer og internationale organisationer:

| a) | Den Europæiske Politienhed (Europol) med henblik på at udveksle oplysninger om kriminalitet på tværs af grænserne, der skal medtages i det europæiske situationsbillede |
| --- | --- |

a)

Den Europæiske Politienhed (Europol) med henblik på at udveksle oplysninger om kriminalitet på tværs af grænserne, der skal medtages i det europæiske situationsbillede

| b) | Den Europæiske Unions Satellitcenter, Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og EU-fiskerikontrolagenturet for at sikre den fælles anvendelse af overvågningsredskaber |
| --- | --- |

b)

Den Europæiske Unions Satellitcenter, Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og EU-fiskerikontrolagenturet for at sikre den fælles anvendelse af overvågningsredskaber

| c) | Kommissionen, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og EU–organer, -kontorer og -agenturer, herunder Det Europæiske Asylstøttekontor, som kan give agenturet oplysninger, der er relevante for at ajourføre det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen |
| --- | --- |

c)

Kommissionen, Tjenesten for EU's Optræden Udadtil og EU–organer, -kontorer og -agenturer, herunder Det Europæiske Asylstøttekontor, som kan give agenturet oplysninger, der er relevante for at ajourføre det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen

| d) | internationale organisationer, som kan give agenturet oplysninger, der er relevante for at ajourføre det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen. |
| --- | --- |

d)

internationale organisationer, som kan give agenturet oplysninger, der er relevante for at ajourføre det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen.

3.   I henhold til stk. 1 kan agenturet samarbejde med Maritime Analysis and Operations Centre - Narcotics (MAOC-N) og Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée (CeCLAD-M) (center for koordinering af bekæmpelse af narkotika i Middelhavsområdet) med henblik på at udveksle oplysninger om kriminalitet på tværs af grænserne, der skal medtages i det europæiske situationsbillede.

4.   Informationsudvekslingen mellem agenturet og de i stk. 2 og 3 omhandlede EU-organer, -kontorer og -agenturer og internationale organisationer sker via det kommunikationsnetværk, der er omhandlet i artikel 7, eller andre kommunikationsnetværk, der opfylder kriterierne for tilgængelighed, fortrolighed og integritet.

5.   Samarbejdet mellem agenturet og de i stk. 2 og 3 omhandlede EU-organer, -kontorer og -agenturer og internationale organisationer reguleres som led i arbejdsaftaler i henhold til forordning (EF) nr. 2007/2004 og det respektive retsgrundlag for det pågældende EU-organ, -kontor eller -agentur eller den pågældende internationale organisation. Hvad angår håndteringen af klassificerede informationer, skal det i disse arbejdsaftaler fastsættes, at EU-organet, -kontoret eller -agenturet eller den berørte internationale organisation skal overholde sikkerhedsregler og -standarder tilsvarende dem, der anvendes af agenturet.

6.   De i stk. 2 og 3 omhandlede EU-organer, -kontorer og -agenturer og internationale organisationer anvender oplysninger, der er modtaget i forbindelse med Eurosur, udelukkende inden for de retlige rammer herfor og under overholdelse af de grundlæggende rettigheder, herunder databeskyttelseskravene.

Artikel 19

Samarbejde med Irland og Det Forenede Kongerige

1.   Med henblik på anvendelsen af denne forordning kan udvekslingen af oplysninger og samarbejdet med Irland og Det Forenede Kongerige ske på grundlag af bilaterale eller multilaterale aftaler mellem henholdsvis Irland eller Det Forenede Kongerige og en eller flere nabomedlemsstater eller via regionale netværk på grundlag af disse aftaler. Medlemsstaternes nationale koordinationscentre udgør kontaktpunktet for informationsudvekslingen med de tilsvarende myndigheder i Irland og Det Forenede Kongerige inden for Eurosur. Når disse aftaler er indgået, underrettes Kommissionen herom.

2.   De i stk. 1 omhandlede aftaler begrænses til udveksling af følgende oplysninger mellem det nationale koordinationscenter i en medlemsstat og den tilsvarende myndighed i Irland eller Det Forenede Kongerige:

| a) | oplysninger, som indgår i en medlemsstats nationale situationsbillede, i det omfang de overføres til agenturet med henblik på anvendelse til det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen |
| --- | --- |

a)

oplysninger, som indgår i en medlemsstats nationale situationsbillede, i det omfang de overføres til agenturet med henblik på anvendelse til det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen

| b) | oplysninger indsamlet af Irland og Det Forenede Kongerige, som er relevante med henblik på det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen |
| --- | --- |

b)

oplysninger indsamlet af Irland og Det Forenede Kongerige, som er relevante med henblik på det europæiske situationsbillede og det fælles efterretningsbillede af området før grænsen

| c) | oplysninger som omhandlet i artikel 9, stk. 9. |
| --- | --- |

c)

oplysninger som omhandlet i artikel 9, stk. 9.

3.   Oplysninger i forbindelse med Eurosur fra agenturet eller fra en medlemsstat, som ikke er part i en aftale, der er omhandlet i stk. 1, må ikke udveksles med Irland og Det Forenede Kongerige, uden at der foreligger en forhåndsgodkendelse fra agenturet eller den pågældende medlemsstat. Medlemsstaterne og agenturet er omfattet af forbuddet mod at udveksle disse oplysninger med Irland eller Det Forenede Kongerige.

4.   Videregivelse eller anden meddelelse til tredjelande eller andre tredjeparter af oplysninger, der er udvekslet i henhold til denne artikel, er forbudt.

