# Europeiska unionens L 352/2013

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2013.352.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 352 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 56 årgången24 december 2013 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2013.352.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 352

Svensk utgåva

Lagstiftning

56 årgången24 december 2013

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn | 9 |
| | * | Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1409/2013 av den 28 november 2013 om betalningsstatistik (ECB/2013/43) | 18 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1410/2013 av den 23 december 2013 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 45 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1411/2013 av den 23 december 2013 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som skall gälla från och med den 1 januari 2014 | 47 |
| | | BESLUT |
| | | 2013/797/EU |
| | * | Rådets genomförandebeslut av den 16 december 2013 om genomförande av rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut | 50 |
| | * | Rådets beslut 2013/798/Gusp av den 23 december 2013 om restriktiva åtgärder mot Centralafrikanska republiken | 51 |
| | | 2013/799/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 17 december 2013 om Konungariket Spaniens anmälan av en nationell övergångsplan som avses i artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp
  [delgivet med nr C(2013) 9089] | 53 |
| | | 2013/800/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 18 december 2013 om ett ekonomiskt bidrag från unionen 2013 för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Nederländernas och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter
  [delgivet med nr C(2013) 8999] | 58 |
| | | 2013/801/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 23 december 2013 om inrättande av genomförandeorganet för innovation och nätverk och om upphävande av beslut 2007/60/EG ändrat genom beslut 2008/593/EG | 65 |
| | | AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL |
| | | 2013/802/EU |
| | * | Beslut nr 1/2013 av samarbetsrådet EU–Irak av den 8 oktober 2013 om antagande av arbetsordningen för samarbetsrådet och arbetsordningen för samarbetskommittén | 68 |
| | | 2013/803/EU |
| | * | Beslut nr 2/2013 av samarbetsrådet EU–Irak av den 8 oktober 2013 om inrättande av tre specialiserade underkommittéer och antagande av mandatet för dessa | 74 |
| | * | Rekommendation nr 1/2013 av Associeringsrådet EU-Marocko av den 16 december 2013 om genomförandet av handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017) | 78 |
| | | 2013/804/EU |
| | * | Beslut nr 1/2013 AV gemenskapens och Schweiz gemensamma kommitté för landtransporter av den 6 december 2013 om ändring av bilaga 1 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg | 79 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse (
  1
  )

1

1

*

Kommissionens förordning (EU) nr 1408/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn

9

*

Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 1409/2013 av den 28 november 2013 om betalningsstatistik (ECB/2013/43)

(ECB/2013/43)

18

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1410/2013 av den 23 december 2013 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

45

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1411/2013 av den 23 december 2013 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som skall gälla från och med den 1 januari 2014

47

BESLUT

2013/797/EU

*

Rådets genomförandebeslut av den 16 december 2013 om genomförande av rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut

50

*

Rådets beslut 2013/798/Gusp av den 23 december 2013 om restriktiva åtgärder mot Centralafrikanska republiken

51

2013/799/EU

*

Kommissionens beslut av den 17 december 2013 om Konungariket Spaniens anmälan av en nationell övergångsplan som avses i artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp
  [delgivet med nr C(2013) 9089]

[delgivet med nr C(2013) 9089]

53

2013/800/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 18 december 2013 om ett ekonomiskt bidrag från unionen 2013 för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Nederländernas och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter
  [delgivet med nr C(2013) 8999]

[delgivet med nr C(2013) 8999]

58

2013/801/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 23 december 2013 om inrättande av genomförandeorganet för innovation och nätverk och om upphävande av beslut 2007/60/EG ändrat genom beslut 2008/593/EG

65

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

2013/802/EU

*

Beslut nr 1/2013 av samarbetsrådet EU–Irak av den 8 oktober 2013 om antagande av arbetsordningen för samarbetsrådet och arbetsordningen för samarbetskommittén

68

2013/803/EU

*

Beslut nr 2/2013 av samarbetsrådet EU–Irak av den 8 oktober 2013 om inrättande av tre specialiserade underkommittéer och antagande av mandatet för dessa

74

*

Rekommendation nr 1/2013 av Associeringsrådet EU-Marocko av den 16 december 2013 om genomförandet av handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017)

78

2013/804/EU

*

Beslut nr 1/2013 AV gemenskapens och Schweiz gemensamma kommitté för landtransporter av den 6 december 2013 om ändring av bilaga 1 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg

79

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till rådets förordning (EG) nr 1256/2008 av den 16 december 2008 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Vitryssland, Folkrepubliken Kina och Ryssland efter ett förfarande enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 384/96, med ursprung i Thailand efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i samma förordning, med ursprung i Ukraina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i samma förordning, och om avslutande av förfarandena avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina samt Turkiet (EUT L 343 av den 19.12.2008, s. 1) | 88 |

Rättelser

*

Rättelse till rådets förordning (EG) nr 1256/2008 av den 16 december 2008 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Vitryssland, Folkrepubliken Kina och Ryssland efter ett förfarande enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 384/96, med ursprung i Thailand efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i samma förordning, med ursprung i Ukraina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i samma förordning, och om avslutande av förfarandena avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina samt Turkiet (EUT L 343 av den 19.12.2008, s. 1)

(EUT L 343 av den 19.12.2008, s. 1)

88

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/1

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1407/2013

av den 18 december 2013

om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på vissa slag av övergripande statligt stöd (1),

efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förordning (2),

efter att ha hört rådgivande kommittén för statligt stöd, och

av följande skäl:

| (1) | Statlig finansiering som uppfyller kriterierna i artikel 107.1 i fördraget utgör statligt stöd och ska anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i fördraget. Enligt artikel 109 i fördraget får rådet fastställa vilka kategorier av stödåtgärder som är undantagna från denna anmälningsskyldighet. I enlighet med artikel 108.4 i fördraget får kommissionen anta förordningar avseende dessa kategorier av statligt stöd. Genom förordning (EG) nr 994/98 beslutade rådet, i enlighet med artikel 109 i fördraget, att stöd av mindre betydelse kan utgöra en sådan kategori. Med denna utgångspunkt anses stöd av mindre betydelse, dvs. stöd som beviljas ett enda företag under en angiven period och inte överskrider ett bestämt fast belopp, inte uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget, och omfattas därför inte av anmälningsförfarandet. |
| --- | --- |

(1)

Statlig finansiering som uppfyller kriterierna i artikel 107.1 i fördraget utgör statligt stöd och ska anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i fördraget. Enligt artikel 109 i fördraget får rådet fastställa vilka kategorier av stödåtgärder som är undantagna från denna anmälningsskyldighet. I enlighet med artikel 108.4 i fördraget får kommissionen anta förordningar avseende dessa kategorier av statligt stöd. Genom förordning (EG) nr 994/98 beslutade rådet, i enlighet med artikel 109 i fördraget, att stöd av mindre betydelse kan utgöra en sådan kategori. Med denna utgångspunkt anses stöd av mindre betydelse, dvs. stöd som beviljas ett enda företag under en angiven period och inte överskrider ett bestämt fast belopp, inte uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget, och omfattas därför inte av anmälningsförfarandet.

| (2) | Kommissionen har i flera beslut förtydligat begreppet stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Kommissionen har också redogjort för sin politik när det gäller ett tak för stöd av mindre betydelse under vilket artikel 107.1 inte anses vara tillämplig, först i sitt meddelande om försumbart stöd (3) och sedan i kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 (4) och (EG) nr 1998/2006 (5). Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av förordning (EG) nr 1998/2006 bör man se över några av de villkor som föreskrivs i den förordningen och ersätta den. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen har i flera beslut förtydligat begreppet stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Kommissionen har också redogjort för sin politik när det gäller ett tak för stöd av mindre betydelse under vilket artikel 107.1 inte anses vara tillämplig, först i sitt meddelande om försumbart stöd (3) och sedan i kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 (4) och (EG) nr 1998/2006 (5). Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av förordning (EG) nr 1998/2006 bör man se över några av de villkor som föreskrivs i den förordningen och ersätta den.

| (3) | Det är lämpligt att behålla taket på 200 000 euro för stöd av mindre betydelse som ett enda företag kan få per medlemsstat under en treårsperiod. Detta tak behövs fortsättningsvis för att garantera att alla åtgärder som omfattas av denna förordning inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(3)

Det är lämpligt att behålla taket på 200 000 euro för stöd av mindre betydelse som ett enda företag kan få per medlemsstat under en treårsperiod. Detta tak behövs fortsättningsvis för att garantera att alla åtgärder som omfattas av denna förordning inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.

| (4) | Med företag avses vid tillämpningen av konkurrensreglerna i fördraget en enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras (6). Europeiska unionens domstol har fastställt att alla enheter som (rättsligt eller faktiskt) kontrolleras av samma enhet bör betraktas som ett enda företag (7). Av rättssäkerhetsskäl och för att minska den administrativa bördan bör det i denna förordning ges en uttömmande förteckning över tydliga kriterier för att avgöra när två eller flera företag inom samma medlemsstat ska betraktas som ett enda företag. Kommissionen har bland de fastställda kriterierna för definition av ”anknutna företag” i definitionen av små och medelstora företag i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (8) och bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 (9) valt ut de kriterier som är lämpliga vid tillämpningen av denna förordning. Kriterierna är redan kända för myndigheter och bör med tanke på tillämpningsområdet för denna förordning tillämpas på såväl små och medelstora företag som stora företag. Dessa kriterier bör garantera att en grupp av anknutna företag betraktas som ett enda företag vid tillämpningen av regeln för stöd av mindre betydelse, men att företag som inte har något förhållande till varandra förutom att vart och ett av dem har en direkt koppling till samma offentliga organ bör behandlas som separata företag. Hänsyn tas därför till den specifika situation som råder för företag som kontrolleras av samma offentliga organ, och som kan ha oberoende beslutsbefogenhet. |
| --- | --- |

(4)

Med företag avses vid tillämpningen av konkurrensreglerna i fördraget en enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras (6). Europeiska unionens domstol har fastställt att alla enheter som (rättsligt eller faktiskt) kontrolleras av samma enhet bör betraktas som ett enda företag (7). Av rättssäkerhetsskäl och för att minska den administrativa bördan bör det i denna förordning ges en uttömmande förteckning över tydliga kriterier för att avgöra när två eller flera företag inom samma medlemsstat ska betraktas som ett enda företag. Kommissionen har bland de fastställda kriterierna för definition av ”anknutna företag” i definitionen av små och medelstora företag i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (8) och bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 (9) valt ut de kriterier som är lämpliga vid tillämpningen av denna förordning. Kriterierna är redan kända för myndigheter och bör med tanke på tillämpningsområdet för denna förordning tillämpas på såväl små och medelstora företag som stora företag. Dessa kriterier bör garantera att en grupp av anknutna företag betraktas som ett enda företag vid tillämpningen av regeln för stöd av mindre betydelse, men att företag som inte har något förhållande till varandra förutom att vart och ett av dem har en direkt koppling till samma offentliga organ bör behandlas som separata företag. Hänsyn tas därför till den specifika situation som råder för företag som kontrolleras av samma offentliga organ, och som kan ha oberoende beslutsbefogenhet.

| (5) | Med hänsyn till att de företag som är verksamma inom vägtransportsektorn i genomsnitt är små är det lämpligt att behålla ett tak på 100 000 euro för företag som utför godstransporter på väg för andras räkning. Tillhandahållande av en integrerad tjänst där den faktiska transporten endast är ett inslag, t.ex. flyttningstjänster, post- eller budtjänster eller avfallshämtning och -hantering, bör inte betraktas som en transporttjänst. Med tanke på överkapaciteten inom sektorn för godstransporter på landsväg och de transportpolitiska målen när det gäller trafikstockningar och godstransporter, bör denna förordning inte omfatta stöd för inköp av vägtransportfordon till företag som utför godstransporter på väg för andras räkning. Mot bakgrund av utvecklingen av persontrafiken på väg är det inte längre lämpligt att tillämpa ett lägre tak för denna sektor. |
| --- | --- |

(5)

Med hänsyn till att de företag som är verksamma inom vägtransportsektorn i genomsnitt är små är det lämpligt att behålla ett tak på 100 000 euro för företag som utför godstransporter på väg för andras räkning. Tillhandahållande av en integrerad tjänst där den faktiska transporten endast är ett inslag, t.ex. flyttningstjänster, post- eller budtjänster eller avfallshämtning och -hantering, bör inte betraktas som en transporttjänst. Med tanke på överkapaciteten inom sektorn för godstransporter på landsväg och de transportpolitiska målen när det gäller trafikstockningar och godstransporter, bör denna förordning inte omfatta stöd för inköp av vägtransportfordon till företag som utför godstransporter på väg för andras räkning. Mot bakgrund av utvecklingen av persontrafiken på väg är det inte längre lämpligt att tillämpa ett lägre tak för denna sektor.

| (6) | Mot bakgrund av de särskilda regler som gäller för primärproduktionen inom jordbruks-, fiske- och vattenbrukssektorn och risken för att stödbelopp som ligger under det tak som föreskrivs i denna förordning ändå kan uppfylla kriterierna i artikel 107.1 i fördraget, bör förordningen inte gälla de sektorerna. |
| --- | --- |

(6)

Mot bakgrund av de särskilda regler som gäller för primärproduktionen inom jordbruks-, fiske- och vattenbrukssektorn och risken för att stödbelopp som ligger under det tak som föreskrivs i denna förordning ändå kan uppfylla kriterierna i artikel 107.1 i fördraget, bör förordningen inte gälla de sektorerna.

| (7) | Med tanke på likheterna mellan bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och andra produkter bör denna förordning även gälla bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Varken uppgifter som måste utföras på gården för att förbereda en produkt för försäljning i första ledet, till exempel skörd, slåtter och tröskning av spannmål eller packning av ägg, eller försäljning i första ledet till återförsäljare och förädlare bör i detta sammanhang anses som bearbetning eller saluföring. |
| --- | --- |

(7)

Med tanke på likheterna mellan bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och andra produkter bör denna förordning även gälla bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Varken uppgifter som måste utföras på gården för att förbereda en produkt för försäljning i första ledet, till exempel skörd, slåtter och tröskning av spannmål eller packning av ägg, eller försäljning i första ledet till återförsäljare och förädlare bör i detta sammanhang anses som bearbetning eller saluföring.

| (8) | Europeiska unionens domstol har slagit fast att så snart unionen har lagstiftat om en gemensam organisation av marknaden för en viss jordbrukssektor, är medlemsstaterna skyldiga att avstå från åtgärder som kan undergräva den eller skapa undantag från den (10). Därför bör denna förordning inte gälla stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som köps eller släpps ut på marknaden. Den bör heller inte tillämpas på stöd som är kopplat till en skyldighet att dela stödet med primärproducenter. |
| --- | --- |

(8)

Europeiska unionens domstol har slagit fast att så snart unionen har lagstiftat om en gemensam organisation av marknaden för en viss jordbrukssektor, är medlemsstaterna skyldiga att avstå från åtgärder som kan undergräva den eller skapa undantag från den (10). Därför bör denna förordning inte gälla stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som köps eller släpps ut på marknaden. Den bör heller inte tillämpas på stöd som är kopplat till en skyldighet att dela stödet med primärproducenter.

| (9) | Denna förordning bör inte tillämpas på exportstöd och stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade. Den bör framför allt inte omfatta stöd till att bygga upp och driva ett distributionsnät i andra medlemsstater eller i tredjeländer. Stöd som avser kostnader för deltagande i handelsmässor eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad i en annan medlemsstat eller tredjeland utgör normalt inte exportstöd. |
| --- | --- |

(9)

Denna förordning bör inte tillämpas på exportstöd och stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade. Den bör framför allt inte omfatta stöd till att bygga upp och driva ett distributionsnät i andra medlemsstater eller i tredjeländer. Stöd som avser kostnader för deltagande i handelsmässor eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad i en annan medlemsstat eller tredjeland utgör normalt inte exportstöd.

| (10) | Den treårsperiod som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning bör vara rörlig, vilket innebär att det totala belopp som företaget har fått i stöd av mindre betydelse under det berörda beskattningsåret och under de två föregående beskattningsåren ska fastställas varje gång ett nytt stöd av mindre betydelse beviljas. |
| --- | --- |

(10)

Den treårsperiod som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning bör vara rörlig, vilket innebär att det totala belopp som företaget har fått i stöd av mindre betydelse under det berörda beskattningsåret och under de två föregående beskattningsåren ska fastställas varje gång ett nytt stöd av mindre betydelse beviljas.

| (11) | Om ett företag är verksamt inom sektorer som inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning och även är verksamt inom andra sektorer eller bedriver andra verksamheter, bör denna förordning tillämpas på dessa andra sektorer eller verksamheter under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att stöd av mindre betydelse inte beviljas för verksamheten inom de sektorer som inte omfattas av denna förordning. Samma princip bör gälla när ett företag är verksamt inom sektorer som omfattas av lägre tak för stöd av mindre betydelse. Om det inte kan garanteras att verksamheterna inom sektorer för vilka lägre tak för stöd av mindre betydelse gäller verkligen får stöd av mindre betydelse endast upp till dessa lägre tak, bör det lägsta taket tillämpas på alla de verksamheter som företaget bedriver. |
| --- | --- |

(11)

Om ett företag är verksamt inom sektorer som inte omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning och även är verksamt inom andra sektorer eller bedriver andra verksamheter, bör denna förordning tillämpas på dessa andra sektorer eller verksamheter under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att stöd av mindre betydelse inte beviljas för verksamheten inom de sektorer som inte omfattas av denna förordning. Samma princip bör gälla när ett företag är verksamt inom sektorer som omfattas av lägre tak för stöd av mindre betydelse. Om det inte kan garanteras att verksamheterna inom sektorer för vilka lägre tak för stöd av mindre betydelse gäller verkligen får stöd av mindre betydelse endast upp till dessa lägre tak, bör det lägsta taket tillämpas på alla de verksamheter som företaget bedriver.

| (12) | Denna förordning bör föreskriva regler som garanterar att högsta stödnivåer som föreskrivs i särskilda förordningar eller kommissionsbeslut inte kan kringgås. Den bör också innehålla tydliga regler om kumulering som är lätta att tillämpa. |
| --- | --- |

(12)

Denna förordning bör föreskriva regler som garanterar att högsta stödnivåer som föreskrivs i särskilda förordningar eller kommissionsbeslut inte kan kringgås. Den bör också innehålla tydliga regler om kumulering som är lätta att tillämpa.

| (13) | Denna förordning utesluter inte möjligheten att en åtgärd kanske inte betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget på andra grunder än de som anges i denna förordning, t.ex. därför att åtgärden är förenlig med principen om marknadsekonomiska aktörer eller därför att åtgärden inte innebär någon överföring av statliga medel. Särskilt utgör unionsfinansiering som förvaltas centralt av kommissionen, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av medlemsstaten, inte statligt stöd och bör inte beaktas vid bedömningen av om det relevanta taket iakttas. |
| --- | --- |

(13)

Denna förordning utesluter inte möjligheten att en åtgärd kanske inte betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget på andra grunder än de som anges i denna förordning, t.ex. därför att åtgärden är förenlig med principen om marknadsekonomiska aktörer eller därför att åtgärden inte innebär någon överföring av statliga medel. Särskilt utgör unionsfinansiering som förvaltas centralt av kommissionen, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av medlemsstaten, inte statligt stöd och bör inte beaktas vid bedömningen av om det relevanta taket iakttas.

| (14) | Med hänsyn till behovet av insyn, likabehandling och effektiv kontroll bör denna förordning endast tillämpas på stöd av mindre betydelse för vilket det är möjligt att i förväg räkna ut den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att en riskbedömning behöver göras (”genomsynligt stöd”). En sådan exakt beräkning kan till exempel göras för bidrag, räntesubventioner och begränsade skattelättnader eller andra instrument som föreskriver en övre gräns som garanterar att det relevanta taket inte överskrids. En övre gräns innebär att så länge som det exakta stödbeloppet inte är känt eller ännu inte är känt måste den berörda medlemsstaten anta att beloppet motsvarar den övre gränsen för att garantera att flera stödåtgärder tillsammans inte överskrider det tak som föreskrivs i den här förordningen och för att tillämpa reglerna om kumulering. |
| --- | --- |

(14)

Med hänsyn till behovet av insyn, likabehandling och effektiv kontroll bör denna förordning endast tillämpas på stöd av mindre betydelse för vilket det är möjligt att i förväg räkna ut den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att en riskbedömning behöver göras (”genomsynligt stöd”). En sådan exakt beräkning kan till exempel göras för bidrag, räntesubventioner och begränsade skattelättnader eller andra instrument som föreskriver en övre gräns som garanterar att det relevanta taket inte överskrids. En övre gräns innebär att så länge som det exakta stödbeloppet inte är känt eller ännu inte är känt måste den berörda medlemsstaten anta att beloppet motsvarar den övre gränsen för att garantera att flera stödåtgärder tillsammans inte överskrider det tak som föreskrivs i den här förordningen och för att tillämpa reglerna om kumulering.

| (15) | För att säkerställa insyn, likabehandling och en korrekt tillämpning av taket för stöd av mindre betydelse bör medlemsstaterna använda samma beräkningsmetod. I syfte att underlätta denna beräkning bör stödbelopp som inte betalas ut i form av kontantbidrag omräknas till motsvarande bruttobidragsekvivalent. Vid beräkningen av bruttobidragsekvivalenten för olika typer av genomsynligt stöd som inte är bidrag eller för stöd som betalas ut i flera omgångar måste man använda de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att tillämpningen av reglerna för statligt stöd ska vara enhetlig, överblickbar och enkel bör de marknadsräntor som används vid tillämpningen av denna förordning vara de referensräntor som fastställs i meddelandet från kommissionen om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (11). |
| --- | --- |

(15)

För att säkerställa insyn, likabehandling och en korrekt tillämpning av taket för stöd av mindre betydelse bör medlemsstaterna använda samma beräkningsmetod. I syfte att underlätta denna beräkning bör stödbelopp som inte betalas ut i form av kontantbidrag omräknas till motsvarande bruttobidragsekvivalent. Vid beräkningen av bruttobidragsekvivalenten för olika typer av genomsynligt stöd som inte är bidrag eller för stöd som betalas ut i flera omgångar måste man använda de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att tillämpningen av reglerna för statligt stöd ska vara enhetlig, överblickbar och enkel bör de marknadsräntor som används vid tillämpningen av denna förordning vara de referensräntor som fastställs i meddelandet från kommissionen om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (11).

| (16) | Stöd som ingår i lån, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av lån, bör betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att förenkla handläggningen av små lån med kort löptid bör det i denna förordning föreskrivas en tydlig regel som är lätt att tillämpa och tar hänsyn till både lånets belopp och löptid. Baserat på kommissionens erfarenhet kan bruttobidragsekvivalenten för lån som garanteras av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och som uppgår till antingen högst 1 000 000 euro under en femårsperiod eller 500 000 euro under en tioårsperiod inte anses överstiga taket för stöd av mindre betydelse. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag. |
| --- | --- |

(16)

Stöd som ingår i lån, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av lån, bör betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att förenkla handläggningen av små lån med kort löptid bör det i denna förordning föreskrivas en tydlig regel som är lätt att tillämpa och tar hänsyn till både lånets belopp och löptid. Baserat på kommissionens erfarenhet kan bruttobidragsekvivalenten för lån som garanteras av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och som uppgår till antingen högst 1 000 000 euro under en femårsperiod eller 500 000 euro under en tioårsperiod inte anses överstiga taket för stöd av mindre betydelse. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag.

| (17) | Stöd i form av kapitaltillskott bör inte anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse, såvida inte det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet ligger under taket för stöd av mindre betydelse. Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital enligt riktlinjerna för riskfinansiering (12) bör inte betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse, utom om den berörda åtgärden innebär att man tillhandahåller kapital som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse. |
| --- | --- |

(17)

Stöd i form av kapitaltillskott bör inte anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse, såvida inte det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet ligger under taket för stöd av mindre betydelse. Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital enligt riktlinjerna för riskfinansiering (12) bör inte betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse, utom om den berörda åtgärden innebär att man tillhandahåller kapital som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

| (18) | Stöd som ingår i garantier, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av garantier, bör betraktas som genomsynligt om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i kommissionens tillkännagivande för den berörda företagstypen (13). För att förenkla behandlingen av kortfristiga garantier som utgör säkerhet för högst 80 % av ett relativt litet lån bör denna förordning innehålla en tydlig och lättillämplig regel som beaktar både beloppet för det underliggande lånet och garantins löptid. Denna regel bör inte gälla för garantier för underliggande transaktioner som inte utgör ett lån, till exempel garantier för egetkapitaltransaktioner. Om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 1 500 000 euro och garantin har en löptid på högst fem år kan garantin anses ha en bruttobidragsekvivalent som inte överstiger taket för stöd av mindre betydelse. Detsamma gäller om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 750 000 euro och garantin har en löptid på högst tio år. Dessutom kan medlemsstaterna använda en metod för att beräkna bruttobidragsekvivalenten för garantier som anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd, tillämplig vid samma tidpunkt, och som kommissionen godtagit stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller något tillkännagivande som ersatt det, under förutsättning att den metod som godtagits uttryckligen avser den typ av garanti och den underliggande typ av transaktion som det är fråga om när denna förordning tillämpas. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag. |
| --- | --- |

(18)

Stöd som ingår i garantier, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av garantier, bör betraktas som genomsynligt om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i kommissionens tillkännagivande för den berörda företagstypen (13). För att förenkla behandlingen av kortfristiga garantier som utgör säkerhet för högst 80 % av ett relativt litet lån bör denna förordning innehålla en tydlig och lättillämplig regel som beaktar både beloppet för det underliggande lånet och garantins löptid. Denna regel bör inte gälla för garantier för underliggande transaktioner som inte utgör ett lån, till exempel garantier för egetkapitaltransaktioner. Om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 1 500 000 euro och garantin har en löptid på högst fem år kan garantin anses ha en bruttobidragsekvivalent som inte överstiger taket för stöd av mindre betydelse. Detsamma gäller om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 750 000 euro och garantin har en löptid på högst tio år. Dessutom kan medlemsstaterna använda en metod för att beräkna bruttobidragsekvivalenten för garantier som anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd, tillämplig vid samma tidpunkt, och som kommissionen godtagit stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller något tillkännagivande som ersatt det, under förutsättning att den metod som godtagits uttryckligen avser den typ av garanti och den underliggande typ av transaktion som det är fråga om när denna förordning tillämpas. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag.

| (19) | Om en stödordning för stöd av mindre betydelse genomförs via finansiella intermediärer bör det säkerställas att dessa inte mottar något statligt stöd. Detta kan ske exempelvis genom att kräva att finansiella intermediärer som får statliga garantier ska betala avgifter som följer marknadspriserna eller till fullo överföra fördelarna till de slutliga stödmottagarna, eller genom att taket för stöd av mindre betydelse och övriga villkor i denna förordning iakttas även av intermediärerna. |
| --- | --- |

(19)

Om en stödordning för stöd av mindre betydelse genomförs via finansiella intermediärer bör det säkerställas att dessa inte mottar något statligt stöd. Detta kan ske exempelvis genom att kräva att finansiella intermediärer som får statliga garantier ska betala avgifter som följer marknadspriserna eller till fullo överföra fördelarna till de slutliga stödmottagarna, eller genom att taket för stöd av mindre betydelse och övriga villkor i denna förordning iakttas även av intermediärerna.

| (20) | Efter anmälan från en medlemsstat kan kommissionen undersöka om en åtgärd som inte är ett bidrag, ett lån, en garanti, ett kapitaltillskott eller en riskfinansieringsåtgärd i form av en investering i aktier eller därmed likställt kapital leder till en bruttobidragsekvivalent som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse och därför skulle kunna omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning. |
| --- | --- |

(20)

Efter anmälan från en medlemsstat kan kommissionen undersöka om en åtgärd som inte är ett bidrag, ett lån, en garanti, ett kapitaltillskott eller en riskfinansieringsåtgärd i form av en investering i aktier eller därmed likställt kapital leder till en bruttobidragsekvivalent som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse och därför skulle kunna omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning.

| (21) | Det är kommissionens skyldighet att se till att reglerna om statligt stöd följs, och i enlighet med den samarbetsprincip som fastställs i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen bör medlemsstaterna underlätta fullgörandet av denna uppgift genom att införa de verktyg som krävs för att säkerställa att det sammanlagda stöd av mindre betydelse som beviljas ett enda företag på grundval av regeln om stöd av mindre betydelse inte överskrider det fastställda taket. Därför bör medlemsstaterna, när de beviljar stöd av mindre betydelse, informera det berörda företaget om storleken på stödet av mindre betydelse och dess karaktär av stöd av mindre betydelse genom att hänvisa till denna förordning. Det bör åligga medlemsstaterna att övervaka beviljat stöd för att se till att de relevanta taken inte överskrids och att kumuleringsreglerna efterlevs. För att uppfylla den skyldigheten bör den berörda medlemsstaten, innan den beviljar sådant stöd, från stödmottagaren få en redogörelse för annat stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning eller en annan förordning om stöd av mindre betydelse som företaget fått under det berörda beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Alternativt bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inrätta ett centralt register med fullständiga uppgifter om vilka stöd av mindre betydelse som beviljats och att kontrollera att varje nytt stöd inte överstiger det relevanta taket. |
| --- | --- |

(21)

Det är kommissionens skyldighet att se till att reglerna om statligt stöd följs, och i enlighet med den samarbetsprincip som fastställs i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen bör medlemsstaterna underlätta fullgörandet av denna uppgift genom att införa de verktyg som krävs för att säkerställa att det sammanlagda stöd av mindre betydelse som beviljas ett enda företag på grundval av regeln om stöd av mindre betydelse inte överskrider det fastställda taket. Därför bör medlemsstaterna, när de beviljar stöd av mindre betydelse, informera det berörda företaget om storleken på stödet av mindre betydelse och dess karaktär av stöd av mindre betydelse genom att hänvisa till denna förordning. Det bör åligga medlemsstaterna att övervaka beviljat stöd för att se till att de relevanta taken inte överskrids och att kumuleringsreglerna efterlevs. För att uppfylla den skyldigheten bör den berörda medlemsstaten, innan den beviljar sådant stöd, från stödmottagaren få en redogörelse för annat stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning eller en annan förordning om stöd av mindre betydelse som företaget fått under det berörda beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Alternativt bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inrätta ett centralt register med fullständiga uppgifter om vilka stöd av mindre betydelse som beviljats och att kontrollera att varje nytt stöd inte överstiger det relevanta taket.

| (22) | Innan en medlemsstat beviljar ett nytt stöd av mindre betydelse bör den kontrollera att taket för stöd av mindre betydelse inte överskrids i den medlemsstaten genom det nya stödet av mindre betydelse och att övriga villkor i denna förordning är uppfyllda. |
| --- | --- |

(22)

Innan en medlemsstat beviljar ett nytt stöd av mindre betydelse bör den kontrollera att taket för stöd av mindre betydelse inte överskrids i den medlemsstaten genom det nya stödet av mindre betydelse och att övriga villkor i denna förordning är uppfyllda.

| (23) | Med hänsyn till kommissionens erfarenhet på detta område, och särskilt med tanke på hur ofta det i regel är nödvändigt att se över politiken för statligt stöd, bör tillämpningsperioden för denna förordning begränsas. Om giltighetstiden för denna förordning löper ut utan att ha förlängts bör medlemsstaterna beviljas en anpassningsperiod på sex månader när det gäller stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning. |
| --- | --- |

(23)

Med hänsyn till kommissionens erfarenhet på detta område, och särskilt med tanke på hur ofta det i regel är nödvändigt att se över politiken för statligt stöd, bör tillämpningsperioden för denna förordning begränsas. Om giltighetstiden för denna förordning löper ut utan att ha förlängts bör medlemsstaterna beviljas en anpassningsperiod på sex månader när det gäller stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning gäller statligt stöd till företag inom alla sektorer med undantag för följande:

| a) | Stöd till företag verksamma inom fiske- och vattenbrukssektorn, som omfattas av rådets förordning (EG) nr 104/2000 (14). |
| --- | --- |

a)

Stöd till företag verksamma inom fiske- och vattenbrukssektorn, som omfattas av rådets förordning (EG) nr 104/2000 (14).

| b) | Stöd till företag som är verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter. |
| --- | --- |

b)

Stöd till företag som är verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter.

| c) | Stöd till företag som är verksamma inom sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter i följande fall:






  i) | Om stödbeloppet fastställs på grundval av priset på eller mängden sådana produkter som köps från primärproducenter eller släpps ut på marknaden av de berörda företagen. |
| --- | --- | --- |

c)

Stöd till företag som är verksamma inom sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter i följande fall:

i)

Om stödbeloppet fastställs på grundval av priset på eller mängden sådana produkter som köps från primärproducenter eller släpps ut på marknaden av de berörda företagen.

| ii) | Om en förutsättning för stödet är att det helt eller delvis överförs till primärproducenter. |
| --- | --- |

ii)

Om en förutsättning för stödet är att det helt eller delvis överförs till primärproducenter.

| d) | Stöd till exportrelaterad verksamhet riktad mot tredjeländer eller medlemsstater, det vill säga stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet. |
| --- | --- |

d)

Stöd till exportrelaterad verksamhet riktad mot tredjeländer eller medlemsstater, det vill säga stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet.

| e) | Stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade. |
| --- | --- |

e)

Stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade.

2.   Om ett företag är verksamt inom de sektorer som avses i punkt 1 a, b eller c och även är verksamt inom en eller flera sektorer eller bedriver annan verksamhet som omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning, ska denna förordning gälla stöd som beviljas för dessa senare sektorer eller verksamheter under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att verksamheterna inom de sektorer som undantas från tillämpningsområdet för denna förordning inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats i enlighet med denna förordning.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denna förordning gäller följande definitioner:

a)   jordbruksprodukter: produkter som förtecknas i bilaga I till fördraget, med undantag av fiskeri- och vattenbruksprodukter som omfattas av förordning (EG) nr 104/2000.

b)   bearbetning av jordbruksprodukter: varje process som en jordbruksprodukt undergår där den produkt som blir resultatet av processen också är en jordbruksprodukt, med undantag för verksamheter på jordbruksföretaget som är nödvändiga för att förbereda en animalie- eller växtprodukt för försäljning i första ledet.

c)   saluföring av jordbruksprodukter: att ställa fram eller visa upp en jordbruksprodukt i avsikt att sälja, erbjuda för försäljning, leverera produkter eller på annat sätt släppa ut produkter på marknaden, med undantag för primärproducentens försäljning i första ledet till återförsäljare eller förädlare samt eventuellt förberedande av produkten för sådan försäljning i första ledet; en primärförsäljares försäljning till slutkonsumenter ska betraktas som saluföring om den sker i separata lokaler som är särskilt avsedda för detta syfte.

2.   ett enda företag: omfattar vid tillämpningen av denna förordning alla enheter som har minst ett av följande förhållanden till varandra:

| a) | Ett företag innehar majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster i annat företag. |
| --- | --- |

a)

Ett företag innehar majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster i annat företag.

| b) | Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. |
| --- | --- |

b)

Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan.

| c) | Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar. |
| --- | --- |

c)

Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar.

| d) | Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag förfogar till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget. |
| --- | --- |

d)

Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag förfogar till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget.

Företag som har någon av de förbindelser som nämns i leden a–d i första stycket via ett eller flera andra företag ska också anses vara ett enda företag.

Artikel 3

Stöd av mindre betydelse

1.   Stödåtgärder ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför inte omfattas av anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget, om de uppfyller villkoren i denna förordning.

2.   Det totala stödet av mindre betydelse per medlemsstat till ett enda företag får inte överstiga 200 000 euro under en period av tre beskattningsår.

Det totala beloppet av stöd av mindre betydelse som beviljats per medlemsstat till ett enda företag som utför godstransporter på väg för annans räkning får inte överstiga 100 000 euro under en period av tre beskattningsår. Detta stöd av mindre betydelse får inte användas för förvärv av vägtransportfordon.

3.   Om ett företag utför godstransporter på väg för andras räkning och även utför annan verksamhet som omfattas av taket på 200 000 euro, ska taket på 200 000 euro gälla för det företaget, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att stödet till förmån för vägtransportverksamheten inte överstiger 100 000 euro och att inget stöd av mindre betydelse används för inköp av vägtransportfordon.

4.   Stöd av mindre betydelse ska anses ha beviljats vid den tidpunkt då den lagliga rätten till stödet överfördes till företaget enligt tillämplig nationell lagstiftning oavsett dagen för utbetalning av stödet till företaget.

5.   De tak som föreskrivs i punkt 2 ska gälla oberoende av stödets form och det mål som eftersträvas och oavsett om det stöd som medlemsstaten beviljar helt eller delvis finansieras med medel som härrör från unionen. Perioden på tre beskattningsår ska fastställas på grundval av de beskattningsår som används av företaget i den berörda medlemsstaten.

6.   I samband med de tak som anges i punkt 2 ska stödet uttryckas i form av ett kontantbidrag. Alla siffror som används ska avse bruttobelopp, dvs. belopp före eventuellt avdrag för skatt eller annan avgift. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag ska stödbeloppet vara lika med stödets bruttobidragsekvivalent.

Stöd som betalas ut i flera omgångar ska diskonteras till sitt värde vid den tidpunkt då det beviljas. Den ränta som ska användas för beräkningar av diskonterat värde ska vara den diskonteringsränta som gällde vid den tidpunkt då stödet beviljades.

7.   Om det relevanta tak som föreskrivs i punkt 2 överskrids på grund av att nytt stöd av mindre betydelse beviljas, kan inget av detta nya stöd omfattas av denna förordning.

8.   Vid företagskoncentrationer och företagsförvärv ska allt stöd av mindre betydelse som beviljats någotdera av de tidigare företagen beaktas för att fastställa om eventuellt nytt stöd av mindre betydelse till det nya eller det förvärvande företaget överskrider relevant tak. Stöd av mindre betydelse som lagligen beviljats före koncentrationen eller förvärvet ska fortsatt anses vara lagliga.

9.   Om ett företag delas upp i två eller flera separata företag ska stöd av mindre betydelse som beviljats före uppdelningen tilldelas det företag som gynnats av det, vilket i princip är det företag som tar över de verksamheter för vilka stödet av mindre betydelse har använts. Om en sådan tilldelning inte är möjlig ska stödet av mindre betydelse fördelas proportionellt på grundval av det bokförda värdet av de nya företagens egna kapital den dag uppdelningen reellt ägde rum.

Artikel 4

Beräkning av bruttobidragsekvivalenten

1.   Denna förordning ska endast tillämpas på stöd för vilket det är möjligt att i förväg beräkna den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att göra någon riskbedömning (genomsynligt stöd).

2.   Stöd som ingår i bidrag och räntesubventioner ska anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse.

3.   Stöd i form av lån ska betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om

| a) | stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B-; och |
| --- | --- |

a)

stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B-; och

| b) | lånet är garanterat av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och lånet uppgår till antingen 1 000 000 euro (eller 500 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) under en femårsperiod eller 500 000 euro (eller 250 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) under en tioårsperiod; om ett lån utgör mindre än dessa belopp och/eller beviljas för en kortare period än fem år respektive tio år ska bruttobidragsekvivalenten för det lånet beräknas som en motsvarande andel av det tillämpliga tak som föreskrivs i artikel 3.2; eller |
| --- | --- |

b)

lånet är garanterat av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och lånet uppgår till antingen 1 000 000 euro (eller 500 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) under en femårsperiod eller 500 000 euro (eller 250 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) under en tioårsperiod; om ett lån utgör mindre än dessa belopp och/eller beviljas för en kortare period än fem år respektive tio år ska bruttobidragsekvivalenten för det lånet beräknas som en motsvarande andel av det tillämpliga tak som föreskrivs i artikel 3.2; eller

| c) | bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av den referensränta som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades. |
| --- | --- |

c)

bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av den referensränta som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades.

4.   Stöd i form av kapitaltillskott ska anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse endast om det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

5.   Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital ska endast betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om det kapital som ges till ett enda företag inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

6.   Stöd i form av garantier ska behandlas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om

| a) | stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B-; och |
| --- | --- |

a)

stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B-; och

| b) | garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet och det garanterade beloppet uppgår till 1 500 000 euro (eller 750 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) och garantin har en löptid på fem år, eller det garanterade beloppet uppgår till 750 000 euro (eller 375 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) och garantin har en löptid på tio år; om det garanterade beloppet är mindre än dessa belopp och/eller garantin har en kortare löptid än fem respektive tio år, ska bruttobidragsekvivalenten för garantin beräknas som en motsvarande andel av det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2, eller |
| --- | --- |

b)

garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet och det garanterade beloppet uppgår till 1 500 000 euro (eller 750 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) och garantin har en löptid på fem år, eller det garanterade beloppet uppgår till 750 000 euro (eller 375 000 euro för företag som utför godstransporter på väg) och garantin har en löptid på tio år; om det garanterade beloppet är mindre än dessa belopp och/eller garantin har en kortare löptid än fem respektive tio år, ska bruttobidragsekvivalenten för garantin beräknas som en motsvarande andel av det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2, eller

| c) | bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i ett tillkännagivande från kommissionen, eller |
| --- | --- |

c)

bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i ett tillkännagivande från kommissionen, eller

| d) | metoden för att beräkna garantins bruttobidragsekvivalent, innan den genomförs,






  i) | har anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd som är tillämplig vid samma tidpunkt och metoden av kommissionen godtagits stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller ett tillkännagivande som ersatt det, samt |
| --- | --- | --- |

d)

metoden för att beräkna garantins bruttobidragsekvivalent, innan den genomförs,

i)

har anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd som är tillämplig vid samma tidpunkt och metoden av kommissionen godtagits stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller ett tillkännagivande som ersatt det, samt

| ii) | denna metod uttryckligen avser den typ av garant och den typ av underliggande transaktion det är fråga om vid tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

ii)

denna metod uttryckligen avser den typ av garant och den typ av underliggande transaktion det är fråga om vid tillämpningen av denna förordning.

7.   Stöd som ingår i andra instrument ska betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om instrumentet föreskriver ett tak som garanterar att det relevanta taket inte överskrids.

Artikel 5

Kumulering

1.   Stöd av mindre betydelse som beviljas enligt denna förordning får kumuleras med stöd av mindre betydelse som beviljas enligt kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 (15), upp till det tak som föreskrivs i den förordningen. Det får kumuleras med stöd av mindre betydelse som beviljas enligt andra förordningar om stöd av mindre betydelse upp till det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2 i denna förordning.

2.   Stöd av mindre betydelse får inte kumuleras med statligt stöd som avser samma stödberättigande kostnader eller med statligt stöd för samma riskfinansieringsåtgärd, om sådan kumulering överstiger den högsta relevanta stödnivå eller det högsta tillåtna stödbelopp som gäller i varje enskilt fall på grundval av en gruppundantagsförordning eller ett beslut som antagits av kommissionen. Stöd av mindre betydelse som inte beviljas för eller kan tillskrivas specifika stödberättigande kostnader får kumuleras med annat statligt stöd som beviljats med stöd av en gruppundantagsförordning eller ett beslut som antagits av kommissionen.

Artikel 6

Övervakning

1.   Om en medlemsstat har för avsikt att bevilja ett företag stöd av mindre betydelse i enlighet med denna förordning, ska medlemsstaten skriftligen underrätta företaget om det planerade stödbeloppet (uttryckt som bruttobidragsekvivalent) och om stödets karaktär av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till denna förordning med angivande av förordningens titel och en hänvisning till offentliggörandet av den i Europeiska unionens officiella tidning. Om stöd av mindre betydelse beviljas i enlighet med denna förordning till olika företag på grundval av en viss stödordning och företagen därvid beviljas olika stödbelopp, kan den berörda medlemsstaten välja att uppfylla denna skyldighet genom att informera företagen om ett fast belopp som motsvarar det högsta stödbelopp som kan beviljas enligt stödordningen. I sådana fall ska det fasta beloppet användas för att fastställa om det relevanta tak som anges i artikel 3.2 har nåtts. Innan medlemsstaten beviljar stödet ska den från det berörda företaget få en skriftlig redogörelse eller en redogörelse i elektronisk form för allt annat stöd av mindre betydelse enligt denna förordning eller andra förordningar om stöd av mindre betydelse som mottagits under de två föregående beskattningsåren och det innevarande beskattningsåret.