5.   De i stk. 1 omhandlede aftaler skal indeholde bestemmelser om de finansielle omkostninger ved Irlands og Det Forenede Kongeriges deltagelse i gennemførelsen af disse aftaler.

Artikel 20

Samarbejde med tilgrænsende tredjelande

1.   Med henblik på anvendelsen af denne forordning kan medlemsstaterne udveksle oplysninger og samarbejde med et eller flere tilgrænsende tredjelande. Denne udveksling af oplysninger og dette samarbejde sker på grundlag af bilaterale eller multilaterale aftaler eller gennem regionale netværk, der er oprettet på grundlag af disse aftaler. Medlemsstaternes nationale koordinationscentre udgør kontaktpunkterne for udvekslingen af oplysninger med tilgrænsende tredjelande.

2.   Før der indgås en aftale som omhandlet i stk. 1, underretter de berørte medlemsstater Kommissionen om aftalen, og denne kontrollerer, om de af dens bestemmelser, der er relevante for Eurosur, er i overensstemmelse med denne forordning. Når aftalen er indgået, oversender den berørte medlemsstat den til Kommissionen, og denne underretter Europa-Parlamentet, Rådet og agenturet herom.

3.   De i stk. 1 omhandlede aftaler skal overholde relevant EU-lovgivning og folkeret om grundlæggende rettigheder og international beskyttelse, herunder Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og konventionen om flygtninges retsstilling, navnlig non-refoulement-princippet.

4.   Al udveksling af personoplysninger med tredjelande inden for rammerne af Eurosur skal være strengt begrænset til, hvad der er absolut nødvendigt med henblik på denne forordning. Den finder sted i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF, rammeafgørelse 2008/977/RIA og de relevante nationale bestemmelser om databeskyttelse.

5.   Al udveksling af oplysninger i henhold til stk. 1, som giver et tredjeland oplysninger, der kan anvendes til at identificere personer eller grupper af personer, hvis anmodning om adgang til international beskyttelse er under behandling, eller som er i alvorlig fare for at blive udsat for tortur, umenneskelig og nedværdigende behandling eller afstraffelse eller alle andre krænkelser af de grundlæggende rettigheder, er forbudt.

6.   Al udveksling af oplysninger i henhold til stk. 1 skal overholde betingelserne i de bilaterale og multilaterale aftaler, der er indgået med tilgrænsende tredjelande.

7.   Oplysninger i forbindelse med Eurosur fra agenturet eller fra en medlemsstat, som ikke er part i en aftale, der er omhandlet i stk. 1, må ikke udveksles med et tredjeland omfattet af den pågældende aftale, uden at der foreligger en forhåndsgodkendelse fra agenturet eller den pågældende medlemsstat. Medlemsstaterne og agenturet er omfattet af forbuddet mod at dele disse oplysninger med det pågældende tredjeland.

8.   Videregivelse eller anden meddelelse til andre tredjelande eller til tredjeparter af oplysninger, der er udvekslet i henhold til denne artikel, er forbudt.

9.   Al udveksling af oplysninger med tredjelande, der er tilvejebragt via den fælles anvendelse af overvågningsredskaber, er omfattet af den ret og de regler, der gælder for disse redskaber, samt de relevante bestemmelser i direktiv 95/46/EF, forordning (EF) nr. 45/2001 og rammeafgørelse 2008/977/RIA.

Artikel 21

Håndbog

1.   Kommissionen stiller i tæt samarbejde med medlemsstaterne, agenturet og ethvert andet relevant EU-organ, -kontor eller -agentur en praktisk håndbog om gennemførelsen og forvaltningen af Eurosur (»håndbogen«) til rådighed. Håndbogen skal indeholde tekniske og operationelle retningslinjer, henstillinger og bedste praksis, herunder om samarbejde med tredjelande. Kommissionen vedtager håndbogen i form af en henstilling.

2.   Kommissionen kan efter høring af medlemsstaterne og agenturet beslutte at klassificere dele af håndbogen som RESTREINT UE/EU RESTRICTED i overensstemmelse med reglerne i Kommissionens forretningsorden.

Artikel 22

Kontrol og evaluering

1.   Med henblik på anvendelsen af denne forordning sikrer agenturet og medlemsstaterne, at der indføres procedurer til at kontrollere Eurosurs tekniske og operationelle funktion i lyset af målene om at sikre et hensigtsmæssigt situationskendskab og en hensigtsmæssig reaktionskapacitet ved de ydre grænser, og at de grundlæggende rettigheder overholdes, herunder non-refoulement-princippet.

2.   Agenturet aflægger senest den 1. december 2015 og derefter hvert andet år rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om den måde, hvorpå Eurosur fungerer.

3.   Kommissionen forelægger senest den 1. december 2016 og derefter hvert fjerde år en overordnet evaluering af Eurosur for Europa-Parlamentet og Rådet. Denne evaluering skal indeholde en vurdering af de opnåede resultater i lyset af de opstillede mål, af den fortsatte gyldighed af de bagvedliggende overvejelser, af anvendelsen af denne forordning i medlemsstaterne og af agenturet og af overholdelsen af og indvirkningen på de grundlæggende rettigheder. Den skal også indeholde en cost-benefit-evaluering. Denne evaluering ledsages i givet fald af relevante forslag til ændring af denne forordning.

4.   Medlemsstaterne sender agenturet de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde den i stk. 2 omhandlede rapport.