2.   Om en medlemsstat har upprättat ett centralt register över stöd av mindre betydelse som innehåller fullständiga uppgifter om samtliga stöd av mindre betydelse som beviljats av myndigheter i medlemsstaten, ska punkt 1 inte längre gälla från den tidpunkt då registret omfattar en treårsperiod.

3.   En medlemsstat ska bevilja nytt stöd av mindre betydelse i enlighet med denna förordning först efter att ha kontrollerat att detta inte medför att det totala belopp av stöd av mindre betydelse som beviljas det berörda företaget når upp till en nivå som överskrider det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2 och att samtliga villkor i denna förordning är uppfyllda.

4.   Medlemsstaterna ska registrera och sammanställa alla uppgifter som rör tillämpningen av denna förordning. Registren ska innehålla alla uppgifter som krävs för att det ska vara möjligt att fastställa att villkoren i denna förordning har iakttagits. Uppgifter om individuellt stöd av mindre betydelse ska bevaras under tio beskattningsår från den dag då stödet beviljades. Uppgifter om en stödordning för stöd av mindre betydelse ska bevaras i tio beskattningsår från den dag då det sista individuella stödet beviljades enligt stödordningen.

5.   Den berörda medlemsstaten ska på skriftlig begäran från kommissionen inom tjugo arbetsdagar, eller inom den längre tidsfrist som anges i begäran, förse kommissionen med alla upplysningar den anser sig behöva för att bedöma om villkoren i denna förordning har följts, särskilt i fråga om det totala beloppet av stöd av mindre betydelse i den mening som avses i denna förordning och enligt andra förordningar om stöd av mindre betydelse som ett företag har mottagit.

Artikel 7

Övergångsbestämmelser

1.   Denna förordning ska tillämpas på stöd som beviljats före dess ikraftträdande om stödet uppfyller alla villkor som föreskrivs i förordningen. Stöd som inte uppfyller dessa villkor kommer att bedömas av kommissionen i enlighet med relevanta ramar, riktlinjer, meddelanden och tillkännagivanden.

2.   Individuellt stöd av mindre betydelse som beviljats mellan den 2 februari 2001 och den 30 juni 2007 och som uppfyller villkoren i förordning (EG) nr 69/2001 ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget.

3.   Individuellt stöd av mindre betydelse beviljat mellan den 1 januari 2007 och den 30 juni 2014 och som uppfyller villkoren i förordning (EG) nr 1998/2006 ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget.

4.   När denna förordning upphör att gälla ska allt stöd av mindre betydelse som uppfyller villkoren i den fortsatt omfattas av den i ytterligare sex månader.

Artikel 8

Ikraftträdande och giltighetstid

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

Den ska tillämpas till och med den 31 december 2020.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2013.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EGT L 142, 14.5.1998, s. 1.

1

(2)  EUT C 229, 8.8.2013, s. 1.

2

(3)  Kommissionens meddelande om försumbart stöd (EGT C 68, 6.3.1996, s. 9).

3

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EGT L 10, 13.1.2001, s. 30).

4

(5)  Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse (EUT L 379, 28.12.2006, s. 5).

5

(6)  Mål C-222/04, Ministero dell ’Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., REG 2006, s. I-289.

6

(7)  Mål C-382/99, Nederländerna mot kommissionen, REG 2002, s. I-5163.

7

(8)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

8

(9)  Kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget (EUT L 214, 9.8.2008, s. 3).

9

(10)  Mål C-456/00, Frankrike mot kommissionen, REG 2002, s. I-11949.

10

(11)  Kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (EUT C 14, 19.1.2008, s. 6).

11

(12)  Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (EUT C 194, 18.8.2006, s. 2).

12

(13)  Till exempel, kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (EUT C 155, 20.6.2008, s. 10).

13

(14)  Rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (EGT L 17, 21.1.2000, s. 22).

14

(15)  Kommissionens förordning (EU) nr 360/2012 av den 25 april 2012 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse som beviljas företag som tillhandahåller tjänster av allmänt ekonomiskt intresse (EUT L 114, 26.4.2012, s. 8).

15

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/9 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/9

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1408/2013

av den 18 december 2013

om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 994/98 av den 7 maj 1998 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionsätt på vissa slag av övergripande statligt stöd (1),

efter att ha offentliggjort ett utkast till denna förordning (2),

efter att ha hört rådgivande kommittén för statligt stöd, och

av följande skäl:

| (1) | Statlig finansiering som uppfyller kriterierna i artikel 107.1 i fördraget utgör statligt stöd och ska anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i fördraget. Enligt artikel 109 i fördraget får rådet fastställa vilka kategorier av stödåtgärder som är undantagna från denna anmälningsskyldighet. I enlighet med artikel 108.4 i fördraget får kommissionen anta förordningar avseende dessa kategorier av statligt stöd. Genom förordning (EG) nr 994/98 beslutade rådet, i enlighet med artikel 109 i fördraget, att stöd av mindre betydelse kan utgöra en sådan kategori. Med denna utgångspunkt anses stöd av mindre betydelse, dvs. stöd som beviljas ett enda företag under en angiven period och inte överskrider ett bestämt fast belopp, inte uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget, och omfattas därför inte av anmälningsförfarandet. |
| --- | --- |

(1)

Statlig finansiering som uppfyller kriterierna i artikel 107.1 i fördraget utgör statligt stöd och ska anmälas till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i fördraget. Enligt artikel 109 i fördraget får rådet fastställa vilka kategorier av stödåtgärder som är undantagna från denna anmälningsskyldighet. I enlighet med artikel 108.4 i fördraget får kommissionen anta förordningar avseende dessa kategorier av statligt stöd. Genom förordning (EG) nr 994/98 beslutade rådet, i enlighet med artikel 109 i fördraget, att stöd av mindre betydelse kan utgöra en sådan kategori. Med denna utgångspunkt anses stöd av mindre betydelse, dvs. stöd som beviljas ett enda företag under en angiven period och inte överskrider ett bestämt fast belopp, inte uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget, och omfattas därför inte av anmälningsförfarandet.

| (2) | Kommissionen har i flera beslut förtydligat begreppet stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Kommissionen har också redogjort för sin politik när det gäller ett tak för stöd av mindre betydelse under vilket artikel 107.1 inte anses vara tillämplig, först i sitt meddelande om försumbart stöd (3) och sedan i kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 (4) och (EG) nr 1998/2006 (5). Med beaktande av de särskilda regler som gäller för jordbrukssektorn och risken för att även små stödbelopp inom denna sektor skulle kunna motsvara kriterierna i artikel 107.1 i fördraget, uteslöts jordbrukssektorn eller delar av den från tillämpningsområdet för dessa förordningar. Kommissionen har redan antagit ett antal förordningar med regler för stöd av mindre betydelse som beviljas inom jordbrukssektorn, varav den senaste var kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 (6). Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av förordning (EG) nr 1535/2007 bör man se över några av de villkor som föreskrivs i den förordningen och ersätta den. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen har i flera beslut förtydligat begreppet stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget. Kommissionen har också redogjort för sin politik när det gäller ett tak för stöd av mindre betydelse under vilket artikel 107.1 inte anses vara tillämplig, först i sitt meddelande om försumbart stöd (3) och sedan i kommissionens förordningar (EG) nr 69/2001 (4) och (EG) nr 1998/2006 (5). Med beaktande av de särskilda regler som gäller för jordbrukssektorn och risken för att även små stödbelopp inom denna sektor skulle kunna motsvara kriterierna i artikel 107.1 i fördraget, uteslöts jordbrukssektorn eller delar av den från tillämpningsområdet för dessa förordningar. Kommissionen har redan antagit ett antal förordningar med regler för stöd av mindre betydelse som beviljas inom jordbrukssektorn, varav den senaste var kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 (6). Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av förordning (EG) nr 1535/2007 bör man se över några av de villkor som föreskrivs i den förordningen och ersätta den.

| (3) | Mot bakgrund av kommissionens erfarenheter av att tillämpa förordning (EG) nr 1535/2007 bör det högsta stödbeloppet till ett enda företag under en treårsperiod höjas till 15 000 euro och den nationella övre gränsen bör höjas till 1 % av den årliga produktionen. De nya taken borgar fortfarande för att alla åtgärder som omfattas av denna förordning inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(3)

Mot bakgrund av kommissionens erfarenheter av att tillämpa förordning (EG) nr 1535/2007 bör det högsta stödbeloppet till ett enda företag under en treårsperiod höjas till 15 000 euro och den nationella övre gränsen bör höjas till 1 % av den årliga produktionen. De nya taken borgar fortfarande för att alla åtgärder som omfattas av denna förordning inte kan anses påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte snedvrida eller hota att snedvrida konkurrensen.

| (4) | Med företag avses vid tillämpningen av konkurrensreglerna i fördraget en enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras (7). Europeiska unionens domstol har fastställt att alla enheter som (rättsligt eller faktiskt) kontrolleras av samma enhet bör betraktas som ett enda företag (8). Av rättssäkerhetsskäl och för att minska den administrativa bördan bör det i denna förordning ges en uttömmande förteckning över tydliga kriterier för att avgöra när två eller flera företag inom samma medlemsstat ska betraktas som ett enda företag. Kommissionen har bland de fastställda kriterierna för definition av ”anknutna företag” i definitionen av små och medelstora företag i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (9) och bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 (10) valt ut de kriterier som är lämpliga vid tillämpningen av denna förordning. Kriterierna är redan kända för myndigheter och bör med tanke på tillämpningsområdet för denna förordning tillämpas på såväl små och medelstora företag som stora företag. Dessa kriterier bör garantera att en grupp av anknutna företag betraktas som ett enda företag vid tillämpningen av regeln för stöd av mindre betydelse, men att företag som inte har något förhållande till varandra förutom att vart och ett av dem har en direkt koppling till samma offentliga organ bör behandlas som separata företag. Hänsyn tas därför till den specifika situation som råder för företag som kontrolleras av samma offentliga organ, och som kan ha oberoende beslutsbefogenhet. På samma sätt bör dessa kriterier garantera att enskilda medlemmar i en juridisk person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer inte enbart av det skälet anses vara anknutna till varandra, om den nationella lagstiftningen föreskriver att sådana enskilda medlemmar kan ta på sig rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med de som tillerkänns enskilda jordbrukare som är ansvariga för jordbruksföretag, i synnerhet vad gäller deras ekonomiska, sociala och skattemässiga ställning, under förutsättning att de har bidragit till att stärka de berörda juridiska personernas eller gruppernas jordbruksstruktur. |
| --- | --- |

(4)

Med företag avses vid tillämpningen av konkurrensreglerna i fördraget en enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och hur den finansieras (7). Europeiska unionens domstol har fastställt att alla enheter som (rättsligt eller faktiskt) kontrolleras av samma enhet bör betraktas som ett enda företag (8). Av rättssäkerhetsskäl och för att minska den administrativa bördan bör det i denna förordning ges en uttömmande förteckning över tydliga kriterier för att avgöra när två eller flera företag inom samma medlemsstat ska betraktas som ett enda företag. Kommissionen har bland de fastställda kriterierna för definition av ”anknutna företag” i definitionen av små och medelstora företag i kommissionens rekommendation 2003/361/EG (9) och bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 (10) valt ut de kriterier som är lämpliga vid tillämpningen av denna förordning. Kriterierna är redan kända för myndigheter och bör med tanke på tillämpningsområdet för denna förordning tillämpas på såväl små och medelstora företag som stora företag. Dessa kriterier bör garantera att en grupp av anknutna företag betraktas som ett enda företag vid tillämpningen av regeln för stöd av mindre betydelse, men att företag som inte har något förhållande till varandra förutom att vart och ett av dem har en direkt koppling till samma offentliga organ bör behandlas som separata företag. Hänsyn tas därför till den specifika situation som råder för företag som kontrolleras av samma offentliga organ, och som kan ha oberoende beslutsbefogenhet. På samma sätt bör dessa kriterier garantera att enskilda medlemmar i en juridisk person eller en grupp av fysiska eller juridiska personer inte enbart av det skälet anses vara anknutna till varandra, om den nationella lagstiftningen föreskriver att sådana enskilda medlemmar kan ta på sig rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med de som tillerkänns enskilda jordbrukare som är ansvariga för jordbruksföretag, i synnerhet vad gäller deras ekonomiska, sociala och skattemässiga ställning, under förutsättning att de har bidragit till att stärka de berörda juridiska personernas eller gruppernas jordbruksstruktur.

| (5) | Med tanke på likheterna mellan bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och andra produkter omfattas bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter av tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 (11). |
| --- | --- |

(5)

Med tanke på likheterna mellan bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter och andra produkter omfattas bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter av tillämpningsområdet för kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 (11).

| (6) | Europeiska unionens domstol har slagit fast att så snart unionen har lagstiftat om en gemensam organisation av marknaden för en viss jordbrukssektor, är medlemsstaterna skyldiga att avstå från åtgärder som kan undergräva den eller skapa undantag från den (12). Därför bör denna förordning inte gälla stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som köps eller släpps ut på marknaden. Den bör heller inte tillämpas på stöd som är kopplat till en skyldighet att dela stödet med primärproducenter. |
| --- | --- |

(6)

Europeiska unionens domstol har slagit fast att så snart unionen har lagstiftat om en gemensam organisation av marknaden för en viss jordbrukssektor, är medlemsstaterna skyldiga att avstå från åtgärder som kan undergräva den eller skapa undantag från den (12). Därför bör denna förordning inte gälla stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som köps eller släpps ut på marknaden. Den bör heller inte tillämpas på stöd som är kopplat till en skyldighet att dela stödet med primärproducenter.

| (7) | Denna förordning bör inte tillämpas på exportstöd och stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade. Den bör framför allt inte omfatta stöd till att bygga upp och driva ett distributionsnät i andra medlemsstater eller i tredjeländer. Stöd som avser kostnader för deltagande i handelsmässor eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland utgör normalt inte exportstöd. |
| --- | --- |

(7)

Denna förordning bör inte tillämpas på exportstöd och stöd som är avhängigt av att inhemska produkter används framför importerade. Den bör framför allt inte omfatta stöd till att bygga upp och driva ett distributionsnät i andra medlemsstater eller i tredjeländer. Stöd som avser kostnader för deltagande i handelsmässor eller för undersökningar eller konsulttjänster som behövs för att lansera en ny produkt eller en befintlig produkt på en ny marknad i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland utgör normalt inte exportstöd.

| (8) | Den treårsperiod som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning bör vara rörlig, vilket innebär att det totala belopp som företaget har fått i stöd av mindre betydelse under det berörda beskattningsåret och under de två föregående beskattningsåren ska fastställas varje gång ett nytt stöd av mindre betydelse beviljas. |
| --- | --- |

(8)

Den treårsperiod som ska beaktas vid tillämpningen av denna förordning bör vara rörlig, vilket innebär att det totala belopp som företaget har fått i stöd av mindre betydelse under det berörda beskattningsåret och under de två föregående beskattningsåren ska fastställas varje gång ett nytt stöd av mindre betydelse beviljas.

| (9) | Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och även är verksamt inom andra sektorer eller bedriver annan verksamhet som regleras av förordning (EU) nr 1407/2013, bör bestämmelserna i den förordningen tillämpas på stöd som beviljats för dessa andra sektorer eller verksamheter, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats enligt den förordningen. |
| --- | --- |

(9)

Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och även är verksamt inom andra sektorer eller bedriver annan verksamhet som regleras av förordning (EU) nr 1407/2013, bör bestämmelserna i den förordningen tillämpas på stöd som beviljats för dessa andra sektorer eller verksamheter, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats enligt den förordningen.

| (10) | Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och inom sektorn för fiskeri och vattenbruk bör kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 (13) tillämpas på stöd som avser den sistnämnda sektorn, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, kan garantera att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljas i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

(10)

Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och inom sektorn för fiskeri och vattenbruk bör kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 (13) tillämpas på stöd som avser den sistnämnda sektorn, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, kan garantera att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljas i enlighet med denna förordning.

| (11) | Denna förordning bör föreskriva regler som garanterar att högsta stödnivåer som föreskrivs i särskilda förordningar eller kommissionsbeslut inte kan kringgås. Den bör också innehålla tydliga regler om kumulering som är lätta att tillämpa. |
| --- | --- |

(11)

Denna förordning bör föreskriva regler som garanterar att högsta stödnivåer som föreskrivs i särskilda förordningar eller kommissionsbeslut inte kan kringgås. Den bör också innehålla tydliga regler om kumulering som är lätta att tillämpa.

| (12) | Denna förordning utesluter inte möjligheten att en åtgärd kanske inte betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget på andra grunder än de som anges i denna förordning, t.ex. därför att åtgärden är förenlig med principen om marknadsekonomiska aktörer eller därför att åtgärden inte innebär någon överföring av statliga medel. Särskilt utgör unionsfinansiering som förvaltas centralt av kommissionen, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av medlemsstaten, inte statligt stöd och bör inte beaktas vid bedömningen om huruvida relevant tak eller nationell övre gräns respekteras. |
| --- | --- |

(12)

Denna förordning utesluter inte möjligheten att en åtgärd kanske inte betraktas som statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget på andra grunder än de som anges i denna förordning, t.ex. därför att åtgärden är förenlig med principen om marknadsekonomiska aktörer eller därför att åtgärden inte innebär någon överföring av statliga medel. Särskilt utgör unionsfinansiering som förvaltas centralt av kommissionen, och som inte direkt eller indirekt kontrolleras av medlemsstaten, inte statligt stöd och bör inte beaktas vid bedömningen om huruvida relevant tak eller nationell övre gräns respekteras.

| (13) | Med hänsyn till behovet av insyn, likabehandling och effektiv kontroll bör denna förordning endast tillämpas på stöd av mindre betydelse för vilket det är möjligt att i förväg räkna ut den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att en riskbedömning behöver göras (nedan kallat genomsynligt stöd). En sådan exakt beräkning kan till exempel göras för bidrag, räntesubventioner och begränsade skattelättnader eller andra instrument som föreskriver en övre gräns som garanterar att det relevanta taket inte överskrids. En övre gräns innebär att så länge som det exakta stödbeloppet inte är känt eller ännu inte är känt måste den berörda medlemsstaten anta att beloppet motsvarar den övre gränsen för att garantera att flera stödåtgärder tillsammans inte överskrider det tak som föreskrivs i den här förordningen och för att tillämpa reglerna om kumulering. |
| --- | --- |

(13)

Med hänsyn till behovet av insyn, likabehandling och effektiv kontroll bör denna förordning endast tillämpas på stöd av mindre betydelse för vilket det är möjligt att i förväg räkna ut den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att en riskbedömning behöver göras (nedan kallat genomsynligt stöd). En sådan exakt beräkning kan till exempel göras för bidrag, räntesubventioner och begränsade skattelättnader eller andra instrument som föreskriver en övre gräns som garanterar att det relevanta taket inte överskrids. En övre gräns innebär att så länge som det exakta stödbeloppet inte är känt eller ännu inte är känt måste den berörda medlemsstaten anta att beloppet motsvarar den övre gränsen för att garantera att flera stödåtgärder tillsammans inte överskrider det tak som föreskrivs i den här förordningen och för att tillämpa reglerna om kumulering.

| (14) | För att säkerställa insyn, likabehandling och en korrekt tillämpning av taket för stöd av mindre betydelse bör medlemsstaterna använda samma beräkningsmetod. I syfte att underlätta denna beräkning bör stödbelopp som inte betalas ut i form av kontantbidrag omräknas till motsvarande bruttobidragsekvivalent. Vid beräkningen av bruttobidragsekvivalenten för olika typer av genomsynligt stöd som inte är bidrag eller för stöd som betalas ut i flera omgångar måste man använda de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att tillämpningen av reglerna för statligt stöd ska vara enhetlig, överblickbar och enkel bör de marknadsräntor som används vid tillämpningen av denna förordning vara de referensräntor som fastställs i meddelandet från kommissionen om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (14). |
| --- | --- |

(14)

För att säkerställa insyn, likabehandling och en korrekt tillämpning av taket för stöd av mindre betydelse bör medlemsstaterna använda samma beräkningsmetod. I syfte att underlätta denna beräkning bör stödbelopp som inte betalas ut i form av kontantbidrag omräknas till motsvarande bruttobidragsekvivalent. Vid beräkningen av bruttobidragsekvivalenten för olika typer av genomsynligt stöd som inte är bidrag eller för stöd som betalas ut i flera omgångar måste man använda de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att tillämpningen av reglerna för statligt stöd ska vara enhetlig, överblickbar och enkel bör de marknadsräntor som används vid tillämpningen av denna förordning vara de referensräntor som fastställs i meddelandet från kommissionen om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (14).

| (15) | Stöd som ingår i lån, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av lån, bör betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att förenkla handläggningen av små lån med kort löptid bör det i denna förordning föreskrivas en tydlig regel som är lätt att tillämpa och tar hänsyn till både lånets belopp och löptid. Baserat på kommissionens erfarenhet kan bruttobidragsekvivalenten för lån som garanteras av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och som uppgår till antingen högst 75 000 euro under en femårsperiod eller 37 500 euro under en tioårsperiod inte anses överstiga taket för stöd av mindre betydelse. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag. |
| --- | --- |

(15)

Stöd som ingår i lån, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av lån, bör betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de marknadsräntor som gällde när stödet beviljades. För att förenkla handläggningen av små lån med kort löptid bör det i denna förordning föreskrivas en tydlig regel som är lätt att tillämpa och tar hänsyn till både lånets belopp och löptid. Baserat på kommissionens erfarenhet kan bruttobidragsekvivalenten för lån som garanteras av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och som uppgår till antingen högst 75 000 euro under en femårsperiod eller 37 500 euro under en tioårsperiod inte anses överstiga taket för stöd av mindre betydelse. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag.

| (16) | Stöd i form av kapitaltillskott bör inte anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse, såvida inte det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet ligger under taket för stöd av mindre betydelse. Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital enligt riktlinjerna för riskfinansiering (15) bör inte betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse, utom om den berörda åtgärden innebär att man tillhandahåller kapital som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse. |
| --- | --- |

(16)

Stöd i form av kapitaltillskott bör inte anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse, såvida inte det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet ligger under taket för stöd av mindre betydelse. Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital enligt riktlinjerna för riskfinansiering (15) bör inte betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse, utom om den berörda åtgärden innebär att man tillhandahåller kapital som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

| (17) | Stöd som ingår i garantier, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av garantier, bör betraktas som genomsynligt om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i kommissionens tillkännagivande för den berörda företagstypen (16). För att förenkla behandlingen av kortfristiga garantier som utgör säkerhet för högst 80 % av ett relativt litet lån bör denna förordning innehålla en tydlig och lättillämplig regel som beaktar både beloppet för det underliggande lånet och garantins löptid. Denna regel bör inte gälla för garantier för underliggande transaktioner som inte utgör ett lån, till exempel garantier för egetkapitaltransaktioner. Om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 112 500 euro och garantin har en löptid på högst fem år kan garantin anses ha en bruttobidragsekvivalent som inte överstiger taket för stöd av mindre betydelse. Detsamma gäller om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 56 250 euro och garantin har en löptid på högst tio år. Dessutom kan medlemsstaterna använda en metod för att beräkna bruttobidragsekvivalenten för garantier som anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd, tillämplig vid samma tidpunkt, och som kommissionen godtagit stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller något tillkännagivande som ersatt det, under förutsättning att den metod som godtagits uttryckligen avser den typ av garanti och den underliggande typ av transaktion som det är fråga om när denna förordning tillämpas. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag. |
| --- | --- |

(17)

Stöd som ingår i garantier, bl.a. riskfinansieringsstöd av mindre betydelse som tar formen av garantier, bör betraktas som genomsynligt om bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i kommissionens tillkännagivande för den berörda företagstypen (16). För att förenkla behandlingen av kortfristiga garantier som utgör säkerhet för högst 80 % av ett relativt litet lån bör denna förordning innehålla en tydlig och lättillämplig regel som beaktar både beloppet för det underliggande lånet och garantins löptid. Denna regel bör inte gälla för garantier för underliggande transaktioner som inte utgör ett lån, till exempel garantier för egetkapitaltransaktioner. Om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 112 500 euro och garantin har en löptid på högst fem år kan garantin anses ha en bruttobidragsekvivalent som inte överstiger taket för stöd av mindre betydelse. Detsamma gäller om garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet, det garanterade beloppet uppgår till högst 56 250 euro och garantin har en löptid på högst tio år. Dessutom kan medlemsstaterna använda en metod för att beräkna bruttobidragsekvivalenten för garantier som anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd, tillämplig vid samma tidpunkt, och som kommissionen godtagit stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller något tillkännagivande som ersatt det, under förutsättning att den metod som godtagits uttryckligen avser den typ av garanti och den underliggande typ av transaktion som det är fråga om när denna förordning tillämpas. Med tanke på de svårigheter som är förknippade med att beräkna bruttobidragsekvivalenten för stöd som beviljas företag som kanske inte kommer att kunna betala tillbaka lånet, bör denna regel inte gälla sådana företag.

| (18) | Om en stödordning för stöd av mindre betydelse genomförs via finansiella intermediärer bör det säkerställas att dessa inte mottar något statligt stöd. Detta kan ske exempelvis genom att kräva att finansiella intermediärer som får statliga garantier ska betala avgifter som följer marknadspriserna eller till fullo överföra fördelarna till de slutliga stödmottagarna, eller att taket för stöd av mindre betydelse och övriga villkor i denna förordning ska iakttas även av intermediärerna. |
| --- | --- |

(18)

Om en stödordning för stöd av mindre betydelse genomförs via finansiella intermediärer bör det säkerställas att dessa inte mottar något statligt stöd. Detta kan ske exempelvis genom att kräva att finansiella intermediärer som får statliga garantier ska betala avgifter som följer marknadspriserna eller till fullo överföra fördelarna till de slutliga stödmottagarna, eller att taket för stöd av mindre betydelse och övriga villkor i denna förordning ska iakttas även av intermediärerna.

| (19) | Efter anmälan från en medlemsstat kan kommissionen undersöka om en åtgärd som inte är ett bidrag, ett lån, en garanti, ett kapitaltillskott eller en riskfinansieringsåtgärd i form av en investering i aktier eller därmed likställt kapital leder till en bruttobidragsekvivalent som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse och därför skulle kunna omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning. |
| --- | --- |

(19)

Efter anmälan från en medlemsstat kan kommissionen undersöka om en åtgärd som inte är ett bidrag, ett lån, en garanti, ett kapitaltillskott eller en riskfinansieringsåtgärd i form av en investering i aktier eller därmed likställt kapital leder till en bruttobidragsekvivalent som inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse och därför skulle kunna omfattas av tillämpningsområdet för denna förordning.

| (20) | Det är kommissionens skyldighet att se till att reglerna om statligt stöd följs, och i enlighet med den samarbetsprincip som fastställs i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen bör medlemsstaterna underlätta fullgörandet av denna uppgift genom att införa de verktyg som krävs för att säkerställa att det sammanlagda stöd av mindre betydelse som beviljas ett enda företag på grundval av regeln om stöd av mindre betydelse inte överskrider det fastställda taket. Därför bör medlemsstaterna, när de beviljar stöd av mindre betydelse, informera det berörda företaget om storleken på stödet av mindre betydelse och dess karaktär av stöd av mindre betydelse genom att hänvisa till denna förordning. Det bör åligga medlemsstaterna att övervaka beviljat stöd för att se till att de relevanta taken inte överskrids och att kumuleringsreglerna efterlevs. För att uppfylla den skyldigheten bör den berörda medlemsstaten, innan den beviljar sådant stöd, från stödmottagaren få en redogörelse för annat stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning eller en annan förordning om stöd av mindre betydelse som företaget fått under det berörda beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Alternativt bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inrätta ett centralt register med fullständiga uppgifter om vilka stöd av mindre betydelse som beviljats och att kontrollera att varje nytt stöd inte överskrider det relevanta taket. |
| --- | --- |

(20)

Det är kommissionens skyldighet att se till att reglerna om statligt stöd följs, och i enlighet med den samarbetsprincip som fastställs i artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen bör medlemsstaterna underlätta fullgörandet av denna uppgift genom att införa de verktyg som krävs för att säkerställa att det sammanlagda stöd av mindre betydelse som beviljas ett enda företag på grundval av regeln om stöd av mindre betydelse inte överskrider det fastställda taket. Därför bör medlemsstaterna, när de beviljar stöd av mindre betydelse, informera det berörda företaget om storleken på stödet av mindre betydelse och dess karaktär av stöd av mindre betydelse genom att hänvisa till denna förordning. Det bör åligga medlemsstaterna att övervaka beviljat stöd för att se till att de relevanta taken inte överskrids och att kumuleringsreglerna efterlevs. För att uppfylla den skyldigheten bör den berörda medlemsstaten, innan den beviljar sådant stöd, från stödmottagaren få en redogörelse för annat stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning eller en annan förordning om stöd av mindre betydelse som företaget fått under det berörda beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Alternativt bör det vara möjligt för medlemsstaterna att inrätta ett centralt register med fullständiga uppgifter om vilka stöd av mindre betydelse som beviljats och att kontrollera att varje nytt stöd inte överskrider det relevanta taket.

| (21) | Innan en medlemsstat beviljar ett nytt stöd av mindre betydelse bör den kontrollera att varken taket för stöd av mindre betydelse eller den nationella övre gränsen överskrids i den medlemsstaten genom det nya stödet av mindre betydelse och att övriga villkor i denna förordning är uppfyllda. |
| --- | --- |

(21)

Innan en medlemsstat beviljar ett nytt stöd av mindre betydelse bör den kontrollera att varken taket för stöd av mindre betydelse eller den nationella övre gränsen överskrids i den medlemsstaten genom det nya stödet av mindre betydelse och att övriga villkor i denna förordning är uppfyllda.

| (22) | Med hänsyn till kommissionens erfarenhet på detta område, och särskilt med tanke på hur ofta det i regel är nödvändigt att se över politiken för statligt stöd, bör tillämpningsperioden för denna förordning begränsas. Om giltighetstiden för denna förordning löper ut utan att ha förlängts bör medlemsstaterna beviljas en anpassningsperiod på sex månader när det gäller stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning. |
| --- | --- |

(22)

Med hänsyn till kommissionens erfarenhet på detta område, och särskilt med tanke på hur ofta det i regel är nödvändigt att se över politiken för statligt stöd, bör tillämpningsperioden för denna förordning begränsas. Om giltighetstiden för denna förordning löper ut utan att ha förlängts bör medlemsstaterna beviljas en anpassningsperiod på sex månader när det gäller stöd av mindre betydelse som omfattas av denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning gäller statligt stöd till företag som är verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter, med undantag för följande:

| a) | Stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som släpps ut på marknaden. |
| --- | --- |

a)

Stöd vars storlek fastställs på grundval av priset på eller mängden av produkter som släpps ut på marknaden.

| b) | Stöd till exportverksamhet riktad mot tredjeländer eller medlemsstater, det vill säga stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet. |
| --- | --- |

b)

Stöd till exportverksamhet riktad mot tredjeländer eller medlemsstater, det vill säga stöd som är direkt knutet till exporterade volymer, till upprättandet eller driften av ett distributionsnät eller till andra löpande utgifter som har samband med exportverksamhet.

| c) | Stöd som är avhängigt av att inhemska varor används framför importerade. |
| --- | --- |

c)

Stöd som är avhängigt av att inhemska varor används framför importerade.

2.   Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och även är verksamt inom en eller flera sektorer eller bedriver annan verksamhet som omfattas av förordning (EU) nr 1407/2013 ska den förordningen tillämpas på stöd som beviljats för de sistnämnda sektorerna eller verksamheterna under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljas i enlighet med den förordningen.

3.   Om ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och inom sektorn för fiskeri och vattenbruk ska förordning (EG) nr 875/2007 tillämpas på stöd som beviljats för den sistnämnda sektorn, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljas i enlighet med den förordningen.

Artikel 2

Definitioner

1.   I denna förordning avses med jordbruksprodukter: produkter som förtecknas i bilaga I till fördraget, med undantag av fiskeri- och vattenbruksprodukter som omfattas av rådets förordning (EG) nr 104/2000 (17).

2.   ett enda företag: omfattar vid tillämpningen av denna förordning alla enheter som har minst ett av följande förhållanden till varandra:

| a) | Ett företag innehar majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster i ett annat företag. |
| --- | --- |

a)

Ett företag innehar majoriteten av aktieägarnas eller delägarnas röster i ett annat företag.

| b) | Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan. |
| --- | --- |

b)

Ett företag har rätt att utse eller entlediga en majoritet av ledamöterna i ett annat företags styrelse, ledning eller tillsynsorgan.

| c) | Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar. |
| --- | --- |

c)

Ett företag har rätt att utöva ett bestämmande inflytande över ett annat företag enligt ett avtal som är slutet med detta eller enligt en bestämmelse i det företagets stadgar.

| d) | Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag förfogar till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget. |
| --- | --- |

d)

Ett företag som är aktieägare eller delägare i ett annat företag förfogar till följd av en överenskommelse med andra aktieägare eller delägare i företaget ensamt över en majoritet av rösterna för aktierna eller andelarna i det företaget.

Företag som har någon av de förbindelser som nämns i leden a–d i första stycket via ett eller flera andra företag ska också anses vara ett enda företag.

Artikel 3

Stöd av mindre betydelse

1.   Stödåtgärder ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför inte omfattas av anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget, om de uppfyller villkoren i denna förordning.

2.   Det totala stödet av mindre betydelse per medlemsstat till ett enda företag får inte överstiga 15 000 euro under en period av tre beskattningsår.

3.   Det ackumulerade stöd av mindre betydelse som per medlemsstat beviljas företag verksamma inom primärproduktion av jordbruksprodukter under en period på tre beskattningsår får inte överstiga den nationella övre gräns som fastställs i bilagan.

4.   Stöd av mindre betydelse ska anses ha beviljats vid den tidpunkt då den lagliga rätten till stödet överfördes till företaget enligt tillämplig nationell lagstiftning oavsett dagen för utbetalning av stödet till företaget.

5.   Det tak som föreskrivs i punkt 2 och den nationella övre gränsen i punkt 3 ska gälla oberoende av stödets form och det mål som eftersträvas och oavsett om det stöd som medlemsstaten beviljar helt eller delvis finansieras med medel som härrör från unionen. Perioden på tre beskattningsår ska fastställas på grundval av de beskattningsår som används av företaget i den berörda medlemsstaten.

6.   I samband med det tak som anges i punkt 2 och den nationella övre gräns som anges i punkt 3 ska stödet uttryckas i form av ett kontantbidrag. Alla siffror som används ska avse bruttobelopp, dvs. belopp före eventuellt avdrag för skatt eller annan avgift. Om stöd beviljas i någon annan form än som bidrag ska stödbeloppet vara lika med stödets bruttobidragsekvivalent.

Stöd som betalas ut i flera omgångar ska diskonteras till sitt värde vid den tidpunkt då det beviljas. Den ränta som ska användas för beräkningar av diskonterat värde ska vara den diskonteringsränta som gällde vid den tidpunkt då stödet beviljades.

7.   Om det tak som föreskrivs i punkt 2 eller den nationella övre gränsen i punkt 3 överskrids på grund av att nytt stöd av mindre betydelse beviljas, kan inget av detta nya stöd omfattas av denna förordning.

8.   Vid företagskoncentrationer och företagsförvärv ska allt stöd av mindre betydelse som beviljats någotdera av de tidigare företagen beaktas för att fastställa om eventuellt nytt stöd av mindre betydelse till det nya eller det förvärvande företaget överskrider taket eller den nationella övre gränsen. Stöd av mindre betydelse som lagligen beviljats före koncentrationen eller förvärvet ska fortsatt anses vara lagliga.

9.   Om ett företag delas upp i två eller flera separata företag ska stöd av mindre betydelse som beviljats före uppdelningen tilldelas det företag som gynnats av det, vilket i princip är det företag som tar över de verksamheter för vilka stödet av mindre betydelse har använts. Om en sådan tilldelning inte är möjlig ska stödet av mindre betydelse fördelas proportionellt på grundval av det bokförda värdet av de nya företagens egna kapital den dag uppdelningen reellt ägde rum.

Artikel 4

Beräkning av bruttobidragsekvivalenten

1.   Denna förordning ska endast tillämpas på stöd för vilket det är möjligt att i förväg beräkna den exakta bruttobidragsekvivalenten utan att göra någon riskbedömning (genomsynligt stöd).

2.   Stöd som ingår i bidrag och räntesubventioner ska anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse.

3.   Stöd i form av lån ska betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om

| a) | stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B–; och |
| --- | --- |

a)

stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B–; och

| b) | lånet är garanterat av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och lånet uppgår till antingen 75 000 euro under en femårsperiod eller 37 500 euro under en tioårsperiod; om ett lån utgör mindre än dessa belopp och/eller beviljas för en kortare period än fem år respektive tio år ska bruttobidragsekvivalenten för det lånet beräknas som en motsvarande andel av det tillämpliga tak som föreskrivs i artikel 3.2; eller |
| --- | --- |

b)

lånet är garanterat av säkerheter som täcker minst 50 % av lånet och lånet uppgår till antingen 75 000 euro under en femårsperiod eller 37 500 euro under en tioårsperiod; om ett lån utgör mindre än dessa belopp och/eller beviljas för en kortare period än fem år respektive tio år ska bruttobidragsekvivalenten för det lånet beräknas som en motsvarande andel av det tillämpliga tak som föreskrivs i artikel 3.2; eller

| c) | bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av den referensränta som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades. |
| --- | --- |

c)

bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av den referensränta som gällde vid den tidpunkt då lånet beviljades.

4.   Stöd i form av kapitaltillskott ska anses vara genomsynligt stöd av mindre betydelse endast om det sammanlagda offentliga kapitaltillskottet inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

5.   Stöd som ingår i riskfinansieringsåtgärder som tar formen av investeringar i aktier eller därmed likställt kapital ska endast betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om det kapital som ges till ett enda företag inte överskrider taket för stöd av mindre betydelse.

6.   Stöd i form av garantier ska behandlas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om

| a) | stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B–; och |
| --- | --- |

a)

stödmottagaren inte är i ett kollektivt insolvensförfarande eller uppfyller kriterierna i nationell lagstiftning för att försättas i kollektiv insolvens på sina fordringsägares begäran; när det gäller stora företag ska stödmottagaren vara i en situation som motsvarar ett kreditbetyg på lägst B–; och

| b) | garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet och det garanterade beloppet uppgår till 112 500 euro och garantin har en löptid på fem år, eller det garanterade beloppet uppgår till 56 250 euro och garantin har en löptid på tio år; om det garanterade beloppet är mindre än dessa belopp och/eller garantin har en kortare löptid än fem respektive tio år, ska bruttobidragsekvivalenten för garantin beräknas som en motsvarande andel av det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2, eller |
| --- | --- |

b)

garantin inte överstiger 80 % av det underliggande lånet och det garanterade beloppet uppgår till 112 500 euro och garantin har en löptid på fem år, eller det garanterade beloppet uppgår till 56 250 euro och garantin har en löptid på tio år; om det garanterade beloppet är mindre än dessa belopp och/eller garantin har en kortare löptid än fem respektive tio år, ska bruttobidragsekvivalenten för garantin beräknas som en motsvarande andel av det relevanta tak som föreskrivs i artikel 3.2, eller

| c) | bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i ett tillkännagivande från kommissionen, eller |
| --- | --- |

c)

bruttobidragsekvivalenten har beräknats på grundval av de säkerhetsavgifter som föreskrivs i ett tillkännagivande från kommissionen, eller

| d) | metoden för att beräkna garantins bruttobidragsekvivalent, innan den genomförs,






  i) | har anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd som är tillämplig vid samma tidpunkt och metoden av kommissionen godtagits stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller ett tillkännagivande som ersatt det, samt |
| --- | --- | --- |

d)

metoden för att beräkna garantins bruttobidragsekvivalent, innan den genomförs,

i)

har anmälts till kommissionen enligt en annan kommissionsförordning inom området för statligt stöd som är tillämplig vid samma tidpunkt och metoden av kommissionen godtagits stå i överensstämmelse med tillkännagivandet om garantier, eller ett tillkännagivande som ersatt det, samt

| ii) | denna metod uttryckligen avser den typ av garanti och den typ av underliggande transaktion det är fråga om vid tillämpningen av denna förordning. |
| --- | --- |

ii)

denna metod uttryckligen avser den typ av garanti och den typ av underliggande transaktion det är fråga om vid tillämpningen av denna förordning.

7.   Stöd som ingår i andra instrument ska betraktas som genomsynligt stöd av mindre betydelse om instrumentet föreskriver ett tak som garanterar att det relevanta taket inte överskrids.

Artikel 5

Kumulering

1.   Om ett företag som är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och även är verksamt inom en eller flera sektorer eller har annan verksamhet som regleras av förordning (EU) nr 1407/2013, får stöd av mindre betydelse som beviljas för verksamhet inom sektorn för jordbruksproduktion i enlighet med denna förordning kumuleras med stöd av mindre betydelse som avser sistnämnda sektorer eller verksamheter upp till det relevanta tak som fastställs i artikel 3.2 i förordning (EU) nr 1407/2013, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd mindre betydelse i enlighet med förordning (EU) nr 1407/2013.

2.   När ett företag är verksamt inom primärproduktion av jordbruksprodukter och inom sektorn för fiskeri och vattenbruk, får stöd av mindre betydelse som beviljats för verksamheter inom jordbrukssektorn i enlighet med denna förordning kumuleras med stöd av mindre betydelse för verksamheter inom den sistnämnda sektorn i enlighet med förordning (EG) nr 875/2007 upp till det tak som fastställs i den förordningen, under förutsättning att berörd medlemsstat på lämpligt sätt, till exempel genom åtskillnad mellan verksamheterna eller uppdelning av kostnaderna, ser till att primärproduktionen av jordbruksprodukter inte omfattas av stöd av mindre betydelse som beviljats i enlighet med förordning (EG) nr 875/2007.

3.   Stöd av mindre betydelse får inte kumuleras med statligt stöd som avser samma stödberättigande kostnader eller med statligt stöd för samma riskfinansieringsåtgärd, om sådan kumulering överstiger den högsta relevanta stödnivå eller det högsta tillåtna stödbelopp som gäller i varje enskilt fall på grundval av en gruppundantagsförordning eller ett beslut som antagits av kommissionen. Stöd av mindre betydelse som inte beviljas för eller kan tillskrivas specifika stödberättigande kostnader får kumuleras med annat statligt stöd som beviljats med stöd av en gruppundantagsförordning eller ett beslut som antagits av kommissionen.

Artikel 6

Övervakning

1.   Om en medlemsstat har för avsikt att bevilja ett företag stöd av mindre betydelse i enlighet med denna förordning, ska medlemsstaten skriftligen underrätta företaget om det planerade stödbeloppet (uttryckt som bruttobidragsekvivalent) och om stödets karaktär av stöd av mindre betydelse genom att uttryckligen hänvisa till denna förordning med angivande av förordningens titel och en hänvisning till offentliggörandet av den i Europeiska unionens officiella tidning. Om stöd av mindre betydelse beviljas i enlighet med denna förordning till olika företag på grundval av en viss stödordning och företagen därvid beviljas olika stödbelopp, kan den berörda medlemsstaten välja att uppfylla denna skyldighet genom att informera företagen om ett fast belopp som motsvarar det högsta stödbelopp som kan beviljas enligt stödordningen. I sådana fall ska det fasta beloppet användas för att fastställa om taket i artikel 3.2 har nåtts och den nationella övre gränsen i artikel 3.3 inte har överskridits. Innan medlemsstaten beviljar stödet ska den från det berörda företaget få en skriftlig redogörelse eller en redogörelse i elektronisk form för allt annat stöd av mindre betydelse enligt denna förordning eller andra förordningar om stöd av mindre betydelse som mottagits under de två föregående beskattningsåren och det innevarande beskattningsåret.

2.   Om en medlemsstat har upprättat ett centralt register över stöd av mindre betydelse som innehåller fullständiga uppgifter om samtliga stöd av mindre betydelse som beviljats av myndigheter i medlemsstaten, ska punkt 1 inte längre gälla från den tidpunkt då registret omfattar en treårsperiod.