Agenturet sender Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde den evaluering, der er omhandlet i stk. 3.

Artikel 23

Ændringer af forordning (EF) nr. 2007/2004

Forordning (EF) nr. 2007/2004 ændres således:

| 1) | Artikel 2, stk. 1, litra i), affattes således:






  »i) | yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af et europæisk grænseovervågningssystem og efter omstændighederne til udvikling af et fælles miljø til udveksling af oplysninger, herunder interoperabilitet mellem systemerne, især gennem oprettelse, ajourføring og koordinering af Eurosurrammen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 (16) |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 2, stk. 1, litra i), affattes således:

»i)

yde den nødvendige bistand til udvikling og drift af et europæisk grænseovervågningssystem og efter omstændighederne til udvikling af et fælles miljø til udveksling af oplysninger, herunder interoperabilitet mellem systemerne, især gennem oprettelse, ajourføring og koordinering af Eurosurrammen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 (16)

| 2. | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 11ca
  Behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurosur
  Agenturet kan behandle personoplysninger som fastsat i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1052/2013 der anvendes i overensstemmelse med de i nærværende forordnings artikel 11a omhandlede foranstaltninger. I særdeleshed skal behandlingen af sådanne oplysninger overholde principperne om nødvendighed og proportionalitet, og videregivelsen eller anden meddelelse til tredjelande af sådanne personoplysninger, der behandles af agenturet, er forbudt.« |
| --- | --- |

2.

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 11ca

Behandling af personoplysninger inden for rammerne af Eurosur

Agenturet kan behandle personoplysninger som fastsat i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1052/2013 der anvendes i overensstemmelse med de i nærværende forordnings artikel 11a omhandlede foranstaltninger. I særdeleshed skal behandlingen af sådanne oplysninger overholde principperne om nødvendighed og proportionalitet, og videregivelsen eller anden meddelelse til tredjelande af sådanne personoplysninger, der behandles af agenturet, er forbudt.«

Artikel 24

Ikrafttræden og anvendelse

1.   Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Denne forordning anvendes fra den 2. december 2013.

3.   Bulgarien, Estland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Portugal, Rumænien, Slovenien, Slovakiet og Finland nedsætter et nationalt koordinationscenter i overensstemmelse med artikel 5 fra den 2. december 2013.

De resterende medlemsstater nedsætter et nationalt koordinationscenter i overensstemmelse med artikel 5 fra den 1. december 2014.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

V. LEŠKEVIČIUS

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 10.10.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.10.2013.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

4

(5)  Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (EUT L 350 af 30.12.2008, s. 60).

5

(6)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

6

(7)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

7

(8)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

8

(9)  Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengenreglerne (EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31).

9

(10)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

10

(11)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

11

(12)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

12

(13)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 105 af 13.4.2006, s. 1).

14

(15)  EFT L 308 af 8.12.2000, s. 26.

15

(16)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1052/2013 af 22. oktober 2013 om oprettelse af det europæisk grænseovervågningssystem (Eurosur) (EUT L 295, 6.11.2013, p. 11).«

16

---

BILAG

Der skal tages hensyn til følgende principper ved oprettelsen, driften og ajourføringen af de forskellige enkeltdele i Eurosurrammen:

| a) | Princippet om interessefællesskab: de nationale koordinationscentre og agenturet udgør særlige interessefællesskaber, hvad angår udveksling af oplysninger og samarbejde inden for rammerne af Eurosur. Forskellige nationale koordinationscentre og agenturet går sammen i interessefællesskaber for med henblik på de fælles mål, krav og interesser at udveksle oplysninger. |
| --- | --- |

a)

Princippet om interessefællesskab: de nationale koordinationscentre og agenturet udgør særlige interessefællesskaber, hvad angår udveksling af oplysninger og samarbejde inden for rammerne af Eurosur. Forskellige nationale koordinationscentre og agenturet går sammen i interessefællesskaber for med henblik på de fælles mål, krav og interesser at udveksle oplysninger.

| b) | Principperne om en sammenhængende forvaltning og anvendelse af eksisterende strukturer: agenturet sikrer sammenhængen mellem Eurosurrammens forskellige enkeltdele, herunder ved at yde rådgivning og støtte til de nationale koordinationscentre og fremme interoperabiliteten mellem oplysninger og teknologi. Eurosurrammen skal så vidt muligt udnytte de eksisterende systemer og kapaciteter med henblik på at optimere anvendelsen af Unionens almindelige budget og undgå overlapning. I den forbindelse skal Eurosur oprettes i fuld overensstemmelse med CISE for derved at bidrage til og drage fordel af en koordineret og omkostningseffektiv tilgang til udveksling af oplysninger på tværs af Unionen. |
| --- | --- |

b)

Principperne om en sammenhængende forvaltning og anvendelse af eksisterende strukturer: agenturet sikrer sammenhængen mellem Eurosurrammens forskellige enkeltdele, herunder ved at yde rådgivning og støtte til de nationale koordinationscentre og fremme interoperabiliteten mellem oplysninger og teknologi. Eurosurrammen skal så vidt muligt udnytte de eksisterende systemer og kapaciteter med henblik på at optimere anvendelsen af Unionens almindelige budget og undgå overlapning. I den forbindelse skal Eurosur oprettes i fuld overensstemmelse med CISE for derved at bidrage til og drage fordel af en koordineret og omkostningseffektiv tilgang til udveksling af oplysninger på tværs af Unionen.