3.   En medlemsstat ska bevilja nytt stöd av mindre betydelse i enlighet med denna förordning först efter att ha kontrollerat att detta inte medför att det totala belopp av stöd av mindre betydelse som beviljas det berörda företaget når upp till en nivå som överskrider taket i artikel 3.2 och den nationella övre gränsen i artikel 3.3 och att samtliga villkor i denna förordning är uppfyllda.

4.   Medlemsstaterna ska registrera och sammanställa alla uppgifter som rör tillämpningen av denna förordning. Registren ska innehålla alla uppgifter som krävs för att det ska vara möjligt att fastställa att villkoren i denna förordning har iakttagits. Uppgifter om individuellt stöd av mindre betydelse ska bevaras under tio beskattningsår från den dag då stödet beviljades. Uppgifter om en stödordning för stöd av mindre betydelse ska bevaras i tio beskattningsår från den dag då det sista individuella stödet beviljades enligt stödordningen.

5.   Den berörda medlemsstaten ska på skriftlig begäran från kommissionen inom tjugo arbetsdagar, eller inom den längre tidsfrist som anges i begäran, förse kommissionen med alla upplysningar den anser sig behöva för att bedöma om villkoren i denna förordning har följts, särskilt i fråga om det totala beloppet av stöd av mindre betydelse i den mening som avses i denna förordning och enligt andra förordningar om stöd av mindre betydelse som ett företag har mottagit.

Artikel 7

Övergångsbestämmelser

1.   Denna förordning ska tillämpas på stöd som beviljats före dess ikraftträdande om stödet uppfyller alla villkor som föreskrivs i förordningen. Stöd som inte uppfyller dessa villkor kommer att bedömas av kommissionen i enlighet med relevanta ramar, riktlinjer, meddelanden och tillkännagivanden.

2.   Individuellt stöd av mindre betydelse som beviljats mellan den 1 januari 2005 och den 30 juni 2008 och som uppfyller villkoren i förordning (EG) nr 1860/2004 ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget.

3.   Individuellt stöd av mindre betydelse beviljat mellan den 1 januari 2008 och den 30 juni 2014 och som uppfyller villkoren i förordning (EG) nr 1535/2007 ska inte anses uppfylla samtliga kriterier i artikel 107.1 i fördraget och ska därför undantas från anmälningsskyldigheten enligt artikel 108.3 i fördraget.

4.   När denna förordning upphör att gälla ska allt stöd av mindre betydelse som uppfyller villkoren i den fortsatt omfattas av den i ytterligare sex månader.

Artikel 8

Ikraftträdande och tillämpningsperiod

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2014.

Den ska tillämpas till och med den 31 december 2020.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2013.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EGT L 142, 14.5.1998, s. 1.

1

(2)  EUT C 227, 6.8.2013, s. 3.

2

(3)  Kommissionens meddelande om försumbart stöd (EGT C 68, 6.3.1996, s. 9).

3

(4)  Kommissionens förordning (EG) nr 69/2001 av den 12 januari 2001 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EUT L 10, 13.1.2001, s. 30).

4

(5)  Kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse (EUT L 379, 28.12.2006, s. 5).

5

(6)  Kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 december 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter (EUT L 337, 21.12.2007, s. 35).

6

(7)  Mål C-222/04, Ministero dell’Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze SpA m.fl., REG 2006, s. I-289.

7

(8)  Mål C-382/99, Nederländerna mot kommissionen, REG 2002, s. I-5163.

8

(9)  Kommissionens rekommendation 2003/361/EG av den 6 maj 2003 om definitionen av mikroföretag samt små och medelstora företag (EUT L 124, 20.5.2003, s. 36).

9

(10)  Kommissionens förordning (EG) nr 800/2008 av den 6 augusti 2008 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den gemensamma marknaden enligt artiklarna 87 och 88 i fördraget (EUT L 214, 9.8.2008, s. 3).

10

(11)  Kommissionens förordning (EU) nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse (Se sidan 1 i detta nummer av EUT).

11

(12)  Mål C-456/00, Frankrike mot kommissionen, REG 2002, s. I-11949.

12

(13)  Kommissionens förordning (EG) nr 875/2007 av den 24 juli 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom fiskerisektorn och om ändring av förordning (EG) nr 1860/2004 (EUT L 193, 25.7.2007, s. 6).

13

(14)  Kommissionens meddelande om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (EUT C 14, 19.1.2008, s. 6).

14

(15)  Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (EUT C 194, 18.8.2006, s. 2).

15

(16)  Till exempel, kommissionens tillkännagivande om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på statligt stöd i form av garantier (EUT C 155, 20.6.2008, s. 10).

16

(17)  Rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (EGT L 17, 21.1.2000, s. 22).

17

---

BILAGA

Ackumulerat högsta belopp för stöd av mindre betydelse som beviljas företag inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter per medlemsstat (artikel 3.3)

| (euro) |
| --- |
| Medlemsstat | Högsta belopp för stöd av mindre betydelse |
| Belgien | 76 070 000 |
| Bulgarien | 43 490 000 |
| Tjeckien | 48 340 000 |
| Danmark | 105 750 000 |
| Tyskland | 522 890 000 |
| Estland | 8 110 000 |
| Irland | 66 280 000 |
| Grekland | 109 260 000 |
| Spanien | 413 750 000 |
| Frankrike | 722 240 000 |
| Kroatien | 28 610 000 |
| Italien | 475 080 000 |
| Cypern | 7 060 000 |
| Lettland | 10 780 000 |
| Litauen | 25 860 000 |
| Luxemburg | 3 520 000 |
| Ungern | 77 600 000 |
| Malta | 1 290 000 |
| Nederländerna | 254 330 000 |
| Österrike | 71 540 000 |
| Polen | 225 700 000 |
| Portugal | 62 980 000 |
| Rumänien | 180 480 000 |
| Slovenien | 12 320 000 |
| Slovakien | 22 950 000 |
| Finland | 46 330 000 |
| Sverige | 57 890 000 |
| Förenade kungariket | 270 170 000 |

(euro)

Medlemsstat

Högsta belopp för stöd av mindre betydelse

Belgien

76 070 000

Bulgarien

43 490 000

Tjeckien

48 340 000

Danmark

105 750 000

Tyskland

522 890 000

Estland

8 110 000

Irland

66 280 000

Grekland

109 260 000

Spanien

413 750 000

Frankrike

722 240 000

Kroatien

28 610 000

Italien

475 080 000

Cypern

7 060 000

Lettland

10 780 000

Litauen

25 860 000

Luxemburg

3 520 000

Ungern

77 600 000

Malta

1 290 000

Nederländerna

254 330 000

Österrike

71 540 000

Polen

225 700 000

Portugal

62 980 000

Rumänien

180 480 000

Slovenien

12 320 000

Slovakien

22 950 000

Finland

46 330 000

Sverige

57 890 000

Förenade kungariket

270 170 000

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/18

---

EUROPEISKA CENTRALBANKENS FÖRORDNING (EU) nr 1409/2013

av den 28 november 2013

om betalningsstatistik

(ECB/2013/43)

ECB-RÅDET HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken, särskilt artikel 5,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (1), särskilt artiklarna 5.1 och 6.4,

med beaktande av Europeiska kommissionens yttrande, och

av följande skäl:

| (1) | Europeiska centralbanken (ECB) behöver landsspecifik och jämförbar betalningsstatistik för att fullgöra sina arbetsuppgifter. I artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2533/98 fastställs att uppgifter får samlas in när det gäller statistik om betalningar och betalningssystem. Dessa uppgifter är viktiga för att identifiera och kontrollera utvecklingen på betalningsmarknaderna inom medlemsstaterna samt för att bidra till att främja väl fungerande betalningssystem. |
| --- | --- |

(1)

Europeiska centralbanken (ECB) behöver landsspecifik och jämförbar betalningsstatistik för att fullgöra sina arbetsuppgifter. I artikel 2.1 i förordning (EG) nr 2533/98 fastställs att uppgifter får samlas in när det gäller statistik om betalningar och betalningssystem. Dessa uppgifter är viktiga för att identifiera och kontrollera utvecklingen på betalningsmarknaderna inom medlemsstaterna samt för att bidra till att främja väl fungerande betalningssystem.

| (2) | Enligt artikel 5.1 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) ska ECB, med de nationella centralbankernas stöd, antingen från de behöriga nationella myndigheterna eller direkt från de ekonomiska aktörerna samla in de statistiska uppgifter som behövs för att den ska kunna utföra Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter. I artikel 5.2 i ECBS-stadgan föreskrivs att de nationella centralbankerna, så långt som möjligt, ska utföra de uppgifter som anges i artikel 5.1. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 5.1 i stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) ska ECB, med de nationella centralbankernas stöd, antingen från de behöriga nationella myndigheterna eller direkt från de ekonomiska aktörerna samla in de statistiska uppgifter som behövs för att den ska kunna utföra Europeiska centralbankssystemets (ECBS) uppgifter. I artikel 5.2 i ECBS-stadgan föreskrivs att de nationella centralbankerna, så långt som möjligt, ska utföra de uppgifter som anges i artikel 5.1.

| (3) | Eurosystemet samlar in uppgifter om betalningar i enlighet med riktlinje ECB/2007/9 (2). För att höja betalningsstatistikens kvalitet och tillförlitlighet och säkerställa full täckning av den uppgiftslämnande populationen bör de relevanta uppgifterna samlas in direkt från uppgiftslämnarna. |
| --- | --- |

(3)

Eurosystemet samlar in uppgifter om betalningar i enlighet med riktlinje ECB/2007/9 (2). För att höja betalningsstatistikens kvalitet och tillförlitlighet och säkerställa full täckning av den uppgiftslämnande populationen bör de relevanta uppgifterna samlas in direkt från uppgiftslämnarna.

| (4) | Uppgifterna om betalningar bör samlas in enligt en metod där hänsyn tas till hur den rättsliga ramen för betalningar har utvecklats inom Europeiska unionen, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG (3), 2009/110/EG (4) och artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 924/2009 (5). |
| --- | --- |

(4)

Uppgifterna om betalningar bör samlas in enligt en metod där hänsyn tas till hur den rättsliga ramen för betalningar har utvecklats inom Europeiska unionen, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG (3), 2009/110/EG (4) och artikel 5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 924/2009 (5).

| (5) | Under förutsättning att ECB:s statistikkrav inte äventyras kan det vara lämpligt att låta insamlingen av de statistikuppgifter från den faktiska uppgiftslämnande populationen som behövs för att uppfylla ECB:s statistikkrav utgöra en del av en mer omfattande datainsamling som de nationella centralbankerna, även för andra statistiksyften, organiserar inom sitt eget ansvarsområde i enlighet med EU-rätten, nationell lag eller vedertagen praxis. Detta kan också minska rapporteringsbördan. För att främja öppenhet och insyn är det i sådana fall lämpligt att informera uppgiftslämnarna om att uppgifter även samlas in för att uppfylla andra statistiska ändamål. I vissa fall kan ECB använda sig av sådan statistik för att uppfylla sina statistikkrav. |
| --- | --- |

(5)

Under förutsättning att ECB:s statistikkrav inte äventyras kan det vara lämpligt att låta insamlingen av de statistikuppgifter från den faktiska uppgiftslämnande populationen som behövs för att uppfylla ECB:s statistikkrav utgöra en del av en mer omfattande datainsamling som de nationella centralbankerna, även för andra statistiksyften, organiserar inom sitt eget ansvarsområde i enlighet med EU-rätten, nationell lag eller vedertagen praxis. Detta kan också minska rapporteringsbördan. För att främja öppenhet och insyn är det i sådana fall lämpligt att informera uppgiftslämnarna om att uppgifter även samlas in för att uppfylla andra statistiska ändamål. I vissa fall kan ECB använda sig av sådan statistik för att uppfylla sina statistikkrav.

| (6) | Även om det erkänns att de förordningar som ECB antar i enlighet med artikel 34.1 i ECBS-stadgan inte medför några rättigheter eller skyldigheter för de medlemsstater som inte har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater utanför euroområdet) är artikel 5 i ECBS-stadgan tillämplig för såväl de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater i euroområdet) och medlemsstaterna utanför euroområdet. I skäl 17 i förordning (EG) nr 2533/98 hänvisas till artikel 5 i ECBS-stadgan, som tillsammans med artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, medför en skyldighet att på nationell nivå utforma och genomföra alla de åtgärder som medlemsstaterna utanför euroområdet anser lämpliga för att samla in de statistiska uppgifter som behövs för att uppfylla ECB:s statistikrapporteringskrav och för att i tid fullborda förberedelserna på statistikområdet för att de ska bli medlemsstater i euroområdet. Bestämmelser i denna förordning kan därför utvidgas så att de är tillämpliga på de nationella centralbankerna i medlemsstater utanför euroområdet genom de nationella centralbanker som samarbetar med Eurosystemet på grundval av en ECB-rekommendation. |
| --- | --- |

(6)

Även om det erkänns att de förordningar som ECB antar i enlighet med artikel 34.1 i ECBS-stadgan inte medför några rättigheter eller skyldigheter för de medlemsstater som inte har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater utanför euroområdet) är artikel 5 i ECBS-stadgan tillämplig för såväl de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade medlemsstater i euroområdet) och medlemsstaterna utanför euroområdet. I skäl 17 i förordning (EG) nr 2533/98 hänvisas till artikel 5 i ECBS-stadgan, som tillsammans med artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen, medför en skyldighet att på nationell nivå utforma och genomföra alla de åtgärder som medlemsstaterna utanför euroområdet anser lämpliga för att samla in de statistiska uppgifter som behövs för att uppfylla ECB:s statistikrapporteringskrav och för att i tid fullborda förberedelserna på statistikområdet för att de ska bli medlemsstater i euroområdet. Bestämmelser i denna förordning kan därför utvidgas så att de är tillämpliga på de nationella centralbankerna i medlemsstater utanför euroområdet genom de nationella centralbanker som samarbetar med Eurosystemet på grundval av en ECB-rekommendation.

| (7) | De standarder om skydd och användning av konfidentiella statistiska uppgifter som fastställs i artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 2533/98 bör tillämpas. |
| --- | --- |

(7)

De standarder om skydd och användning av konfidentiella statistiska uppgifter som fastställs i artikel 8 i rådets förordning (EG) nr 2533/98 bör tillämpas.

| (8) | Ett förfarande för att göra tekniska ändringar i bilagorna till denna förordning på ett effektivt sätt måste fastställas, förutsatt att de varken leder till att den underliggande begreppsramen ändras eller att rapporteringsbördan påverkas. Inom ramen för detta förfarande kommer hänsyn att behöva tas till synpunkterna från ECBS statistikkommitté (STC). De nationella centralbankerna och andra ECBS-kommittéer får föreslå sådana tekniska ändringar i bilagorna genom statistikkommittén. |
| --- | --- |

(8)

Ett förfarande för att göra tekniska ändringar i bilagorna till denna förordning på ett effektivt sätt måste fastställas, förutsatt att de varken leder till att den underliggande begreppsramen ändras eller att rapporteringsbördan påverkas. Inom ramen för detta förfarande kommer hänsyn att behöva tas till synpunkterna från ECBS statistikkommitté (STC). De nationella centralbankerna och andra ECBS-kommittéer får föreslå sådana tekniska ändringar i bilagorna genom statistikkommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Definitioner

I denna förordning avses med

| a) | uppgiftslämnare och som har sin hemvist: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98, |
| --- | --- |

a)

uppgiftslämnare och som har sin hemvist: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 1 i förordning (EG) nr 2533/98,

| b) | betaltjänst, betaltjänstleverantör, betalningsinstitut och betalningssystem: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG, |
| --- | --- |

b)

betaltjänst, betaltjänstleverantör, betalningsinstitut och betalningssystem: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG,

| c) | utgivare av elektroniska pengar och institut för elektroniska pengar: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EG, |
| --- | --- |

c)

utgivare av elektroniska pengar och institut för elektroniska pengar: samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EG,

| d) | operatör av betalningssystem: en juridisk enhet som är juridiskt ansvarig för att handha ett betalningssystem. |
| --- | --- |

d)

operatör av betalningssystem: en juridisk enhet som är juridiskt ansvarig för att handha ett betalningssystem.

Artikel 2

Faktisk uppgiftslämnande population

1.   Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska bestå av betaltjänstleverantörer (inklusive utgivare av elektroniska pengar) och/eller operatörer av betalningssystem.

2.   Fullständiga statistikrapporteringskrav ska gälla för uppgiftslämnarna.

Artikel 3

Statistikrapporteringskrav

1.   Den faktiska uppgiftslämnande populationen ska lämna statistiska uppgifter till den nationella centralbanken i den medlemsstat där uppgiftslämnaren har sin hemvist, i enlighet med vad som framgår av bilaga III samt med beaktande av de förtydliganden och definitioner som framgår av bilagorna I och II.

2.   De nationella centralbankerna ska fastställa och genomföra de rapporteringsförfaranden som ska följas av de faktiska uppgiftslämnarna i enlighet med nationella särdrag. De nationella centralbankerna ska säkerställa att dessa rapporteringsförfaranden medför att de statistiska uppgifter som krävs enligt denna förordning rapporteras och att de ger möjlighet till kontroll av att minimistandarderna enligt bilaga IV för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering följs.

Artikel 4

Undantag

1.   De nationella centralbankerna får bevilja uppgiftslämnarna undantag i fråga om vissa eller samtliga av de rapporteringskrav som anges i denna förordning enligt följande:

| a) | För betalningsinstitut om de uppfyller villkoren i artikel 26.1 och 26.2 i direktiv 2007/64/EG. |
| --- | --- |

a)

För betalningsinstitut om de uppfyller villkoren i artikel 26.1 och 26.2 i direktiv 2007/64/EG.

| b) | För utgivare av elektroniska pengar om de uppfyller villkoren i artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 2009/110/EG. |
| --- | --- |

b)

För utgivare av elektroniska pengar om de uppfyller villkoren i artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 2009/110/EG.

| c) | För andra betaltjänstleverantörer som inte anges i punkterna a och b om de uppfyller antingen villkoren i artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 2009/110/EG eller också villkoren i artikel 26.1 och 26.2 i direktiv 2007/64/EG. |
| --- | --- |

c)

För andra betaltjänstleverantörer som inte anges i punkterna a och b om de uppfyller antingen villkoren i artikel 9.1 och 9.2 i direktiv 2009/110/EG eller också villkoren i artikel 26.1 och 26.2 i direktiv 2007/64/EG.

2.   De nationella centralbankerna får endast bevilja uppgiftslämnarna undantag i enlighet med punkt 1 om dessa uppgiftslämnare inte på nationell nivå står för en statistiskt sett betydande del av betalningstransaktionerna för varje typ av betaltjänst.

3.   De nationella centralbankerna får bevilja uppgiftslämnarna undantag i fråga om rapportering av transaktioner med icke-MFI om a) det samlade värdet av tjänster i tabell 4 i bilaga III som lämnats av uppgiftslämnare enligt detta undantag inte överstiger 5 % på nationell nivå för var och en av dessa tjänster, och b) rapporteringsbördan annars skulle vara oproportionerlig sett till dessa uppgiftslämnares storlek.

4.   Om en nationell centralbank beviljar ett undantag enligt punkt 1 eller 3, ska den underrätta ECB om detta samtidigt som den rapporterar information enligt artikel 6.1.

5.   ECB ska offentliggöra en förteckning över de enheter som har beviljats undantag av de nationella centralbankerna.

Artikel 5

Förteckning över betaltjänstleverantörer och operatörer av betalningssystem för statistiska ändamål

1.   Direktionen ska upprätta och underhålla en förteckning över betaltjänstleverantörer, inklusive utgivare av elektroniska pengar, samt operatörer av betalningssystem som omfattas av denna förordning. Denna förteckning ska baseras på de nationella myndigheternas befintliga förteckningar över betaltjänstleverantörer och operatörer av betalningssystem som står under tillsyn, om sådana förteckningar finns tillgängliga.

2.   De nationella centralbankerna och ECB ska se till att den förteckning som anges i punkt 1, inklusive uppdateringar, på lämpligt sätt hålls tillgänglig för uppgiftslämnarna, bland annat på elektronisk väg, via internet eller – på begäran av berörda uppgiftslämnare – i pappersformat.

3.   Den förteckning som anges i punkt 1 ska enbart tjäna som informationskälla. Om den senast tillgängliga elektroniska versionen av förteckningen enligt punkt 1 är felaktig, ska ECB emellertid inte besluta om sanktioner för enheter som underlåtit att på ett korrekt sätt fullgöra sin rapporteringsskyldighet i den mån som underlåtenheten beror på att enheten i god tro utgått från den felaktiga förteckningen.

Artikel 6

Tidsramar

1.   De nationella centralbankerna ska till ECB överföra den statistiska information som anges i bilaga III på årsbasis senast vid slutet av den sista arbetsdagen i maj efter det år som informationen avser.

2.   De nationella centralbankerna ska besluta när och hur ofta de behöver få in uppgifter från uppgiftslämnarna för att klara tidsfristen för rapportering till ECB, och detta ska meddelas uppgiftslämnarna.

Artikel 7

Kontroll och obligatorisk insamling

Rätten att kontrollera och obligatoriskt samla in de uppgifter som uppgiftslämnarna ska lämna i enlighet med denna förordning ska utövas av de nationella centralbankerna utan att detta påverkar ECB:s rätt att själv utöva denna rätt. De nationella centralbankerna ska särskilt utöva denna rätt då en uppgiftslämnare inte uppfyller de minimistandarder för överföring, noggrannhet, begreppsmässig överensstämmelse och revidering som anges i bilaga IV.

Artikel 8

Första rapporteringen

Genom undantag från artikel 6 ska den första rapporteringen enligt denna förordning börja i juni 2015 med statistisk information som avser referensperioden andra halvåret 2014 (dvs. från och med juli 2014).

Artikel 9

Förenklat ändringsförfarande

Med beaktande av de synpunkter som statistikkommittén framför har direktionen rätt att göra sådana tekniska ändringar i bilagorna till den här förordningen som varken ändrar den underliggande begreppsramen eller påverkar rapporteringsbördan. ECB:s direktion ska omedelbart informera ECB-rådet om alla beslut som fattas enligt denna bestämmelse.

Artikel 10

Slutbestämmelse

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater i enlighet med fördragen.

Utfärdad i Frankfurt am Main den 28 november 2013.

På ECB-rådets vägnar

Mario DRAGHI

ECB:s ordförande

---

(1)  EGT L 318, 27.11.1998, s. 8.

1

(2)  Riktlinje ECB/2007/9 av den 1 augusti 2007 om monetär statistik samt statistik över finansinstitut och finansmarknader (EUT L 341, 27.12.2007, s. 1.)

2

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/64/EG av den 13 november 2007 om betaltjänster på den inre marknaden (EUT L 319, 5.12.2007, s. 1).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/110/EG av den 16 september 2009 om rätten att starta och driva affärsverksamhet i institut för elektroniska pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (EUT L 267, 10.10.2009, s. 7).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av den 16 september 2009 om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001 (EUT L 266, 9.10.2009, s. 11).

5

---

BILAGA I

BETALNINGSSTATISTIKENS ALLMÄNNA STRUKTUR

DEL 1   ÖVERSIKT

Del 1.1   Översikt över tabellerna

| 1. | Betalningsstatistiken sammanställs av Europeiska centralbanken (ECB) genom en särskild, harmoniserad datainsamling som på nationell nivå administreras av varje nationell centralbank (NCB). Datainsamlingen görs i form av sju tabeller, som beskrivs nedan, vilka innehåller uppgifter om varje medlemsstat som har euron som valuta (nedan kallad medlemsstat i euroområdet) och senare förs samman i jämförelsetabeller för samtliga medlemsstater i euroområdet.






  Tabell | Viktigare innehåll |
| --- | --- | --- |
| Tabell 1:
  Institut som tillhandahåller betaltjänster till icke-monetära finansinstitut (icke-MFI) | Uppdelningar som anger inlåning över natten i antal, betalkonton i antal, konton för elektroniska pengar i antal samt utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar, fördelat på kreditinstitut, institut för elektroniska pengar, betalningsinstitut samt andra betaltjänstleverantörer och utgivare av elektroniska pengar. |
| Tabell 2:
  Betalkortsfunktioner | Antal kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Uppgifterna om korten sammanställs fördelade efter kortets funktion. |
| Tabell 3:
  Mottagarenheter för betalkort | Antal terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Uppgifterna om terminaler delas upp efter uttagsautomater, POS-terminaler samt kortterminaler för elektroniska pengar. |
| Tabell 4:
  Betalningstransaktioner där icke-MFI berörs | Betalningstransaktioner (i antal och värde) som har skickats och tagits emot av icke-MFI via betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Transaktionerna sammanställs efter betaltjänst med geografisk uppdelning. |
| Tabell 5:
  Betalningstransaktioner per kategori av terminal där icke-MFI berörs | Betalningstransaktioner (i antal och värde) som har skickats av icke-MFI via betaltjänstleverantörer. Transaktionerna sammanställs per kategori av terminal som används med geografisk uppdelning. |
| Tabell 6:
  Deltagande i utvalda betalningssystem | Antal deltagare i varje betalningssystem som finns i landet, uppdelat efter direkta och indirekta deltagare samt inom kategorin direkta deltagare uppdelat per kategori av institut. |
| Tabell 7:
  Betalningar som utförs av utvalda betalningssystem | Betalningstransaktioner som utförs av varje betalningssystem som finns i landet, uppdelat efter betaltjänst och med geografisk uppdelning. |

1.

Betalningsstatistiken sammanställs av Europeiska centralbanken (ECB) genom en särskild, harmoniserad datainsamling som på nationell nivå administreras av varje nationell centralbank (NCB). Datainsamlingen görs i form av sju tabeller, som beskrivs nedan, vilka innehåller uppgifter om varje medlemsstat som har euron som valuta (nedan kallad medlemsstat i euroområdet) och senare förs samman i jämförelsetabeller för samtliga medlemsstater i euroområdet.

Tabell

Viktigare innehåll

Tabell 1:

Institut som tillhandahåller betaltjänster till icke-monetära finansinstitut (icke-MFI)

Uppdelningar som anger inlåning över natten i antal, betalkonton i antal, konton för elektroniska pengar i antal samt utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar, fördelat på kreditinstitut, institut för elektroniska pengar, betalningsinstitut samt andra betaltjänstleverantörer och utgivare av elektroniska pengar.

Tabell 2:

Betalkortsfunktioner

Antal kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Uppgifterna om korten sammanställs fördelade efter kortets funktion.

Tabell 3:

Mottagarenheter för betalkort

Antal terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Uppgifterna om terminaler delas upp efter uttagsautomater, POS-terminaler samt kortterminaler för elektroniska pengar.

Tabell 4:

Betalningstransaktioner där icke-MFI berörs

Betalningstransaktioner (i antal och värde) som har skickats och tagits emot av icke-MFI via betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. Transaktionerna sammanställs efter betaltjänst med geografisk uppdelning.

Tabell 5:

Betalningstransaktioner per kategori av terminal där icke-MFI berörs

Betalningstransaktioner (i antal och värde) som har skickats av icke-MFI via betaltjänstleverantörer. Transaktionerna sammanställs per kategori av terminal som används med geografisk uppdelning.

Tabell 6:

Deltagande i utvalda betalningssystem

Antal deltagare i varje betalningssystem som finns i landet, uppdelat efter direkta och indirekta deltagare samt inom kategorin direkta deltagare uppdelat per kategori av institut.

Tabell 7:

Betalningar som utförs av utvalda betalningssystem

Betalningstransaktioner som utförs av varje betalningssystem som finns i landet, uppdelat efter betaltjänst och med geografisk uppdelning.

Del 1.2   Typ av information

| 1. | Stockuppgifter, som ingår i tabellerna 1, 2, 3 och 6, avser ställningen vid periodens utgång, dvs. stockuppgifter per den sista arbetsdagen för referenskalenderåret. Indikatorerna för det utestående värdet av lagringsmöjligheter för elektroniska pengar sammanställs i euro och avser lagringsmöjligheter för betalningar denominerade i samtliga valutor. |
| --- | --- |

1.

Stockuppgifter, som ingår i tabellerna 1, 2, 3 och 6, avser ställningen vid periodens utgång, dvs. stockuppgifter per den sista arbetsdagen för referenskalenderåret. Indikatorerna för det utestående värdet av lagringsmöjligheter för elektroniska pengar sammanställs i euro och avser lagringsmöjligheter för betalningar denominerade i samtliga valutor.

| 2. | Flödesuppgifter, som ingår i tabellerna 4, 5 och 7, avser betalningstransaktioner som har ackumulerats under perioden, dvs. totalsumman för referenskalenderåret. Indikatorerna för transaktionernas värde sammanställs i euro och avser betalningstransaktioner denominerade i samtliga valutor. |
| --- | --- |

2.

Flödesuppgifter, som ingår i tabellerna 4, 5 och 7, avser betalningstransaktioner som har ackumulerats under perioden, dvs. totalsumman för referenskalenderåret. Indikatorerna för transaktionernas värde sammanställs i euro och avser betalningstransaktioner denominerade i samtliga valutor.

Del 1.3   Konsolidering inom samma nationella territorium

| 1. | För varje medlemsstat i euroområdet består den uppgiftslämnande populationen av betaltjänstleverantörer och/eller operatörer av betalningssystem. |
| --- | --- |

1.

För varje medlemsstat i euroområdet består den uppgiftslämnande populationen av betaltjänstleverantörer och/eller operatörer av betalningssystem.

| 2. | Betaltjänstleverantörer är institut som är inregistrerade och belägna inom territoriet, inbegripet dotterbolag till moderbolag utanför territoriet samt filialer till institut som har sitt huvudkontor utanför territoriet.






  a) | Dotterbolag är fristående inregistrerade enheter som någon annan enhet är majoritetsägare eller ende ägare till. |
| --- | --- | --- |

2.

Betaltjänstleverantörer är institut som är inregistrerade och belägna inom territoriet, inbegripet dotterbolag till moderbolag utanför territoriet samt filialer till institut som har sitt huvudkontor utanför territoriet.

a)

Dotterbolag är fristående inregistrerade enheter som någon annan enhet är majoritetsägare eller ende ägare till.

| b) | Filialer är oregistrerade enheter, som inte är några självständiga juridiska personer och som i sin helhet ägs av moderbolaget. |
| --- | --- |

b)

Filialer är oregistrerade enheter, som inte är några självständiga juridiska personer och som i sin helhet ägs av moderbolaget.

| 3. | För statistiska ändamål ska följande principer tillämpas för konsolideringen av betaltjänstleverantörer inom nationsgränserna:






  a) | Om ett moderbolag och dess dotterbolag är betaltjänstleverantörer och belägna inom samma nationella territorium, får moderbolaget sammanställa dotterbolagens verksamhet i statistikmaterialet. Detta gäller endast om moderbolaget och dess dotterbolag klassificeras som samma kategori av betaltjänstleverantör. |
| --- | --- | --- |

3.

För statistiska ändamål ska följande principer tillämpas för konsolideringen av betaltjänstleverantörer inom nationsgränserna:

a)

Om ett moderbolag och dess dotterbolag är betaltjänstleverantörer och belägna inom samma nationella territorium, får moderbolaget sammanställa dotterbolagens verksamhet i statistikmaterialet. Detta gäller endast om moderbolaget och dess dotterbolag klassificeras som samma kategori av betaltjänstleverantör.

| b) | Om ett institut har filialer inom territoriet för andra medlemsstater i euroområdet, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta dessa filialer som aktörer med hemvist i andra medlemsstater i euroområdet. Omvänt ska en filial i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller institutets övriga filialer inom territorierna för andra medlemsstater i euroområdet som aktörer med hemvist i de andra medlemsstaterna i euroområdet. |
| --- | --- |

b)

Om ett institut har filialer inom territoriet för andra medlemsstater i euroområdet, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta dessa filialer som aktörer med hemvist i andra medlemsstater i euroområdet. Omvänt ska en filial i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller institutets övriga filialer inom territorierna för andra medlemsstater i euroområdet som aktörer med hemvist i de andra medlemsstaterna i euroområdet.

| c) | Om ett institut har filialer utanför territoriet för medlemsstater i euroområdet, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet anse att dessa filialer har sin hemvist i utlandet. Omvänt ska en filial som är belägen i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller institutets övriga filialer utanför territorierna för medlemsstaterna i euroområdet som aktörer med hemvist i utlandet. |
| --- | --- |

c)

Om ett institut har filialer utanför territoriet för medlemsstater i euroområdet, ska det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret i en viss medlemsstat i euroområdet anse att dessa filialer har sin hemvist i utlandet. Omvänt ska en filial som är belägen i en viss medlemsstat i euroområdet betrakta det inregistrerade kontoret eller huvudkontoret eller institutets övriga filialer utanför territorierna för medlemsstaterna i euroområdet som aktörer med hemvist i utlandet.

| 4. | Sammanställning av betaltjänstleverantörer över nationsgränser är inte tillåten för statistiska ändamål. |
| --- | --- |

4.

Sammanställning av betaltjänstleverantörer över nationsgränser är inte tillåten för statistiska ändamål.

| 5. | Om en operatör av betalningssystem ansvarar för flera betalningssystem som är belägna inom samma nationella territorium, ska statistiken för varje betalningssystem rapporteras separat. |
| --- | --- |

5.

Om en operatör av betalningssystem ansvarar för flera betalningssystem som är belägna inom samma nationella territorium, ska statistiken för varje betalningssystem rapporteras separat.

| 6. | Institut i offshore-finanscentrum anses statistiskt sett ha sin hemvist inom det territorium där dessa finanscentrum är belägna. |
| --- | --- |

6.

Institut i offshore-finanscentrum anses statistiskt sett ha sin hemvist inom det territorium där dessa finanscentrum är belägna.

DEL 2   SÄRSKILDA EGENSKAPER I TABELLERNA 2–7

Del 2.1   Betalkortsfunktioner (tabell 2)

| 1. | Om ett ”kort med betalningsfunktion (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)” har flera olika funktioner, ska det räknas inom varje tillämplig underkategori. Det totala antalet kort med betalningsfunktion kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas. |
| --- | --- |

1.

Om ett ”kort med betalningsfunktion (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)” har flera olika funktioner, ska det räknas inom varje tillämplig underkategori. Det totala antalet kort med betalningsfunktion kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas.

| 2. | Ett ”kort med funktion för elektroniska pengar” kan vara antingen ett ”kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt” eller ett ”kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar”. Det totala antalet kort med funktion för elektroniska pengar är därför summan av de båda underkategorierna. |
| --- | --- |

2.

Ett ”kort med funktion för elektroniska pengar” kan vara antingen ett ”kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt” eller ett ”kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar”. Det totala antalet kort med funktion för elektroniska pengar är därför summan av de båda underkategorierna.

| 3. | Det totala antalet kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet anges separat i ”totalt antal kort (oberoende av antalet funktioner på kortet)”. Denna indikator behöver inte nödvändigtvis motsvara summan av ”kort med kontantfunktion”, ”kort med betalningsfunktion” och ”kort med funktion för elektroniska pengar”, eftersom dessa kategorier inte alltid är ömsesidigt uteslutande. |
| --- | --- |

3.

Det totala antalet kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet anges separat i ”totalt antal kort (oberoende av antalet funktioner på kortet)”. Denna indikator behöver inte nödvändigtvis motsvara summan av ”kort med kontantfunktion”, ”kort med betalningsfunktion” och ”kort med funktion för elektroniska pengar”, eftersom dessa kategorier inte alltid är ömsesidigt uteslutande.

| 4. | Indikatorn ”kort med kombinerad debetfunktion, kontantfunktion samt funktion för elektroniska pengar” avser ett kort som är utgivet av en betaltjänstleverantör och som har kombinerad kontantfunktion, debetfunktion samt funktion för elektroniska pengar. Den rapporteras dessutom i var och en av följande underkategorier:






  a) | Kort med kontantfunktion. |
| --- | --- | --- |

4.

Indikatorn ”kort med kombinerad debetfunktion, kontantfunktion samt funktion för elektroniska pengar” avser ett kort som är utgivet av en betaltjänstleverantör och som har kombinerad kontantfunktion, debetfunktion samt funktion för elektroniska pengar. Den rapporteras dessutom i var och en av följande underkategorier:

a)

Kort med kontantfunktion.

| b) | Kort med debetfunktion. |
| --- | --- |

b)

Kort med debetfunktion.

| c) | Kort med funktion för elektroniska pengar. |
| --- | --- |

c)

Kort med funktion för elektroniska pengar.

| 5. | Om ett kort med kombinerad funktion har ytterligare funktioner, ska det även rapporteras i relevant underkategori. |
| --- | --- |

5.

Om ett kort med kombinerad funktion har ytterligare funktioner, ska det även rapporteras i relevant underkategori.

| 6. | Korten räknas på den kortutgivande sidan oberoende av var kortinnehavaren har sin hemvist eller var det konto som kortet är kopplat till är beläget. |
| --- | --- |

6.

Korten räknas på den kortutgivande sidan oberoende av var kortinnehavaren har sin hemvist eller var det konto som kortet är kopplat till är beläget.

| 7. | Varje land ska rapportera antalet kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet, oavsett om det rör sig om ett co-branded-kort eller ej. |
| --- | --- |

7.

Varje land ska rapportera antalet kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet, oavsett om det rör sig om ett co-branded-kort eller ej.

| 8. | De kort som är i omlopp ska ingå, oavsett när de är utgivna eller om de faktiskt har använts. |
| --- | --- |

8.

De kort som är i omlopp ska ingå, oavsett när de är utgivna eller om de faktiskt har använts.

| 9. | Kort utgivna av kortsystem, dvs. treparts- eller fyrpartssystem, ska ingå. |
| --- | --- |

9.

Kort utgivna av kortsystem, dvs. treparts- eller fyrpartssystem, ska ingå.

| 10. | Kort som har löpt ut eller dragits tillbaka ska inte ingå. |
| --- | --- |

10.

Kort som har löpt ut eller dragits tillbaka ska inte ingå.

| 11. | Kort utgivna av köpmän, dvs. återförsäljares egna kort, ska inte ingå om de inte är utgivna i samarbete med en betaltjänstleverantör och det alltså rör sig om ett co-branded-kort. |
| --- | --- |

11.

Kort utgivna av köpmän, dvs. återförsäljares egna kort, ska inte ingå om de inte är utgivna i samarbete med en betaltjänstleverantör och det alltså rör sig om ett co-branded-kort.

Del 2.2   Mottagarenheter för betalkort (tabell 3)

| 1. | Alla terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska rapporteras, inklusive alla terminaler som är belägna i det rapporterande landet samt terminaler som är belägna utanför det rapporterande landet. |
| --- | --- |

1.

Alla terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska rapporteras, inklusive alla terminaler som är belägna i det rapporterande landet samt terminaler som är belägna utanför det rapporterande landet.

| 2. | Den enhet som tillhandahåller terminaler är inlösaren, oavsett vem som äger terminalerna. Endast de terminaler som tillhandahålls av inlösaren ska därför räknas. |
| --- | --- |

2.

Den enhet som tillhandahåller terminaler är inlösaren, oavsett vem som äger terminalerna. Endast de terminaler som tillhandahålls av inlösaren ska därför räknas.

| 3. | Terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörens filialer och/eller dotterbolag och är belägna utomlands ska inte rapporteras av den betaltjänstleverantör som är moderbolag, utan av filialerna och/eller dotterbolagen. |
| --- | --- |

3.

Terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörens filialer och/eller dotterbolag och är belägna utomlands ska inte rapporteras av den betaltjänstleverantör som är moderbolag, utan av filialerna och/eller dotterbolagen.

| 4. | Varje terminal ska räknas separat även om det finns flera terminaler av samma typ hos köpmannen. |
| --- | --- |

4.

Varje terminal ska räknas separat även om det finns flera terminaler av samma typ hos köpmannen.

| 5. | Om en uttagsautomat har mer än en funktion, ska den räknas i varje tillämplig underkategori. Det totala antalet uttagsautomater kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas. |
| --- | --- |

5.

Om en uttagsautomat har mer än en funktion, ska den räknas i varje tillämplig underkategori. Det totala antalet uttagsautomater kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas.

| 6. | POS-terminaler delas upp i två underkategorier: ”Eftpos-terminaler” och ”kortterminaler för elektroniska pengar”. Dessa underkategorier ska inte adderas eftersom de är ”därav-poster” och inte skulle motsvara totalsumman. |
| --- | --- |

6.

POS-terminaler delas upp i två underkategorier: ”Eftpos-terminaler” och ”kortterminaler för elektroniska pengar”. Dessa underkategorier ska inte adderas eftersom de är ”därav-poster” och inte skulle motsvara totalsumman.

| 7. | Om en kortterminal för elektroniska pengar har mer än en funktion, ska den räknas i varje tillämplig underkategori. Det totala antalet kortterminaler för elektroniska pengar kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas. |
| --- | --- |

7.

Om en kortterminal för elektroniska pengar har mer än en funktion, ska den räknas i varje tillämplig underkategori. Det totala antalet kortterminaler för elektroniska pengar kan därför vara lägre än summan av underkategorierna. För att undvika att de räknas dubbelt ska underkategorierna inte adderas.

Del 2.3   Betalningstransaktioner där icke-MFI berörs (tabell 4)

| 1. | Betalningstransaktioner som initieras av icke-MFI gentemot någon annan motpart eller av betaltjänstleverantörer om motparten är en icke-MFI. Detta omfattar följande:






  a) | Betalningstransaktioner som görs mellan två konton hos olika betaltjänstleverantörer och som avvecklas med hjälp av en mellanhand, dvs. där betalningarna sänds till en annan betaltjänstleverantör eller till ett betalningssystem. |
| --- | --- | --- |

1.

Betalningstransaktioner som initieras av icke-MFI gentemot någon annan motpart eller av betaltjänstleverantörer om motparten är en icke-MFI. Detta omfattar följande:

a)

Betalningstransaktioner som görs mellan två konton hos olika betaltjänstleverantörer och som avvecklas med hjälp av en mellanhand, dvs. där betalningarna sänds till en annan betaltjänstleverantör eller till ett betalningssystem.

| b) | Betalningstransaktioner som görs mellan två konton hos samma betaltjänstleverantör, dvs. ”on-us-transaktioner”, där transaktionen avvecklas antingen på betaltjänstleverantörens egna konton eller också med hjälp av en mellanhand, dvs. en annan betaltjänstleverantör eller ett betalningssystem. |
| --- | --- |

b)

Betalningstransaktioner som görs mellan två konton hos samma betaltjänstleverantör, dvs. ”on-us-transaktioner”, där transaktionen avvecklas antingen på betaltjänstleverantörens egna konton eller också med hjälp av en mellanhand, dvs. en annan betaltjänstleverantör eller ett betalningssystem.

| 2. | Betalningstransaktioner som initieras av en betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet och utförs med en specifik transaktionsanvisning, dvs. med hjälp av ett betalningsinstrument, ska ingå som ”transaktioner per kategori av betaltjänst”. |
| --- | --- |

2.

Betalningstransaktioner som initieras av en betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet och utförs med en specifik transaktionsanvisning, dvs. med hjälp av ett betalningsinstrument, ska ingå som ”transaktioner per kategori av betaltjänst”.

| 3. | Betalningar mellan konton i samma namn samt mellan olika kategorier av konton ska ingå per betaltjänst som används. Överföringar mellan olika kategorier av konton omfattar t.ex. överföringar från överförbar inlåning till ett konto med icke-överförbar inlåning. |
| --- | --- |

3.

Betalningar mellan konton i samma namn samt mellan olika kategorier av konton ska ingå per betaltjänst som används. Överföringar mellan olika kategorier av konton omfattar t.ex. överföringar från överförbar inlåning till ett konto med icke-överförbar inlåning.

| 4. | När det gäller partier av betalningstransaktioner räknas varje enskild betalningstransaktion. |
| --- | --- |

4.

När det gäller partier av betalningstransaktioner räknas varje enskild betalningstransaktion.

| 5. | Betalningstransaktioner som är denominerade i utländsk valuta ska ingå. Uppgifterna räknas om till euro med hjälp av ECB:s växelkurs eller med växelkurser som tillämpas för dessa transaktioner. |
| --- | --- |

5.

Betalningstransaktioner som är denominerade i utländsk valuta ska ingå. Uppgifterna räknas om till euro med hjälp av ECB:s växelkurs eller med växelkurser som tillämpas för dessa transaktioner.

| 6. | Detta omfattar inte betalningstransaktioner som initieras av en betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet och genomförs utan specifik transaktionsanvisning, dvs. utan att en betaltjänst används som en kreditering från en icke-MFI:s konto genom en enkel bokföringstransaktion. Om sådana transaktioner inte går att särskilja, ska de ingå som ”transaktioner per kategori av betaltjänst”. |
| --- | --- |

6.

Detta omfattar inte betalningstransaktioner som initieras av en betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet och genomförs utan specifik transaktionsanvisning, dvs. utan att en betaltjänst används som en kreditering från en icke-MFI:s konto genom en enkel bokföringstransaktion. Om sådana transaktioner inte går att särskilja, ska de ingå som ”transaktioner per kategori av betaltjänst”.

Totala betalningstransaktioner

| 7. | Indikatorn ”totala betalningstransaktioner där icke-MFI berörs” utgörs av summan av de sex ömsesidigt uteslutande underkategorierna: ”betalningsöverföringar”, ”autogireringar”, ”kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)”, ”betalningstransaktioner med elektroniska pengar”, ”checkar” och ”andra betaltjänster”. |
| --- | --- |

7.

Indikatorn ”totala betalningstransaktioner där icke-MFI berörs” utgörs av summan av de sex ömsesidigt uteslutande underkategorierna: ”betalningsöverföringar”, ”autogireringar”, ”kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)”, ”betalningstransaktioner med elektroniska pengar”, ”checkar” och ”andra betaltjänster”.

Betalningsöverföringar

| 8. | Varje transaktion ska endast hänföras till en underkategori, dvs. antingen ”som initieras i pappersbaserad form” eller ”som initieras elektroniskt”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningsöverföringar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningsöverföringar. |
| --- | --- |

8.

Varje transaktion ska endast hänföras till en underkategori, dvs. antingen ”som initieras i pappersbaserad form” eller ”som initieras elektroniskt”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningsöverföringar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningsöverföringar.

| 9. | Betalningsöverföringar som rapporteras under ”som initieras elektroniskt” delas sedan upp i ”som initieras i en fil/batch” och ”som initieras som en enskild betalning”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningsöverföringar som initieras elektroniskt summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningsöverföringar som initieras elektroniskt. |
| --- | --- |

9.

Betalningsöverföringar som rapporteras under ”som initieras elektroniskt” delas sedan upp i ”som initieras i en fil/batch” och ”som initieras som en enskild betalning”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningsöverföringar som initieras elektroniskt summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningsöverföringar som initieras elektroniskt.

| 10. | Här ingår betalningsöverföringar som utförs via uttagsautomater med överföringsfunktion. |
| --- | --- |

10.

Här ingår betalningsöverföringar som utförs via uttagsautomater med överföringsfunktion.

| 11. | Transaktioner som omfattar kontanter i ena slutledet eller i båda slutleden av betalningstransaktionen och som använder en betaltjänst för betalningsöverföring ingår också som betalningsöverföringar. |
| --- | --- |

11.

Transaktioner som omfattar kontanter i ena slutledet eller i båda slutleden av betalningstransaktionen och som använder en betaltjänst för betalningsöverföring ingår också som betalningsöverföringar.

| 12. | Betalningsöverföringar som används för att reglera utestående saldon för transaktioner med kort som har kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion ingår också. |
| --- | --- |

12.

Betalningsöverföringar som används för att reglera utestående saldon för transaktioner med kort som har kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion ingår också.

| 13. | Betalningsöverföringar omfattar samtliga betalningsöverföringar inom Sepa (det gemensamma eurobetalningsområdet) såväl som icke-Sepa-transaktioner. Icke-Sepa-transaktioner rapporteras även i underkategorin ”icke-Sepa”. |
| --- | --- |

13.

Betalningsöverföringar omfattar samtliga betalningsöverföringar inom Sepa (det gemensamma eurobetalningsområdet) såväl som icke-Sepa-transaktioner. Icke-Sepa-transaktioner rapporteras även i underkategorin ”icke-Sepa”.

| 14. | Underkategorierna ”som initieras i en fil eller batch” och ”som initieras som enskild betalning” omfattar samtliga Sepa- och icke-Sepa-transaktioner. |
| --- | --- |

14.

Underkategorierna ”som initieras i en fil eller batch” och ”som initieras som enskild betalning” omfattar samtliga Sepa- och icke-Sepa-transaktioner.

| 15. | ”Skickade inhemska transaktioner”, ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” omfattar både Sepa- och icke-Sepa-transaktioner. |
| --- | --- |

15.

”Skickade inhemska transaktioner”, ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” omfattar både Sepa- och icke-Sepa-transaktioner.

| 16. | Kontantbetalningar till ett konto med hjälp av en förtryckt blankett ingår inte under betalningsöverföringar. |
| --- | --- |

16.

Kontantbetalningar till ett konto med hjälp av en förtryckt blankett ingår inte under betalningsöverföringar.

Autogireringar

| 17. | Här ingår både enstaka och återkommande autogireringar. Vid återkommande autogireringar räknas varje enskild betalning som en transaktion. |
| --- | --- |

17.

Här ingår både enstaka och återkommande autogireringar. Vid återkommande autogireringar räknas varje enskild betalning som en transaktion.

| 18. | Autogireringar som används för att reglera utestående saldon till följd av transaktioner med kort som har kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion ska ingå, eftersom dessa är separata betalningar från kortinnehavaren till kortutgivaren. |
| --- | --- |

18.

Autogireringar som används för att reglera utestående saldon till följd av transaktioner med kort som har kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion ska ingå, eftersom dessa är separata betalningar från kortinnehavaren till kortutgivaren.

| 19. | Autogireringar delas sedan upp i ”som initieras i en fil/batch” och ”som initieras som en enskild betalning”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet autogireringar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av autogireringar. |
| --- | --- |

19.

Autogireringar delas sedan upp i ”som initieras i en fil/batch” och ”som initieras som en enskild betalning”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet autogireringar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av autogireringar.

| 20. | Autogireringar omfattar samtliga autogireringar inom Sepa såväl som icke-Sepa-transaktioner. Icke-Sepa-transaktioner rapporteras även i underkategorin ”icke-Sepa”. |
| --- | --- |

20.

Autogireringar omfattar samtliga autogireringar inom Sepa såväl som icke-Sepa-transaktioner. Icke-Sepa-transaktioner rapporteras även i underkategorin ”icke-Sepa”.

| 21. | Underkategorierna ”som initieras i en fil eller batch” och ”som initieras som enskild betalning” omfattar samtliga Sepa- och icke-Sepa-transaktioner. |
| --- | --- |

21.

Underkategorierna ”som initieras i en fil eller batch” och ”som initieras som enskild betalning” omfattar samtliga Sepa- och icke-Sepa-transaktioner.

| 22. | ”Skickade inhemska transaktioner”, ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” omfattar både Sepa- och icke-Sepa-transaktioner. |
| --- | --- |

22.

”Skickade inhemska transaktioner”, ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” omfattar både Sepa- och icke-Sepa-transaktioner.

| 23. | Kontantbetalningar från ett konto med hjälp av en förtryckt blankett ingår inte under autogireringar. |
| --- | --- |

23.

Kontantbetalningar från ett konto med hjälp av en förtryckt blankett ingår inte under autogireringar.

Kortbetalningar

| 24. | Betalningstransaktioner med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska rapporteras, oberoende av var varumärket för betalningstransaktionen är beläget. |
| --- | --- |

24.

Betalningstransaktioner med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska rapporteras, oberoende av var varumärket för betalningstransaktionen är beläget.

| 25. | Transaktioner som rapporteras per betaltjänst omfattar uppgifter om korttransaktioner vid virtuella försäljningsställen, t.ex. via internet eller telefon. |
| --- | --- |

25.

Transaktioner som rapporteras per betaltjänst omfattar uppgifter om korttransaktioner vid virtuella försäljningsställen, t.ex. via internet eller telefon.

| 26. | Betalningstransaktioner genomförs med kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion via en terminal eller andra kanaler. Följande uppdelning av kortbetalningstransaktioner ska rapporteras:






  a) | ”Betalningar med kort med debetfunktion”. |
| --- | --- | --- |

26.

Betalningstransaktioner genomförs med kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion via en terminal eller andra kanaler. Följande uppdelning av kortbetalningstransaktioner ska rapporteras:

a)

”Betalningar med kort med debetfunktion”.

| b) | ”Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”. |
| --- | --- |

b)

”Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”.

| c) | ”Betalningar med kort med kreditfunktion”. |
| --- | --- |

c)

”Betalningar med kort med kreditfunktion”.

| d) | ”Betalningar med kort med debet- eller fördröjd debetfunktion”. |
| --- | --- |

d)

”Betalningar med kort med debet- eller fördröjd debetfunktion”.

| e) | ”Betalningar med kort med kredit- eller fördröjd debetfunktion”. |
| --- | --- |

e)

”Betalningar med kort med kredit- eller fördröjd debetfunktion”.

| 27. | Underkategorierna ”betalningar med kort med debet- eller fördröjd debetfunktion” och ”betalningar med kort med kredit- eller fördröjd debetfunktion” rapporteras endast om den specifika kortfunktionen inte kan identifieras. |
| --- | --- |

27.

Underkategorierna ”betalningar med kort med debet- eller fördröjd debetfunktion” och ”betalningar med kort med kredit- eller fördröjd debetfunktion” rapporteras endast om den specifika kortfunktionen inte kan identifieras.

| 28. | Varje transaktion hänförs endast till en underkategori. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet kortbetalningar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av kortbetalningar. |
| --- | --- |

28.

Varje transaktion hänförs endast till en underkategori. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet kortbetalningar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av kortbetalningar.

| 29. | Betalningstransaktioner med kort delas också in i ”som initieras vid en fysisk Eftpos-terminal” och ”som initieras på distans”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet kortbetalningar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av kortbetalningar. |
| --- | --- |

29.

Betalningstransaktioner med kort delas också in i ”som initieras vid en fysisk Eftpos-terminal” och ”som initieras på distans”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet kortbetalningar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av kortbetalningar.

| 30. | Här ingår inte kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer med hemvist i landet och endast har en funktion för elektroniska pengar. |
| --- | --- |

30.

Här ingår inte kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer med hemvist i landet och endast har en funktion för elektroniska pengar.

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar

| 31. | Varje transaktion hänförs till endast en underkategori, dvs. ”med kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt” eller ”med konton för elektroniska pengar”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningstransaktioner med elektroniska pengar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningstransaktioner med elektroniska pengar. |
| --- | --- |

31.

Varje transaktion hänförs till endast en underkategori, dvs. ”med kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt” eller ”med konton för elektroniska pengar”. Eftersom underkategorierna är ömsesidigt uteslutande är det totala antalet betalningstransaktioner med elektroniska pengar summan av underkategorierna. Samma princip gäller för det totala värdet av betalningstransaktioner med elektroniska pengar.

| 32. | Transaktioner som utförs ”med konton för elektroniska pengar” delas sedan in för att ge information om transaktioner som utförs ”med tillgång via ett kort”. |
| --- | --- |

32.

Transaktioner som utförs ”med konton för elektroniska pengar” delas sedan in för att ge information om transaktioner som utförs ”med tillgång via ett kort”.

Checkar

| 33. | Detta omfattar kontantuttag med checkar. |
| --- | --- |

33.

Detta omfattar kontantuttag med checkar.

| 34. | Detta omfattar inte kontantuttag med hjälp av en förtryckt blankett. |
| --- | --- |

34.

Detta omfattar inte kontantuttag med hjälp av en förtryckt blankett.

| 35. | Detta omfattar inte utställda checkar som inte lämnas för avräkning. |
| --- | --- |

35.

Detta omfattar inte utställda checkar som inte lämnas för avräkning.

Gränsöverskridande transaktioner

| 36. | Om det rör sig om skickade transaktioner, ska gränsöverskridande transaktioner räknas i det land som transaktionen härrör från för att undvika att de räknas dubbelt. |
| --- | --- |

36.

Om det rör sig om skickade transaktioner, ska gränsöverskridande transaktioner räknas i det land som transaktionen härrör från för att undvika att de räknas dubbelt.

| 37. | Om det rör sig om mottagna transaktioner, ska gränsöverskridande transaktioner räknas i det land där transaktionen har mottagits för att undvika att de räknas dubbelt. |
| --- | --- |

37.

Om det rör sig om mottagna transaktioner, ska gränsöverskridande transaktioner räknas i det land där transaktionen har mottagits för att undvika att de räknas dubbelt.

| 38. | Skillnaden mellan ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” visar nettoinflödet eller nettoutflödet av transaktioner till eller från det rapporterande landet. |
| --- | --- |

38.

Skillnaden mellan ”skickade gränsöverskridande transaktioner” och ”mottagna gränsöverskridande transaktioner” visar nettoinflödet eller nettoutflödet av transaktioner till eller från det rapporterande landet.

Pengaflöde

| 39. | Pengaflödets riktning beror på vilken betaltjänst och initieringskanal som har använts:






  a) | För betalningsöverföringar, betalningar med elektroniska pengar och liknande transaktioner där betalaren initierar transaktionen är den sändande deltagaren även den som sänder medlen och den mottagande deltagaren den som tar emot medlen. |
| --- | --- | --- |

39.

Pengaflödets riktning beror på vilken betaltjänst och initieringskanal som har använts:

a)

För betalningsöverföringar, betalningar med elektroniska pengar och liknande transaktioner där betalaren initierar transaktionen är den sändande deltagaren även den som sänder medlen och den mottagande deltagaren den som tar emot medlen.

| b) | För autogireringar, checkar, betalningar med elektroniska pengar och liknande transaktioner där betalningsmottagaren initierar transaktionen är den sändande deltagaren den som tar emot medlen och den mottagande deltagaren den som sänder medlen. |
| --- | --- |

b)

För autogireringar, checkar, betalningar med elektroniska pengar och liknande transaktioner där betalningsmottagaren initierar transaktionen är den sändande deltagaren den som tar emot medlen och den mottagande deltagaren den som sänder medlen.

| c) | För kortbetalningar är det visserligen betalningsmottagaren som initierar transaktionen, men detta ska enligt denna förordning behandlas på motsvarande sätt som om betalaren initierar transaktionen. |
| --- | --- |

c)

För kortbetalningar är det visserligen betalningsmottagaren som initierar transaktionen, men detta ska enligt denna förordning behandlas på motsvarande sätt som om betalaren initierar transaktionen.

Del 2.4   Betalningstransaktioner per kategori av terminal där icke-MFI berörs (tabell 5)

| 1. | Alla indikatorer i denna tabell avser kontanta eller kontantlösa betalningstransaktioner som genomförs vid en fysisk (icke-virtuell) terminal. |
| --- | --- |

1.

Alla indikatorer i denna tabell avser kontanta eller kontantlösa betalningstransaktioner som genomförs vid en fysisk (icke-virtuell) terminal.

| 2. | Betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska lämna information om alla betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls (dvs. har införskaffats) av betaltjänstleverantörerna. |
| --- | --- |

2.

Betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska lämna information om alla betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls (dvs. har införskaffats) av betaltjänstleverantörerna.

| 3. | Betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska lämna information om alla betalningstransaktioner som har genomförts med kort utgivna av betaltjänstleverantörerna vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet. |
| --- | --- |

3.

Betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet ska lämna information om alla betalningstransaktioner som har genomförts med kort utgivna av betaltjänstleverantörerna vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet.

| 4. | Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörens filialer eller dotterbolag och är belägna utomlands ska inte rapporteras av den betaltjänstleverantör som är moderbolag. |
| --- | --- |

4.

Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörens filialer eller dotterbolag och är belägna utomlands ska inte rapporteras av den betaltjänstleverantör som är moderbolag.

| 5. | Transaktioner per kategori av terminal delas upp i tre olika kategorier beroende på var betaltjänstleverantören har sin hemvist. Kategorier under punkterna a och b nedan räknas på den inlösande sidan och kategorin under punkt c nedan räknas på den utgivande sidan:






  a) | Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. |
| --- | --- | --- |

5.

Transaktioner per kategori av terminal delas upp i tre olika kategorier beroende på var betaltjänstleverantören har sin hemvist. Kategorier under punkterna a och b nedan räknas på den inlösande sidan och kategorin under punkt c nedan räknas på den utgivande sidan:

a)

Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet.

| b) | Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet. |
| --- | --- |

b)

Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet.

| c) | Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet. |
| --- | --- |

c)

Betalningstransaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet.

| 6. | Underkategorierna inom respektive kategori a, b och c i punkt 5 ska inte adderas. |
| --- | --- |

6.

Underkategorierna inom respektive kategori a, b och c i punkt 5 ska inte adderas.

| 7. | I denna tabell baseras den geografiska uppdelningen på var terminalen är belägen. |
| --- | --- |

7.

I denna tabell baseras den geografiska uppdelningen på var terminalen är belägen.

Del 2.5   Deltagande i utvalda betalningssystem (tabell 6)

| 1. | Denna tabell avser betalningssystemets deltagare (oberoende av var de är belägna), sett till antal, kategori och institutionell sektor. |
| --- | --- |

1.

Denna tabell avser betalningssystemets deltagare (oberoende av var de är belägna), sett till antal, kategori och institutionell sektor.

| 2. | Indikatorn ”antal deltagare” är summan av två ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”direkta deltagare” och ”indirekta deltagare”. |
| --- | --- |

2.

Indikatorn ”antal deltagare” är summan av två ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”direkta deltagare” och ”indirekta deltagare”.

| 3. | Indikatorn ”direkta deltagare” är summan av tre ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”kreditinstitut”, ”centralbanken” och ”andra direkta deltagare”. |
| --- | --- |

3.

Indikatorn ”direkta deltagare” är summan av tre ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”kreditinstitut”, ”centralbanken” och ”andra direkta deltagare”.

| 4. | Indikatorn ”andra direkta deltagare” är summan av fyra ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”offentlig förvaltning”, ”clearing- och avvecklingsorganisationer”, ”övriga finansinstitut” och ”övriga”. |
| --- | --- |

4.

Indikatorn ”andra direkta deltagare” är summan av fyra ömsesidigt uteslutande underkategorier: ”offentlig förvaltning”, ”clearing- och avvecklingsorganisationer”, ”övriga finansinstitut” och ”övriga”.

Del 2.6   Betalningar som utförs av utvalda betalningssystem (tabell 7)

| 1. | Denna tabell avser betalningstransaktioner som utförs via ett betalningssystem. |
| --- | --- |

1.

Denna tabell avser betalningstransaktioner som utförs via ett betalningssystem.

| 2. | En betaltjänstleverantörs betalningstransaktioner för egen räkning rapporteras i de relevanta indikatorerna i denna tabell. |
| --- | --- |

2.

En betaltjänstleverantörs betalningstransaktioner för egen räkning rapporteras i de relevanta indikatorerna i denna tabell.

| 3. | Följande principer ska tillämpas om det rör sig om ett betalningssystem där ett annat betalningssystem, t.ex. ett anslutet betalningssystem, avvecklar sina poster:






  a) | Avvecklingssystemet ska rapportera det faktiska antalet avvecklingstransaktioner och det faktiska avvecklingsbeloppet. |
| --- | --- | --- |

3.

Följande principer ska tillämpas om det rör sig om ett betalningssystem där ett annat betalningssystem, t.ex. ett anslutet betalningssystem, avvecklar sina poster:

a)

Avvecklingssystemet ska rapportera det faktiska antalet avvecklingstransaktioner och det faktiska avvecklingsbeloppet.

| b) | Om betalningstransaktioner clearas utanför betalningssystemet och endast nettopositioner avvecklas via betalningssystemet, ska endast transaktioner för avvecklingen av nettopositioner räknas och dessa hänförs då till den betaltjänst som används för avvecklingstransaktionen. |
| --- | --- |

b)

Om betalningstransaktioner clearas utanför betalningssystemet och endast nettopositioner avvecklas via betalningssystemet, ska endast transaktioner för avvecklingen av nettopositioner räknas och dessa hänförs då till den betaltjänst som används för avvecklingstransaktionen.

| 4. | Varje betalningstransaktion räknas endast en gång på den sändande deltagarens sida, vilket innebär att debiteringen av betalarens konto och krediteringen av betalningsmottagarens konto inte räknas separat. Se del 2.3 om pengaflöden ovan. |
| --- | --- |

4.

Varje betalningstransaktion räknas endast en gång på den sändande deltagarens sida, vilket innebär att debiteringen av betalarens konto och krediteringen av betalningsmottagarens konto inte räknas separat. Se del 2.3 om pengaflöden ovan.

| 5. | Vid flerfaldiga betalningsöverföringar, dvs. partier av betalningar, ska varje betalningspost räknas. |
| --- | --- |

5.

Vid flerfaldiga betalningsöverföringar, dvs. partier av betalningar, ska varje betalningspost räknas.

| 6. | För nettningssystem är det betalningstransaktionernas bruttoantal och bruttovärde som ska rapporteras, inte resultatet efter nettning. |
| --- | --- |

6.

För nettningssystem är det betalningstransaktionernas bruttoantal och bruttovärde som ska rapporteras, inte resultatet efter nettning.

| 7. | När det gäller betalningssystem ska inhemska och gränsöverskridande transaktioner särskiljas och rapporteras efter var de sändande och mottagande deltagarna har sin hemvist. Klassificeringen ”inhemska transaktioner” eller ”gränsöverskridande transaktioner” avspeglar var de berörda parterna är belägna. |
| --- | --- |

7.

När det gäller betalningssystem ska inhemska och gränsöverskridande transaktioner särskiljas och rapporteras efter var de sändande och mottagande deltagarna har sin hemvist. Klassificeringen ”inhemska transaktioner” eller ”gränsöverskridande transaktioner” avspeglar var de berörda parterna är belägna.

| 8. | För att undvika att gränsöverskridande transaktioner räknas dubbelt ska de räknas i det land som transaktionen härrör från. |
| --- | --- |

8.

För att undvika att gränsöverskridande transaktioner räknas dubbelt ska de räknas i det land som transaktionen härrör från.

| 9. | Indikatorn ”kortbetalningar” omfattar transaktioner via uttagsautomat om uppgifterna inte kan delas upp. I annat fall visas transaktioner via uttagsautomat genom den särskilda indikatorn ”transaktioner via uttagsautomat”. |
| --- | --- |

9.

Indikatorn ”kortbetalningar” omfattar transaktioner via uttagsautomat om uppgifterna inte kan delas upp. I annat fall visas transaktioner via uttagsautomat genom den särskilda indikatorn ”transaktioner via uttagsautomat”.

| 10. | Indikatorn ”kortbetalningar” omfattar alla betalningstransaktioner som utförs i betalningssystemet, oberoende av var kortet är utgivet eller använt. |
| --- | --- |

10.

Indikatorn ”kortbetalningar” omfattar alla betalningstransaktioner som utförs i betalningssystemet, oberoende av var kortet är utgivet eller använt.

| 11. | Inställda betalningstransaktioner omfattas inte. Transaktioner som senare blir avvisade ska ingå. |
| --- | --- |

11.

Inställda betalningstransaktioner omfattas inte. Transaktioner som senare blir avvisade ska ingå.

---

BILAGA II

DATADEFINITIONER

| Begrepp | Definition |
| --- | --- |
| Andra betaltjänster (other payment services) | Omfattar tjänster enligt definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG som inte uttryckligen anges i denna förordning. |
| Andra direkta deltagare (other direct participants) | Alla direkta deltagare i ett betalningssystem utom kreditinstitut och centralbanker. |
| Andra utgivare av elektroniska pengar (other e-money issuer) | Andra utgivare av elektroniska pengar än ”institut för elektroniska pengar” och ”kreditinstitut”. Se definitionen av ”utgivare av elektroniska pengar”. |
| Autogirering (direct debit) | En betaltjänst för debitering av en betalares betalkonto, eventuellt i återkommande form, där en betalningstransaktion initieras av betalningsmottagaren på grundval av det medgivande som betalaren lämnat till betalningsmottagaren, betalningsmottagarens betaltjänstleverantör eller betalarens egen betaltjänstleverantör. |
| Autogirering som initieras i en fil/batch (direct debit initiated in a file/batch) | En elektroniskt initierad autogirering som ingår i en samling autogireringar som betalaren har initierat tillsammans. Varje autogirering som ingår i en batch räknas som en separat autogirering när antalet transaktioner rapporteras. |
| Autogirering som initieras som enskild betalning (direct debit initiated on a single payment basis) | En elektroniskt initierad autogirering som är oberoende av andra autogireringar, dvs. den ingår inte i en samling autogireringar som initieras tillsammans. |
| Autogireringar därav: icke-Sepa (direct debits of which: non-SEPA) | Autogireringar som inte uppfyller kraven för Sepa-autogireringar i enlighet med förordning (EU) nr 260/2012. |
| Betalare (payer) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalkonto (payment account) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalning med elektroniska pengar (e-money payment) | En transaktion där innehavaren av elektroniska pengar överför de elektroniska pengarnas värde från sitt eget saldo till mottagarens saldo, antingen med ett kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt eller med andra konton för elektroniska pengar. |
| Betalning med elektroniska pengar med konton för elektroniska pengar (e-money payment with e-money accounts) | En transaktion där medel överförs från en betalares konto för elektroniska pengar till en betalningsmottagares konto. Se definitionen av ”konton för elektroniska pengar”. |
| Betalning med elektroniska pengar med konton för elektroniska pengar därav: med tillgång via ett kort (e-money payment with e-money accounts of which: accessed through a card) | En transaktion där ett kort används för att få tillgång till ett konto för elektroniska pengar och medel därefter överförs från betalarens konto för elektroniska pengar till en betalningsmottagares konto. Se definitionen av ”konton för elektroniska pengar”. |
| Betalning med elektroniska pengar med kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt (e-money payment with cards on which e-money can be stored directly) | En transaktion där innehavaren av ett kort med funktion för elektroniska pengar överför de elektroniska pengarnas värde från sitt eget saldo som är lagrat på kortet till mottagarens saldo. |
| Betalningar med kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion (payments with cards with a debit and/or delayed debit function) | Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har debetfunktion och/eller fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. Denna underkategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”betalningar med kort med debetfunktion” och ”betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”. |
| Betalningar med kort med debetfunktion (payments with cards with a debit function) | Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. |
| Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion (payments with cards with a delayed debit function) | Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. |
| Betalningar med kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion (payments with cards with a credit and/or delayed debit function) | Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har kreditfunktion och/eller fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. Denna underkategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”betalningar med kort med kreditfunktion” och ”betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”. |
| Betalningar med kort med kreditfunktion (payments with cards with a credit function) | Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har kreditfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. |
| Betalningsinstitut (payment institution) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalningsinstrument (payment instrument) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalningsmottagare (payee) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalningssystem (payment system) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalningstransaktion (payment transaction) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betalningsöverföring (credit transfer) | Betaltjänst som gör det möjligt för betalaren att instruera sitt kontoförande institut att överföra medel till mottagaren. Det är en betalningsorder eller en serie betalningsorder som görs för att ställa medel till mottagarens förfogande. Både betalningsordern och de medel som omnämns däri flyttas från betalarens betaltjänstleverantör till betalningsmottagarens betaltjänstleverantör, eventuellt via flera mellanliggande kreditinstitut och/eller ett eller flera betalnings- och avvecklingssystem.
  Betalningsöverföringar inbegriper transaktioner som omfattar kontanter i ena slutledet eller i båda slutleden av betalningstransaktionen och som använder en betaltjänst för betalningsöverföring.
  Betalningsöverföringar som initieras via en uttagsautomat med överföringsfunktion ingår också här. |
| Betalningsöverföringar därav: icke-Sepa (credit transfers of which: non-SEPA) | Betalningsöverföringar som inte uppfyller kraven för Sepa-betalningsöverföringar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 (1). |
| Betalningsöverföringar som initieras elektroniskt (credit transfers initiated electronically) | Varje betalningsöverföring som betalaren gör utan att använda sig av pappersbaserad form, dvs. elektroniskt. Detta omfattar betalningar som lämnas via telefax eller på annat sätt, t.ex. automatisk telefonbank, om de omvandlas till elektroniska betalningar utan manuell insats.
  Detta omfattar automatiska överföringar som ursprungligen har lämnats i pappersbaserad form men som därefter utförs elektroniskt.
  Detta omfattar betalningsöverföringar som utförs av en betaltjänstleverantör grundat på en finansiell tjänst, om den finansiella tjänsten initieras elektroniskt eller om det är okänt i vilken form som tjänsten har tillhandahållits och betaltjänstleverantören har utfört överföringen elektroniskt.
  Här ingår betalningsöverföringar som initieras via uttagsautomater med överföringsfunktion. |
| Betalningsöverföringar som initieras i en fil/batch (credit transfers initiated in a file/batch) | En elektroniskt initierad betalningsöverföring som ingår i en samling betalningsöverföringar som betalaren har initierat tillsammans via en särskild linje. Varje betalningsöverföring som ingår i en batch räknas som en separat betalningsöverföring när antalet transaktioner rapporteras. |
| Betalningsöverföringar som initieras i pappersbaserad form (credit transfers initiated in paper-based form) | Betalningsöverföring som betalaren gör i pappersbaserad form. |
| Betalningsöverföringar som initieras som en enskild betalning (credit transfers initiated on a single payment basis) | En elektroniskt initierad betalningsöverföring som har initierats separat, dvs. som inte ingår i en samling betalningsöverföringar som har initierats tillsammans. |
| Betaltjänster (payment services) | Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG. |
| Betaltjänstleverantörer (payment service providers (PSPs)) | De som ingår i uppräkningen i artikel 1 i direktiv 2007/64/EG. |
| Centralbanken (central bank) | Ett finansiellt bolag och kvasibolag vars främsta funktion är att ge ut sedlar och mynt, att vidmakthålla det interna och externa värdet hos valutan och att förvalta alla eller delar av de internationella reserverna i ett land. |
| Check (cheque) | En skriftlig order från en part (trassenten) till en annan (trassatbanken, normalt ett kreditinstitut) att betala ett visst belopp till utställaren eller till en tredje part som trassenten anger. |
| Clearing- och avvecklingsorganisation (clearing and settlement organisation) | Varje clearing- och avvecklingsorganisation som är direkt deltagare i ett betalningssystem. |
| Direkt deltagare (direct participant) | En enhet som är identifierad eller erkänd av ett betalningssystem och som har befogenhet att skicka och ta emot betalningsorder direkt till eller från systemet utan mellanhand eller som är direkt bunden av reglerna för betalningssystemet. I vissa system kan direkta deltagare också utbyta order för indirekta deltagares räkning. Varje deltagare som har enskild åtkomst till systemet räknas separat. |
| Eftpos-terminaler (EFTPOS terminals) | Eftpos-terminaler som registrerar betalningsinformation elektroniskt samt i vissa fall är utformade så att de överför sådan information antingen online, med en förfrågan om godkännande i realtid, eller offline. Detta omfattar obemannade terminaler. |
| Elektroniska pengar (electronic money) | Ett penningvärde i form av en fordran på utgivaren som lagras elektroniskt, samt även magnetiskt, och som ges ut mot erhållande av medel, i syfte att genomföra betalningstransaktioner i enlighet med artikel 4.5 i direktiv 2007/64/EG, och som godtas av andra fysiska eller juridiska personer än utgivaren av elektroniska pengar. |
| Filial (branch) | Ett driftställe som inte är huvudkontoret, som befinner sig i det rapporterande landet och har etablerats av en betaltjänstleverantör som är rättsligt erkänd i ett annat land. Det är ingen juridisk person och utför självständigt alla eller vissa av de transaktioner som är hänförliga till betaltjänstleverantörens verksamhet.
  Alla driftställen i det rapporterande landet som grundats av ett institut som är rättsligt erkänt i ett annat land utgör en enda filial. Vart och ett av dessa driftställen räknas som ett individuellt kontor. |
| Gränsöverskridande transaktion (cross-border transaction) | En betalningstransaktion som har initierats av en betalare eller betalningsmottagare, där betalarens betaltjänstleverantör och betalningsmottagarens betaltjänstleverantör är belägna i olika länder.
  Framför allt när det gäller betalningssystem: en betalningstransaktion mellan deltagare som är belägna i olika länder. |
| Icke-MFI (non-MFI) | Varje fysisk eller juridisk person som inte ingår i MFI-sektorn.
  För betalningsstatistiken undantas samtliga betaltjänstleverantörer från sektorn ”icke-MFI”. |
| Indirekt deltagare (indirect participant) | En deltagare i ett betalningssystem med nivåindelning, där en direkt deltagare används som mellanhand för att utföra en del av de aktiviteter som kan utföras inom systemet, framför allt avveckling.
  En indirekt deltagares samtliga transaktioner ska avvecklas på kontot för en direkt deltagare som har samtyckt till att företräda den indirekta deltagaren i fråga. Varje deltagare som kan behandlas enskilt inom systemet ska räknas separat, oberoende av om det finns en rättslig koppling mellan två eller flera sådana deltagare. |
| Inhemsk betalningstransaktion (domestic payment transaction) | Samma betydelse som ”nationell betalningstransaktion” enligt definitionen i artikel 2 i förordning (EU) nr 260/2012. |
| Inlåning över natten, antal (number of overnight deposits) | Antal konton med insättningar som kan tas ut i kontanter och/eller på begäran kan överföras utan uppsägningstid med check, girering, debitering eller liknande utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgift. |
| Inlåning över natten, antal därav: antal konton med överförbar inlåning över natten som är internet/PC-anslutna (number of overnight deposits of which: number of internet/PC linked overnight deposits) | Antal konton för inlåning över natten som innehas av icke-MFI där kontoinnehavaren har tillgång elektroniskt via internet- eller PC-banktjänster med hjälp av programvara och telekommunikationsnät. |
| Inlösare (acquirer) | Detta begrepp ska tillämpas i följande fall:






  a) | Den enhet som innehar inlåningskonton för kortmottagaren, dvs. köpmännen, och som kortmottagaren överför uppgifter till gällande transaktionerna. Inlösaren ansvarar för insamling av transaktionsinformation och avveckling med mottagarna. |

Begrepp

Definition

Andra betaltjänster (other payment services)

Omfattar tjänster enligt definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG som inte uttryckligen anges i denna förordning.

Andra direkta deltagare (other direct participants)

Alla direkta deltagare i ett betalningssystem utom kreditinstitut och centralbanker.

Andra utgivare av elektroniska pengar (other e-money issuer)

Andra utgivare av elektroniska pengar än ”institut för elektroniska pengar” och ”kreditinstitut”. Se definitionen av ”utgivare av elektroniska pengar”.

Autogirering (direct debit)

En betaltjänst för debitering av en betalares betalkonto, eventuellt i återkommande form, där en betalningstransaktion initieras av betalningsmottagaren på grundval av det medgivande som betalaren lämnat till betalningsmottagaren, betalningsmottagarens betaltjänstleverantör eller betalarens egen betaltjänstleverantör.

Autogirering som initieras i en fil/batch (direct debit initiated in a file/batch)

En elektroniskt initierad autogirering som ingår i en samling autogireringar som betalaren har initierat tillsammans. Varje autogirering som ingår i en batch räknas som en separat autogirering när antalet transaktioner rapporteras.

Autogirering som initieras som enskild betalning (direct debit initiated on a single payment basis)

En elektroniskt initierad autogirering som är oberoende av andra autogireringar, dvs. den ingår inte i en samling autogireringar som initieras tillsammans.

Autogireringar därav: icke-Sepa (direct debits of which: non-SEPA)

Autogireringar som inte uppfyller kraven för Sepa-autogireringar i enlighet med förordning (EU) nr 260/2012.

Betalare (payer)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalkonto (payment account)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalning med elektroniska pengar (e-money payment)

En transaktion där innehavaren av elektroniska pengar överför de elektroniska pengarnas värde från sitt eget saldo till mottagarens saldo, antingen med ett kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt eller med andra konton för elektroniska pengar.

Betalning med elektroniska pengar med konton för elektroniska pengar (e-money payment with e-money accounts)

En transaktion där medel överförs från en betalares konto för elektroniska pengar till en betalningsmottagares konto. Se definitionen av ”konton för elektroniska pengar”.

Betalning med elektroniska pengar med konton för elektroniska pengar därav: med tillgång via ett kort (e-money payment with e-money accounts of which: accessed through a card)

En transaktion där ett kort används för att få tillgång till ett konto för elektroniska pengar och medel därefter överförs från betalarens konto för elektroniska pengar till en betalningsmottagares konto. Se definitionen av ”konton för elektroniska pengar”.

Betalning med elektroniska pengar med kort på vilket det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt (e-money payment with cards on which e-money can be stored directly)

En transaktion där innehavaren av ett kort med funktion för elektroniska pengar överför de elektroniska pengarnas värde från sitt eget saldo som är lagrat på kortet till mottagarens saldo.

Betalningar med kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion (payments with cards with a debit and/or delayed debit function)

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har debetfunktion och/eller fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. Denna underkategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”betalningar med kort med debetfunktion” och ”betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”.

Betalningar med kort med debetfunktion (payments with cards with a debit function)

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler.

Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion (payments with cards with a delayed debit function)

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler.

Betalningar med kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion (payments with cards with a credit and/or delayed debit function)

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har kreditfunktion och/eller fördröjd debetfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler. Denna underkategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”betalningar med kort med kreditfunktion” och ”betalningar med kort med fördröjd debetfunktion”.

Betalningar med kort med kreditfunktion (payments with cards with a credit function)

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har kreditfunktion via en fysisk terminal eller andra kanaler.

Betalningsinstitut (payment institution)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalningsinstrument (payment instrument)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalningsmottagare (payee)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalningssystem (payment system)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalningstransaktion (payment transaction)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betalningsöverföring (credit transfer)

Betaltjänst som gör det möjligt för betalaren att instruera sitt kontoförande institut att överföra medel till mottagaren. Det är en betalningsorder eller en serie betalningsorder som görs för att ställa medel till mottagarens förfogande. Både betalningsordern och de medel som omnämns däri flyttas från betalarens betaltjänstleverantör till betalningsmottagarens betaltjänstleverantör, eventuellt via flera mellanliggande kreditinstitut och/eller ett eller flera betalnings- och avvecklingssystem.

Betalningsöverföringar inbegriper transaktioner som omfattar kontanter i ena slutledet eller i båda slutleden av betalningstransaktionen och som använder en betaltjänst för betalningsöverföring.

Betalningsöverföringar som initieras via en uttagsautomat med överföringsfunktion ingår också här.

Betalningsöverföringar därav: icke-Sepa (credit transfers of which: non-SEPA)

Betalningsöverföringar som inte uppfyller kraven för Sepa-betalningsöverföringar i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 (1).

Betalningsöverföringar som initieras elektroniskt (credit transfers initiated electronically)

Varje betalningsöverföring som betalaren gör utan att använda sig av pappersbaserad form, dvs. elektroniskt. Detta omfattar betalningar som lämnas via telefax eller på annat sätt, t.ex. automatisk telefonbank, om de omvandlas till elektroniska betalningar utan manuell insats.

Detta omfattar automatiska överföringar som ursprungligen har lämnats i pappersbaserad form men som därefter utförs elektroniskt.

Detta omfattar betalningsöverföringar som utförs av en betaltjänstleverantör grundat på en finansiell tjänst, om den finansiella tjänsten initieras elektroniskt eller om det är okänt i vilken form som tjänsten har tillhandahållits och betaltjänstleverantören har utfört överföringen elektroniskt.

Här ingår betalningsöverföringar som initieras via uttagsautomater med överföringsfunktion.

Betalningsöverföringar som initieras i en fil/batch (credit transfers initiated in a file/batch)

En elektroniskt initierad betalningsöverföring som ingår i en samling betalningsöverföringar som betalaren har initierat tillsammans via en särskild linje. Varje betalningsöverföring som ingår i en batch räknas som en separat betalningsöverföring när antalet transaktioner rapporteras.

Betalningsöverföringar som initieras i pappersbaserad form (credit transfers initiated in paper-based form)

Betalningsöverföring som betalaren gör i pappersbaserad form.

Betalningsöverföringar som initieras som en enskild betalning (credit transfers initiated on a single payment basis)

En elektroniskt initierad betalningsöverföring som har initierats separat, dvs. som inte ingår i en samling betalningsöverföringar som har initierats tillsammans.

Betaltjänster (payment services)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Betaltjänstleverantörer (payment service providers (PSPs))

De som ingår i uppräkningen i artikel 1 i direktiv 2007/64/EG.

Centralbanken (central bank)

Ett finansiellt bolag och kvasibolag vars främsta funktion är att ge ut sedlar och mynt, att vidmakthålla det interna och externa värdet hos valutan och att förvalta alla eller delar av de internationella reserverna i ett land.

Check (cheque)

En skriftlig order från en part (trassenten) till en annan (trassatbanken, normalt ett kreditinstitut) att betala ett visst belopp till utställaren eller till en tredje part som trassenten anger.

Clearing- och avvecklingsorganisation (clearing and settlement organisation)

Varje clearing- och avvecklingsorganisation som är direkt deltagare i ett betalningssystem.

Direkt deltagare (direct participant)

En enhet som är identifierad eller erkänd av ett betalningssystem och som har befogenhet att skicka och ta emot betalningsorder direkt till eller från systemet utan mellanhand eller som är direkt bunden av reglerna för betalningssystemet. I vissa system kan direkta deltagare också utbyta order för indirekta deltagares räkning. Varje deltagare som har enskild åtkomst till systemet räknas separat.

Eftpos-terminaler (EFTPOS terminals)

Eftpos-terminaler som registrerar betalningsinformation elektroniskt samt i vissa fall är utformade så att de överför sådan information antingen online, med en förfrågan om godkännande i realtid, eller offline. Detta omfattar obemannade terminaler.

Elektroniska pengar (electronic money)

Ett penningvärde i form av en fordran på utgivaren som lagras elektroniskt, samt även magnetiskt, och som ges ut mot erhållande av medel, i syfte att genomföra betalningstransaktioner i enlighet med artikel 4.5 i direktiv 2007/64/EG, och som godtas av andra fysiska eller juridiska personer än utgivaren av elektroniska pengar.

Filial (branch)

Ett driftställe som inte är huvudkontoret, som befinner sig i det rapporterande landet och har etablerats av en betaltjänstleverantör som är rättsligt erkänd i ett annat land. Det är ingen juridisk person och utför självständigt alla eller vissa av de transaktioner som är hänförliga till betaltjänstleverantörens verksamhet.

Alla driftställen i det rapporterande landet som grundats av ett institut som är rättsligt erkänt i ett annat land utgör en enda filial. Vart och ett av dessa driftställen räknas som ett individuellt kontor.

Gränsöverskridande transaktion (cross-border transaction)

En betalningstransaktion som har initierats av en betalare eller betalningsmottagare, där betalarens betaltjänstleverantör och betalningsmottagarens betaltjänstleverantör är belägna i olika länder.

Framför allt när det gäller betalningssystem: en betalningstransaktion mellan deltagare som är belägna i olika länder.

Icke-MFI (non-MFI)

Varje fysisk eller juridisk person som inte ingår i MFI-sektorn.

För betalningsstatistiken undantas samtliga betaltjänstleverantörer från sektorn ”icke-MFI”.

Indirekt deltagare (indirect participant)

En deltagare i ett betalningssystem med nivåindelning, där en direkt deltagare används som mellanhand för att utföra en del av de aktiviteter som kan utföras inom systemet, framför allt avveckling.

En indirekt deltagares samtliga transaktioner ska avvecklas på kontot för en direkt deltagare som har samtyckt till att företräda den indirekta deltagaren i fråga. Varje deltagare som kan behandlas enskilt inom systemet ska räknas separat, oberoende av om det finns en rättslig koppling mellan två eller flera sådana deltagare.

Inhemsk betalningstransaktion (domestic payment transaction)

Samma betydelse som ”nationell betalningstransaktion” enligt definitionen i artikel 2 i förordning (EU) nr 260/2012.

Inlåning över natten, antal (number of overnight deposits)

Antal konton med insättningar som kan tas ut i kontanter och/eller på begäran kan överföras utan uppsägningstid med check, girering, debitering eller liknande utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgift.