| c) | Principperne om udveksling af oplysninger og informationssikring: oplysninger, der stilles til rådighed inden for Eurosurrammen, står til rådighed for alle nationale koordinationscentre og agenturet, medmindre der er fastsat eller aftalt specifikke begrænsninger herfor. De nationale koordinationscentre sikrer tilgængeligheden, fortroligheden og integriteten af de oplysninger, der skal udveksles på nationalt, europæisk og internationalt plan. Agenturet sikrer tilgængeligheden, fortroligheden og integriteten af de oplysninger, der skal udveksles på europæisk og internationalt plan. |
| --- | --- |

c)

Principperne om udveksling af oplysninger og informationssikring: oplysninger, der stilles til rådighed inden for Eurosurrammen, står til rådighed for alle nationale koordinationscentre og agenturet, medmindre der er fastsat eller aftalt specifikke begrænsninger herfor. De nationale koordinationscentre sikrer tilgængeligheden, fortroligheden og integriteten af de oplysninger, der skal udveksles på nationalt, europæisk og internationalt plan. Agenturet sikrer tilgængeligheden, fortroligheden og integriteten af de oplysninger, der skal udveksles på europæisk og internationalt plan.

| d) | Principperne om servicemindedhed og standardisering: de forskellige Eurosurkapaciteter gennemføres ved brug af en serviceminded tilgang. Agenturet sikrer så vidt muligt, at Eurosurrammen er baseret på internationalt vedtagne standarder. |
| --- | --- |

d)

Principperne om servicemindedhed og standardisering: de forskellige Eurosurkapaciteter gennemføres ved brug af en serviceminded tilgang. Agenturet sikrer så vidt muligt, at Eurosurrammen er baseret på internationalt vedtagne standarder.

| e) | Princippet om fleksibilitet: organisationen, informationen og teknologien skal udformes således, at Eurosurdeltagerne er i stand til at reagere på skiftende situationer på en fleksibel og struktureret måde. |
| --- | --- |

e)

Princippet om fleksibilitet: organisationen, informationen og teknologien skal udformes således, at Eurosurdeltagerne er i stand til at reagere på skiftende situationer på en fleksibel og struktureret måde.

---

Erklæring fra Rådet

Eurosur vil bidrage til en forbedret beskyttelse og redning af migranters liv. Rådet minder om, at eftersøgning og redning til søs henhører under medlemsstaternes kompetence, som de udøver inden for rammerne af internationale konventioner.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 6.11.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 295/27 |
| --- | --- | --- | --- |

6.11.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 295/27

---

RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1053/2013

af 7. oktober 2013

om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 70,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker. |
| --- | --- |

(1)

Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker.

| (2) | Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud. |
| --- | --- |

(2)

Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud.

| (3) | Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater. |
| --- | --- |

(3)

Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater.

| (4) | I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«. |
| --- | --- |

(4)

I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«.

| (5) | Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område. |
| --- | --- |

(5)

Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område.

| (6) | Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves. |
| --- | --- |

(6)

Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves.

| (7) | Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme. |
| --- | --- |

(7)

Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme.

| (8) | I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen. |
| --- | --- |

(8)

I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen.

| (9) | For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet. |
| --- | --- |

(9)

For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet.

| (10) | Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter. |
| --- | --- |

(10)

Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter.

| (11) | For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.
  En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser. |
| --- | --- |

(11)

For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.

En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser.

| (12) | Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa. |
| --- | --- |

(12)

Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa.

| (13) | Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser. |
| --- | --- |

(13)

Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser.

| (14) | Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne. |
| --- | --- |

(14)

Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne.

| (15) | Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. |
| --- | --- |

(15)

Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser.

| (16) | Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere. |
| --- | --- |

(16)

Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere.

| (17) | Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser. |
| --- | --- |

(17)

Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser.

| (18) | Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages. |
| --- | --- |

(18)

Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages.

| (19) | Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter. |
| --- | --- |

(19)

Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter.

| (20) | Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst. |
| --- | --- |

(20)

Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst.

| (21) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen. |
| --- | --- |

(21)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.

| (22) | Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9). |
| --- | --- |

(22)

Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9).

| (23) | Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10). |
| --- | --- |

(23)

Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10).

| (24) | For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12). |
| --- | --- |

(24)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12).

| (25) | For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14). |
| --- | --- |

(25)

For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).

| (26) | For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16). |
| --- | --- |

(26)

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16).

| (27) | Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016. |
| --- | --- |

(27)

Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016.

| (28) | Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater. |
| --- | --- |

(28)

Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater.

| (29) | Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne — |
| --- | --- |

(29)

Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1.   Ved denne forordning indføres der en evaluerings- og overvågningsmekanisme, der har følgende formål:

| a) | at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse. |
| --- | --- |

a)

at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse.

| b) | at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden. |
| --- | --- |

b)

at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden.

2.   Den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede kontrol berører ikke artikel 23, stk. 2, for så vidt angår medlemsstater, hvor evalueringsprocedurerne allerede er indledt den 26. november 2013.

3.   Eksperter fra medlemsstaterne, som i overensstemmelse med den relevante tiltrædelsesakt endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, deltager dog i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne.

Artikel 2

Definition

I denne forordning forstås ved »Schengenreglerne« bestemmelserne integreret i EU-rammen i overensstemmelse med protokol nr. 19, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, samt de retsakter, der udbygger eller på anden måde vedrører disse.

Artikel 3

Ansvarsfordeling

1.   Medlemsstaterne og Kommissionen er i fællesskab ansvarlige for gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen som specificeret i denne forordning med støtte fra de EU-organer, -kontorer og -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne.