Inlåning över natten, antal därav: antal konton med överförbar inlåning över natten som är internet/PC-anslutna (number of overnight deposits of which: number of internet/PC linked overnight deposits)

Antal konton för inlåning över natten som innehas av icke-MFI där kontoinnehavaren har tillgång elektroniskt via internet- eller PC-banktjänster med hjälp av programvara och telekommunikationsnät.

Inlösare (acquirer)

Detta begrepp ska tillämpas i följande fall:

a)

Den enhet som innehar inlåningskonton för kortmottagaren, dvs. köpmännen, och som kortmottagaren överför uppgifter till gällande transaktionerna. Inlösaren ansvarar för insamling av transaktionsinformation och avveckling med mottagarna.

| b) | Vid POS-transaktioner: den enhet till vilken mottagaren, vanligtvis en köpman, överför den information som krävs för att bearbeta kortbetalningen. Inlösaren är den enhet som administrerar köpmannens konto. |
| --- | --- |

b)

Vid POS-transaktioner: den enhet till vilken mottagaren, vanligtvis en köpman, överför den information som krävs för att bearbeta kortbetalningen. Inlösaren är den enhet som administrerar köpmannens konto.

| c) | Vid transaktioner med uttagsautomat: den enhet som tillhandahåller sedlar till kortinnehavaren, antingen direkt eller också genom tredje part. |
| --- | --- |

c)

Vid transaktioner med uttagsautomat: den enhet som tillhandahåller sedlar till kortinnehavaren, antingen direkt eller också genom tredje part.

| d) | Den enhet som tillhandahåller terminalerna, oavsett det faktiska ägandeförhållandet. |
| --- | --- |

d)

Den enhet som tillhandahåller terminalerna, oavsett det faktiska ägandeförhållandet.

Inlösen (acquiring)

Tjänster som gör det möjligt för en betalningsmottagare att godta ett betalningsinstrument eller en betalningstransaktion genom att tillhandahålla autentiserings-, auktorisations- och avvecklingstjänster som resulterar i att medel överförs till betalningsmottagaren.

Institut för elektroniska pengar (electronic money institution)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EG.

Institut som tillhandahåller betaltjänster till

icke-MFI (institutions offering payment services to non-MFIs)

Omfattar samtliga betaltjänstleverantörer, där vissa utvalda indikatorer för kreditinstitut, betalningsinstitut och utgivare av elektroniska pengar ska rapporteras i tabell 1.

Kassa (cash)

Sedlar och mynt i de monetära finansinstitutens (MFI) lager.

Detta omfattar inte minnesmynt som inte brukar användas som betalningsmedel.

Koncentrationskvot (concentration ratio)

Koncentrationskvot sett till volymen: förhållandet mellan antalet, dvs. volymen, av de transaktioner som har skickats av de fem största deltagarna i ett betalningssystem och det totala antalet, dvs. volymen, av de transaktioner som har skickats via betalningssystemet.

Koncentrationskvot sett till värdet: förhållandet mellan värdet av de transaktioner som har skickats av de fem största deltagarna i ett betalningssystem och det totala värdet av de transaktioner som har skickats via betalningssystemet.

Kontantförskott vid POS-terminaler (cash advance at POS terminals)

Transaktioner där kortinnehavaren erhåller kontanter vid en POS-terminal i samband med en betalningstransaktion för varor eller tjänster.

Om det inte är möjligt att särskilja uppgifter om kontantförskott vid POS-terminaler, ska dessa rapporteras som ”POS-transaktioner”.

Kontantinsättningar i uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar) (ATM cash deposit (except e-money transactions))

Kontantinsättning som görs i en uttagsautomat med ett kort som har kontantfunktion. Omfattar alla transaktioner där kontanter sätts in via en terminal, utan manuell insats, och betalaren identifieras med ett betalkort.

Kontantuttag ur uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar) (ATM cash withdrawal (except e-money transactions))

Kontantuttag som görs i en uttagsautomat med ett kort som har kontantfunktion.

Kontantförskott vid POS-terminaler med ett kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion ingår endast om de inte har någon koppling till en betalningstransaktion.

Kontantuttag tillsammans med en betalningstransaktion ingår inte här. Dessa rapporteras i stället under ”POS-transaktioner”.

Konton för elektroniska pengar (e-money accounts)

Konton där elektroniska pengar lagras. Saldot på kontot kan användas av kontoinnehavaren för att göra betalningar och överföra medel mellan konton. Detta omfattar inte kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar.

Konton för elektroniska pengar som är tillgängliga genom ett kort (e-money accounts accessed through a card)

Se definitionerna av ”konton för elektroniska pengar” och ”kort med funktion för elektroniska pengar”.

Kort (card)

En anordning som innehavaren kan använda antingen för att genomföra transaktioner eller också för att ta ut pengar.

Genom kort får kortinnehavaren, i enlighet med kortutgivarens avtal, tillgång till en eller flera av följande funktioner: kontant-, debet-, fördröjd debetfunktion, kreditfunktion eller funktion för elektroniska pengar.

Kort som är kopplade till ett konto för elektroniska pengar ingår i kategorin ”kort med funktion för elektroniska pengar” samt i andra kategorier beroende på kortets funktioner.

Korten räknas på den sändande deltagarens sida (dvs. den kortutgivande sidan).

Kort med betalningsfunktion (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar) (card with a payment function (except cards with an e-money function only))

Kort som har minst en av följande funktioner: debetfunktion, fördröjd debetfunktion eller kreditfunktion. Kortet kan även ha andra funktioner, t.ex. en funktion för elektroniska pengar, men kort som endast har en funktion för elektroniska pengar räknas inte till denna kategori.

Kort med debetfunktion (card with a debit function)

Kort som gör det möjligt för kortinnehavaren att få inköpsbeloppet debiterat sitt konto direkt och omedelbart, oavsett om kontot finns hos kortutgivaren eller ej.

Ett kort med debetfunktion kan vara kopplat till ett konto där det också finns möjlighet till övertrassering. Antalet kort med debetfunktion avser det totala antalet kort som är i omlopp och inte antalet konton som korten är kopplade till.

Det som skiljer ett kort med debetfunktion från ett kort med kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion är avtalet om att inköp ska betalas direkt med medel på kortinnehavarens transaktionskonto.

Kort med debetfunktion eller fördröjd debetfunktion (card with a debit or delayed debit function)

Kort som har debetfunktion eller fördröjd debetfunktion.

Denna kategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”kort med debetfunktion” och ”kort med fördröjd debetfunktion”.

Kort med funktion för elektroniska pengar (card with an e-money function)

Kort som möjliggör transaktioner med elektroniska pengar.

Detta omfattar kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt och kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar.

Kort med funktion för elektroniska pengar som har laddats minst en gång (card with an e-money function which has been loaded at least once)

Kort med funktion för elektroniska pengar som har laddats minst en gång och som därmed kan betraktas som aktiverat. I och med att det har laddats kan detta anses tyda på att det finns en avsikt att använda funktionen för elektroniska pengar.

Kort med fördröjd debetfunktion (card with a delayed debit function)

Kort som gör det möjligt för kortinnehavarna att få inköpsbeloppet debiterat ett konto hos kortutgivaren upp till en tillåten gräns. Saldot på detta konto regleras därefter till fullo i slutet av en förutbestämd period. Innehavaren får normalt betala en årlig avgift.

Det som skiljer ett kort med fördröjd debetfunktion från ett kort med kreditfunktion eller debetfunktion är avtalet om att bevilja en kreditlina kopplat till ett åtagande om att den uppkomna skulden ska regleras i slutet av en förutbestämd period. Denna typ av kort kallas ofta ”betalkort”.

Kort med kombinerad debetfunktion, kontantfunktion samt funktion för elektroniska pengar (card with a combined debit, cash and e-money function)

Ett kort som är utgivet av en betaltjänstleverantör och som har kombinerad kontantfunktion, debetfunktion och funktion för elektroniska pengar.

Kort med kontantfunktion (card with a cash function)

Ett kort som gör det möjligt för innehavaren att göra kontantuttag från en uttagsautomat och/eller kontantinsättning i en uttagsautomat.

Kort med kreditfunktion (card with a credit function)

Kort som gör det möjligt för kortinnehavarna att genomföra inköp samt i vissa fall även ta ut kontanter upp till en viss förutbestämd nivå. Den beviljade krediten kan regleras till fullo i slutet av en angiven period eller till viss del, där saldot ses som en förlängd kredit på vilken ränta vanligtvis tas ut.

Det som skiljer ett kort med kreditfunktion från ett kort med debetfunktion eller fördröjd debetfunktion är avtalet som ger kortinnehavaren en kreditlina med förlängd kredit.

Kort med kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion (card with a credit or delayed debit function)

Ett kort som har kreditfunktion eller fördröjd debetfunktion.

Denna kategori redovisas endast om uppgifterna inte går att fördela mellan ”kort med kreditfunktion” och ”kort med fördröjd debetfunktion”.

Kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt (cards on which e-money can be stored directly)

Elektroniska pengar som lagras på ett kort som innehas av innehavaren av de elektroniska pengarna. Se även definitionen av ”elektroniska pengar”.

Kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar (cards which give access to e-money stored on e-money accounts)

Se definitionen av ”konton för elektroniska pengar”.

Kortbetalning (card payment)

Betalningstransaktion som genomförs med ett kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion via en terminal eller andra kanaler.

Kortbetalning som initieras vid en fysisk Eftpos-terminal (card payment initiated at a physical EFTPOS)

Elektroniskt initierad kortbetalningstransaktion vid en fysisk POS-terminal som gör det möjligt att genomföra elektronisk överföring av medel. Denna post omfattar vanligen betalningar med kort genom elektronisk överföring av medel via terminaler vid försäljningsstället (Eftpos) hos en köpman. Detta omfattar inte betalningstransaktioner med elektroniska pengar.

Kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer med hemvist i landet och som initieras på distans (card payments with cards issued by resident PSPs initiated remotely)

Elektroniskt initierade kortbetalningstransaktioner som inte initieras vid en fysisk POS-terminal. Denna post omfattar vanligtvis betalningar med kort för varor och tjänster vid köp per telefon eller internet.

Kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (med undantag för kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar) (card payments with cards issued by resident PSPs (except cards with an e-money function only))

Betalningstransaktioner som genomförs med kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion via en terminal eller andra kanaler.

Detta omfattar alla betalningstransaktioner som initieras med kort, dvs:

| a) | Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är olika enheter. |
| --- | --- |

a)

Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är olika enheter.

| b) | Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är samma enhet. |
| --- | --- |

b)

Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är samma enhet.

Detta omfattar avdrag från betaltjänstleverantörens konto till följd av avvecklingen av en korttransaktion där inlösaren och kortutgivaren är samma enhet.

Detta omfattar betalningstransaktioner via telefon eller internet där ett kort används.

Detta omfattar inte betalningstransaktioner med elektroniska pengar.

Detta omfattar inte kontantuttag och kontantinsättningar i uttagsautomater. Dessa rapporteras som ”kontantuttag ur uttagsautomater” eller ”kontantinsättningar i uttagsautomater”.

Detta omfattar inte betalningsöverföringar via uttagsautomater. Sådana överföringar rapporteras som ”betalningsöverföringar”.

Detta omfattar inte kontantförskott vid POS-terminaler.

Kortladdning och kortuttag av elektroniska pengar (e-money card-loading and unloading)

Transaktioner som gör det möjligt att överföra de elektroniska pengarnas värde från en utgivare av elektroniska pengar till ett kort med funktion för elektroniska pengar och vice versa. Här ingår såväl laddnings- som uttagstransaktioner.

Kortsystem (card scheme)

Ett tekniskt och kommersiellt arrangemang som skapats för ett eller flera kortmärken och som tillhandahåller den organisatoriska, rättsliga och operativa ram som behövs för att de tjänster som marknadsförs av märket/märkena ska fungera.

Ett trepartskortsystem är ett kortsystem som involverar följande aktörer:

| a) | Kortsystemet i sig, som fungerar som utgivare och inlösare. |
| --- | --- |

a)

Kortsystemet i sig, som fungerar som utgivare och inlösare.

| b) | Kortinnehavaren. |
| --- | --- |

b)

Kortinnehavaren.

| c) | Den mottagande parten. |
| --- | --- |

c)

Den mottagande parten.

Ett fyrpartskortsystem är ett kortsystem där följande aktörer är involverade:

| a) | Utgivaren. |
| --- | --- |

a)

Utgivaren.

| b) | Inlösaren. |
| --- | --- |

b)

Inlösaren.

| c) | Kortinnehavaren. |
| --- | --- |

c)

Kortinnehavaren.

| d) | Kortmottagaren. |
| --- | --- |

d)

Kortmottagaren.

Vid transaktioner via uttagsautomat är det vanligen inlösaren som tillhandahåller sina tjänster via uttagsautomaten.

Kortterminal för elektroniska pengar (e-money card terminal)

Terminal som gör det möjligt att överföra elektroniskt värde från en utgivare av elektroniska pengar till ett kort med funktion för elektroniska pengar och vice versa eller från saldot på ett kort till saldot för en mottagare.

Kortutgivare (card issuer)

Ett finansinstitut som tillhandahåller betalkort till kortinnehavarna, godkänner transaktioner vid POS-terminaler eller uttagsautomater och garanterar inlösaren betalning för transaktioner som följer reglerna för respektive ordning.

När det gäller trepartssystem är kortutgivaren identisk med kortsystemet.

För fyrpartssystem kan följande enheter vara kortutgivare:

| a) | Ett kreditinstitut. |
| --- | --- |

a)

Ett kreditinstitut.

| b) | Ett företag som är medlem i ett kortsystem och har ett avtalsrättsligt förhållande till kortinnehavaren som resulterar i att ett kort från det systemet tillhandahålls och används. |
| --- | --- |

b)

Ett företag som är medlem i ett kortsystem och har ett avtalsrättsligt förhållande till kortinnehavaren som resulterar i att ett kort från det systemet tillhandahålls och används.

Kreditinstitut (credit institution)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4.1 i förordning (EG) nr 575/2013.

Köpman (merchant)

En enhet som är auktoriserad att ta emot medel i utbyte mot leverans av varor och/eller tjänster och som har ett avtal med en betaltjänstleverantör om att ta emot sådana medel.

Medel (funds)

Sedlar och mynt, kontrolltillgodohavanden och elektroniska pengar.

Monetära finansinstitut (MFI) (monetary financial institutions (MFIs))

MFI omfattar samtliga institutionella enheter som ingår i undersektorerna centralbanken (S.121), monetära finansinstitut som tar emot inlåning, utom centralbanken (S.122) och penningmarknadsfonder (S.123) i enlighet med det reviderade Europeiska räkenskapssystemet som fastställs i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 549/2013 av den 21 maj 2013 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i Europeiska unionen (2).

Mottagen transaktion (transaction received)

En transaktion som berör icke-MFI och tas emot från betaltjänstleverantörer. Informationen lämnas i det rapporterande landet av den betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet.

För olika betaltjänster gäller följande:

| a) | Betalningsöverföringar räknas på betalningsmottagarens sida. |
| --- | --- |

a)

Betalningsöverföringar räknas på betalningsmottagarens sida.

| b) | Autogireringar räknas på betalarens sida. |
| --- | --- |

b)

Autogireringar räknas på betalarens sida.

| c) | Checkar räknas på betalarens sida. |
| --- | --- |

c)

Checkar räknas på betalarens sida.

| d) | Korttransaktioner räknas på betalningsmottagarens sida, dvs. den inlösande sidan. |
| --- | --- |

d)

Korttransaktioner räknas på betalningsmottagarens sida, dvs. den inlösande sidan.

| e) | Betalningstransaktioner med elektroniska pengar räknas på antingen betalarens eller betalningsmottagarens sida, beroende på initieringskanal. Om den räknas på betalarens (betalningsmottagarens) sida under mottagna transaktioner, ska transaktionen räknas på betalningsmottagarens (betalarens) sida under skickade transaktioner. |
| --- | --- |

e)

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar räknas på antingen betalarens eller betalningsmottagarens sida, beroende på initieringskanal. Om den räknas på betalarens (betalningsmottagarens) sida under mottagna transaktioner, ska transaktionen räknas på betalningsmottagarens (betalarens) sida under skickade transaktioner.

Offentlig förvaltning (public administration)

Institutionella enheter som är icke-marknadsproducenter och vars produktion är avsedd för individuell och kollektiv konsumtion och finansierad med obligatoriska betalningar av enheter som hör till andra sektorer, och institutionella enheter som främst ägnar sig åt omfördelning av inkomst och förmögenhet, så som detta definieras för offentlig förvaltning.

Ombud (agent)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 4 i direktiv 2007/64/EG.

Ordning för elektroniska pengar (e-money scheme)

En uppsättning tekniska begrepp, regler, protokoll, algoritmer, funktioner, juridiska överenskommelser och avtal, affärsöverenskommelser och administrativa förfaranden som utgör ett underlag för att en viss produkt av elektroniska pengar tillhandahålls. Detta kan även inbegripa att ett antal marknadsförings-, bearbetnings- eller andra tjänster tillhandahålls medlemmarna.

POS-terminal (POS terminal)

En POS-anordning som gör det möjligt att använda betalkort vid ett fysiskt (icke-virtuellt) försäljningsställe. Betalningsinformationen registreras antingen manuellt på papperskvitton eller elektroniskt, dvs. via Eftpos.

POS-terminalen är utformad så att informationen ska kunna överföras antingen online, med en förfrågan om godkännande i realtid, och/eller offline.

POS-transaktioner (exklusive transaktioner med elektroniska pengar) (POS transactions (except e-money transactions))

Transaktioner som genomförs vid en POS-terminal med ett kort som har debet-, kredit- eller fördröjd debetfunktion.

Transaktioner med ett kort som har funktion för elektroniska pengar ingår inte.

Skickad transaktion (transaction sent)

En transaktion som berör icke-MFI och skickas till betaltjänstleverantörer. Informationen lämnas i det rapporterande landet av den betaltjänstleverantör som har sin hemvist i landet.

För olika betaltjänster gäller följande:

| a) | Betalningsöverföringar räknas på betalarens sida. |
| --- | --- |

a)

Betalningsöverföringar räknas på betalarens sida.

| b) | Autogireringar räknas på betalningsmottagarens sida. |
| --- | --- |

b)

Autogireringar räknas på betalningsmottagarens sida.

| c) | Checkar räknas på betalningsmottagarens sida. |
| --- | --- |

c)

Checkar räknas på betalningsmottagarens sida.

| d) | Korttransaktioner räknas på betalarens sida, dvs. den utgivande sidan. |
| --- | --- |

d)

Korttransaktioner räknas på betalarens sida, dvs. den utgivande sidan.

| e) | Betalningstransaktioner med elektroniska pengar räknas på antingen betalarens eller betalningsmottagarens sida, beroende på initieringskanal. Om den räknas på betalarens (betalningsmottagarens) sida under skickade transaktioner, ska transaktionen räknas på betalningsmottagarens (betalarens) sida under mottagna transaktioner. |
| --- | --- |

e)

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar räknas på antingen betalarens eller betalningsmottagarens sida, beroende på initieringskanal. Om den räknas på betalarens (betalningsmottagarens) sida under skickade transaktioner, ska transaktionen räknas på betalningsmottagarens (betalarens) sida under mottagna transaktioner.

När det gäller betalningssystem är detta en transaktion som skickas av en deltagare för att den ska genomföras av betalningssystemet.

Terminal för kortladdning och kortuttag av elektroniska pengar (e-money card-loading and unloading terminal)

Terminal som gör det möjligt att överföra elektroniskt värde från en utgivare av elektroniska pengar till innehavaren av ett kort med funktion för elektroniska pengar och vice versa, dvs. kortladdning och kortuttag.

Terminal som tar emot kort för elektroniska pengar (e-money card-accepting terminal)

Terminal som gör det möjligt för innehavare av elektroniska pengar på ett kort med funktion för elektroniska pengar att överföra de elektroniska pengarnas värde från sitt saldo till saldot för köpmannen eller en annan mottagare.

Tjänst för betalningsinitiering (payment initiation service)

Genom tjänster för betalningsinitiering initieras betalningstransaktioner via ett internetanslutet betalkonto. Tjänsterna tillhandahålls av tredje part som inte själv upprättar det betalkonto som används.

Totala betalningstransaktioner där icke-MFI berörs (total payment transactions involving non-MFIs)

Det totala antalet transaktioner med betalningsinstrument där icke-MFI berörs.

Det totala värdet av transaktioner med betalningsinstrument där icke-MFI berörs.

Totala transaktioner som har skickats (total transactions sent)

Det totala antalet transaktioner som har lämnats till och utförs inom ett visst betalningssystem.

Det totala värdet av transaktioner som har lämnats till och utförs inom ett visst betalningssystem.

Totalt antal kort (oberoende av antalet funktioner på kortet) (total number of cards (irrespective of the number of functions on the card))

Det totala antalet kort i omlopp. De kan ha en eller flera av följande funktioner: kontant-, debet-, kredit-, fördröjd debetfunktion eller funktion för elektroniska pengar.

Transaktioner via uttagsautomat (exklusive transaktioner med elektroniska pengar) (ATM transactions (except e-money transactions))

Kontantuttag eller kontantinsättningar som görs i en uttagsautomat med ett kort som har kontantfunktion, som omfattar samtliga relevanta transaktioner som initieras med ett kort, nämligen:

| a) | Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är olika enheter. |
| --- | --- |

a)

Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är olika enheter.

| b) | Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är samma enhet. |
| --- | --- |

b)

Alla transaktioner där inlösaren och kortutgivaren är samma enhet.

Detta omfattar inte betalningstransaktioner med elektroniska pengar.

Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (transactions at terminals provided by resident PSPs with cards issued by resident PSPs)

Betalningstransaktioner som utförs vid samtliga terminaler som har införskaffats av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (dvs. oavsett om terminalerna är belägna i eller utanför det land där betaltjänstleverantören är belägen), där de kort som används i transaktionerna är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet.

Den geografiska uppdelningen (som anges i bilaga III) avser det land där terminalerna är belägna.

Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet (transactions at terminals provided by resident PSPs with cards issued by non-resident PSPs)

Betalningstransaktioner som utförs vid samtliga terminaler som har införskaffats av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (dvs. oavsett om terminalerna är belägna i eller utanför det land där betaltjänstleverantören är belägen), där de kort som används i transaktionerna är utgivna av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet.

Den geografiska uppdelningen (som anges i bilaga III) avser det land där terminalerna är belägna.

Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (transactions at terminals provided by non-resident PSPs with cards issued by resident PSPs)

Betalningstransaktioner som utförs vid samtliga terminaler som har införskaffats av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet, där de kort som används i transaktionerna är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet.

Den geografiska uppdelningen (som anges i bilaga III) avser det land där terminalerna är belägna.

Utestående värde av lagringsmöjligheter för elektroniska pengar utgivna av utgivare av elektroniska pengar (outstanding value on e-money storages issued by electronic money issuers)

Värdet vid rapporteringsperiodens slut av elektroniska pengar som är utgivna av utgivare av elektroniska pengar och innehas av andra enheter än utgivaren, inklusive andra utgivare av elektroniska pengar än utgivaren.

Utgivare av elektroniska pengar (electronic money issuer)

Samma betydelse som framgår av definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EG.

Uttagsautomat (automated teller machine)

En elektromekanisk automat som gör det möjligt för behöriga användare att göra kontantuttag från sina konton och/eller få tillgång till andra tjänster, som t.ex. kontroll av saldo, överföring av medel eller insättning av pengar, normalt genom att använda maskinläsbara fysiska kort.

En maskin där endast saldon visas betecknas inte som uttagsautomat.

Uttagsautomaten kan styras online, med en förfrågan om godkännande i realtid, eller offline.

Uttagsautomat med kontantuttagsfunktion (ATM with a cash withdrawal function)

Uttagsautomat som ger behöriga användare möjlighet att ta ut kontanter från sina konton med ett kort som har kontantfunktion.

Uttagsautomat med överföringsfunktion (ATM with a credit transfer function)

Uttagsautomat som ger behöriga användare möjlighet att göra betalningsöverföringar med ett betalkort.

Varumärke (brand)

En viss betalningsprodukt, framför allt ett kort, som ägaren har gett sitt tillstånd att använda inom ett visst territorium.

Överförbar inlåning (transferable deposits)

Inlåning inom kategorin ”inlåning över natten”, som kan överföras direkt på begäran för att göra betalningar till andra ekonomiska aktörer genom vanligt förekommande betalningssätt utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgift.

Överförbar inlåning över natten, antal (number of transferable overnight deposits)

Antal konton för inlåning över natten med insättningar som kan överföras direkt på begäran för att göra betalningar till andra ekonomiska aktörer genom vanligt förekommande betalningssätt utan större dröjsmål, begränsningar eller straffavgift.

Överförbar inlåning över natten, antal därav: överförbar inlåning över natten som är internet/PC-ansluten, antal (number of transferable overnight deposits of which: number of internet/PC linked overnight transferable deposits)

Antal konton för överförbar inlåning över natten som innehas av icke-MFI där kontoinnehavaren har tillgång elektroniskt via internet- eller PC-banktjänster med hjälp av programvara och telekommunikationsnät.

Övriga finansinstitut (other financial institutions)

Alla finansinstitut som deltar i ett betalningssystem som står under de berörda myndigheternas tillsyn, dvs. antingen centralbanken eller tillsynsorganet, men som inte omfattas av definitionen av kreditinstitut.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 260/2012 av den 14 mars 2012 om antagande av tekniska och affärsmässiga krav för betalningar och autogireringar i euro (EUT L 94, 30.3.2012, s. 22).

(2)  EUT L 174, 26.6.2013, s. 1.

---

BILAGA III

RAPPORTERINGSORDNINGAR

Tabell 1

Institut som tillhandahåller betaltjänster till icke-MFI

(Slutet av perioden)

| | Antal | Värde |
| --- | --- | --- |
| Kreditinstitut |
| Inlåning över natten, antal (1 000-tal) | Geo 0 | |
| därav: | | |
| Inlåning över natten som är internet/PC-ansluten, antal (1 000-tal) | Geo 0 | |
| Överförbar inlåning över natten, antal (1 000-tal) | Geo 0 | |
| därav: | | |
| Överförbar inlåning över natten som är internet/PC-ansluten, antal (1 000-tal) | Geo 0 | |
| Betalkonton, antal | Geo 0 | |
| Konton för elektroniska pengar, antal | Geo 0 | |
| Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro) | | Geo 0 |
| Institut för elektroniska pengar |
| Betalkonton, antal | Geo 0 | |
| Konton för elektroniska pengar, antal | Geo 0 | |
| Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro) | | Geo 0 |
| Betalningsinstitut |
| Betalkonton, antal | Geo 0 | |
| Andra betaltjänstleverantörer och utgivare av elektroniska pengar |
| Betalkonton, antal | Geo 0 | |
| Konton för elektroniska pengar, antal | Geo 0 | |
| Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro) | | Geo 0 |

Antal

Värde

Kreditinstitut

Inlåning över natten, antal (1 000-tal)

Geo 0

därav:

Inlåning över natten som är internet/PC-ansluten, antal (1 000-tal)

Geo 0

Överförbar inlåning över natten, antal (1 000-tal)

Geo 0

därav:

Överförbar inlåning över natten som är internet/PC-ansluten, antal (1 000-tal)

Geo 0

Betalkonton, antal

Geo 0

Konton för elektroniska pengar, antal

Geo 0

Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro)

Geo 0

Institut för elektroniska pengar

Betalkonton, antal

Geo 0

Konton för elektroniska pengar, antal

Geo 0

Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro)

Geo 0

Betalningsinstitut

Betalkonton, antal

Geo 0

Andra betaltjänstleverantörer och utgivare av elektroniska pengar

Betalkonton, antal

Geo 0

Konton för elektroniska pengar, antal

Geo 0

Utestående värde av utgivna lagringsmöjligheter för elektroniska pengar (1) (i 1 000-tal euro)

Geo 0

Tabell 2

Betalkortsfunktioner

(Slutet av perioden, ursprungliga enheter)

| | Antal |
| --- | --- |
| Kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet |
| Kort med kontantfunktion | Geo 0 |
| Kort med betalningsfunktion (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar) | Geo 0 |
| därav: | |
| Kort med debetfunktion | Geo 0 |
| Kort med fördröjd debetfunktion | Geo 0 |
| Kort med kreditfunktion | Geo 0 |
| Kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion | Geo 0 |
| Kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion | Geo 0 |
| Kort med funktion för elektroniska pengar | Geo 0 |
| Kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt | Geo 0 |
| Kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar | Geo 0 |
| därav: | |
| Kort med funktion för elektroniska pengar som har laddats minst en gång | Geo 0 |
| Totalt antal kort (oberoende av antalet funktioner på kortet) | Geo 0 |
| därav: | |
| Kort med kombinerad debetfunktion, kontantfunktion samt funktion för elektroniska pengar | Geo 0 |

Antal

Kort utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet

Kort med kontantfunktion

Geo 0

Kort med betalningsfunktion (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)

Geo 0

därav:

Kort med debetfunktion

Geo 0

Kort med fördröjd debetfunktion

Geo 0

Kort med kreditfunktion

Geo 0

Kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion

Geo 0

Kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion

Geo 0

Kort med funktion för elektroniska pengar

Geo 0

Kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt

Geo 0

Kort som ger tillgång till elektroniska pengar som är lagrade på konton för elektroniska pengar

Geo 0

därav:

Kort med funktion för elektroniska pengar som har laddats minst en gång

Geo 0

Totalt antal kort (oberoende av antalet funktioner på kortet)

Geo 0

därav:

Kort med kombinerad debetfunktion, kontantfunktion samt funktion för elektroniska pengar

Geo 0

Tabell 3

Mottagarenheter för betalkort

(Slutet av perioden, ursprungliga enheter)

| | Antal |
| --- | --- |
| Terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet |
| Uttagsautomater | Geo 3 |
| därav: | |
| Uttagsautomater med kontantuttagsfunktion | Geo 3 |
| Uttagsautomater med överföringsfunktion | Geo 3 |
| POS-terminaler | Geo 3 |
| därav: | |
| Eftpos-terminaler | Geo 3 |
| Kortterminaler för elektroniska pengar | Geo 3 |
| Kortterminaler för elektroniska pengar | Geo 3 |
| därav: | |
| Terminaler för kortladdning och kortuttag | Geo 3 |
| Terminaler som tar emot kort för elektroniska pengar | Geo 3 |

Antal

Terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet

Uttagsautomater

Geo 3

därav:

Uttagsautomater med kontantuttagsfunktion

Geo 3

Uttagsautomater med överföringsfunktion

Geo 3

POS-terminaler

Geo 3

därav:

Eftpos-terminaler

Geo 3

Kortterminaler för elektroniska pengar

Geo 3

Kortterminaler för elektroniska pengar

Geo 3

därav:

Terminaler för kortladdning och kortuttag

Geo 3

Terminaler som tar emot kort för elektroniska pengar

Geo 3

Tabell 4

Betalningstransaktioner där icke-MFI berörs

(Totalt för perioden; antal transaktioner i miljoner; värdet av transaktioner i miljoner euro)

| | Skickade | Mottagna |
| --- | --- | --- |
| | Antal transaktioner | Värde av transaktioner | Antal transaktioner | Värde av transaktioner |
| Transaktioner per kategori av betaltjänst |
| Betalningsöverföringar | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |
| Som initieras i pappersbaserad form | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras elektroniskt | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras i en fil/batch | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras som enskild betalning | Geo 1 | Geo 1 | | |
| därav: | | | | |
| Icke-Sepa | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Autogireringar | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |
| Som initieras i en fil/batch | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras som enskild betalning | Geo 1 | Geo 1 | | |
| därav: | | | | |
| Icke-Sepa | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar) | Geo 3 | Geo 3 | | |
| Betalningar med kort med debetfunktion | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Betalningar med kort med kreditfunktion | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Betalningar med kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Betalningar med kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras vid en fysisk Eftpos-terminal | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Som initieras på distans | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Betalningstransaktioner med elektroniska pengar som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |
| Med kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Med konton för elektroniska pengar | Geo 1 | Geo 1 | | |
| därav: | | | | |
| Med tillgång via ett kort | Geo 1 | Geo 1 | | |
| Checkar | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |
| Andra betaltjänster | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |
| Totala betalningstransaktioner där icke-MFI berörs | Geo 3 | Geo 3 | Geo 2 | Geo 2 |

Skickade

Mottagna

Antal transaktioner

Värde av transaktioner

Antal transaktioner

Värde av transaktioner

Transaktioner per kategori av betaltjänst

Betalningsöverföringar

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Som initieras i pappersbaserad form

Geo 1

Geo 1

Som initieras elektroniskt

Geo 1

Geo 1

Som initieras i en fil/batch

Geo 1

Geo 1

Som initieras som enskild betalning

Geo 1

Geo 1

därav:

Icke-Sepa

Geo 1

Geo 1

Autogireringar

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Som initieras i en fil/batch

Geo 1

Geo 1

Som initieras som enskild betalning

Geo 1

Geo 1

därav:

Icke-Sepa

Geo 1

Geo 1

Kortbetalningar med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet (exklusive kort som enbart har en funktion för elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Betalningar med kort med debetfunktion

Geo 1

Geo 1

Betalningar med kort med fördröjd debetfunktion

Geo 1

Geo 1

Betalningar med kort med kreditfunktion

Geo 1

Geo 1

Betalningar med kort med debet- och/eller fördröjd debetfunktion

Geo 1

Geo 1

Betalningar med kort med kredit- och/eller fördröjd debetfunktion

Geo 1

Geo 1

Som initieras vid en fysisk Eftpos-terminal

Geo 1

Geo 1

Som initieras på distans

Geo 1

Geo 1

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Med kort på vilka det är möjligt att lagra elektroniska pengar direkt

Geo 1

Geo 1

Med konton för elektroniska pengar

Geo 1

Geo 1

därav:

Med tillgång via ett kort

Geo 1

Geo 1

Checkar

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Andra betaltjänster

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Totala betalningstransaktioner där icke-MFI berörs

Geo 3

Geo 3

Geo 2

Geo 2

Tabell 5

Betalningstransaktioner per kategori av terminal där icke-MFI berörs

(Totalt för perioden; antal transaktioner i miljoner; värdet av transaktioner i miljoner euro)

| | Antal transaktioner | Värde av transaktioner |
| --- | --- | --- |
| Transaktioner per kategori av terminal
   (2) |
| a) | Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet |

Antal transaktioner

Värde av transaktioner

Transaktioner per kategori av terminal
   (2)

a)

Geo 3

Geo 3

därav:

Kontantuttag ur uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kontantinsättningar i uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

POS-transaktioner (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kortladdning och kortuttag av elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar utförda med kort som har funktion för elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

| b) | Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet |
| --- | --- |

b)

Geo 3

Geo 3

därav:

Kontantuttag ur uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kontantinsättningar i uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

POS-transaktioner (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kortladdning och kortuttag av elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar utförda med kort som har funktion för elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

| c) | Transaktioner vid terminaler som tillhandahålls av betaltjänstleverantörer som inte har sin hemvist i landet med kort som är utgivna av betaltjänstleverantörer som har sin hemvist i landet |
| --- | --- |

c)

Geo 3

Geo 3

därav:

Kontantuttag ur uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kontantinsättningar i uttagsautomater (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

POS-transaktioner (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 3

Geo 3

Kortladdning och kortuttag av elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar utförda med kort som har funktion för elektroniska pengar

Geo 3

Geo 3

Tabell 6

Deltagande i utvalda betalningssystem

(Slutet av perioden, ursprungliga enheter)

| | Antal |
| --- | --- |
| Betalningssystem (ej Target2) |
| Antal deltagare | Geo 1 |
| Direkta deltagare | Geo 1 |
| Kreditinstitut | Geo 1 |
| Centralbanken | Geo 1 |
| Andra direkta deltagare | Geo 1 |
| Offentlig förvaltning | Geo 1 |
| Clearing- och avvecklingsorganisationer | Geo 1 |
| Övriga finansinstitut | Geo 1 |
| Övriga | Geo 1 |
| Indirekta deltagare | Geo 1 |

Antal

Betalningssystem (ej Target2)

Antal deltagare

Geo 1

Direkta deltagare

Geo 1

Kreditinstitut

Geo 1

Centralbanken

Geo 1

Andra direkta deltagare

Geo 1

Offentlig förvaltning

Geo 1

Clearing- och avvecklingsorganisationer

Geo 1

Övriga finansinstitut

Geo 1

Övriga

Geo 1

Indirekta deltagare

Geo 1

Tabell 7

Betalningar som utförs av utvalda betalningssystem

(Totalt för perioden; antal transaktioner i miljoner; värdet av transaktioner i miljoner euro)

| | Skickade |
| --- | --- |
| | Antal transaktioner | Värde av transaktioner |
| Betalningssystem (ej Target2) |
| Transaktioner totalt | Geo 4 | Geo 4 |
| Betalningsöverföringar | Geo 4 | Geo 4 |
| Som initieras i pappersbaserad form | Geo 1 | Geo 1 |
| Som initieras elektroniskt | Geo 1 | Geo 1 |
| Autogireringar | Geo 4 | Geo 4 |
| Kortbetalningar | Geo 4 | Geo 4 |
| Transaktioner via uttagsautomat (exklusive transaktioner med elektroniska pengar) | Geo 4 | Geo 4 |
| Betalningstransaktioner med elektroniska pengar | Geo 4 | Geo 4 |
| Checkar | Geo 4 | Geo 4 |
| Andra betaltjänster | Geo 4 | Geo 4 |
| Koncentrationskvot | Geo 1 | Geo 1 |

Skickade

Antal transaktioner

Värde av transaktioner

Betalningssystem (ej Target2)

Transaktioner totalt

Geo 4

Geo 4

Betalningsöverföringar

Geo 4

Geo 4

Som initieras i pappersbaserad form

Geo 1

Geo 1

Som initieras elektroniskt

Geo 1

Geo 1

Autogireringar

Geo 4

Geo 4

Kortbetalningar

Geo 4

Geo 4

Transaktioner via uttagsautomat (exklusive transaktioner med elektroniska pengar)

Geo 4

Geo 4

Betalningstransaktioner med elektroniska pengar

Geo 4

Geo 4

Checkar

Geo 4

Geo 4

Andra betaltjänster

Geo 4

Geo 4

Koncentrationskvot

Geo 1

Geo 1

Geografisk uppdelning

| Geo 0 | Geo 1 | Geo 2 | Geo 3 | Geo 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| | | | Inhemska | |
| Inhemska | Inhemska och gränsöverskridande tillsammans | Gränsöverskridande | Uppdelning per land för samtliga EU-länder | Inhemska
  Gränsöverskridande |
| | | | Övriga världen | |

Geo 0

Geo 1

Geo 2

Geo 3

Geo 4

Inhemska

Inhemska

Inhemska och gränsöverskridande tillsammans

Gränsöverskridande

Uppdelning per land för samtliga EU-länder

Inhemska

Gränsöverskridande

Övriga världen

---

(1)  Utestående värde av lagringsmöjligheter för elektroniska pengar utgivna av utgivare av elektroniska pengar.

(2)  De geografiska uppdelningarna (Geo) baseras på terminalens placering.

---

BILAGA IV

MINIMISTANDARDER SOM SKA TILLÄMPAS AV DEN FAKTISKA UPPGIFTSLÄMNANDE POPULATIONEN

Uppgiftslämnarna ska tillämpa följande minimistandarder för att uppfylla Europeiska centralbankens (ECB:s) statistikrapporteringskrav:

| 1. | Minimistandarder för dataöverföring:






  a) | Rapporteringen ska ske snabbt och inom de tidsramar som fastställts av den berörda nationella centralbanken. |
| --- | --- | --- |

1.

Minimistandarder för dataöverföring:

a)

Rapporteringen ska ske snabbt och inom de tidsramar som fastställts av den berörda nationella centralbanken.

| b) | Statistikrapporterna ska till form och uppställning följa de tekniska rapporteringskrav som fastställts av de berörda nationella centralbankerna. |
| --- | --- |

b)

Statistikrapporterna ska till form och uppställning följa de tekniska rapporteringskrav som fastställts av de berörda nationella centralbankerna.

| c) | Uppgiftslämnarna ska informera den berörda nationella centralbanken om namnen på en eller flera kontaktpersoner. |
| --- | --- |

c)

Uppgiftslämnarna ska informera den berörda nationella centralbanken om namnen på en eller flera kontaktpersoner.

| d) | De tekniska specifikationerna för dataöverföringen till de berörda nationella centralbankerna ska följas. |
| --- | --- |

d)

De tekniska specifikationerna för dataöverföringen till de berörda nationella centralbankerna ska följas.

| 2. | Minimistandarder för noggrannhet:






  a) | De statistiska uppgifterna ska vara exakta: Uppgifterna ska stämma linjärt (t.ex. delsummorna ska sammanräknade stämma med totalsumman) och uppgifter som inrapporteras med olika frekvens ska stämma sinsemellan. |
| --- | --- | --- |

2.

Minimistandarder för noggrannhet:

a)

De statistiska uppgifterna ska vara exakta: Uppgifterna ska stämma linjärt (t.ex. delsummorna ska sammanräknade stämma med totalsumman) och uppgifter som inrapporteras med olika frekvens ska stämma sinsemellan.

| b) | Uppgiftslämnarna ska kunna lämna information om den utveckling som inrapporterade data visar. |
| --- | --- |

b)

Uppgiftslämnarna ska kunna lämna information om den utveckling som inrapporterade data visar.

| c) | De statistiska uppgifterna måste vara fullständiga och får inte innehålla fortlöpande och strukturella luckor: existerande luckor i uppgifterna ska påpekas och förklaras för de berörda nationella centralbankerna, och i förekommande fall snarast möjligt rättas till. |
| --- | --- |

c)

De statistiska uppgifterna måste vara fullständiga och får inte innehålla fortlöpande och strukturella luckor: existerande luckor i uppgifterna ska påpekas och förklaras för de berörda nationella centralbankerna, och i förekommande fall snarast möjligt rättas till.

| d) | Uppgiftslämnarna ska tillämpa de avrundningsregler som föreskrivits av de berörda nationella centralbankerna för den tekniska överföringen av uppgifter. |
| --- | --- |

d)

Uppgiftslämnarna ska tillämpa de avrundningsregler som föreskrivits av de berörda nationella centralbankerna för den tekniska överföringen av uppgifter.

| 3. | Minimistandarder för begreppsmässig överensstämmelse:






  a) | Statistiken ska överensstämma med definitioner och klassificeringar som finns i den här förordningen. |
| --- | --- | --- |

3.

Minimistandarder för begreppsmässig överensstämmelse:

a)

Statistiken ska överensstämma med definitioner och klassificeringar som finns i den här förordningen.

| b) | Vid avvikande definitioner och klassificeringar ska uppgiftslämnarna regelbundet följa upp och kvantifiera skillnaderna mellan använda mått och måtten enligt den här förordningen. |
| --- | --- |

b)

Vid avvikande definitioner och klassificeringar ska uppgiftslämnarna regelbundet följa upp och kvantifiera skillnaderna mellan använda mått och måtten enligt den här förordningen.

| c) | Uppgiftslämnarna ska kunna förklara avbrott i inrapporterade data jämfört med uppgifterna för föregående period. |
| --- | --- |

c)

Uppgiftslämnarna ska kunna förklara avbrott i inrapporterade data jämfört med uppgifterna för föregående period.

| 4. | Minimistandarder för revidering:
  De revideringsprinciper och -rutiner som fastställts av ECB och de berörda nationella centralbankerna ska följas. Avvikelser från normala revideringsförfaranden ska förklaras i noter. |
| --- | --- |

4.

Minimistandarder för revidering:

De revideringsprinciper och -rutiner som fastställts av ECB och de berörda nationella centralbankerna ska följas. Avvikelser från normala revideringsförfaranden ska förklaras i noter.

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/45 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/45

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1410/2013

av den 23 december 2013

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 december 2013.

På kommissionens vägnar För ordföranden

Jerzy PLEWA

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | IL | 153,9 |
| MA | 71,1 |
| TN | 110,9 |
| TR | 117,6 |
| ZZ | 113,4 |
| 0707 00 05 | AL | 99,8 |
| JO | 158,2 |
| MA | 158,2 |
| TR | 148,8 |
| ZZ | 141,3 |
| 0709 93 10 | MA | 80,0 |
| TR | 168,2 |
| ZZ | 124,1 |
| 0805 10 20 | MA | 61,8 |
| TR | 45,3 |
| ZA | 51,6 |
| ZZ | 52,9 |
| 0805 20 10 | MA | 70,5 |
| ZZ | 70,5 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 35,9 |
| IL | 102,5 |
| JM | 133,9 |
| MA | 69,9 |
| TR | 73,4 |
| ZZ | 83,1 |
| 0805 50 10 | AR | 102,8 |
| TR | 63,2 |
| ZZ | 83,0 |
| 0808 10 80 | CN | 81,7 |
| MK | 33,9 |
| US | 92,0 |
| ZZ | 69,2 |
| 0808 30 90 | TR | 124,7 |
| US | 150,9 |
| ZZ | 137,8 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

IL

153,9

MA

71,1

TN

110,9

TR

117,6

ZZ

113,4

0707 00 05

AL

99,8

JO

158,2

MA

158,2

TR

148,8

ZZ

141,3

0709 93 10

MA

80,0

TR

168,2

ZZ

124,1

0805 10 20

MA

61,8

TR

45,3

ZA

51,6

ZZ

52,9

0805 20 10

MA

70,5

ZZ

70,5

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

35,9

IL

102,5

JM

133,9

MA

69,9

TR

73,4

ZZ

83,1

0805 50 10

AR

102,8

TR

63,2

ZZ

83,0

0808 10 80

CN

81,7

MK

33,9

US

92,0

ZZ

69,2

0808 30 90

TR

124,7

US

150,9

ZZ

137,8

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/47 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/47

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1411/2013

av den 23 december 2013

om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som skall gälla från och med den 1 januari 2014

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 642/2010 av den 20 juli 2010 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser importtullarna inom spannmålssektorn (2), särskilt artikel 2.1, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 motsvara det interventionspris som gäller för sådana produkter vid import och ökas med 55 % minus det cif-importpris som gäller för sändningen i fråga. Denna tull får dock inte vara högre än tullsatsen i Gemensamma tulltaxan. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 motsvara det interventionspris som gäller för sådana produkter vid import och ökas med 55 % minus det cif-importpris som gäller för sändningen i fråga. Denna tull får dock inte vara högre än tullsatsen i Gemensamma tulltaxan.

| (2) | För beräkning av den importtull som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska enligt punkt 2 i den artikeln representativa cif-importpriser upprättas regelbundet för produkterna i fråga. |
| --- | --- |

(2)

För beräkning av den importtull som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska enligt punkt 2 i den artikeln representativa cif-importpriser upprättas regelbundet för produkterna i fråga.

| (3) | Enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 beräknas på det dagliga representativa cif-importpris som fastställs på det sätt som anges i artikel 5 i den förordningen. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010 ska importtullen för produkter som omfattas av KN-numren 1001 19 00, 1001 11 00, ex 1001 91 20 (vanligt vete, för utsäde), ex 1001 99 00 (vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde), 1002 10 00, 1002 90 00, 1005 10 90, 1005 90 00, 1007 10 90 samt 1007 90 00 beräknas på det dagliga representativa cif-importpris som fastställs på det sätt som anges i artikel 5 i den förordningen.

| (4) | De importtullar bör fastställas som ska gälla från och med den 1 januari 2014 och som ska tillämpas till dess att ett nytt fastställande träder i kraft. |
| --- | --- |

(4)

De importtullar bör fastställas som ska gälla från och med den 1 januari 2014 och som ska tillämpas till dess att ett nytt fastställande träder i kraft.

| (5) | Den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs, eftersom denna åtgärd måste tillämpas fortast möjligt efter det att uppdaterade uppgifter har tillhandahållits. |
| --- | --- |

(5)

Den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs, eftersom denna åtgärd måste tillämpas fortast möjligt efter det att uppdaterade uppgifter har tillhandahållits.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inom den spannmålssektor som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska från och med den 1 januari 2014 de importtullar gälla som fastställs i bilaga I till den här förordningen och på grundval av beräkningsgrunderna i bilaga II.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 december 2013.

På kommissionens vägnar För ordföranden

Jerzy PLEWA

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 187, 21.7.2010, s. 5.

2

---

BILAGA I

Importtullar från och med den 1 januari 2014 för de produkter som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007

| KN-nummer | Varuslag | Importtull (1)

  (EUR/t) |
| --- | --- | --- |
| 1001 19 00
  1001 11 00 | Durumvete av hög kvalitet | 0,00 |
| av medelhög kvalitet | 0,00 |
| av låg kvalitet | 0,00 |
| ex 1001 91 20 | Vanligt vete, för utsäde | 0,00 |
| ex 1001 99 00 | Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde | 0,00 |
| 1002 10 00
  1002 90 00 | Råg | 0,00 |
| 1005 10 90 | Utsädesmajs annan än hybridmajs | 0,00 |
| 1005 90 00 | Majs av annat slag än för utsäde (2) | 0,00 |
| 1007 10 90
  1007 90 00 | Sorghum av andra slag än hybrider för utsäde | 0,00 |

KN-nummer

Varuslag

Importtull (1)

(EUR/t)

1001 19 00

1001 11 00

Durumvete av hög kvalitet

0,00

av medelhög kvalitet

0,00

av låg kvalitet

0,00

ex 1001 91 20

Vanligt vete, för utsäde

0,00

ex 1001 99 00

Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde

0,00

1002 10 00

1002 90 00

Råg

0,00

1005 10 90

Utsädesmajs annan än hybridmajs

0,00

1005 90 00

Majs av annat slag än för utsäde (2)

0,00

1007 10 90

1007 90 00

Sorghum av andra slag än hybrider för utsäde

0,00

---

(1)  Enligt artikel 2.4 i förordning (EU) nr 642/2010 ska importtullen sätta ned med

| — | 3 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger vid Medelhavet (bortom Gibraltarsundet) eller vid Svarta havet och varorna anländer från Atlanten eller via Suez-kanalen, |
| --- | --- |

—

3 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger vid Medelhavet (bortom Gibraltarsundet) eller vid Svarta havet och varorna anländer från Atlanten eller via Suez-kanalen,

| — | 2 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger i Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige, Förenade kungariket eller vid atlantkusten på den iberiska halvön och varorna anländer från Atlanten. |
| --- | --- |

—

2 euro/ton om lossningshamnen i unionen ligger i Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige, Förenade kungariket eller vid atlantkusten på den iberiska halvön och varorna anländer från Atlanten.

(2)  Om villkoren i artikel 3 i förordning (EU) nr 642/2010 är uppfyllda, har importören rätt till en schablonmässig minskning med 24 euro/ton.

---

BILAGA II

Beräkningsgrunder för importtullarna enligt bilaga I

13.12.2013-20.12.2013

| 1. | Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:










  (EUR/t) |
| --- | --- |
| | Vanligt vete (1) | Majs | Durumvete, hög kvalitet | Durumvete, medelhög kvalitet (2) | Durumvete, låg kvalitet (3) |
| Börs | Minnéapolis | Chicago | — | — | — |
| Börsnotering | 188,44 | 122,64 | — | — | — |
| Fob-pris USA | — | — | 216,96 | 206,96 | 186,96 |
| Tillägg för Mexikanska golfen | — | 24,04 | — | — | — |
| Tillägg för Stora sjöarna | 50,52 | — | — | — | — |

1.

Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:

(EUR/t)

Vanligt vete (1)

Majs

Durumvete, hög kvalitet

Durumvete, medelhög kvalitet (2)

Durumvete, låg kvalitet (3)

Börs

Minnéapolis

Chicago

—

—

—

Börsnotering

188,44

122,64

—

—

—

Fob-pris USA

—

—

216,96

206,96

186,96

Tillägg för Mexikanska golfen

—

24,04

—

—

—

Tillägg för Stora sjöarna

50,52

—

—

—

—

| 2. | Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:






  Fraktkostnad: Mexikanska golfen–Rotterdam | 19,68 EUR/t |
| --- | --- | --- |
| Fraktkostnad: Stora sjöarna–Rotterdam | 52,63 EUR/t |

2.

Medelvärden under referensperioden enligt artikel 2.2 i förordning (EU) nr 642/2010:

Fraktkostnad: Mexikanska golfen–Rotterdam

19,68 EUR/t

Fraktkostnad: Stora sjöarna–Rotterdam

52,63 EUR/t

---

(1)  Bidrag med 14 euro/ton ingår (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).

(2)  Avdrag med 10 euro/ton (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).

(3)  Avdrag med 30 euro/ton (artikel 5.3 i förordning (EU) nr 642/2010).

---

BESLUT

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/50 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/50

---

RÅDETS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 16 december 2013

om genomförande av rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut

(2013/797/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 291.2,

med beaktande av rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (1), särskilt artikel 26.3, och

av följande skäl:

| (1) | Den 15 oktober 2013 antog rådet rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut. |
| --- | --- |

(1)

Den 15 oktober 2013 antog rådet rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut.

| (2) | De uppgifter som ECB tilldelas bör planeras och genomföras fullt ut av ett internt organ bestående av ordföranden och vice ordföranden och fyra företrädare för ECB och en företrädare för den nationella myndighet i varje deltagande medlemsstat (nedan kallad tillsynsnämnden). |
| --- | --- |

(2)

De uppgifter som ECB tilldelas bör planeras och genomföras fullt ut av ett internt organ bestående av ordföranden och vice ordföranden och fyra företrädare för ECB och en företrädare för den nationella myndighet i varje deltagande medlemsstat (nedan kallad tillsynsnämnden).

| (3) | Tillsynsnämnden bör vara ett oundgängligt organ i samband med utförandet av ECB:s tillsynsuppgifter, vilka hittills alltid har hört till de nationella behöriga myndigheternas ansvarsområde. Därför bör rådet ges befogenhet att anta ett genomförandebeslut om utnämning av bland annat ordföranden i tillsynsnämnden. |
| --- | --- |

(3)

Tillsynsnämnden bör vara ett oundgängligt organ i samband med utförandet av ECB:s tillsynsuppgifter, vilka hittills alltid har hört till de nationella behöriga myndigheternas ansvarsområde. Därför bör rådet ges befogenhet att anta ett genomförandebeslut om utnämning av bland annat ordföranden i tillsynsnämnden.

| (4) | I enlighet med artikel 26.3 i ovannämnda förordning och efter det att tillsynsnämnden tillfrågats förelade ECB den 22 november Europaparlamentet ett förslag till utnämning av ordförande i tillsynsnämnden för godkännande. Europaparlamentet godkände detta förslag den 11 december. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med artikel 26.3 i ovannämnda förordning och efter det att tillsynsnämnden tillfrågats förelade ECB den 22 november Europaparlamentet ett förslag till utnämning av ordförande i tillsynsnämnden för godkännande. Europaparlamentet godkände detta förslag den 11 december.

| (5) | Därefter förelade ECB den 11 december 2013 rådet ett förslag till utnämning av ordföranden i tillsynsnämnden. |
| --- | --- |

(5)

Därefter förelade ECB den 11 december 2013 rådet ett förslag till utnämning av ordföranden i tillsynsnämnden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Danièle NOUY utnämns till ordförande i Europeiska centralbankens tillsynsnämnd.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 16 december 2013.

På rådets vägnar

V. JUKNA

Ordförande

---

(1)  EUT L 287, 29.10.2013, s. 63.

1

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/51 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/51

---

RÅDETS BESLUT 2013/798/GUSP

av den 23 december 2013

om restriktiva åtgärder mot Centralafrikanska republiken

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 29, och

av följande skäl:

| (1) | Den 16 december 2013 uttryckte rådet sin djupa oro över läget i Centralafrikanska republiken. |
| --- | --- |

(1)

Den 16 december 2013 uttryckte rådet sin djupa oro över läget i Centralafrikanska republiken.

| (2) | Den 5 december 2013 antog Förenta nationernas säkerhetsråd resolution 2127 (2013) om införande av ett vapenembargo mot Centralafrikanska republiken. |
| --- | --- |

(2)

Den 5 december 2013 antog Förenta nationernas säkerhetsråd resolution 2127 (2013) om införande av ett vapenembargo mot Centralafrikanska republiken.

| (3) | Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder. |
| --- | --- |

(3)

Det krävs ytterligare insatser från unionen för att genomföra vissa åtgärder.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och tillhörande materiel av alla slag, inbegripet vapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning samt reservdelar till ovanstående, till Centralafrikanska republiken av medlemsstaternas medborgare, från medlemsstaternas territorier eller från fartyg eller flygplan som för deras flagg ska förbjudas, oavsett om de har sitt ursprung i deras territorier eller inte.

2.   Det ska vara förbjudet att

| a) | tillhandahålla tekniskt bistånd, förmedlingsverksamhet och andra tjänster, inbegripet tillhandahållande av beväpnade legosoldater, som rör militär verksamhet samt tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av vapen och tillhörande materiel av alla slag, inbegripet vapen och ammunition, militärfordon och militärutrustning, paramilitär utrustning samt reservdelar till denna, direkt eller indirekt till alla fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i eller för användning i Centralafrikanska republiken, |
| --- | --- |

a)

tillhandahålla tekniskt bistånd, förmedlingsverksamhet och andra tjänster, inbegripet tillhandahållande av beväpnade legosoldater, som rör militär verksamhet samt tillhandahållande, tillverkning, underhåll eller användning av vapen och tillhörande materiel av alla slag, inbegripet vapen och ammunition, militärfordon och militärutrustning, paramilitär utrustning samt reservdelar till denna, direkt eller indirekt till alla fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ i eller för användning i Centralafrikanska republiken,

| b) | tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör militär verksamhet, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, samt försäkring och återförsäkring, för all direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och besläktad materiel av alla slag eller för tillhandahållande av relaterat tekniskt bistånd, förmedlingsverksamhet och andra tjänster till personer, enheter eller organ i eller för användning i Centralafrikanska republiken, |
| --- | --- |

b)

tillhandahålla finansiering eller ekonomiskt bistånd som rör militär verksamhet, särskilt gåvobistånd, lån och exportkreditförsäkring, samt försäkring och återförsäkring, för all direkt eller indirekt försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och besläktad materiel av alla slag eller för tillhandahållande av relaterat tekniskt bistånd, förmedlingsverksamhet och andra tjänster till personer, enheter eller organ i eller för användning i Centralafrikanska republiken,

| c) | medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller följder är att kringgå de förbud som anges i leden a eller b. |
| --- | --- |

c)

medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars mål eller följder är att kringgå de förbud som anges i leden a eller b.

Artikel 2

1.   Artikel 1 ska inte tillämpas på

| a) | försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och tillhörande materiel som endast är avsedd för stöd till eller användning av Centralafrikanska ekonomiska och monetära gemenskapens multinationella styrka (Micopax), det Afrikaledda stöduppdraget i Centralafrikanska republiken (Misca), Förenta nationernas integrerade fredsbyggnadskontor i Centralafrikanska republiken (Binuca) och dess vaktenhet, Afrikanska unionens regionala insatsstyrka (AU-RTF) samt de franska styrkor som satts in i Centralafrikanska republiken, |
| --- | --- |

a)

försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och tillhörande materiel som endast är avsedd för stöd till eller användning av Centralafrikanska ekonomiska och monetära gemenskapens multinationella styrka (Micopax), det Afrikaledda stöduppdraget i Centralafrikanska republiken (Misca), Förenta nationernas integrerade fredsbyggnadskontor i Centralafrikanska republiken (Binuca) och dess vaktenhet, Afrikanska unionens regionala insatsstyrka (AU-RTF) samt de franska styrkor som satts in i Centralafrikanska republiken,

| b) | försäljning, leverans, överföring eller export av skyddsklädsel, inbegripet skottsäkra västar och militärhjälmar, som tillfälligt exporteras till Centralafrikanska republiken av Förenta nationernas personal, unionens eller dess medlemsstaters personal, företrädare för medierna samt personer som arbetar med humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd och till dessa kopplad personal, enbart för deras personliga bruk, |
| --- | --- |

b)

försäljning, leverans, överföring eller export av skyddsklädsel, inbegripet skottsäkra västar och militärhjälmar, som tillfälligt exporteras till Centralafrikanska republiken av Förenta nationernas personal, unionens eller dess medlemsstaters personal, företrädare för medierna samt personer som arbetar med humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd och till dessa kopplad personal, enbart för deras personliga bruk,

| c) | försäljning, leverans, överföring eller export av lätta vapen och tillhörande materiel som endast är avsedd för användning av internationella styrkor som upprätthåller säkerheten i reservatet Trinational de la Sangha till försvar mot olovlig jakt, elfenbenssmuggling och annan verksamhet som strider mot Centralafrikanska republikens nationella lagstiftning eller Centralafrikanska republikens internationella rättsliga skyldigheter. |
| --- | --- |

c)

försäljning, leverans, överföring eller export av lätta vapen och tillhörande materiel som endast är avsedd för användning av internationella styrkor som upprätthåller säkerheten i reservatet Trinational de la Sangha till försvar mot olovlig jakt, elfenbenssmuggling och annan verksamhet som strider mot Centralafrikanska republikens nationella lagstiftning eller Centralafrikanska republikens internationella rättsliga skyldigheter.

2.   Artikel 1 ska inte tillämpas på

| a) | försäljning, leverans, överföring eller export av icke-dödande militär utrustning som endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd samt tillhörande tekniskt bistånd, |
| --- | --- |

a)

försäljning, leverans, överföring eller export av icke-dödande militär utrustning som endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd samt tillhörande tekniskt bistånd,

| b) | försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och annan därmed sammanhörande dödande utrustning till Centralafrikanska republikens säkerhetsstyrkor som endast är avsedd för användning i Centralafrikanska republikens process för reform av säkerhetssektorn, |
| --- | --- |

b)

försäljning, leverans, överföring eller export av vapen och annan därmed sammanhörande dödande utrustning till Centralafrikanska republikens säkerhetsstyrkor som endast är avsedd för användning i Centralafrikanska republikens process för reform av säkerhetssektorn,

| c) | leverans, försäljning, överföring eller export av vapen och tillhörande materiel samt relaterat tekniskt eller ekonomiskt bistånd, inbegripet personal, |
| --- | --- |

c)

leverans, försäljning, överföring eller export av vapen och tillhörande materiel samt relaterat tekniskt eller ekonomiskt bistånd, inbegripet personal,

som på förhand godkänts av den kommitté som har upprättats i enlighet med punkt 57 i FN:s säkerhetsråds resolution 2127 (2013).

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 23 december 2013.

På rådets vägnar

L. LINKEVIČIUS

Ordförande

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/53 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/53

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 17 december 2013

om Konungariket Spaniens anmälan av en nationell övergångsplan som avses i artikel 32 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp

[delgivet med nr C(2013) 9089]

(Endast den spanska texten är giltig)

(2013/799/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (1), särskilt artikel 32.5 andra stycket, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med artikel 32.5 första stycket i direktiv 2010/75/EU lämnade Spanien en nationell övergångsplan till kommissionen per e-post den 21 december 2012 (2) och genom en officiell skrivelse daterad den 28 december 2012, som nådde kommissionen den 2 januari 2013 (3). |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med artikel 32.5 första stycket i direktiv 2010/75/EU lämnade Spanien en nationell övergångsplan till kommissionen per e-post den 21 december 2012 (2) och genom en officiell skrivelse daterad den 28 december 2012, som nådde kommissionen den 2 januari 2013 (3).

| (2) | Den nationella övergångsplanen har bedömts i enlighet med artikel 32.1, 32.3 och 32.4 i direktiv 2010/75/EU och i enlighet med kommissionens genomförandebeslut 2012/115/EU (4). |
| --- | --- |

(2)

Den nationella övergångsplanen har bedömts i enlighet med artikel 32.1, 32.3 och 32.4 i direktiv 2010/75/EU och i enlighet med kommissionens genomförandebeslut 2012/115/EU (4).

| (3) | Vid bedömningen av huruvida Spaniens nationella övergångsplan var fullständig upptäckte kommissionen att många av anläggningarna i planen inte överensstämde med de anläggningar som angavs i utsläppsinventeringen från 2009, vilken Spanien lämnat in i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG (5). Kommissionen konstaterade också, i fråga om anläggning 5, att bidraget till det i planen fastställda taket för SO2 för perioden 2001–2007 hade beräknats på grundval av minimikravet på avsvavlingsgrad, och att bidraget för perioden 2008–2010 hade fastställts på grundval av utsläppsgränsvärden trots att villkoren för att använda detta tillvägagångssätt inte var uppfyllda. |
| --- | --- |

(3)

Vid bedömningen av huruvida Spaniens nationella övergångsplan var fullständig upptäckte kommissionen att många av anläggningarna i planen inte överensstämde med de anläggningar som angavs i utsläppsinventeringen från 2009, vilken Spanien lämnat in i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG (5). Kommissionen konstaterade också, i fråga om anläggning 5, att bidraget till det i planen fastställda taket för SO2 för perioden 2001–2007 hade beräknats på grundval av minimikravet på avsvavlingsgrad, och att bidraget för perioden 2008–2010 hade fastställts på grundval av utsläppsgränsvärden trots att villkoren för att använda detta tillvägagångssätt inte var uppfyllda.

| (4) | Eftersom skillnaderna mellan uppgifterna i de nationella övergångsplanerna och utsläppsinventeringen enligt direktiv 2001/80/EG hindrade bedömningen av övergångsplanerna, begärde kommissionen i en skrivelse av den 11 juni 2013 (6) att Spanien skulle förklara avvikelserna. Kommissionen begärde också att Spanien skulle göra en ny beräkning av anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2. |
| --- | --- |

(4)

Eftersom skillnaderna mellan uppgifterna i de nationella övergångsplanerna och utsläppsinventeringen enligt direktiv 2001/80/EG hindrade bedömningen av övergångsplanerna, begärde kommissionen i en skrivelse av den 11 juni 2013 (6) att Spanien skulle förklara avvikelserna. Kommissionen begärde också att Spanien skulle göra en ny beräkning av anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2.

| (5) | Spanien lämnade kompletterande upplysningar till kommissionen i en skrivelse av den 28 juni 2013 (7), där man förklarade skillnaderna mellan uppgifterna i den nationella övergångsplanen och 2009 års utsläppsinventering enligt direktiv 2001/80/EG. Spanien uppgav också i denna skrivelse att det inte var nödvändigt att se över anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2. |
| --- | --- |

(5)

Spanien lämnade kompletterande upplysningar till kommissionen i en skrivelse av den 28 juni 2013 (7), där man förklarade skillnaderna mellan uppgifterna i den nationella övergångsplanen och 2009 års utsläppsinventering enligt direktiv 2001/80/EG. Spanien uppgav också i denna skrivelse att det inte var nödvändigt att se över anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2.

| (6) | Efter vidare bedömning av övergångsplanen och av de kompletterande upplysningarna från Spanien skickade kommissionen en andra skrivelse till Spanien den 19 september 2013 (8), där den bekräftade sin ståndpunkt i fråga om användningen av minimikravet på avsvavlingsgrad för beräkning av anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2. Kommissionen påpekade också att Spanien i fråga om anläggning 2 hade använt ett utsläppsgränsvärde för SO2 på 800 mg/Nm3 för att beräkna anläggningens bidrag till övergångsplanens utsläppstak för 2016, på grundval av bestämmelserna i artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG, som enligt kommissionen inte kan tillämpas för detta ändamål. Kommissionen noterade dessutom att Spanien i fråga om nio anläggningar hade använt ett utsläppsgränsvärde för NOx på 1 200 mg/Nm3 för att beräkna deras bidrag till övergångsplanens tak för 2016, på grundval av anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU, men att inga uppgifter lämnats om det flyktiga innehållet i det fasta bränsle som använts för dessa anläggningar och som skulle berättiga tillämpningen av den anmärkningen. Kommissionen begärde också att få kompletterande upplysningar från Spanien om de åtgärder som fastställts för varje anläggning i den nationella övergångsplanen för att anläggningarna i tid ska uppfylla de krav på utsläppsgränsvärden som kommer att gälla från och med den 1 juli 2020. Dessutom begärde kommissionen att Spanien skulle inkomma med följande ytterligare uppgifter för anläggningar som förbränner flera olika typer av bränsle eller består av olika typer av anläggningar: den mängd bränsle som använts, utsläppsgränsvärden, genomsnittliga rökgasflöden samt omvandlingsfaktorer för varje bränsletyp som används eller för varje typ av anläggning separat. |
| --- | --- |

(6)

Efter vidare bedömning av övergångsplanen och av de kompletterande upplysningarna från Spanien skickade kommissionen en andra skrivelse till Spanien den 19 september 2013 (8), där den bekräftade sin ståndpunkt i fråga om användningen av minimikravet på avsvavlingsgrad för beräkning av anläggning 5:s bidrag till övergångsplanens tak för SO2. Kommissionen påpekade också att Spanien i fråga om anläggning 2 hade använt ett utsläppsgränsvärde för SO2 på 800 mg/Nm3 för att beräkna anläggningens bidrag till övergångsplanens utsläppstak för 2016, på grundval av bestämmelserna i artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG, som enligt kommissionen inte kan tillämpas för detta ändamål. Kommissionen noterade dessutom att Spanien i fråga om nio anläggningar hade använt ett utsläppsgränsvärde för NOx på 1 200 mg/Nm3 för att beräkna deras bidrag till övergångsplanens tak för 2016, på grundval av anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU, men att inga uppgifter lämnats om det flyktiga innehållet i det fasta bränsle som använts för dessa anläggningar och som skulle berättiga tillämpningen av den anmärkningen. Kommissionen begärde också att få kompletterande upplysningar från Spanien om de åtgärder som fastställts för varje anläggning i den nationella övergångsplanen för att anläggningarna i tid ska uppfylla de krav på utsläppsgränsvärden som kommer att gälla från och med den 1 juli 2020. Dessutom begärde kommissionen att Spanien skulle inkomma med följande ytterligare uppgifter för anläggningar som förbränner flera olika typer av bränsle eller består av olika typer av anläggningar: den mängd bränsle som använts, utsläppsgränsvärden, genomsnittliga rökgasflöden samt omvandlingsfaktorer för varje bränsletyp som används eller för varje typ av anläggning separat.

| (7) | I sin skrivelse av den 30 september 2013 (9), som kompletterades genom en skrivelse av den 10 oktober 2013 (10), svarade Spanien på kommissionens frågor och lämnade kompletterande uppgifter. I fråga om anläggning 2 vidhöll Spanien sin ståndpunkt att det inte var nödvändigt att ändra gränsvärdet för utsläpp av SO2, eftersom man ansåg att artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG var tillämplig i detta avseende. I fråga om anläggning 5 hävdade Spanien åter att det var berättigat att använda en metod som kombinerar minimikravet på avsvavlingsgrad och utsläppsgränsvärdet. Spanien lämnade uppgifter om det flyktiga innehållet i det fasta bränsle som under perioden 2001–2010 användes i de nio anläggningar för vilka ett gränsvärde för NOx-utsläpp på 1 200 mg/Nm3 hade tillämpats för att beräkna utsläppstaket för 2016. Av uppgifterna framgick att det genomsnittliga årliga flyktiga innehållet i det fasta bränslet endast i fråga om anläggningarna 3, 4 och 19 var lägre än 10 % under vart och ett av åren mellan 2001 och 2010, medan den genomsnittliga årliga nivån för anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25 låg på över 10 % under ett eller flera år. Spanien hävdade att det genomsnittliga värdet av det flyktiga innehållet under hela referensperioden (2001–2010) var lägre än värdet som anges i anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU för alla nio anläggningar. |
| --- | --- |

(7)

I sin skrivelse av den 30 september 2013 (9), som kompletterades genom en skrivelse av den 10 oktober 2013 (10), svarade Spanien på kommissionens frågor och lämnade kompletterande uppgifter. I fråga om anläggning 2 vidhöll Spanien sin ståndpunkt att det inte var nödvändigt att ändra gränsvärdet för utsläpp av SO2, eftersom man ansåg att artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG var tillämplig i detta avseende. I fråga om anläggning 5 hävdade Spanien åter att det var berättigat att använda en metod som kombinerar minimikravet på avsvavlingsgrad och utsläppsgränsvärdet. Spanien lämnade uppgifter om det flyktiga innehållet i det fasta bränsle som under perioden 2001–2010 användes i de nio anläggningar för vilka ett gränsvärde för NOx-utsläpp på 1 200 mg/Nm3 hade tillämpats för att beräkna utsläppstaket för 2016. Av uppgifterna framgick att det genomsnittliga årliga flyktiga innehållet i det fasta bränslet endast i fråga om anläggningarna 3, 4 och 19 var lägre än 10 % under vart och ett av åren mellan 2001 och 2010, medan den genomsnittliga årliga nivån för anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25 låg på över 10 % under ett eller flera år. Spanien hävdade att det genomsnittliga värdet av det flyktiga innehållet under hela referensperioden (2001–2010) var lägre än värdet som anges i anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU för alla nio anläggningar.

| (8) | På grundval av de uppgifter som de spanska myndigheterna lämnade den 30 september 2013 och den 10 oktober 2013 konstaterade kommissionen att det i fråga om flerbränsleanläggningar där utsläppsgränsvärden för samtliga bränslen har lämnats in, och i fråga om en anläggning där ett genomsnittligt utsläppsgränsvärde för samtliga bränslen har lämnats in, är nödvändigt att klargöra hur bidragen till de totala utsläppstaken från dessa anläggningar har beräknats, med angivande av utsläppsgränsvärden och genomsnittligt årligt rökgasflöde för varje bränsle som använts i dessa anläggningar. |
| --- | --- |

(8)

På grundval av de uppgifter som de spanska myndigheterna lämnade den 30 september 2013 och den 10 oktober 2013 konstaterade kommissionen att det i fråga om flerbränsleanläggningar där utsläppsgränsvärden för samtliga bränslen har lämnats in, och i fråga om en anläggning där ett genomsnittligt utsläppsgränsvärde för samtliga bränslen har lämnats in, är nödvändigt att klargöra hur bidragen till de totala utsläppstaken från dessa anläggningar har beräknats, med angivande av utsläppsgränsvärden och genomsnittligt årligt rökgasflöde för varje bränsle som använts i dessa anläggningar.

| (9) | Efter den slutliga bedömningen av den nationella övergångsplan som anmälts av Spanien, ändrad i enlighet med den tilläggsinformation och utökad med den förteckning över stora förbränningsanläggningar som återfinns i bilaga I till detta beslut, har kommissionen fastställt tre huvudsakliga punkter som inte är i överensstämmelse med gällande bestämmelser:






  — | När det gäller anläggning 2 anser kommissionen att tillämpningen av utsläppsgränsvärdet på 800 mg/Nm3 för SO2 för att beräkna anläggningens bidrag till den nationella övergångsplanens tak för 2016 på grundval av artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG inte är korrekt, eftersom det inte hänvisas till detta utsläppsgränsvärde i artikel 32.3 andra stycket i direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- | --- |

(9)

Efter den slutliga bedömningen av den nationella övergångsplan som anmälts av Spanien, ändrad i enlighet med den tilläggsinformation och utökad med den förteckning över stora förbränningsanläggningar som återfinns i bilaga I till detta beslut, har kommissionen fastställt tre huvudsakliga punkter som inte är i överensstämmelse med gällande bestämmelser:

—

När det gäller anläggning 2 anser kommissionen att tillämpningen av utsläppsgränsvärdet på 800 mg/Nm3 för SO2 för att beräkna anläggningens bidrag till den nationella övergångsplanens tak för 2016 på grundval av artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG inte är korrekt, eftersom det inte hänvisas till detta utsläppsgränsvärde i artikel 32.3 andra stycket i direktiv 2010/75/EU.

| — | När det gäller anläggning 5 anser kommissionen att metoden att kombinera minimikravet på avsvavlingsgrad med utsläppsgränsvärdet för att beräkna anläggningens bidrag till den nationella övergångsplanens tak för SO2 inte är korrekt. |
| --- | --- |

—

När det gäller anläggning 5 anser kommissionen att metoden att kombinera minimikravet på avsvavlingsgrad med utsläppsgränsvärdet för att beräkna anläggningens bidrag till den nationella övergångsplanens tak för SO2 inte är korrekt.

| — | När det gäller anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25 anser kommissionen att tillämpningen av utsläppsgränsvärdet på 1 200 mg/Nm3 för NOx för att beräkna dessa anläggningars bidrag till den nationella övergångsplanens tak för 2016 inte är korrekta, eftersom villkoren för att tillämpa detta utsläppsgränsvärde, vilka anges i anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU, inte är uppfyllda. |
| --- | --- |

—

När det gäller anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25 anser kommissionen att tillämpningen av utsläppsgränsvärdet på 1 200 mg/Nm3 för NOx för att beräkna dessa anläggningars bidrag till den nationella övergångsplanens tak för 2016 inte är korrekta, eftersom villkoren för att tillämpa detta utsläppsgränsvärde, vilka anges i anmärkning 2 till tabell C.1 i tillägg C till bilagan till beslut 2012/115/EU, inte är uppfyllda.

| (10) | Dessutom fastställde kommissionen att det i fråga om flera anläggningar i den nationella övergångsplanen fortfarande finns inkonsekvent information och/eller att det saknas uppgifter som måste kompletteras. En fullständig förteckning över saknade uppgifter och begäran om förtydliganden återfinns i bilaga II till detta beslut. |
| --- | --- |

(10)

Dessutom fastställde kommissionen att det i fråga om flera anläggningar i den nationella övergångsplanen fortfarande finns inkonsekvent information och/eller att det saknas uppgifter som måste kompletteras. En fullständig förteckning över saknade uppgifter och begäran om förtydliganden återfinns i bilaga II till detta beslut.

| (11) | Den nationella övergångsplan som Spanien har anmält bör därför inte godtas. |
| --- | --- |

(11)

Den nationella övergångsplan som Spanien har anmält bör därför inte godtas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Den nationella övergångsplan som Spanien har anmält till kommissionen i enlighet med artikel 32.5 i direktiv 2010/75/EU av den 14 december 2012, och som omfattar de stora förbränningsanläggningar som anges i bilaga I till detta beslut, överensstämmer inte med kraven i artikel 32.1, 32.3 och 32.4 i direktiv 2010/75/EU och i kommissionens genomförandebeslut 2012/115/EU och ska därför inte godtas.

2.   Om Spanien har för avsikt att genomföra en nationell övergångsplan enligt artikel 32.5, ska Spanien vidta alla nödvändiga åtgärder för att i en reviderad version av planen åtgärda följande punkter:

| a) | När det gäller anläggning 2, korrigera utsläppsgränsvärdet för beräkning av anläggningens bidrag till 2016 års tak för SO2; anläggningen är inte berättigad att använda utsläppsgränsvärdet på 800 mg/Nm3 för SO2 för att beräkna sitt bidrag till 2016 års tak på grundval av artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG, eftersom det inte hänvisas till detta utsläppsgränsvärde i artikel 32.3 andra stycket i direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- |

a)

När det gäller anläggning 2, korrigera utsläppsgränsvärdet för beräkning av anläggningens bidrag till 2016 års tak för SO2; anläggningen är inte berättigad att använda utsläppsgränsvärdet på 800 mg/Nm3 för SO2 för att beräkna sitt bidrag till 2016 års tak på grundval av artikel 5.2 i direktiv 2001/80/EG, eftersom det inte hänvisas till detta utsläppsgränsvärde i artikel 32.3 andra stycket i direktiv 2010/75/EU.

| b) | När det gäller anläggning 5, korrigera den metod som använts för att beräkna den nationella övergångsplanens tak för SO2 för 2016; bidraget ska beräknas för hela perioden 2001–2010, antingen på grundval av minimikravet på avsvavlingsgrad eller på grundval av utsläppsgränsvärdena. |
| --- | --- |

b)

När det gäller anläggning 5, korrigera den metod som använts för att beräkna den nationella övergångsplanens tak för SO2 för 2016; bidraget ska beräknas för hela perioden 2001–2010, antingen på grundval av minimikravet på avsvavlingsgrad eller på grundval av utsläppsgränsvärdena.

| c) | När det gäller anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25, korrigera de utsläppsgränsvärden som tillämpats för att beräkna dessa anläggningars bidrag till 2016 års tak för NOx; för att anläggningarna ska vara berättigade att använda utsläppsgränsvärdet på 1 200 mg/Nm3 ska Spanien kunna visa att det genomsnittliga årliga flyktiga innehållet i det fasta bränsle som använts i anläggningarna var lägre än 10 % under de referensår som fastställs i den nationella övergångsplanen. |
| --- | --- |

c)

När det gäller anläggningarna 13, 15, 17, 18, 24 och 25, korrigera de utsläppsgränsvärden som tillämpats för att beräkna dessa anläggningars bidrag till 2016 års tak för NOx; för att anläggningarna ska vara berättigade att använda utsläppsgränsvärdet på 1 200 mg/Nm3 ska Spanien kunna visa att det genomsnittliga årliga flyktiga innehållet i det fasta bränsle som använts i anläggningarna var lägre än 10 % under de referensår som fastställs i den nationella övergångsplanen.

| d) | Göra en korrekt uppdatering av de totala utsläppstaken för samtliga år på grundval av de korrigerade värden som anges i ovanstående punkter. |
| --- | --- |

d)

Göra en korrekt uppdatering av de totala utsläppstaken för samtliga år på grundval av de korrigerade värden som anges i ovanstående punkter.

| e) | Förklara de frågor och komplettera de uppgifter som anges i bilaga II till detta beslut. |
| --- | --- |

e)

Förklara de frågor och komplettera de uppgifter som anges i bilaga II till detta beslut.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Konungariket Spanien.

Utfärdat i Bryssel den 17 december 2013.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 334, 17.12.2010, s. 17.

1

(2)  Ares(2012)1551138.

2

(3)  Ares(2013)146.

3

(4)  Kommissionens genomförandebeslut 2012/115/EU av den 10 februari 2012 om fastställande av regler för de nationella övergångsplaner som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp (EUT L 52, 24.2.2012, s. 12).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (EGT L 309, 27.11.2001, s. 1).

5

(6)  Ares(2013)1984918.

6

(7)  Ares(2013)2535734.

7

(8)  Ares(2013)3085135.

8

(9)  Ares(2013)3145031.

9

(10)  Ares(2013)3217081.

10

---

BILAGA I

FÖRTECKNING ÖVER ANLÄGGNINGAR SOM OMFATTAS AV DEN NATIONELLA ÖVERGÅNGSPLANEN

| Nummer | Anläggningens namn i den nationella övergångsplanen | Sammanlagd installerad tillförd effekt den 31 december 2010 (MW) |
| --- | --- | --- |
| 1 | C.T. Litoral I | 1 222 |
| 2 | C.T. Litoral II | 1 268 |
| 3 | C.T. Compostilla I (G2 and 3) | 1 332 |
| 4 | C.T. Compostilla I (G4 and 5) | 1 960 |
| 5 | C.T. As Pontes | 3 800 |
| 6 | C.T. Teruel (Andorra) | 3 000 |
| 7 | C.T. Besós 3 (CTCC) | 722 |
| 8 | C.T. San Roque (G2) (CTCC) | 711 |
| 9 | C.T. Foix | 1 315 |
| 10 | C.T. Los Barrios | 1 645 |
| 11 | C.T. Puentenuevo | 976 |
| 12 | C.T. Tarragona I (CTCC) | 676 |
| 13 | C.T. Anllares | 953 |
| 14 | C.T. La Robla I | 691 |
| 15 | C.T. La Robla II | 951 |
| 16 | C.T. Meirama | 1 437 |
| 17 | C.T. Narcea I | 193 |
| 18 | C.T. Narcea II | 459 |
| 19 | C.T. Narcea III | 993 |
| 20 | C.T. Aboño I | 919 |
| 21 | C.T. Aboño II | 1 364 |
| 22 | C.T. Soto III | 830 |
| 23 | C.T. de Lada 4 | 986 |
| 24 | C.T. de Velilla 1 | 430 |
| 25 | C.T. de Velilla 2 | 1 010 |
| 26 | Central GICC Puertollano | 670 |
| 27 | San Ciprián I | 147 |
| 28 | San Ciprián II | 147 |
| 29 | San Ciprián IIII | 147 |
| 30 | Cogecan | 93 |
| 31 | Sniace Co-generation I | 126 |
| 32 | Sniace Co-generation II | 126 |
| 33 | Solal | 146 |
| 34 | Solvay I | 376 |

Nummer

Anläggningens namn i den nationella övergångsplanen

Sammanlagd installerad tillförd effekt den 31 december 2010 (MW)

1

C.T. Litoral I

1 222

2

C.T. Litoral II

1 268

3

C.T. Compostilla I (G2 and 3)

1 332

4

C.T. Compostilla I (G4 and 5)

1 960

5

C.T. As Pontes

3 800

6

C.T. Teruel (Andorra)

3 000

7

C.T. Besós 3 (CTCC)

722

8

C.T. San Roque (G2) (CTCC)

711

9

C.T. Foix

1 315

10

C.T. Los Barrios

1 645

11

C.T. Puentenuevo

976

12

C.T. Tarragona I (CTCC)

676

13

C.T. Anllares

953

14

C.T. La Robla I

691

15

C.T. La Robla II

951

16

C.T. Meirama

1 437

17

C.T. Narcea I

193

18

C.T. Narcea II

459

19

C.T. Narcea III

993

20

C.T. Aboño I

919

21

C.T. Aboño II

1 364

22

C.T. Soto III

830

23

C.T. de Lada 4

986

24

C.T. de Velilla 1

430

25

C.T. de Velilla 2

1 010

26

Central GICC Puertollano

670

27

San Ciprián I

147

28

San Ciprián II

147

29

San Ciprián IIII

147

30

Cogecan

93

31

Sniace Co-generation I

126

32

Sniace Co-generation II

126

33

Solal

146

34

Solvay I

376

---

BILAGA II

FÖRTECKNING ÖVER UPPGIFTER SOM AVSES I ARTIKEL 1.2 E

| 1. | I fråga om anläggning 6, som använder en avsvavlingsgrad på 92 % år 2016, ska det klargöras huruvida villkoren för tillämpning av detta värde, vilka anges i tabell C.3 till tillägg C till bilagan till genomförandebeslut 2012/115/EU, är uppfyllda (ett avtal om installation av utrustning för avsvavling av rökgaser eller kalkinjektering har ingåtts och monteringsarbetet har påbörjats före den 1 januari 2001). |
| --- | --- |

1.

I fråga om anläggning 6, som använder en avsvavlingsgrad på 92 % år 2016, ska det klargöras huruvida villkoren för tillämpning av detta värde, vilka anges i tabell C.3 till tillägg C till bilagan till genomförandebeslut 2012/115/EU, är uppfyllda (ett avtal om installation av utrustning för avsvavling av rökgaser eller kalkinjektering har ingåtts och monteringsarbetet har påbörjats före den 1 januari 2001).

| 2. | I fråga om anläggningarna 1, 2, 3, 4, 6, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 30 och 34 ska det klargöras hur bidragen från dessa anläggningar till de totala utsläppstak som fastställs i den nationella övergångsplanen har beräknats. |
| --- | --- |

2.

I fråga om anläggningarna 1, 2, 3, 4, 6, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 30 och 34 ska det klargöras hur bidragen från dessa anläggningar till de totala utsläppstak som fastställs i den nationella övergångsplanen har beräknats.

| 3. | I fråga om anläggning 34 ska separata uppgifter tillhandahållas för rökgasflödet från varje bränsle som förbränns i anläggningen. |
| --- | --- |

3.

I fråga om anläggning 34 ska separata uppgifter tillhandahållas för rökgasflödet från varje bränsle som förbränns i anläggningen.