2.   Kommissionen har en overordnet koordinerende rolle i forbindelse med fastlæggelse af årlige og flerårige evalueringsprogrammer, udarbejdelse af spørgeskemaer og planlægning af besøg, gennemførelse af besøg og udarbejdelse af evalueringsrapporter og henstillinger. Den sikrer også opfølgning og overvågning af evalueringsrapporter og henstillinger i overensstemmelse med artikel 16.

3.   Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder fuldt på alle evalueringsstadier for at udføre de opgaver, der pålægges dem i henhold til denne forordning.

Artikel 4

Evalueringer

1.   Evalueringerne kan omfatte alle aspekter af Schengenreglerne, herunder medlemsstaternes effektive anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde og retligt samarbejde på det strafferetlige område, såvel som fravær af grænsekontrol ved de indre grænser. Der bør i alle evalueringerne tages hensyn til, hvordan de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne som nævnt i dette stykke, fungerer.

2.   Evalueringerne kan bestå af spørgeskemaer og af besøg på stedet, som kan være anmeldte eller uanmeldte. Forud for anmeldte besøg på stedet udfyldes et spørgeskema. Besøgene på stedet og spørgeskemaerne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, bruges enten uafhængigt af hinanden eller i kombination i forbindelse med evalueringen af specifikke medlemsstater og/eller specifikke områder.

3.   Både spørgeskemaer og besøg på stedet kan suppleres med den evaluerede medlemsstats præsentation af det område, der evalueres.

Artikel 5

Flerårigt evalueringsprogram

1.   Kommissionen udarbejder et flerårigt evalueringsprogram, der dækker en femårsperiode, hvor det er relevant efter høring af Frontex og Europol, og som skal ligge færdigt senest seks måneder før starten på den følgende femårsperiode. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.

2.   Hver medlemsstat skal evalueres i hver femårsperiode, der er omfattet af det flerårige evalueringsprogram. Det flerårige evalueringsprogram fastsætter rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år. Den rækkefølge, hvori medlemsstaterne skal evalueres, skal tage hensyn til, hvor lang tid, der er gået siden den sidste evaluering, og balancen mellem de forskellige dele af Schengenreglerne, der skal evalueres.

3.   Det flerårige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses efter proceduren i stk. 1.

4.   Det flerårige evalueringsprogram kan indeholde en henvisning til tematiske evalueringer som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).

5.   Det første flerårige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2019.

Artikel 6

Årligt evalueringsprogram

1.   Kommissionen udarbejder et årligt evalueringsprogram senest den 31. oktober i det år, der går forud for det år, som programmet vedrører, navnlig under hensyn til risikoanalyserne udarbejdet af Frontex, jf. artikel 7, og, hvor det er hensigtsmæssigt, oplysninger fra Europol og andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, navnlig i overensstemmelse med artikel 8.

Det årlige evalueringsprogram skal indeholde forslag til evaluering af:

| a) | en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og |
| --- | --- |

a)

en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og

| b) | hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer). |
| --- | --- |

b)

hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer).

2.   Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter første del af det årlige evalueringsprogram, herunder en foreløbig tidsplan for besøgene på stedet. Denne del indeholder en liste over de medlemsstater, der ifølge det flerårige evalueringsprogram skal evalueres det kommende år, de områder, der skal evalueres, og besøgene på stedet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.

3.   Kommissionen udarbejder og vedtager anden del af det årlige evalueringsprogram. Denne del skal indeholde en liste over de uanmeldte besøg på stedet, der skal gennemføres det kommende år. Den betragtes som fortrolig og videregives ikke.

4.   Det årlige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med stk. 2 og 3.

5.   Det første årlige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2014.

Artikel 7

Risikoanalyser fra Frontex

1.   I overensstemmelse med sit mandat sender Frontex senest den 31. august hvert år Kommissionen og medlemsstaterne en risikoanalyse. I risikoanalysen tages der højde for bl.a. ulovlig indvandring og væsentlige ændringer i operationsmiljøet ved de ydre grænser, og den indeholder anbefalinger for prioritering af evalueringer i det kommende år. Anbefalingerne henviser til specifikke afsnit af de ydre grænser og specifikke grænseovergangssteder, der skal evalueres i det kommende år i henhold til det flerårige evalueringsprogram. Kommissionen fremsender straks risikoanalysen til Europa-Parlamentet og til Rådet.

2.   Senest den 31. august hvert år sender Frontex Kommissionen en separat risikoanalyse, der er forskellig fra den i stk. 1 omhandlede risikoanalyse, med anbefalinger for prioritering af evalueringer, der skal gennemføres ved uanmeldte besøg på stedet det kommende år, uafhængigt af rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år som fastsat i det i flerårige evalueringsprogram i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2. Disse anbefalinger kan vedrøre en hvilken som helst region eller et specifikt område og indeholder en liste med mindst ti specifikke afsnit af de ydre grænser og mindst ti specifikke grænseovergangssteder. Kommissionen kan når som helst anmode Frontex om at fremlægge en risikoanalyse med anbefalinger til evalueringer i form af uanmeldte besøg på stedet.

3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede risikoanalyser fra Frontex forelægges Kommissionen første gang senest den 27. februar 2014.