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/58 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/58

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 18 december 2013

om ett ekonomiskt bidrag från unionen 2013 för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Nederländernas och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter

[delgivet med nr C(2013) 8999]

(Endast de franska, nederländska, portugisiska, spanska och tyska texterna är giltiga)

(2013/800/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (1), särskilt artikel 23.5 och 23.6, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 22 i direktiv 2000/29/EG kan medlemsstaterna beviljas ett ekonomiskt bidrag för ”sundhetskontroll” av växter från unionen för att täcka utgifter som har ett direkt samband med de nödvändiga åtgärder som har vidtagits eller som planeras för att bekämpa skadegörare som introducerats från tredjeländer eller från andra områden i unionen i syfte att utrota dem eller, om detta inte är möjligt, att begränsa deras spridning. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 22 i direktiv 2000/29/EG kan medlemsstaterna beviljas ett ekonomiskt bidrag för ”sundhetskontroll” av växter från unionen för att täcka utgifter som har ett direkt samband med de nödvändiga åtgärder som har vidtagits eller som planeras för att bekämpa skadegörare som introducerats från tredjeländer eller från andra områden i unionen i syfte att utrota dem eller, om detta inte är möjligt, att begränsa deras spridning.

| (2) | Tyskland har lämnat in tre ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första lämnades in den 30 april 2013 och rör åtgärder under 2012 för att utrota eller begränsa spridningen av Diabrotica virgifera i Rheinland-Pfalz. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes i augusti och september 2012. |
| --- | --- |

(2)

Tyskland har lämnat in tre ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första lämnades in den 30 april 2013 och rör åtgärder under 2012 för att utrota eller begränsa spridningen av Diabrotica virgifera i Rheinland-Pfalz. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes i augusti och september 2012.

| (3) | Den andra lämnades in den 30 april 2013 och rör åtgärder från och med augusti 2011 till och med augusti 2012 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Nordrhein-Westfalen. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2009. |
| --- | --- |

(3)

Den andra lämnades in den 30 april 2013 och rör åtgärder från och med augusti 2011 till och med augusti 2012 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Nordrhein-Westfalen. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2009.

| (4) | Tysklands tredje ansökan lämnades in den 24 april 2013 och rör åtgärder under 2012 för att utrota eller begränsa spridningen av Diabrotica virgifera i Baden-Württemberg. Utbrotten av den skadegöraren upptäcktes i olika Landkreise och Stadtkreise i den delstaten (Alb-Donau-Kreis, Biberach, Breisgau-Hochschwarzwald, Emmendingen, Karlsruhe, Konstanz, Lörrach, Rastatt och Ravensburg) under olika år, närmare bestämt 2009, 2010, 2011 och 2012. Åtgärderna under dessa år medfinansierades även 2009, 2010, 2011 och 2012. |
| --- | --- |

(4)

Tysklands tredje ansökan lämnades in den 24 april 2013 och rör åtgärder under 2012 för att utrota eller begränsa spridningen av Diabrotica virgifera i Baden-Württemberg. Utbrotten av den skadegöraren upptäcktes i olika Landkreise och Stadtkreise i den delstaten (Alb-Donau-Kreis, Biberach, Breisgau-Hochschwarzwald, Emmendingen, Karlsruhe, Konstanz, Lörrach, Rastatt och Ravensburg) under olika år, närmare bestämt 2009, 2010, 2011 och 2012. Åtgärderna under dessa år medfinansierades även 2009, 2010, 2011 och 2012.

| (5) | Spanien lämnade den 17 april 2013 in fyra ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första rör intensifierade kontroller under 2012 för att bekämpa Bursaphelenchus xylophilus i fyra självstyrande regioner som gränsar till Portugal. |
| --- | --- |

(5)

Spanien lämnade den 17 april 2013 in fyra ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första rör intensifierade kontroller under 2012 för att bekämpa Bursaphelenchus xylophilus i fyra självstyrande regioner som gränsar till Portugal.

| (6) | Spaniens andra ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i Galicien. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2010 i As Neves-området. |
| --- | --- |

(6)

Spaniens andra ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i Galicien. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2010 i As Neves-området.

| (7) | Den tredje ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Pomacea insularum i Katalonien. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2010. |
| --- | --- |

(7)

Den tredje ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Pomacea insularum i Katalonien. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2010.

| (8) | Spaniens fjärde ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i Extremadura. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2012 i Valverde del Fresno-området. |
| --- | --- |

(8)

Spaniens fjärde ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i Extremadura. Utbrottet av den skadegöraren upptäcktes 2012 i Valverde del Fresno-området.

| (9) | Frankrike lämnade den 30 april 2013 in två ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första rör vidtagna eller planerade åtgärder från och med juli 2012 till och med november 2013 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Alsace. Åtgärder vidtogs i Frankrike till följd av att den skadegöraren påvisades i juli 2011 i gränsområdet till Tyskland. |
| --- | --- |

(9)

Frankrike lämnade den 30 april 2013 in två ansökningar om ekonomiskt bidrag. Den första rör vidtagna eller planerade åtgärder från och med juli 2012 till och med november 2013 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Alsace. Åtgärder vidtogs i Frankrike till följd av att den skadegöraren påvisades i juli 2011 i gränsområdet till Tyskland.

| (10) | Den andra ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder från och med oktober 2012 till och med september 2013 för bekämpning av Rhynchophorus ferrugineus i PACA-området. De första utbrotten av den skadegöraren upptäcktes 2009. Åtgärderna från och med september 2009 till och med september 2012 medfinansierades även 2010 och 2012. |
| --- | --- |

(10)

Den andra ansökan rör vidtagna eller planerade åtgärder från och med oktober 2012 till och med september 2013 för bekämpning av Rhynchophorus ferrugineus i PACA-området. De första utbrotten av den skadegöraren upptäcktes 2009. Åtgärderna från och med september 2009 till och med september 2012 medfinansierades även 2010 och 2012.

| (11) | Nederländerna lämnade den 30 april 2013 in en ansökan om ekonomiskt bidrag. Den rör åtgärder från och med juli till och med oktober 2012 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Winterswijk-området. Förekomsten av den skadegöraren upptäcktes den 10 juli 2012. |
| --- | --- |

(11)

Nederländerna lämnade den 30 april 2013 in en ansökan om ekonomiskt bidrag. Den rör åtgärder från och med juli till och med oktober 2012 för bekämpning av Anoplophora glabripennis i Winterswijk-området. Förekomsten av den skadegöraren upptäcktes den 10 juli 2012.

| (12) | Portugal lämnade den 30 april 2013 in två ansökningar om ekonomiskt bidrag till åtgärder för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus. Den första rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 och 2014 på Portugals fastland, i buffertzonen vid gränsen till Spanien. |
| --- | --- |

(12)

Portugal lämnade den 30 april 2013 in två ansökningar om ekonomiskt bidrag till åtgärder för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus. Den första rör vidtagna eller planerade åtgärder under 2013 och 2014 på Portugals fastland, i buffertzonen vid gränsen till Spanien.

| (13) | Portugals andra ansökan rör enbart värmebehandling av trä och förpackningsmaterial av trä i Setubal-området 2013. Åtgärderna under 2010, 2011 och 2012 medfinansierades även 2011 och 2012. |
| --- | --- |

(13)

Portugals andra ansökan rör enbart värmebehandling av trä och förpackningsmaterial av trä i Setubal-området 2013. Åtgärderna under 2010, 2011 och 2012 medfinansierades även 2011 och 2012.

| (14) | Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har i sina ansökningar utarbetat var sitt åtgärdsprogram för att utrota dessa skadegörare som introducerats på deras territorier eller för att begränsa deras spridning. I dessa program fastställs målen, de vidtagna åtgärderna, deras varaktighet och kostnaderna för dem. |
| --- | --- |

(14)

Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har i sina ansökningar utarbetat var sitt åtgärdsprogram för att utrota dessa skadegörare som introducerats på deras territorier eller för att begränsa deras spridning. I dessa program fastställs målen, de vidtagna åtgärderna, deras varaktighet och kostnaderna för dem.

| (15) | Alla ovannämnda åtgärder består i enlighet med artikel 23.2 a, b och c i direktiv 2000/29/EG av olika växtskyddsåtgärder, inklusive destruktion av angripna träd eller grödor, behandling med växtskyddsmedel, saneringsmetoder, undersökningar och prover som har genomförts officiellt eller på officiell begäran för att kontrollera förekomsten eller omfattningen av respektive skadegörares angrepp samt ersättning av förstörda växter. |
| --- | --- |

(15)

Alla ovannämnda åtgärder består i enlighet med artikel 23.2 a, b och c i direktiv 2000/29/EG av olika växtskyddsåtgärder, inklusive destruktion av angripna träd eller grödor, behandling med växtskyddsmedel, saneringsmetoder, undersökningar och prover som har genomförts officiellt eller på officiell begäran för att kontrollera förekomsten eller omfattningen av respektive skadegörares angrepp samt ersättning av förstörda växter.

| (16) | Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har ansökt om ekonomiskt bidrag från unionen till dessa åtgärder i enlighet med kraven i artikel 23 i direktiv 2000/29/EG, särskilt i artikel 23.1 och 23.4, och i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1040/2002 (2). |
| --- | --- |

(16)

Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har ansökt om ekonomiskt bidrag från unionen till dessa åtgärder i enlighet med kraven i artikel 23 i direktiv 2000/29/EG, särskilt i artikel 23.1 och 23.4, och i enlighet med kommissionens förordning (EG) nr 1040/2002 (2).

| (17) | De tekniska uppgifter som Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har tillhandahållit har gjort det möjligt för kommissionen att genomföra en välgrundad och omfattande lägesanalys. Kommissionen har konstaterat att villkoren för att unionen ska bevilja ekonomiskt bidrag, vilka fastställs i artikel 23 i direktiv 2000/29/EG, har uppfyllts. Ett ekonomiskt bidrag från unionen bör därför beviljas för att täcka de utgifter som anges i dessa ansökningar. |
| --- | --- |

(17)

De tekniska uppgifter som Tyskland, Spanien, Frankrike, Nederländerna och Portugal har tillhandahållit har gjort det möjligt för kommissionen att genomföra en välgrundad och omfattande lägesanalys. Kommissionen har konstaterat att villkoren för att unionen ska bevilja ekonomiskt bidrag, vilka fastställs i artikel 23 i direktiv 2000/29/EG, har uppfyllts. Ett ekonomiskt bidrag från unionen bör därför beviljas för att täcka de utgifter som anges i dessa ansökningar.

| (18) | Kommissionens generaldirektorat för hälso- och konsumentfrågor (GD Sanco) har den 25 maj 2012 genom brev till cheferna för medlemsstaternas växtskyddsmyndigheter förtydligat vilka åtgärder och utgifter som berättigar till unionens ekonomiska bidrag. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionens generaldirektorat för hälso- och konsumentfrågor (GD Sanco) har den 25 maj 2012 genom brev till cheferna för medlemsstaternas växtskyddsmyndigheter förtydligat vilka åtgärder och utgifter som berättigar till unionens ekonomiska bidrag.

| (19) | I enlighet med artikel 23.5 andra stycket i direktiv 2000/29/EG får det ekonomiska bidraget från unionen täcka upp till 50 % av de bidragsberättigande utgifterna för åtgärder som vidtagits inom en period på högst två år efter den dag då förekomsten av en skadegörare upptäcktes eller som planeras för den perioden. I enlighet med det tredje stycket i den artikeln kan den perioden dock förlängas med upp till fyra år om det fastställs att målet med åtgärderna kommer att uppnås inom en rimlig ytterligare tidsfrist. Det ekonomiska bidraget från unionen ska i så fall minskas gradvis under de ifrågavarande åren. |
| --- | --- |

(19)

I enlighet med artikel 23.5 andra stycket i direktiv 2000/29/EG får det ekonomiska bidraget från unionen täcka upp till 50 % av de bidragsberättigande utgifterna för åtgärder som vidtagits inom en period på högst två år efter den dag då förekomsten av en skadegörare upptäcktes eller som planeras för den perioden. I enlighet med det tredje stycket i den artikeln kan den perioden dock förlängas med upp till fyra år om det fastställs att målet med åtgärderna kommer att uppnås inom en rimlig ytterligare tidsfrist. Det ekonomiska bidraget från unionen ska i så fall minskas gradvis under de ifrågavarande åren.

| (20) | Med beaktande av slutsatserna från kommissionens utvärderingsnämnd för växtskydd av den 24–26 juni 2013 avseende utvärderingen av ansökningarna bör perioden på två år för de berörda ansökningarna förlängas, medan procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen bör minskas till 45 % av de bidragsberättigande utgifterna för det tredje året och till 40 % för det fjärde året av dessa ansökningar. |
| --- | --- |

(20)

Med beaktande av slutsatserna från kommissionens utvärderingsnämnd för växtskydd av den 24–26 juni 2013 avseende utvärderingen av ansökningarna bör perioden på två år för de berörda ansökningarna förlängas, medan procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen bör minskas till 45 % av de bidragsberättigande utgifterna för det tredje året och till 40 % för det fjärde året av dessa ansökningar.

| (21) | Det ekonomiska bidraget från unionen på högst 50 % av de bidragsberättigande utgifterna bör därför tillämpas på följande ansökningar: Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreise Alb-Donau-Kreis, Biberach, Karlsruhe, Rastatt och Ravensburg (2012), Tyskland, Diabrotica virgifera, Rheinland-Pfalz (2012), Spanien, Extremadura, Bursaphelenchus xylophilus (2013), Frankrike, Anoplophora glabripennis (november 2012–oktober 2013), Nederländerna, Anoplophora glabripennis, Winterswijk-området (juli–oktober 2012). |
| --- | --- |

(21)

Det ekonomiska bidraget från unionen på högst 50 % av de bidragsberättigande utgifterna bör därför tillämpas på följande ansökningar: Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreise Alb-Donau-Kreis, Biberach, Karlsruhe, Rastatt och Ravensburg (2012), Tyskland, Diabrotica virgifera, Rheinland-Pfalz (2012), Spanien, Extremadura, Bursaphelenchus xylophilus (2013), Frankrike, Anoplophora glabripennis (november 2012–oktober 2013), Nederländerna, Anoplophora glabripennis, Winterswijk-området (juli–oktober 2012).

| (22) | Det ekonomiska bidraget från unionen på högst 45 % av de bidragsberättigande utgifterna bör därför tillämpas på följande ansökningar: Tyskland, Anoplophora glabripennis (augusti 2011–augusti 2012), Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald och Stadtkreis Freiburg (2012), eftersom de berörda åtgärderna redan har varit föremål för ett ekonomiskt bidrag från unionen enligt genomförandebeslut 2011/868/EU (3) och 2012/789/EU (4) för de första två åren av genomförandet. |
| --- | --- |

(22)

Det ekonomiska bidraget från unionen på högst 45 % av de bidragsberättigande utgifterna bör därför tillämpas på följande ansökningar: Tyskland, Anoplophora glabripennis (augusti 2011–augusti 2012), Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald och Stadtkreis Freiburg (2012), eftersom de berörda åtgärderna redan har varit föremål för ett ekonomiskt bidrag från unionen enligt genomförandebeslut 2011/868/EU (3) och 2012/789/EU (4) för de första två åren av genomförandet.

| (23) | Dessutom bör ett bidrag från unionen på högst 40 % tillämpas på det fjärde året av följande ansökningar: Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreise Emmendingen, Konstanz och Lörrach (2012), Spanien, Katalonien, Pomacea insularum (2013), Spanien, Galicien, Bursaphelenchus xylophilus (2013), Frankrike, Rhynchophorus ferrugineus (oktober 2012–september 2013), Portugal, Bursaphelenchus xylophilus, Setubal-området (2013), eftersom åtgärderna har varit föremål för ett ekonomiskt bidrag från unionen genom kommissionens beslut 2010/772/EU (5) (Tyskland, Spanien, Pomacea insularum, Frankrike och Portugal), genomförandebeslut 2011/868/EU (Tyskland, Spanien och Portugal) och/eller genomförandebeslut 2012/789/EU (Tyskland, Spanien, Frankrike och Portugal) för de första tre åren av genomförandet. |
| --- | --- |

(23)

Dessutom bör ett bidrag från unionen på högst 40 % tillämpas på det fjärde året av följande ansökningar: Tyskland, Baden-Württemberg, Diabrotica virgifera, Landkreise Emmendingen, Konstanz och Lörrach (2012), Spanien, Katalonien, Pomacea insularum (2013), Spanien, Galicien, Bursaphelenchus xylophilus (2013), Frankrike, Rhynchophorus ferrugineus (oktober 2012–september 2013), Portugal, Bursaphelenchus xylophilus, Setubal-området (2013), eftersom åtgärderna har varit föremål för ett ekonomiskt bidrag från unionen genom kommissionens beslut 2010/772/EU (5) (Tyskland, Spanien, Pomacea insularum, Frankrike och Portugal), genomförandebeslut 2011/868/EU (Tyskland, Spanien och Portugal) och/eller genomförandebeslut 2012/789/EU (Tyskland, Spanien, Frankrike och Portugal) för de första tre åren av genomförandet.

| (24) | Enligt artikel 23.6 första och andra stycket i direktiv 2000/29/EG kan det beslutas att ytterligare åtgärder ska genomföras mot bakgrund av hur situationen utvecklar sig inom unionen och att ekonomiskt bidrag från unionen ska beviljas. Åtgärderna ska bli föremål för vissa krav eller tilläggsvillkor, om dessa är nödvändiga för att de eftersträvade målen ska uppnås. Vidare kan det enligt artikel 23.6 tredje stycket, när sådana ytterligare åtgärder i första hand är avsedda att skydda andra områden inom unionen än den berörda medlemsstaten, beslutas att det ekonomiska bidraget från unionen ska täcka mer än 50 % av utgifterna. |
| --- | --- |

(24)

Enligt artikel 23.6 första och andra stycket i direktiv 2000/29/EG kan det beslutas att ytterligare åtgärder ska genomföras mot bakgrund av hur situationen utvecklar sig inom unionen och att ekonomiskt bidrag från unionen ska beviljas. Åtgärderna ska bli föremål för vissa krav eller tilläggsvillkor, om dessa är nödvändiga för att de eftersträvade målen ska uppnås. Vidare kan det enligt artikel 23.6 tredje stycket, när sådana ytterligare åtgärder i första hand är avsedda att skydda andra områden inom unionen än den berörda medlemsstaten, beslutas att det ekonomiska bidraget från unionen ska täcka mer än 50 % av utgifterna.

| (25) | I fråga om medfinansiering av åtgärder mot Bursaphelenchus xylophilus i Portugal har den maximala tidsperiod på fyra år som fastställs i artikel 1.2 b i förordning (EG) nr 1040/2002 löpt ut 2012. Med hänsyn till Bursaphelenchus xylophilus stora påverkan på barrträd och virke, den hastighet med vilken sjukdomen sprids, närheten till Spanien från det område i Portugal som avgränsats för skadegöraren samt den eventuella effekten på unionens skogsbruk och internationell virkeshandel är ytterligare åtgärder nödvändiga för att uppnå målet om växtskydd inom unionen, både i Portugal och i andra medlemsstater än Portugal. De ytterligare åtgärderna bör omfatta de åtgärder som Portugal vidtagit i buffertzonen som gränsar till Spanien. Därför bör medfinansieringen av de ytterligare åtgärderna gälla för Portugals ansökan för 2013 och 2014 för åtgärder för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i buffertzonen som gränsar till Spanien. Dessutom bör procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen till den ansökan höjas till 75 % eftersom de åtgärderna i första hand är avsedda att skydda andra områden inom unionen än Portugal. |
| --- | --- |

(25)

I fråga om medfinansiering av åtgärder mot Bursaphelenchus xylophilus i Portugal har den maximala tidsperiod på fyra år som fastställs i artikel 1.2 b i förordning (EG) nr 1040/2002 löpt ut 2012. Med hänsyn till Bursaphelenchus xylophilus stora påverkan på barrträd och virke, den hastighet med vilken sjukdomen sprids, närheten till Spanien från det område i Portugal som avgränsats för skadegöraren samt den eventuella effekten på unionens skogsbruk och internationell virkeshandel är ytterligare åtgärder nödvändiga för att uppnå målet om växtskydd inom unionen, både i Portugal och i andra medlemsstater än Portugal. De ytterligare åtgärderna bör omfatta de åtgärder som Portugal vidtagit i buffertzonen som gränsar till Spanien. Därför bör medfinansieringen av de ytterligare åtgärderna gälla för Portugals ansökan för 2013 och 2014 för åtgärder för bekämpning av Bursaphelenchus xylophilus i buffertzonen som gränsar till Spanien. Dessutom bör procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen till den ansökan höjas till 75 % eftersom de åtgärderna i första hand är avsedda att skydda andra områden inom unionen än Portugal.

| (26) | Spanien har utfört intensiva kontroller avseende Bursaphelenchus xylophilus i gränsområdet till Portugal, i de självstyrande regionerna Andalusien, Castilla y Leon, Extremadura och Galicien, och dessa har omfattat områden som inte har avgränsats för skadegöraren. Kontrollerna syftar till intensiv övervakning för tidig upptäckt och utrotning i dessa områden för att skydda resten av unionens territorium. Spanien har redan satt in betydande resurser för att bekämpa två enstaka utbrott av Bursaphelenchus xylophilus i Extremadura och Galicien. Åtgärderna är i första hand avsedda att skydda Spaniens territorium samt andra områden inom unionen än Spanien, med tanke på Bursaphelenchus xylophilus stora påverkan på barrträd och virke, den hastighet med vilken sjukdomen sprids samt den eventuella effekten på unionens skogsbruk och internationell virkeshandel. Det är därför av betydelse att procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen till den ansökan höjs till 75 %. |
| --- | --- |

(26)

Spanien har utfört intensiva kontroller avseende Bursaphelenchus xylophilus i gränsområdet till Portugal, i de självstyrande regionerna Andalusien, Castilla y Leon, Extremadura och Galicien, och dessa har omfattat områden som inte har avgränsats för skadegöraren. Kontrollerna syftar till intensiv övervakning för tidig upptäckt och utrotning i dessa områden för att skydda resten av unionens territorium. Spanien har redan satt in betydande resurser för att bekämpa två enstaka utbrott av Bursaphelenchus xylophilus i Extremadura och Galicien. Åtgärderna är i första hand avsedda att skydda Spaniens territorium samt andra områden inom unionen än Spanien, med tanke på Bursaphelenchus xylophilus stora påverkan på barrträd och virke, den hastighet med vilken sjukdomen sprids samt den eventuella effekten på unionens skogsbruk och internationell virkeshandel. Det är därför av betydelse att procentsatsen för det ekonomiska bidraget från unionen till den ansökan höjs till 75 %.

| (27) | Ett besök av kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor i april 2013 visade på flera brister i tillämpningen av unionens nödåtgärder mot Bursaphelenchus xylophilus som antagits enligt kommissionens genomförandebeslut 2012/535/EU (6). Dessa brister gäller de åtgärder som Portugal vidtagit i buffertzonen som gränsar till Spanien. I synnerhet slutfördes inte de åtgärder som rör fällning, avlägsnande och säker hantering av de värdträd för tallvedsnematoden som är döda, har nedsatt vitalitet eller befinner sig i brand- eller stormhärjade områden inom de tidsfrister som fastställts genom genomförandebeslut 2012/535/EU. Eftersom kommissionen i genomförandebeslut 2011/868/EU och 2012/789/EU av samma skäl beslutade att tillämpa en lägre medfinansieringsgrad för liknande åtgärder under 2011 och 2012 förefaller det lämpligt att ytterligare minska medfinansieringsgraden för de åtgärderna. Minskningen bör stå i proportion till den tidsperiod under vilken kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har kunnat fastställa det bristfälliga genomförandet av unionens åtgärder, nämligen de första tre månaderna av 2013. |
| --- | --- |

(27)

Ett besök av kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor i april 2013 visade på flera brister i tillämpningen av unionens nödåtgärder mot Bursaphelenchus xylophilus som antagits enligt kommissionens genomförandebeslut 2012/535/EU (6). Dessa brister gäller de åtgärder som Portugal vidtagit i buffertzonen som gränsar till Spanien. I synnerhet slutfördes inte de åtgärder som rör fällning, avlägsnande och säker hantering av de värdträd för tallvedsnematoden som är döda, har nedsatt vitalitet eller befinner sig i brand- eller stormhärjade områden inom de tidsfrister som fastställts genom genomförandebeslut 2012/535/EU. Eftersom kommissionen i genomförandebeslut 2011/868/EU och 2012/789/EU av samma skäl beslutade att tillämpa en lägre medfinansieringsgrad för liknande åtgärder under 2011 och 2012 förefaller det lämpligt att ytterligare minska medfinansieringsgraden för de åtgärderna. Minskningen bör stå i proportion till den tidsperiod under vilken kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor har kunnat fastställa det bristfälliga genomförandet av unionens åtgärder, nämligen de första tre månaderna av 2013.

| (28) | I enlighet med artikel 3.2 a i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (7) ska växtskyddsåtgärder finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket. För finansiell kontroll av dessa åtgärder bör artiklarna 9, 36 och 37 i den förordningen tillämpas. |
| --- | --- |

(28)

I enlighet med artikel 3.2 a i rådets förordning (EG) nr 1290/2005 (7) ska växtskyddsåtgärder finansieras genom Europeiska garantifonden för jordbruket. För finansiell kontroll av dessa åtgärder bör artiklarna 9, 36 och 37 i den förordningen tillämpas.

| (29) | I enlighet med artikel 84 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (8) och artikel 94.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (9) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut som fattats av den institution till vilken ansvaret för sådana beslut delegerats och som anger huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör. |
| --- | --- |

(29)

I enlighet med artikel 84 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (8) och artikel 94.1 i kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 (9) ska ett utgiftsåtagande som belastar unionens budget föregås av ett finansieringsbeslut som fattats av den institution till vilken ansvaret för sådana beslut delegerats och som anger huvuddragen i den åtgärd som utgiften rör.

| (30) | Det aktuella beslutet utgör ett finansieringsbeslut för de utgifter som anges i de ansökningar om medfinansiering som lagts fram av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(30)

Det aktuella beslutet utgör ett finansieringsbeslut för de utgifter som anges i de ansökningar om medfinansiering som lagts fram av medlemsstaterna.

| (31) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växtskydd. |
| --- | --- |

(31)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för växtskydd.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   På grundval av de ansökningar som medlemsstaterna lämnat in och som analyserats av kommissionen godkänns härmed ett ekonomiskt bidrag från unionen 2013 för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Nederländernas och Portugals utgifter för de nödvändiga åtgärder som anges i artikel 23.2 a, b och c i direktiv 2000/29/EG och som länderna har vidtagit för att bekämpa de skadegörare som avses i de ansökningar som förtecknas i bilaga I.

2.   På grundval av de ansökningar som Spanien och Portugal lämnat in och som analyserats av kommissionen, godkänns härmed ett ekonomiskt bidrag från unionen 2013 för att täcka dessa medlemsstaters utgifter för de ytterligare åtgärder som anges i artikel 23.6 för att bekämpa Bursaphelenchus xylophilus enligt de ansökningar som förtecknas i bilaga II.

Artikel 2

Det ekonomiska bidrag från unionen som avses i artikel 1.1 och 1.2 uppgår till totalt 7 713 355,31 euro. Det ekonomiska bidraget från unionen till var och en av ansökningarna ska uppgå till högst de belopp som anges i bilaga I respektive II.

Artikel 3

Det ekonomiska bidraget från unionen som fastställs i bilagorna I och II ska betalas ut på följande villkor:

| a) | Bevis på de vidtagna åtgärderna ska ha lämnats av den berörda medlemsstaten i enlighet med förordning (EG) nr 1040/2002. |
| --- | --- |

a)

Bevis på de vidtagna åtgärderna ska ha lämnats av den berörda medlemsstaten i enlighet med förordning (EG) nr 1040/2002.

| b) | Medlemsstaten ska ha lämnat en begäran om betalning till kommissionen i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 1040/2002. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaten ska ha lämnat en begäran om betalning till kommissionen i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 1040/2002.

Utbetalningen av det ekonomiska bidraget ska ske utan att det påverkar kommissionens kontroller enligt artikel 23.8 andra stycket och artiklarna 23.10 och 24 i direktiv 2000/29/EG.

Det ekonomiska bidraget från unionen kommer inte att betalas ut om den begäran om betalning som anges i led b lämnas in efter den 31 oktober 2014. I undantagsfall, när det gäller de åtgärder som Portugal vidtar i ett senare skede under 2014 i buffertzonen vid gränsen till Spanien, ska tidsfristen för inlämningen av begäran om betalning vara den 31 oktober 2015.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till Förbundsrepubliken Tyskland, Konungariket Spanien, Republiken Frankrike, Konungariket Nederländerna och Republiken Portugal.

Utfärdat i Bryssel den 18 december 2013.

På kommissionens vägnar

Tonio BORG

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 169, 10.7.2000, s. 1.

1

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 1040/2002 av den 14 juni 2002 om detaljerade tillämpningsföreskrifter för tilldelningen av ekonomiska bidrag från gemenskapen för sundhetskontroll av växter och om upphävande av förordning (EG) nr 2051/97 (EGT L 157, 15.6.2002, s. 38).

2

(3)  Kommissionens genomförandebeslut 2011/868/EU av den 19 december 2011 om ett ekonomiskt bidrag från unionen för 2011 för att täcka Tysklands, Spaniens, Italiens, Cyperns, Maltas, Nederländernas och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter (EUT L 341, 22.12.2011, s. 57).

3

(4)  Kommissionens genomförandebeslut 2012/789/EU av den 14 december 2012 om ett ekonomiskt bidrag från unionen för 2012 i enlighet med rådets direktiv 2000/29/EG för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Italiens, Cyperns, Nederländernas och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter (EUT L 348, 18.12.2012, s. 22).

4

(5)  Kommissionens beslut 2010/772/EU av den 14 december 2010 om ett ekonomiskt bidrag från unionen 2010 för att täcka Tysklands, Spaniens, Frankrikes, Italiens, Cyperns och Portugals utgifter för bekämpning av skadegörare på växter eller växtprodukter (EUT L 330, 15.12.2010, s. 9).

5

(6)  Kommissionens genomförandebeslut 2012/535/EU av den 26 september 2012 om nödåtgärder för att förhindra spridningen av Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. (tallvedsnematoden) (EUT L 266, 2.10.2012, s. 42).

6

Bursaphelenchus xylophilus

et al

(7)  Rådets förordning (EG) nr 1290/2005 av den 21 juni 2005 om finansieringen av den gemensamma jordbrukspolitiken (EUT L 209, 11.8.2005, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).

8

(9)  Kommissionens delegerade förordning (EU) nr 1268/2012 av den 29 oktober 2012 om tillämpningsföreskrifter för Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget (EUT L 362, 31.12.2012, s. 1).

9

---

BILAGA I

ANSÖKNINGAR ENLIGT ARTIKEL 23.5 I DIREKTIV 2000/29/EG SOM OMFATTAS AV EKONOMISKA BIDRAG FRÅN UNIONEN

Avsnitt I

Ansökningar för vilka det ekonomiska bidraget från unionen uppgår till 50 % av de bidragsberättigande utgifterna

| Medlemsstat | Skadegörare | Angripna växter | År | a | Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro) | Högsta bidrag från unionen (euro) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyskland, Rheinland-Pfalz | Diabrotica virgifera | Zea mays | 2012 | 1 | 37 925,05 | 18 962,52 |
| Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreise Alb-Donau-Kreis, Biberach, Karlsruhe och Ravensburg (år 1 av åtgärderna), Rastatt (år 2 av åtgärderna) | Diabrotica virgifera | Zea mays | 2012 | 1 eller 2 | 76 335,15 | 38 167,58 |
| Spanien, Extremadura (utbrott 2012) | Bursaphelenchus xylophilus | Barrträd | 2013 | 2 | 873 501,52 | 436 750,76 |
| Frankrike, Alsace | Anoplophora glabripennis | Diverse trädarter | november 2012–oktober 2013 | 2 | 157 334,94 | 78 667,47 |
| Nederländerna, Winterswijk | Anoplophora glabripennis | Diverse trädarter | juli–oktober 2012 | 1 | 389 548,48 | 194 774,24 |

Medlemsstat

Skadegörare

Angripna växter

År

a

Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro)

Högsta bidrag från unionen (euro)

Tyskland, Rheinland-Pfalz

Diabrotica virgifera

Zea mays

2012

1

37 925,05

18 962,52

Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreise Alb-Donau-Kreis, Biberach, Karlsruhe och Ravensburg (år 1 av åtgärderna), Rastatt (år 2 av åtgärderna)

Diabrotica virgifera

Zea mays

2012

1 eller 2

76 335,15

38 167,58

Spanien, Extremadura (utbrott 2012)

Bursaphelenchus xylophilus

Barrträd

2013

2

873 501,52

436 750,76

Frankrike, Alsace

Anoplophora glabripennis

Diverse trädarter

november 2012–oktober 2013

2

157 334,94

78 667,47

Nederländerna, Winterswijk

Anoplophora glabripennis

Diverse trädarter

juli–oktober 2012

1

389 548,48

194 774,24

Avsnitt II

Ansökningar för vilka det ekonomiska bidraget från unionen varierar i enlighet med principen om successiv nedtrappning

| Medlemsstat | Skadegörare | Angripna växter eller växtprodukter | År | a | Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro) | Procentsats | Högsta bidrag från unionen (euro) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald och Stadtkreis Freiburg | Diabrotica virgifera | Zea mays | 2012 | 3 | 17 716,79 | 45 | 7 972,56 |
| Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreise Emmendingen, Lörrach och Konstanz | Diabrotica virgifera | Zea mays | 2012 | 4 | 48 067,72 | 40 | 19 227,09 |
| Tyskland, Nordrhein-Westfalen | Anoplophora glabripennis | Diverse trädarter | augusti 2011–augusti 2012 | 3 | 156 536,72 | 45 | 70 441,52 |
| Spanien, Katalonien | Pomacea insularum | Oryza sativa | 2013 | 4 | 1 685 969,84 | 40 | 674 387,93 |
| Spanien, Galicien | Bursaphelenchus xylophilus | Barrträd | 2013 | 4 | 1 632 820 | 40 | 653 128 |
| Frankrike, PACA-området | Rhynchophorus ferrugineus | Palmaceae | oktober 2012–september 2013 | 4 | 476 231,32 | 40 | 190 492,52 |
| Portugal, Setubal-området, värmebehandling | Bursaphelenchus xylophilus | Trä och förpackningsmaterial av trä | 2013 | 4 | 35 845 | 40 | 14 338 |
| Förklaring: a = år för genomförande av åtgärderna i ansökan. |

Medlemsstat

Skadegörare

Angripna växter eller växtprodukter

År

a

Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro)

Procentsats

Högsta bidrag från unionen (euro)

Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreis Breisgau-Hochschwarzwald och Stadtkreis Freiburg

Diabrotica virgifera

Zea mays

2012

3

17 716,79

45

7 972,56

Tyskland, Baden-Württemberg, Landkreise Emmendingen, Lörrach och Konstanz

Diabrotica virgifera

Zea mays

2012

4

48 067,72

40

19 227,09

Tyskland, Nordrhein-Westfalen

Anoplophora glabripennis

Diverse trädarter

augusti 2011–augusti 2012

3

156 536,72

45

70 441,52

Spanien, Katalonien

Pomacea insularum

Oryza sativa

2013

4

1 685 969,84

40

674 387,93

Spanien, Galicien

Bursaphelenchus xylophilus

Barrträd

2013

4

1 632 820

40

653 128

Frankrike, PACA-området

Rhynchophorus ferrugineus

Palmaceae

oktober 2012–september 2013

4

476 231,32

40

190 492,52

Portugal, Setubal-området, värmebehandling

Bursaphelenchus xylophilus

Trä och förpackningsmaterial av trä

2013

4

35 845

40

14 338

Förklaring: a = år för genomförande av åtgärderna i ansökan.

---

BILAGA II

ANSÖKNINGAR ENLIGT ARTIKEL 23.6 I DIREKTIV 2000/29/EG SOM OMFATTAS AV EKONOMISKA BIDRAG FRÅN UNIONEN

| Medlemsstat | Skadegörare | Angripna växter eller växtprodukter | År | a | Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro) | Procentsats | Högsta bidrag från unionen (euro) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Spanien, intensiva kontrollprogram vid gränsen till Portugal | Bursaphelenchus xylophilus | Barrträd | 2012 | 1 | 533 935,71 | 75 | 400 451,75 |
| Portugal, Portugals fastland, buffertzon vid gränsen till Spanien | Bursaphelenchus xylophilus | Barrträd | 2013 och 2014 | 1 och 2 | 6 554 124,50
  (= 7 490 428 × 87,5 %, dvs. en minskning med 12,5 % vilket motsvarar tre månader under 2013 utav åtta under de två åren) | 75 | 4 915 593,37 |
| Förklaring: a = år för genomförande av åtgärderna i ansökan. |

Medlemsstat

Skadegörare

Angripna växter eller växtprodukter

År

a

Stödberättigande utgifter, inkl. omkostnader (euro)

Procentsats

Högsta bidrag från unionen (euro)

Spanien, intensiva kontrollprogram vid gränsen till Portugal

Bursaphelenchus xylophilus

Barrträd

2012

1

533 935,71

75

400 451,75

Portugal, Portugals fastland, buffertzon vid gränsen till Spanien

Bursaphelenchus xylophilus

Barrträd

2013 och 2014

1 och 2

6 554 124,50

(= 7 490 428 × 87,5 %, dvs. en minskning med 12,5 % vilket motsvarar tre månader under 2013 utav åtta under de två åren)

75

4 915 593,37

Förklaring: a = år för genomförande av åtgärderna i ansökan.

| Totalt bidrag från unionen (euro) | 7 713 355,31 |
| --- | --- |

Totalt bidrag från unionen (euro)

7 713 355,31

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/65 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/65

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 23 december 2013

om inrättande av genomförandeorganet för innovation och nätverk och om upphävande av beslut 2007/60/EG ändrat genom beslut 2008/593/EG

(2013/801/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 58/2003 av den 19 december 2002 om stadgar för de genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltningen av gemenskapsprogram (1), särskilt artikel 3, och

av följande skäl:

| (1) | Förordning (EG) nr 58/2003 ger kommissionen behörighet att delegera befogenheter till genomförandeorganen för att genomföra hela eller delar av ett unionsprogram eller -projekt, för dess räkning och under dess ansvar. |
| --- | --- |

(1)

Förordning (EG) nr 58/2003 ger kommissionen behörighet att delegera befogenheter till genomförandeorganen för att genomföra hela eller delar av ett unionsprogram eller -projekt, för dess räkning och under dess ansvar.

| (2) | Syftet med att anförtro genomförandeorgan uppgiften att genomföra program är att kommissionen ska kunna inrikta sig på sin kärnverksamhet och -uppdrag som inte kan läggas ut på entreprenad, men samtidigt behålla ledningen, kontrollen och det slutliga ansvaret för den verksamhet som förvaltas av genomförandeorganen. |
| --- | --- |

(2)

Syftet med att anförtro genomförandeorgan uppgiften att genomföra program är att kommissionen ska kunna inrikta sig på sin kärnverksamhet och -uppdrag som inte kan läggas ut på entreprenad, men samtidigt behålla ledningen, kontrollen och det slutliga ansvaret för den verksamhet som förvaltas av genomförandeorganen.

| (3) | Delegeringen av uppgifter kopplade till programgenomförande till ett genomförandeorgan kräver att det görs en tydlig åtskillnad mellan de programplaneringsnivåer som innebär stor försiktighet vid val som styrs av politiska överväganden, där kommissionen står för valen, och genomförandet av programmet, som bör anförtros genomförandeorganet. |
| --- | --- |

(3)

Delegeringen av uppgifter kopplade till programgenomförande till ett genomförandeorgan kräver att det görs en tydlig åtskillnad mellan de programplaneringsnivåer som innebär stor försiktighet vid val som styrs av politiska överväganden, där kommissionen står för valen, och genomförandet av programmet, som bör anförtros genomförandeorganet.

| (4) | Genom beslut 2007/60/EG (2) inrättade kommissionen genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet och gav det i uppgift att förvalta gemenskapens åtgärder på området för det transeuropeiska transportnätet. |
| --- | --- |

(4)

Genom beslut 2007/60/EG (2) inrättade kommissionen genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet och gav det i uppgift att förvalta gemenskapens åtgärder på området för det transeuropeiska transportnätet.

| (5) | Senare utvidgade kommissionen, genom beslut 2008/593/EG (3), verksamhetsperioden för genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet och omdefinierade dess mål och uppgifter så att organet även blev ansvarigt för genomförandet av finansiellt stöd från budgeten för det transeuropeiska transportnätet inom den fleråriga budgetramen 2007–2013. |
| --- | --- |

(5)

Senare utvidgade kommissionen, genom beslut 2008/593/EG (3), verksamhetsperioden för genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet och omdefinierade dess mål och uppgifter så att organet även blev ansvarigt för genomförandet av finansiellt stöd från budgeten för det transeuropeiska transportnätet inom den fleråriga budgetramen 2007–2013.

| (6) | Genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet har visat sig vara ett mycket välorganiserat organ som utför sina uppgifter på ett effektivt sätt i enlighet med den rättsliga ram som reglerar dess verksamhet. Den preliminära utvärderingen av organet visade att det har goda produktivitetsindikatorer och att berörda parter är nöjda med hur det utför sin tekniska och finansiella förvaltning. Organet har framgångsrikt bidragit till genomförandet av programmet för det transeuropeiska transportnätet och har gjort det möjligt för kommissionen att fokusera på och förbättra förvaltningen av sina politiska och institutionella uppgifter. Den preliminära utvärderingen har också visat att det är mer kostnadseffektivt om organet förvaltar programmet för det transeuropeiska transportnätet än om kommissionen själv skulle göra det. Besparingarna tack vare delegeringen av arbetsuppgifter till organet uppskattas till cirka 8,66 miljoner euro under perioden 2008–2015. |
| --- | --- |

(6)

Genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet har visat sig vara ett mycket välorganiserat organ som utför sina uppgifter på ett effektivt sätt i enlighet med den rättsliga ram som reglerar dess verksamhet. Den preliminära utvärderingen av organet visade att det har goda produktivitetsindikatorer och att berörda parter är nöjda med hur det utför sin tekniska och finansiella förvaltning. Organet har framgångsrikt bidragit till genomförandet av programmet för det transeuropeiska transportnätet och har gjort det möjligt för kommissionen att fokusera på och förbättra förvaltningen av sina politiska och institutionella uppgifter. Den preliminära utvärderingen har också visat att det är mer kostnadseffektivt om organet förvaltar programmet för det transeuropeiska transportnätet än om kommissionen själv skulle göra det. Besparingarna tack vare delegeringen av arbetsuppgifter till organet uppskattas till cirka 8,66 miljoner euro under perioden 2008–2015.

| (7) | I sitt meddelande av den 29 juni 2011”En budget för Europa 2020” (4) föreslog kommissionen att man i större utsträckning ska använda befintliga genomförandeorgan för genomförandet av unionens program i den fleråriga budgetramen 2014–2020. |
| --- | --- |

(7)

I sitt meddelande av den 29 juni 2011”En budget för Europa 2020” (4) föreslog kommissionen att man i större utsträckning ska använda befintliga genomförandeorgan för genomförandet av unionens program i den fleråriga budgetramen 2014–2020.

| (8) | Av den kostnads- och lönsamhetsanalys som utförts i enlighet med artikel 3.1 i förordning (EG) nr 58/2003 framgick att delegering av befogenheter till genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet för förvaltningen av delar av fonden för ett sammanlänkat Europa på områdena transport, energi och telekommunikation (5), liksom delar av transport- och energiforskning inom Horisont 2020-programmet (6), skulle innebära att sådana program skulle kunna genomföras till lägre kostnad än om kommissionen ansvarar för genomförandet. Sådan delegering av förvaltningen av programmen till organet beräknas ge effektivitetsvinster på cirka 54 miljoner euro under den fleråriga budgetramen 2014–2020. Analysen visade också att om man på områdena transport och energi sammanförde förvaltningen av infrastruktur och forskning till samma organ skulle man få betydande stordriftsfördelar och synergier mellan verksamheterna. En utvidgning av organets mandat skulle göra att kommissionen och berörda parter kan dra nytta av organets expertkunskaper och höga kvalitet i fråga om programförvaltning och tillhandahållande av tjänster. Det skulle också medföra att de som gynnas av det transeuropeiska transportnätet kan dra fördel av kontinuitet i verksamheten och att unionen synliggörs som drivkraft bakom de program som organet förvaltar. Av analysen framgick vidare att om förvaltningen av programmen för det transeuropeiska transportnätet (7) och Marco Polo (8) skulle återföras till kommissionen skulle det leda till avbrott i verksamheten och försämrad effektivitet. |
| --- | --- |

(8)

Av den kostnads- och lönsamhetsanalys som utförts i enlighet med artikel 3.1 i förordning (EG) nr 58/2003 framgick att delegering av befogenheter till genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet för förvaltningen av delar av fonden för ett sammanlänkat Europa på områdena transport, energi och telekommunikation (5), liksom delar av transport- och energiforskning inom Horisont 2020-programmet (6), skulle innebära att sådana program skulle kunna genomföras till lägre kostnad än om kommissionen ansvarar för genomförandet. Sådan delegering av förvaltningen av programmen till organet beräknas ge effektivitetsvinster på cirka 54 miljoner euro under den fleråriga budgetramen 2014–2020. Analysen visade också att om man på områdena transport och energi sammanförde förvaltningen av infrastruktur och forskning till samma organ skulle man få betydande stordriftsfördelar och synergier mellan verksamheterna. En utvidgning av organets mandat skulle göra att kommissionen och berörda parter kan dra nytta av organets expertkunskaper och höga kvalitet i fråga om programförvaltning och tillhandahållande av tjänster. Det skulle också medföra att de som gynnas av det transeuropeiska transportnätet kan dra fördel av kontinuitet i verksamheten och att unionen synliggörs som drivkraft bakom de program som organet förvaltar. Av analysen framgick vidare att om förvaltningen av programmen för det transeuropeiska transportnätet (7) och Marco Polo (8) skulle återföras till kommissionen skulle det leda till avbrott i verksamheten och försämrad effektivitet.

| (9) | För att ge genomförandeorgan en enhetlig identitet, har kommissionen, när den fastställde de nya mandaten för organen, så långt det varit möjligt, grupperat uppgifterna efter tematiska politikområden. |
| --- | --- |

(9)

För att ge genomförandeorgan en enhetlig identitet, har kommissionen, när den fastställde de nya mandaten för organen, så långt det varit möjligt, grupperat uppgifterna efter tematiska politikområden.

| (10) | Det nya organet bör ha ett utvidgat mandat som omfattar förvaltningen av delar av följande program:






  — | Den nya fonden för ett sammanlänkat Europa: Förvaltningen av denna fond omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid. |
| --- | --- | --- |

(10)

Det nya organet bör ha ett utvidgat mandat som omfattar förvaltningen av delar av följande program:

—

Den nya fonden för ett sammanlänkat Europa: Förvaltningen av denna fond omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid.

| — | Delar av Del III – Samhällsutmaningar i det särskilda programmet Horisont 2020. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid. |
| --- | --- |

—

Delar av Del III – Samhällsutmaningar i det särskilda programmet Horisont 2020. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid.

| — | Arvet från programmet för det transeuropeiska transportnätet, som redan hade delegerats till genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet under den fleråriga budgetramen för perioden 2000–2006 (från och med 2007) och den fleråriga budgetramen för perioden 2007–2013. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid. |
| --- | --- |

—

Arvet från programmet för det transeuropeiska transportnätet, som redan hade delegerats till genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet under den fleråriga budgetramen för perioden 2000–2006 (från och med 2007) och den fleråriga budgetramen för perioden 2007–2013. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid.

| — | Arvet från Marco Polo-programmet, som under den fleråriga budgetramen för 2007–2013 har förvaltats av genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid. |
| --- | --- |

—

Arvet från Marco Polo-programmet, som under den fleråriga budgetramen för 2007–2013 har förvaltats av genomförandeorganet för konkurrenskraft och innovation. Förvaltningen av detta program omfattar genomförandet av projekt av teknisk karaktär som inte kräver några politiska beslut, men däremot hög teknisk och ekonomisk expertis under projektets löptid.

| (11) | För att säkerställa ett enhetligt genomförande i rätt tid av detta beslut och av berörda program, är det nödvändigt att se till att genomförandeorganet utför sina uppgifter kopplade till genomförandet av de programmen, under förutsättning att programmen träder i kraft och från och med dagen för deras ikraftträdande. |
| --- | --- |

(11)

För att säkerställa ett enhetligt genomförande i rätt tid av detta beslut och av berörda program, är det nödvändigt att se till att genomförandeorganet utför sina uppgifter kopplade till genomförandet av de programmen, under förutsättning att programmen träder i kraft och från och med dagen för deras ikraftträdande.

| (12) | Genomförandeorganet för innovation och nätverk bör inrättas. Det bör ersätta och efterträda genomförandeorganet för transeuropeiska transportnät som inrättades genom beslut 2007/60/EG, ändrat genom beslut 2008/593/EG. Det bör verka i enlighet med de allmänna stadgarna i förordning (EG) nr 58/2003. |
| --- | --- |

(12)

Genomförandeorganet för innovation och nätverk bör inrättas. Det bör ersätta och efterträda genomförandeorganet för transeuropeiska transportnät som inrättades genom beslut 2007/60/EG, ändrat genom beslut 2008/593/EG. Det bör verka i enlighet med de allmänna stadgarna i förordning (EG) nr 58/2003.

| (13) | Beslut 2007/60/EG och beslut 2008/593/EG bör därför upphävas och övergångsbestämmelser bör fastställas. |
| --- | --- |

(13)

Beslut 2007/60/EG och beslut 2008/593/EG bör därför upphävas och övergångsbestämmelser bör fastställas.

| (14) | Åtgärderna i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för genomförandeorgan. |
| --- | --- |

(14)

Åtgärderna i detta beslut är förenliga med yttrandet från kommittén för genomförandeorgan.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inrättande

Genomförandeorganet för innovation och nätverk (nedan kallat genomförandeorganet) inrättas härmed för perioden 1 januari 2014–31 december 2024.