Artikel 8

Risikoanalyser fra andre EU-organer, kontorer eller agenturer end Frontex

Kommissionen anmoder, hvor dette er relevant, andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, om at foretage risikoanalyser, herunder vedrørende korruption og organiseret kriminalitet, for så vidt som korruption og organiseret kriminalitet kan underminere medlemsstaternes anvendelse af Schengenreglerne. Sådanne analyser kan bruges ved udarbejdelsen af de årlige evalueringsprogrammer.

Artikel 9

Spørgeskema

1.   Kommissionen udarbejder og opdaterer ved gennemførelsesretsakter og i tæt samarbejde med medlemsstaterne et standardspørgeskema. Frontex og Europol kan høres om udkastet til standardspørgeskema. Standardspørgeskemaet dækker den relevante lovgivning, i fællesskab aftalte anbefalinger og bedste praksis, især som anført i Schengenkatalogerne, de organisatoriske og tekniske midler, der er tilgængelige for gennemførelsen af Schengenreglerne, og tilgængelige statistiske data for hvert evalueringsområde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2.

2.   Senest den 1. juli i det foregående år sender Kommissionen et standardspørgeskema til de medlemsstater, der skal evalueres det kommende år. Medlemsstaterne fremsender deres besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen senest otte uger efter fremsendelsen af spørgeskemaet. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater og orienterer Europa-Parlamentet om svarene. Hvis Europa-Parlamentet anmoder herom, navnlig på grund af sagens alvor, orienterer Kommissionen ligeledes efter en konkret og individuel vurdering og i overensstemmelse med de gældende regler for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, Europa-Parlamentet om indholdet af konkrete svar.

Artikel 10

Hold med ansvar for besøg på stedet

1.   Et hold med ansvar for besøg på stedet består af eksperter udpeget af medlemsstaterne og af repræsentanter for Kommissionen.

2.   Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i de respektive besøg på stedet, og til at angive deres fagområde.

Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest tre måneder inden, at det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring.

Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest to uger, inden det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for 72 timer, efter at de har modtaget denne opfordring.

3.   Der må højst deltage to repræsentanter for Kommissionen i et besøg på stedet. Der må højst deltage otte eksperter fra medlemsstaterne i et anmeldt besøg på stedet og højst seks i et uanmeldt besøg på stedet.

Hvis antallet af eksperter udpeget af medlemsstaterne overstiger det relevante maksimum, jf. første afsnit, udpeger Kommissionen efter høring af de berørte medlemsstater medlemmerne af holdet på grundlag af den geografiske balance og eksperternes kompetencer.

4.   Nationale eksperter kan ikke deltage i en evalueringsmission, der omfatter et besøg på stedet i den medlemsstat, hvor de er ansat.

5.   Kommissionen kan opfordre Frontex, Europol eller andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, til at udpege en repræsentant, der skal deltage som observatør i et besøg på stedet på et område, der er omfattet af deres mandat.

6.   De ledende eksperter på et hold med ansvar for besøg på stedet skal være en repræsentant for Kommissionen og en ekspert fra en medlemsstat, som udpeges af medlemmerne af det pågældende hold i fællesskab snarest muligt efter oprettelsen af holdet. De ledende eksperter udpeges i god tid inden udarbejdelsen af det detaljerede program som nævnt i artikel 13, stk. 2.

Artikel 11

Hold med ansvar for evalueringer på grundlag af et spørgeskema

1.   Hvis et spørgeskema bruges uafhængigt, dvs. uden at blive efterfulgt af et besøg på stedet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, består holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for Kommissionen.

2.   Når spørgeskemaet fremsendes til den medlemsstat, der skal evalueres, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i evalueringen, og til at angive deres fagområde. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring. Eksperter udpeges i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3 og 4.

Artikel 12

Eksperter

Eksperter, der deltager i evalueringer, skal have passende kvalifikationer, herunder en solid teoretisk viden og praktisk erfaring på de områder, evalueringsmekanismen dækker, samt et godt kendskab til principper, procedurer og teknikker for evalueringer, og de skal være i stand til at kommunikere effektivt på et fælles sprog. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne og Kommissionen i samarbejde med relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, at eksperterne modtager passende uddannelse, herunder i overholdelsen af grundlæggende rettigheder.

Artikel 13

Gennemførelse af besøg på stedet

1.   Holdene med ansvar for besøg på stedet træffer alle de nødvendige forberedende foranstaltninger for at sikre effektive, præcise og konsekvente besøg på stedet.

2.   Det detaljerede program for anmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med de ledende eksperter og den berørte medlemsstat. Medlemsstaterne informeres om programmet. Det detaljerede program for uanmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen.

Den berørte medlemsstat høres og orienteres om tidsplanen og det detaljerede program:

| a) | mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet |
| --- | --- |

a)

mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet

| b) | mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet. |
| --- | --- |

b)

mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet.

Uanmeldte besøg på stedet ved de indre grænser gennemføres uden forudgående underretning af den berørte medlemsstat eller de berørte medlemsstater. Generelle retningslinjer om de praktiske bestemmelser vedrørende sådanne besøg udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.

3.   Medlemmerne af holdet med ansvar for besøg på stedet skal bære identifikation, der viser, at de har tilladelse til at gennemføre et sådant besøg på stedet i overensstemmelse med denne forordning.

4.   Den medlemsstat, der skal evalueres, sikrer, at holdet med ansvar for besøg på stedet kan udøve sit mandat til at kontrollere aktiviteter i relation til de områder, der skal evalueres. Den sikrer navnlig, at holdet med ansvar for besøg på stedet får direkte adgang til relevante personer og til alle områder, bygninger og dokumenter, som er relevante for evalueringen.

5.   Den medlemsstat, der skal evalueres, støtter på alle måder inden for rammerne af sine retlige beføjelser holdet med ansvar for besøg på stedet ved gennemførelsen af opgaven.

6.   Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, meddeler Kommissionen på forhånd den medlemsstat, der skal evalueres, navnene på eksperterne på holdet med ansvar for besøg på stedet. Den nævnte medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, der står for de praktiske detaljer ved besøget på stedet.

7.   Kommissionen og medlemsstaterne har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende rejse til og fra den eller de medlemsstater, der skal evalueres, for deres respektive eksperter, der deltager på holdet med ansvar for besøg på stedet. Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter for de eksperter, der deltager i besøgene på stedet.

Den eller de medlemsstater, der skal evalueres, har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende ophold og transport på stedet. Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, letter Kommissionen foranstaltningerne vedrørende eksperternes ophold.

Artikel 14

Evalueringsrapporter

1.   Der udarbejdes en evalueringsrapport efter hver evaluering. Evalueringsrapporten baseres på resultatet af besøget på stedet og spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Hvis der er tale om besøg på stedet, udarbejdes evalueringsrapporten under besøget på stedet af holdet med ansvar herfor.

Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter har det overordnede ansvar for udarbejdelse af evalueringsrapporten og for dennes fuldstændighed og kvalitet. Hvis der er uenighed, forsøger holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, at opnå et kompromis.

2.   I evalueringsrapporten analyseres de relevante kvalitative, kvantitative, operationelle, administrative og organisatoriske aspekter, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og alle mangler, der identificeres under evalueringen, nævnes.

3.   En af følgende vurderinger anvendes på hvert af evalueringsrapportens resultater:

| a) | fuldstændig opfyldelse |
| --- | --- |

a)

fuldstændig opfyldelse

| b) | opfyldelse, men forbedringer er nødvendige |
| --- | --- |

b)

opfyldelse, men forbedringer er nødvendige

| c) | manglende opfyldelse. |
| --- | --- |

c)

manglende opfyldelse.

4.   Kommissionen fremsender udkastet til evalueringsrapport til den evaluerede medlemsstat inden for en frist på seks uger fra besøget på stedet eller modtagelsen af besvarelsen af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Den evaluerede medlemsstat fremsætter sine bemærkninger til udkastet til evalueringsrapport inden for en frist på to uger fra modtagelsen af udkastet. Der afholdes et redaktionsmøde på anmodning af den evaluerede medlemsstat. Den evaluerede medlemsstats bemærkninger kan afspejles i udkastet til evalueringsrapport.

5.   Kommissionen fremlægger udkastet til evalueringsrapport og bemærkningerne fra den evaluerede medlemsstat for de andre medlemsstater, der opfordres til at komme med bemærkninger til besvarelsen af spørgeskemaet, udkastet til evalueringsrapport og den evaluerede medlemsstats bemærkninger.

På dette grundlag vedtager Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt evalueringsrapporten, om nødvendigt efter at have foretaget relevante ændringer i udkastet til evalueringsrapport. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet.

Artikel 15

Henstillinger

1.   Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter afgiver, når de udarbejder evalueringsrapporten, og på baggrund af resultaterne heraf og de i evalueringsrapporten indeholdte vurderinger, udkast til henstillinger vedrørende afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe eventuelle mangler identificeret under evalueringen, og som angiver prioriteterne for foranstaltningernes gennemførelse samt indeholder eksempler på god praksis, hvor dette er relevant.

2.   Kommissionen forelægger Rådet et forslag til vedtagelse af de henstillinger, der er omhandlet i stk. 1.

3.   Rådet vedtager henstillinger som omhandlet i stk. 1 og fremsender dem til Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.

Artikel 16

Opfølgning og overvågning

1.   Inden for en frist på tre måneder fra vedtagelsen af de henstillinger, der er omhandlet i artikel 15, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen og Rådet en handlingsplan for, hvordan eventuelle mangler identificeret i evalueringsrapporten kan afhjælpes. Hvis henstillingerne konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, skal den pågældende medlemsstat forelægge sin handlingsplan inden for en frist på en måned fra vedtagelsen af disse henstillinger. Kommissionen fremsender handlingsplanen til Europa-Parlamentet.

2.   Efter høring af holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, fremlægger Kommissionen senest en måned efter modtagelsen af den evaluerede medlemsstats handlingsplan sin vurdering af, om handlingsplanen er tilstrækkelig, for Rådet. Medlemsstaterne opfordres til at kommentere handlingsplanen.

3.   Den evaluerede medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af sin handlingsplan inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne og efterfølgende hver tredje måned, indtil handlingsplanen er fuldt gennemført.

4.   Uanset den frist på seks måneder, der gælder for rapportering om gennemførelsen af en handlingsplan, jf. stk. 3, skal den evaluerede medlemsstat, hvis henstillingerne konkluderer, at medlemsstaten alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, senest tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne rapportere om gennemførelsen af handlingsplanen.

5.   Afhængigt af hvor alvorlige de identificerede mangler er, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe dem, kan Kommissionen planlægge nye anmeldte besøg på stedet for at kontrollere, at handlingsplanen gennemføres korrekt. Kommissionen indbyder mindst fire af de eksperter, der deltog i besøget på stedet, til at deltage i det nye besøg. Kommissionen kan indbyde observatører til at deltage i det nye besøg. Kommissionen fastlægger programmet for det nye besøg. Den evaluerede medlemsstat orienteres om programmet mindst en måned, før det er planlagt at gennemføre det nye besøg. Kommissionen kan også planlægge nye uanmeldte besøg på stedet.

6.   Kommissionen informerer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af handlingsplanerne eller de foranstaltninger til forbedringer, der er omhandlet i denne artikel.

7.   Hvis et besøg på stedet afslører en alvorlig mangel, der skønnes at udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, informerer Kommissionen så hurtigt som muligt Europa-Parlamentet og Rådet herom på eget initiativ eller efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller en medlemsstat.

8.   Hvis det konkluderes, at en medlemsstat har sørget for fuldstændig opfyldelse, men at henstillingerne i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra b), indeholder angivelser med henblik på eventuelle yderligere forbedringer, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen sin vurdering af en mulig gennemførelse af de pågældende angivelser inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne.

Artikel 17

Følsomme oplysninger

Medlemmerne af holdene med ansvar for besøg på stedet og holdene med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet behandler samtlige oplysninger, de modtager under udøvelsen af deres opgaver, som fortrolige. De evalueringsrapporter, der udarbejdes efter besøg på stedet, klassificeres som EU RESTRICTED/RESTREINT UE i overensstemmelse med de gældende sikkerhedsregler. Klassificering udelukker ikke, at oplysningerne stilles til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet i henhold til denne forordning skal behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Efter høring af den berørte medlemsstat beslutter Kommissionen, hvilken del af evalueringsrapporten der kan offentliggøres.

Artikel 18

Betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse

1.   Det Forenede Kongeriges og Irlands eksperter deltager kun i evalueringen af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.

2.   De evalueringer, der er beskrevet i artikel 4, stk. 1, omfatter kun Det Forenede Kongeriges og Irlands effektive anvendelse af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.

3.   Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i Rådets vedtagelse af henstillingerne, jf. artikel 15, stk. 3, for så vidt angår den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.

Artikel 19

Underretning af de nationale parlamenter

Kommissionen underretter de nationale parlamenter om indholdet af og resultaterne af evalueringen.

Artikel 20

Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet

Kommissionen fremlægger hvert år en omfattende rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de evalueringer, der er gennemført i medfør af denne forordning. Denne rapport offentliggøres og indeholder oplysninger om de evalueringer, der er udført i det foregående år, om konklusionerne for hver evaluering og om status for afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen fremsender denne rapport til de nationale parlamenter.

Artikel 21

Udvalgsprocedure

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.

Artikel 22

Revision

Kommissionen tager anvendelsen af denne forordning op til revision og forelægger Rådet en rapport senest seks måneder efter vedtagelsen af alle rapporter om de evalueringer, der er omfattet af det første flerårige evalueringsprogram som nævnt i artikel 5, stk. 5. En sådan revision skal omfatte alle denne forordnings elementer, bl.a. hvordan procedurerne for vedtagelse af retsakter inden for rammerne af evalueringsmekanismen fungerer. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet.

Artikel 23

Overgangsbestemmelser og ophævelse

Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 og 3 ophæves afgørelsen af 16. september 1998 med virkning fra den 26. november 2013.

Del I i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 1. januar 2016 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.

Del II i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 27. november 2014 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.

Artikel 24

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.

På Rådets vegne

J. BERNATONIS

Formand

---

(1)  Udtalelse af 12.6.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

(2)  EFT L 239 af 22.9.2000, s. 138.

2

(3)  EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

3

(4)  EUT C 115 af 4.5.2010, s. 1.

4

(5)  Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1).

5

(6)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

6

(7)  Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37).

7

(8)  Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1).

8

(9)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

9

(10)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

10

(11)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

11

(12)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

12

(13)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

13

(14)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1.

14

(15)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

15

(16)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19.

16

---

Erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen

Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen ser med tilfredshed på vedtagelsen af forordningen om ændring af Schengengrænsekodeksen for at fastsætte fælles regler for midlertidig genindførelse af grænsekontrol ved de indre grænser under ekstraordinære omstændigheder og af forordningen om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne. De mener, at disse nye mekanismer på passende vis imødekommer Det Europæiske Råds opfordring i konklusionerne af 24. juni 2011 til at styrke samarbejdet og den gensidige tillid mellem medlemsstaterne i Schengenområdet og indføre et effektivt og pålideligt overvågnings- og evalueringssystem for at sikre håndhævelsen af de fælles regler og styrke, tilpasse og udvide kriterierne på grundlag af EU-retten, idet det påpeges, at Europas ydre grænser skal forvaltes effektivt og konsekvent på grundlag af fælles ansvar, solidaritet og praktisk samarbejde.

De fastslår, at denne ændring af Schengengrænsekodeksen vil styrke koordinationen og samarbejdet på EU-niveau dels ved at fastlægge kriterier for medlemsstaternes eventuelle genindførelse af grænsekontrol, dels ved at indføre en EU-baseret mekanisme til brug i virkelig kritiske situationer, hvor den overordnede funktion af området uden grænsekontrol ved de indre grænser er truet.

De understreger, at dette nye evalueringssystem er en EU-baseret mekanisme, og at det vil omfatte alle aspekter af Schengenreglerne og inddrage eksperter fra medlemsstaterne, Kommissionen og de relevante EU-agenturer.

De går ud fra, at ethvert fremtidigt forslag fra Kommissionen med henblik på ændring af dette evalueringssystem vil blive forelagt Europa-Parlamentet til høring, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden den endelige tekst vedtages.

---