Stadgan för genomförandeorganet ska regleras av förordning (EG) nr 58/2003.

Genomförandeorganet ska ersätta och efterträda det genomförandeorgan som inrättades genom beslut 2007/60/EG, ändrat genom beslut 2008/593/EG.

Artikel 2

Säte

Genomförandeorganet ska ha sitt säte i Bryssel.

Artikel 3

Mål och uppgifter

1.   Genomförandeorganet anförtros härmed förvaltningen av delar av följande unionsprogram:

| a) | Fonden för ett sammanlänkat Europa. |
| --- | --- |

a)

Fonden för ett sammanlänkat Europa.

| b) | Del III – Samhällsutmaningar i det särskilda programmet Horisont 2020. |
| --- | --- |

b)

Del III – Samhällsutmaningar i det särskilda programmet Horisont 2020.

Denna punkt ska gälla under förutsättning att programmen träder i kraft och från och med dagen för deras ikraftträdande.

2.   Genomförandeorganet anförtros härmed förvaltningen av arvet från följande program:

| a) | Programmet för det transeuropeiska transportnätet. |
| --- | --- |

a)

Programmet för det transeuropeiska transportnätet.

| b) | Marco Polo-programmet. |
| --- | --- |

b)

Marco Polo-programmet.

3.   När det gäller genomförandet av delar i de unionsprogram som nämns i punkterna 1 och 2 ska genomförandeorganet utföra följande uppgifter:

| a) | Förvalta vissa delar av programgenomförandet och vissa faser under löptiden för särskilda projekt på grundval av de relevanta arbetsprogram som antagits av kommissionen, om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas. |
| --- | --- |

a)

Förvalta vissa delar av programgenomförandet och vissa faser under löptiden för särskilda projekt på grundval av de relevanta arbetsprogram som antagits av kommissionen, om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas.

| b) | Anta budgetdokument för inkomster och utgifter och utföra alla åtgärder som krävs för att förvalta programmet, om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas. |
| --- | --- |

b)

Anta budgetdokument för inkomster och utgifter och utföra alla åtgärder som krävs för att förvalta programmet, om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas.

| c) | Ge stöd vid programgenomförandet om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas. |
| --- | --- |

c)

Ge stöd vid programgenomförandet om kommissionen har delegerat detta till genomförandeorganet i det dokument genom vilket delegeringen beslutas.

Artikel 4

Utnämningens varaktighet

1.   Ledamöterna i styrelsen ska utses på två år.

2.   Organets direktör ska utses på fem år.

Artikel 5

Kontroll och genomföranderapporter

Genomförandeorganet ska övervakas av kommissionen och ska regelbundet rapportera om genomförandet av de unionsprogram eller delar av dem som genomförandeorganet ansvarar för enligt delegeringsbeslutet och i de former och enligt de tidsfrister som anges i det beslutet.

Artikel 6

Genomförande av driftsbudgeten

Genomförandeorganet ska genomföra sin driftsbudget enligt kommissionens förordning (EG) nr 1653/2004 (9).

Artikel 7

Upphävande och övergångsbestämmelser

1.   Beslut 2007/60/EG, ändrat genom beslut 2008/593/EG, ska upphöra att gälla med verkan från och med den 1 januari 2014. Hänvisningar till det upphävda beslutet ska anses som hänvisningar till detta beslut.

2.   Organet ska anses vara den rättsliga efterträdaren till det genomförandeorgan som inrättades genom beslut 2007/60/EG i dess ändrade lydelse enligt beslut 2008/593/EG.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 28.2, artikel 29.2, artikel 30 och artikel 31.2 i beslut C(2013) 9235, ska detta beslut inte påverka rättigheter och skyldigheter för den personal som är anställd vid genomförandeorganet, även dess direktör.

Artikel 8

Ikraftträdande

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2014.

Utfärdat i Bryssel den 23 december 2013.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EGT L 11, 16.1.2003, s. 1.

1

(2)  Kommissionens beslut 2007/60/EG av den 26 oktober 2006 om inrättande av Genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet genom tillämpning av rådets förordning (EG) nr 58/2003 (EUT L 32, 6.2.2007, s. 88).

2

(3)  Kommissionens beslut 2008/593/EG av den 11 juli 2008 om ändring av beslut 2007/60/EG i fråga ändring av om uppgifter och verksamhetsperiod för genomförandeorganet för det transeuropeiska transportnätet (EUT L 190, 18.7.2008, s. 35).

3

(4)  KOM(2011) 500 slutlig.

4

(5)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1316/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av fonden för ett sammanlänkat Europa (EUT L 348, 20.12.2013, s. 129).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1291/2013 av den 11 december 2013 om inrättande av Horisont 2020 – Ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (EUT L 347, 20.12.2013, s. 104) och rådets beslut 2013/743/EU av den 3 december 2013 om inrättande av det särskilda programmet för genomförande av Horisont 2020 – Ramprogrammet för forskning och innovation (2014–2020) (EUT L 347, 20.12.2013, s. 965).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 680/2007 av den 20 juni 2007 om allmänna regler för gemenskapens finansiella stöd på området transeuropeiska nät på transportområdet och energiområdet (EUT L 162, 22.6.2007, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1692/2006 av den 24 oktober 2006 om inrättande av det andra Marco Polo-programmet om beviljande av ekonomiskt gemenskapsstöd till förbättring av godstransportsystemets miljöprestanda (Marco Polo II) (EUT L 328, 24.11.2006, s. 1).

8

(9)  Kommissionens förordning (EG) nr 1653/2004 av den 21 september 2004 om standardbudgetförordning för genomförandeorgan enligt rådets förordning (EG) nr 58/2003 om stadgar för genomförandeorgan som ansvarar för vissa uppgifter som avser förvaltning av gemenskapsprogram (EUT L 297, 22.9.2004, s. 6).

9

---

AKTER SOM ANTAS AV ORGAN SOM INRÄTTATS GENOM INTERNATIONELLA AVTAL

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/68 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/68

---

BESLUT nr 1/2013 AV SAMARBETSRÅDET EU–IRAK

av den 8 oktober 2013

om antagande av arbetsordningen för samarbetsrådet och arbetsordningen för samarbetskommittén

(2013/802/EU)

SAMARBETSRÅDET EU–IRAK HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Irak, å andra sidan (nedan kallat avtalet), särskilt artikel 111, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med artikel 117 i avtalet har vissa delar av avtalet tillämpats provisoriskt sedan den 1 augusti 2012. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med artikel 117 i avtalet har vissa delar av avtalet tillämpats provisoriskt sedan den 1 augusti 2012.

| (2) | För att bidra till ett effektivt genomförande av avtalet bör avtalets institutionella ram fastställas så snart som möjligt. I detta avseende är det samarbetsrådets uppgift att anta de nödvändiga bestämmelserna. |
| --- | --- |

(2)

För att bidra till ett effektivt genomförande av avtalet bör avtalets institutionella ram fastställas så snart som möjligt. I detta avseende är det samarbetsrådets uppgift att anta de nödvändiga bestämmelserna.

| (3) | I artikel 111.3 i avtalet föreskrivs att samarbetsrådet ska fastställa sin arbetsordning. För att samarbetskommittén ska kunna fungera så snart som möjligt ska samarbetsrådet också fastställa arbetsordningen för samarbetskommittén. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 111.3 i avtalet föreskrivs att samarbetsrådet ska fastställa sin arbetsordning. För att samarbetskommittén ska kunna fungera så snart som möjligt ska samarbetsrådet också fastställa arbetsordningen för samarbetskommittén.

| (4) | I enlighet med artikel 10 i samarbetsrådets arbetsordning får samarbetsrådet fatta beslut genom skriftligt förfarande. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med artikel 10 i samarbetsrådets arbetsordning får samarbetsrådet fatta beslut genom skriftligt förfarande.

| (5) | Det är nödvändigt att anta detta beslut genom skriftligt förfarande. |
| --- | --- |

(5)

Det är nödvändigt att anta detta beslut genom skriftligt förfarande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Härmed antas samarbetsrådets och samarbetskommitténs arbetsordningar enligt bilaga I respektive II.

Utfärdat i Bryssel den 8 oktober 2013.

För samarbetsrådet EU–Iraks

C. ASHTON

Ordförande

---

BILAGA I

SAMARBETSRÅDET EU-IRAKS ARBETSORDNING

Artikel 1

Ordförandeskap

Ordförandeskapet i samarbetsrådet ska innehas växelvis i tolvmånadersperioder av ordföranden för Europeiska unionens råd i konstellationen utrikes frågor, på Europeiska unionens och dess medlemsstaters vägnar, och Iraks utrikesminister. Den första perioden ska inledas den dag då samarbetsrådet håller sitt första möte och avslutas den 31 december samma år.

Artikel 2

Möten

Samarbetsrådet ska mötas på ministernivå en gång per år. Om parterna är överens om detta, kan samarbetsrådet hålla extraordinarie möten på begäran av någon av parterna. Om parterna inte kommer överens om något annat, ska mötena hållas på den plats där Europeiska unionens råd vanligtvis möts och på den dag som parterna enats om. Kallelse till samarbetsrådets möten ska utfärdas gemensamt av samarbetsrådets sekreterare, enligt överenskommelse med ordföranden.

Artikel 3

Företrädare

Samarbetsrådets ledamöter får låta sig företrädas om de är förhindrade att delta i ett möte. En ledamot som önskar låta sig företrädas ska före mötet meddela ordföranden namnet på sin ersättare. Den som företräder en av samarbetsrådets ledamöter ska utöva alla dennes rättigheter.

Artikel 4

Delegationer

Samarbetsrådets ledamöter får åtföljas av tjänstemän. Före varje möte ska ordföranden underrättas om den planerade sammansättningen av parternas delegationer.

En företrädare för Europeiska investeringsbanken ska delta som observatör vid samarbetsrådets möten när frågor som rör banken förts upp på dagordningen.

Vid behov får parterna gemensamt bjuda in experter eller företrädare för andra organ att delta som observatörer vid samarbetsrådets möten eller för att informera om särskilda ämnen.

Artikel 5

Sekretariat

En företrädare för generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd och en företrädare för Iraks beskickning till Europeiska unionen ska gemensamt fungera som samarbetsrådets sekreterare.

Artikel 6

Korrespondens

Korrespondens ställd till samarbetsrådet ska sändas till samarbetsrådets ordförande under adress Europeiska unionens råd.

De båda sekreterarna ska se till att korrespondensen vidarebefordras till samarbetsrådets ordförande och, i tillämpliga fall, skickas vidare till samarbetsrådets övriga ledamöter. Korrespondens som ska skickas vidare ska sändas till kommissionens generalsekretariat, Europeiska utrikestjänsten, medlemsstaternas ständiga representationer, Europeiska unionens råds generalsekretariat och till Iraks beskickning till Europeiska unionen.

Meddelanden från samarbetsrådets ordförande ska av de båda sekreterarna skickas till mottagarna och, i tillämpliga fall, distribueras vidare till samarbetsrådets övriga ledamöter på de adresser som anges i andra stycket.

Artikel 7

Offentlighet

Om inte något annat beslutas, ska samarbetsrådets möten inte vara offentliga.

Artikel 8

Dagordning

1.   Ordföranden ska upprätta en preliminär dagordning för varje möte. Den ska sändas ut av samarbetsrådets sekreterare till de mottagare som anges i artikel 6 senast 15 dagar innan mötet inleds.. Den preliminära dagordningen ska omfatta de punkter som har tillställts ordföranden senast 21 dagar innan mötet inleds. Punkterna får dock föras upp på den preliminära dagordningen endast om de tillhörande underlagen har överlämnats till sekreterarna senast den dag då den preliminära dagordningen avsänds. Samarbetsrådet ska anta dagordningen i början av varje möte. Andra punkter än de som förekommer på den preliminära dagordningen får föras upp på dagordningen, om båda parterna är överens om detta.

2.   Ordföranden får, i samförstånd med de båda parterna, förkorta de tidsfrister som anges i punkt 1 med hänsyn till omständigheterna i enskilda fall.

Artikel 9

Protokoll

De båda sekreterarna ska gemensamt upprätta ett utkast till protokoll från varje möte. Protokollet ska som regel, för varje punkt på dagordningen, innehålla uppgifter om

| — | de handlingar som har lämnats in till samarbetsrådet, |
| --- | --- |

—

de handlingar som har lämnats in till samarbetsrådet,

| — | uttalanden som någon ledamot av samarbetsrådet begärt att få förda till protokollet, |
| --- | --- |

—

uttalanden som någon ledamot av samarbetsrådet begärt att få förda till protokollet,

| — | de rekommendationer som utfärdats och de uttalanden och slutsatser som antagits. |
| --- | --- |

—

de rekommendationer som utfärdats och de uttalanden och slutsatser som antagits.

Utkastet till protokoll ska föreläggas samarbetsrådet för godkännande. Efter godkännandet ska protokollet undertecknas av ordföranden och de båda sekreterarna. Protokollet ska arkiveras hos generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd, som ska fungera som depositarie för de handlingar som rör avtalet. En bestyrkt kopia ska översändas till var och en av de mottagare som avses i artikel 6 i denna arbetsordning.

Artikel 10

Beslut och rekommendationer

1.   Samarbetsrådet ska fatta beslut och utfärda rekommendationer i samförstånd mellan parterna. De fall där samarbetsrådet får fatta beslut anges i avtalet.

Samarbetsrådet får fatta beslut eller utfärda rekommendationer genom skriftligt förfarande, om de båda parterna är överens om detta. Om samarbetsrådet beslutar att tillämpa det skriftliga förfarandet, får det enligt överenskommelse mellan parterna fastläggas en frist efter vilken samarbetsrådets ordförande, på grundval av en rapport från de båda sekreterarna, får slå fast om det råder samförstånd mellan parterna.

2.   Samarbetsrådets beslut och dess rekommendationer enligt artikel 111 i avtalet ska betecknas ”beslut” respektive ”rekommendation”, följt av löpnummer, datum för antagande och beskrivning av ämnet. Samarbetsrådets beslut och rekommendationer ska undertecknas av ordföranden och bestyrkas av de båda sekreterarna. Besluten och rekommendationerna ska översändas till var och en av de adressater som avses i artikel 6 i denna arbetsordning. Var och en av parterna får besluta att offentliggöra samarbetsrådets beslut och rekommendationer i sitt officiella kungörelseorgan.

Artikel 11

Språk

Samarbetsrådets officiella språk ska vara båda parternas officiella språk. Om inte något annat beslutas, ska samarbetsrådet grunda sina beslut och överläggningar på handlingar som upprättats på dessa språk.

Artikel 12

Kostnader

Europeiska unionen och Irak ska var för sig stå för de kostnader som de ådrar sig i samband med sitt deltagande i samarbetsrådets möten, såväl utgifter för personal, resor och uppehälle som portokostnader och kostnader för telekommunikation. Europeiska unionen ska stå för kostnaderna för tolkning under mötena, översättning och mångfaldigande av handlingar, med undantag av kostnaderna för tolkning och översättning till eller från Iraks officiella språk, vilka Irak ska stå för. Övriga kostnader för arrangemangen i samband med mötena ska betalas av den part som är värd för mötet.

Artikel 13

Samarbetskommitté

1.   Genom artikel 112 i avtalet inrättas en samarbetskommitté som ska biträda samarbetsrådet i dess arbete. Den ska bestå av företrädare för Europeiska unionen, å ena sidan, och företrädare för Iraks regering, å andra sidan, i princip på högre tjänstemannanivå.

2.   Samarbetskommittén ska förbereda samarbetsrådets möten och överläggningar och vid behov verkställa samarbetsrådets beslut och rekommendationer samt allmänt sörja för kontinuiteten i förbindelserna och att avtalet fungerar väl. Kommittén ska behandla de frågor som samarbetsrådet hänskjuter till den och övriga frågor som kan uppkomma i samband med den dagliga tillämpningen av avtalet. Den ska lägga fram förslag eller utkast till beslut eller rekommendationer, som ska antas av samarbetsrådet.

Samarbetsrådet får delegera sina befogenheter till samarbetskommittén.

3.   När det i avtalet hänvisas till en skyldighet eller en möjlighet att hålla samråd, eller där parterna i samförstånd beslutar att samråda med varandra, får detta samråd äga rum i samarbetskommittén. Detta samråd får fortsätta i samarbetsrådet, om de båda parterna är överens om detta.

---

BILAGA II

SAMARBETSKOMMITTÉNS ARBETSORDNING

Artikel 1

Ordförandeskap

Ordförandeskapet i samarbetskommittén ska innehas växelvis i tolvmånadersperioder av en företrädare för Europeiska unionen och en företrädare för Iraks regering.

Den första perioden ska inledas den dag då samarbetsrådet håller sitt första möte och avslutas den 31 december samma år.

Artikel 2

Möten

Samarbetskommittén ska mötas när omständigheterna så kräver, enligt överenskommelse mellan båda parterna, dock minst en gång per år. Samarbetskommitténs möten ska hållas vid en tidpunkt och på en plats som båda parterna kommer överens om.

Kallelse till samarbetskommitténs möten ska utfärdas av ordföranden. Det årliga mötet i samarbetskommittén ska sammankallas före det årliga mötet i samarbetsrådet. Det bör sammankallas i god tid för att ge samarbetskommittén möjlighet att förbereda mötet i samarbetsrådet.

Artikel 3

Delegationer

Före varje möte ska ordföranden underrättas om den planerade sammansättningen av parternas delegationer.

Artikel 4

Sekretariat

En företrädare för Europeiska utrikestjänsten och en företrädare för Iraks regering ska gemensamt fungera som samarbetskommitténs sekreterare. Alla meddelanden till och från samarbetskommitténs ordförande i enlighet med detta beslut ska vidarebefordras till samarbetskommitténs sekreterare och till samarbetsrådets sekreterare och ordförande.

Artikel 5

Offentlighet

Om annat inte beslutas, ska samarbetskommitténs möten inte vara offentliga.

Artikel 6

Dagordning

1.   Ordföranden ska upprätta en preliminär dagordning för varje möte. Samarbetskommitténs sekreterare ska senast 15 dagar innan mötet inleds sända vidare den preliminära dagordningen till de mottagare som anges i artikel 4.

Den preliminära dagordningen ska omfatta de punkter som har tillställts ordföranden senast 21 dagar innan mötet inleds. Punkterna får dock föras upp på den preliminära dagordningen endast om de tillhörande underlagen har överlämnats till sekreterarna senast den dag då den preliminära dagordningen avsänds.

Samarbetskommittén får be experter att delta i mötena för att informera om särskilda ämnen.

Samarbetskommittén ska anta dagordningen i början av varje möte. Andra punkter än de som förekommer på den preliminära dagordningen får föras upp på dagordningen, om båda parterna är överens om detta.

2.   Ordföranden får, i samförstånd med båda parterna, förkorta de tidsfrister som anges i punkt 1 med hänsyn till omständigheterna i enskilda fall.

Artikel 7

Protokoll

Det ska föras protokoll över varje möte. Protokollet ska grundas på ordförandens sammanfattning av samarbetskommitténs slutsatser. När protokollet har godkänts av samarbetskommittén ska det undertecknas av ordföranden och sekreterarna och arkiveras av var och en av parterna. En kopia av protokollet ska sändas vidare till var och en av de mottagare som avses i artikel 4.

Artikel 8

Beslut och rekommendationer

I de särskilda fall då samarbetsrådet i enlighet med artikel 13.2 i samarbetsrådets arbetsordning har gett samarbetskommittén befogenhet att anta beslut eller utfärda rekommendationer, ska dessa akter betecknas ”beslut” respektive ”rekommendation”, följt av löpnummer, datum för antagande och beskrivning av ämnet. Samarbetskommittén ska fatta beslut och utfärda rekommendationer i samförstånd mellan parterna.

Samarbetskommittén får anta beslut eller utfärda rekommendationer genom skriftligt förfarande, om båda parterna är överens om detta. Om samarbetskommittén bestämmer sig för att ta det skriftliga förfarandet i anspråk, får det i samförstånd mellan parterna fastläggas en frist efter vilken samarbetskommitténs ordförande, på grundval av en rapport från de båda sekreterarna, får slå fast om det råder samförstånd mellan parterna.

Samarbetskommitténs beslut och rekommendationer ska undertecknas av ordföranden, bestyrkas av de båda sekreterarna och sändas vidare till var och en av de mottagare som avses i artikel 4 i denna arbetsordning. Var och en av parterna får besluta att offentliggöra samarbetskommitténs beslut och rekommendationer i sitt officiella kungörelseorgan.

Artikel 9

Kostnader

Europeiska unionen och Irak ska var för sig stå för de kostnader som de ådrar sig i samband med sitt deltagande i samarbetskommitténs möten, såväl utgifter för personal, resor och uppehälle som portokostnader och kostnader för telekommunikation. Europeiska unionen ska stå för kostnaderna för tolkning under mötena, översättning och mångfaldigande av handlingar, med undantag av kostnaderna för tolkning och översättning till eller från Iraks officiella språk, vilka Irak ska stå för. Övriga kostnader för arrangemangen i samband med mötena ska betalas av den part som är värd för mötet.

Artikel 10

Underkommittéer och särskilda arbetsgrupper

Samarbetskommittén får i enlighet med artikel 13 i samarbetsrådets arbetsordning besluta att inrätta underkommittéer eller särskilda arbetsgrupper som ska arbeta under samarbetskommitténs ledning och rapportera till kommittén efter vart och ett av sina möten. Samarbetskommittén får besluta att upplösa befintliga underkommittéer eller arbetsgrupper, fastställa eller ändra dessas mandat eller inrätta ytterligare underkommittéer eller arbetsgrupper med uppgift att biträda samarbetskommittén i dess arbete. Dessa underkommittéer och arbetsgrupper ska inte ha befogenhet att fatta beslut.

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/74 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/74

---

BESLUT nr 2/2013 AV SAMARBETSRÅDET EU–IRAK

av den 8 oktober 2013

om inrättande av tre specialiserade underkommittéer och antagande av mandatet för dessa

(2013/803/EU)

SAMARBETSRÅDET EU–IRAK HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Irak, å andra sidan (1) (nedan kallat avtalet), särskilt artikel 112, och

av följande skäl:

| (1) | I enlighet med artikel 117 i avtalet har vissa delar av avtalet tillämpats provisoriskt sedan den 1 augusti 2012. |
| --- | --- |

(1)

I enlighet med artikel 117 i avtalet har vissa delar av avtalet tillämpats provisoriskt sedan den 1 augusti 2012.

| (2) | För att bidra till ett effektivt genomförande av avtalet bör avtalets institutionella ram fastställas så snart som möjligt. |
| --- | --- |

(2)

För att bidra till ett effektivt genomförande av avtalet bör avtalets institutionella ram fastställas så snart som möjligt.

| (3) | I artikel 112 i avtalet föreskrivs att samarbetsrådet ska biträdas av en samarbetskommitté i dess arbete och får besluta att inrätta andra specialiserade underkommittéer och organ som kan biträda det i dess arbete och ska fastställa dessa kommittéers och organs sammansättning, uppgifter och arbetssätt. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 112 i avtalet föreskrivs att samarbetsrådet ska biträdas av en samarbetskommitté i dess arbete och får besluta att inrätta andra specialiserade underkommittéer och organ som kan biträda det i dess arbete och ska fastställa dessa kommittéers och organs sammansättning, uppgifter och arbetssätt.

| (4) | För att möjliggöra diskussioner på expertnivå om centrala frågor på de områden som faller inom ramen för den provisoriska tillämpningen av avtalet bör det inrättas tre underkommittéer. Efter överenskommelse mellan parterna får såväl förteckningen över underkommittéer som omfattningen av de enskilda underkommittéerna ändras. |
| --- | --- |

(4)

För att möjliggöra diskussioner på expertnivå om centrala frågor på de områden som faller inom ramen för den provisoriska tillämpningen av avtalet bör det inrättas tre underkommittéer. Efter överenskommelse mellan parterna får såväl förteckningen över underkommittéer som omfattningen av de enskilda underkommittéerna ändras.

| (5) | Enligt artikel 10 i samarbetsrådets arbetsordning får samarbetsrådet fatta beslut genom skriftligt förfarande. |
| --- | --- |

(5)

Enligt artikel 10 i samarbetsrådets arbetsordning får samarbetsrådet fatta beslut genom skriftligt förfarande.

| (6) | För att underkommittéerna ska kunna bli verksamma i tid är det nödvändigt att anta det här beslutet genom skriftligt förfarande. |
| --- | --- |

(6)

För att underkommittéerna ska kunna bli verksamma i tid är det nödvändigt att anta det här beslutet genom skriftligt förfarande.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Enda artikel

Härmed inrättas de i bilaga I förtecknade underkommittéerna.

Härmed antas mandatet för de underkommittéer som anges i bilaga II.

Utfärdat i Bryssel den 8 oktober 2013.

För samarbetsrådet EU–Irak

C. ASHTON

Ordförande

---

(1)  EUT L 204, 31.7.2012, s. 20.

1

---

BILAGA I

SAMARBETSRÅDET EU–IRAK

Inrättade underkommittéer

| 1. | Underkommittén för mänskliga rättigheter och demokrati |
| --- | --- |

1.

Underkommittén för mänskliga rättigheter och demokrati

| 2. | Underkommittén för handel och därmed sammanhängande frågor |
| --- | --- |

2.

Underkommittén för handel och därmed sammanhängande frågor

| 3. | Underkommittén för energi och därmed sammanhängande frågor |
| --- | --- |

3.

Underkommittén för energi och därmed sammanhängande frågor

---

BILAGA II

Mandat för underkommittéerna i bilaga I enligt avtalet om partnerskap och samarbete mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken Irak, å andra sidan

Artikel 1

Varje underkommitté får vid sina möten behandla genomförandet av avtalet på något eller några av de områden som faller inom dess behörighet eller på alla dessa områden.

Underkommittéerna får även diskutera frågor eller specifika projekt med anknytning till det bilaterala samarbetet på de berörda områdena.

På begäran av någon av parterna får även enskilda fall tas upp.

Artikel 2

Underkommittéerna ska arbeta under samarbetskommitténs ledning. De ska efter varje möte avlägga rapport och meddela sina slutsatser till samarbetskommittén.

Artikel 3

Underkommittéerna ska bestå av företrädare för parterna.

Om båda parterna är överens om detta, får underkommittéerna bjuda in experter till sina möten och höra dem på lämpligt sätt om specifika punkter på dagordningen.

Artikel 4

Ordförandeskapet i underkommittéerna ska, i enlighet med reglerna om det växelvisa ordförandeskapet i samarbetskommittén, innehas växelvis av en företrädare för Europeiska unionen, å ena sidan, och en företrädare för Iraks regering, å andra sidan.

Artikel 5

En företrädare för europeiska avdelningen för yttre åtgärder och en företrädare för Iraks regering ska gemensamt fungera som underkommittéernas ständiga sekreterare. Alla meddelanden som rör den specifika underkommittén ska vidarebefordras till de båda ständiga sekreterarna.

Artikel 6

Underkommittéerna ska mötas när omständigheterna så kräver och efter överenskommelse mellan parterna, på skriftlig begäran från någon av parterna, dock minst en gång per år. Mötena ska hållas på en plats och vid en tidpunkt som båda parterna kommer överens om.

Den ständiga sekreteraren för den part som mottar en begäran om möte i en underkommitté ska svara på denna inom 15 arbetsdagar efter mottagandet.

I särskilt brådskande fall får underkommittémöten sammankallas med kortare varsel, om båda parterna är överens om detta.

Före varje möte ska ordföranden underrättas om den planerade sammansättningen av båda parternas delegationer.

Kallelse till underkommittémöten ska utfärdas gemensamt av de båda ständiga sekreterarna, i samförstånd med samarbetskommitténs sekreterare.

Artikel 7

De punkter som parterna önskar få uppförda på dagordningen för ett möte i en underkommitté ska meddelas de ständiga sekreterarna minst 15 arbetsdagar före mötet. Eventuella tillhörande underlag ska överlämnas till de ständiga sekreterarna minst 10 arbetsdagar före mötet.

På grundval av de punkter som parterna önskar få uppförda på dagordningen ska det upprättas en preliminär dagordning som ska sändas, tillsammans med de tillgängliga underlagen, till samarbetskommitténs sekreterare och till medlemsstaternas ständiga representationer, senast fem arbetsdagar före mötet. I undantagsfall får punkter föras upp på dagordningen med kort varsel, om de båda ständiga sekreterarna skriftligen går med på detta.

Artikel 8

Om inte något annat beslutas, ska underkommittéernas möten inte vara offentliga.

Artikel 9

Det ska föras protokoll över varje möte. Kopior av protokollet och slutsatserna från varje möte ska sändas till samarbetskommitténs sekreterare och till medlemsstaternas ständiga representationer.

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/78 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/78

---

REKOMMENDATION nr 1/2013 AV ASSOCIERINGSRÅDET EU-MAROCKO

av den 16 december 2013

om genomförandet av handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017)

ASSOCIERINGSRÅDET EU-MAROCKO HAR ANTAGIT DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av Europa–Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Konungariket Marocko, å andra sidan, särskilt artikel 80, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 80 i Europa–Medelhavsavtalet ges associeringsrådet befogenhet att i syfte att förverkliga avtalets mål avge behövliga rekommendationer. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 80 i Europa–Medelhavsavtalet ges associeringsrådet befogenhet att i syfte att förverkliga avtalets mål avge behövliga rekommendationer.

| (2) | Enligt artikel 90 i Europa–Medelhavsavtalet ska parterna vidta alla allmänna eller särskilda åtgärder som fordras för att fullgöra sina åtaganden enligt avtalet och se till att de mål som föreskrivs i avtalet uppnås. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 90 i Europa–Medelhavsavtalet ska parterna vidta alla allmänna eller särskilda åtgärder som fordras för att fullgöra sina åtaganden enligt avtalet och se till att de mål som föreskrivs i avtalet uppnås.

| (3) | Parterna i Europa–Medelhavsavtalet har godkänt texten till handlingsplanen EU-Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017). |
| --- | --- |

(3)

Parterna i Europa–Medelhavsavtalet har godkänt texten till handlingsplanen EU-Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017).

| (4) | Handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken kommer att stödja genomförandet av Europa-Medelhavsavtalet genom att parterna utarbetar och enas om särskilda åtgärder som tillhandahåller praktisk vägledning för genomförandet av avtalet. |
| --- | --- |

(4)

Handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken kommer att stödja genomförandet av Europa-Medelhavsavtalet genom att parterna utarbetar och enas om särskilda åtgärder som tillhandahåller praktisk vägledning för genomförandet av avtalet.

| (5) | Syftet med handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken är dels att fastställa särskilda åtgärder för fullgörandet av parternas åtaganden enligt Europa–Medelhavsavtalet, dels att tillhandahålla bredare ramar för ytterligare förstärkning av förbindelserna mellan EU och Marocko i syfte att åstadkomma en betydande grad av ekonomisk integration och att fördjupa det politiska samarbetet i enlighet med de övergripande målen i Europa–Medelhavsavtalet. |
| --- | --- |

(5)

Syftet med handlingsplanen EU–Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken är dels att fastställa särskilda åtgärder för fullgörandet av parternas åtaganden enligt Europa–Medelhavsavtalet, dels att tillhandahålla bredare ramar för ytterligare förstärkning av förbindelserna mellan EU och Marocko i syfte att åstadkomma en betydande grad av ekonomisk integration och att fördjupa det politiska samarbetet i enlighet med de övergripande målen i Europa–Medelhavsavtalet.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

Enda artikel

Associeringsrådet rekommenderar parterna att genomföra den bifogade handlingsplanen EU-Marocko inom ramen för den europeiska grannskapspolitiken som genomför den framskjutna ställningen (2013-2017) (1) i den mån som genomförandet syftar till uppnåendet av målen i Europa-Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Konungariket Marocko, å andra sidan.

Utfärdad i Bryssel den 16 december 2013.

På associeringsrådets vägnar

S. MEZOUAR

Ordförande

---

(1)  Se dokument ST 17584/13 i http:// register.consilium.europa.eu

1

---

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/79 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/79

---

BESLUT nr 1/2013 AV GEMENSKAPENS OCH SCHWEIZ GEMENSAMMA KOMMITTÉ FÖR LANDTRANSPORTER

av den 6 december 2013

om ändring av bilaga 1 till avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg

(2013/804/EU)

KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet om gods- och persontransporter på väg och järnväg (nedan kallat avtalet), särskilt artikel 52.4, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 52.4 första strecksatsen i avtalet ska den gemensamma kommittén anta beslut om ändringar av bilaga 1. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 52.4 första strecksatsen i avtalet ska den gemensamma kommittén anta beslut om ändringar av bilaga 1.

| (2) | Bilaga 1 ändrades senaste gången genom Gemensamma kommitténs beslut nr 1/2010 av den 22 december 2010. |
| --- | --- |

(2)

Bilaga 1 ändrades senaste gången genom Gemensamma kommitténs beslut nr 1/2010 av den 22 december 2010.

| (3) | Nya EU-rättsakter har antagits på områden som omfattas av avtalet. Bilaga 1 bör därför ändras så att den överensstämmer med ändringarna i den relevanta unionslagstiftningen. För att klargöra rättsläget och för att förenkla, är det bättre att ersätta bilaga 1 till avtalet med bilagan till detta beslut. |
| --- | --- |

(3)

Nya EU-rättsakter har antagits på områden som omfattas av avtalet. Bilaga 1 bör därför ändras så att den överensstämmer med ändringarna i den relevanta unionslagstiftningen. För att klargöra rättsläget och för att förenkla, är det bättre att ersätta bilaga 1 till avtalet med bilagan till detta beslut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Bilaga 1 till avtalet ska ersättas med bilagan till detta beslut.

Artikel 2

1.   Vid tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG (1) erkänns, på grundval av ömsesidighet,

| a) | de säkerhetsintyg som utfärdats av nationella säkerhetsmyndigheter i enlighet med artikel 10.2 a, |
| --- | --- |

a)

de säkerhetsintyg som utfärdats av nationella säkerhetsmyndigheter i enlighet med artikel 10.2 a,

| b) | de nationella säkerhetsmyndigheter som är inrättade i Schweiziska edsförbundet och i Europeiska unionen i enlighet med artikel 16. |
| --- | --- |

b)

de nationella säkerhetsmyndigheter som är inrättade i Schweiziska edsförbundet och i Europeiska unionen i enlighet med artikel 16.

2.   I enlighet med artikel 8.2 och 8.4 i direktiv 2004/49/EG ska Schweiziska edsförbundet och Europeiska unionen informera varandra om nationella säkerhetsregler och regelbundet informera om ändringar av dem så att branschen och operatörer kan ta del av dem.

Artikel 3

1.   Vid tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG (2) erkänns, på grundval av ömsesidighet,

| a) | försäkran om överensstämmelse eller lämplighet för användning som avses i artikel 11 och som definieras i bilaga IV och som fastställts av tillverkaren eller dennes behöriga ombud, |
| --- | --- |

a)

försäkran om överensstämmelse eller lämplighet för användning som avses i artikel 11 och som definieras i bilaga IV och som fastställts av tillverkaren eller dennes behöriga ombud,

| b) | kontrollintyg enligt punkt 2.3 i bilaga VI som utfärdats av de anmälda organ som är ackrediterade eller erkända i Schweiz eller en medlemsstat i Europeiska unionen, |
| --- | --- |

b)

kontrollintyg enligt punkt 2.3 i bilaga VI som utfärdats av de anmälda organ som är ackrediterade eller erkända i Schweiz eller en medlemsstat i Europeiska unionen,

| c) | kontrollförklaring enligt artikel 18.1 och som definieras i bilaga V som fastställts av den upphandlande enheten eller konstruktören tillverkaren, eller deras behöriga ombud, |
| --- | --- |

c)

kontrollförklaring enligt artikel 18.1 och som definieras i bilaga V som fastställts av den upphandlande enheten eller konstruktören tillverkaren, eller deras behöriga ombud,

| d) | godkännande för ibruktagande av befintliga delsystem och fordon, inklusive godkännanden som utfärdats före den 19 juli 2008, framförallt enligt RIC och RIV, samt godkännanden per fordonstyp som utfärdats av en nationell säkerhetsmyndighet enligt kapitel V, |
| --- | --- |

d)

godkännande för ibruktagande av befintliga delsystem och fordon, inklusive godkännanden som utfärdats före den 19 juli 2008, framförallt enligt RIC och RIV, samt godkännanden per fordonstyp som utfärdats av en nationell säkerhetsmyndighet enligt kapitel V,

| e) | den förteckning över organ som ansvarar för bedömning av överensstämmelse i Schweiziska edsförbundet och Europeiska unionen som avses i artikel 28. |
| --- | --- |

e)

den förteckning över organ som ansvarar för bedömning av överensstämmelse i Schweiziska edsförbundet och Europeiska unionen som avses i artikel 28.

2.   I enlighet med artiklarna 9.2 och 17.3 i direktiv 2008/57/EG ska Schweiziska edsförbundet och Europeiska unionen informera varandra om nationella tekniska regler och driftsregler som kompletterar eller avviker från relevanta EU-bestämmelser och regelbundet informera om ändringar av dem.

3.   I enlighet med artikel 28.1 i direktiv 2008/57/EG ska Schweiziska edsförbundet meddela Europeiska kommissionen de organ som ansvarar för bedömning av överensstämmelse som är etablerade i Schweiziska edsförbundet. Europeiska kommissionen ska offentliggöra denna information på sin webbplats med en förteckning över dessa organ (Nando-informationssystem).

Artikel 4

Detta beslut träder i kraft den 1 januari 2014.

Utfärdat i Bryssel den 6 december 2013.

På Europeiska unionens vägnar

Ordförande

Fotis KARAMITSOS

På Schweiziska edsförbundets vägnar

Chefen för den schweiziska delegation

Peter FÜGLISTALER

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29 april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet), EUT L 164, 30.4.2004, s .44.

1

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (EUT L 191, 18.7.2008, s. 1).

2

---

BILAGA

”BILAGA 1

TILLÄMPLIGA BESTÄMMELSER

I enlighet med artikel 52.6 i detta avtal ska Schweiz tillämpa lagbestämmelser som motsvarar följande:

Relevanta bestämmelser i unionslagstiftningen

AVSNITT 1 – TILLTRÄDE TILL YRKE

| — | Rådets direktiv 96/26/EG av den 29 april 1996 om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter (EGT L 124, 23.5.1996, s. 1), senast ändrat genom rådets direktiv 98/76/EG av den 1 oktober 1998 (EGT L 277, 14.10.1998, s. 17). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 96/26/EG av den 29 april 1996 om rätt att yrkesmässigt bedriva person- och godstransporter på väg och om ömsesidigt erkännande av utbildnings-, examens- och andra behörighetsbevis för att främja ett effektivt utnyttjande av dessa transportörers etableringsrätt på området för nationella och internationella transporter (EGT L 124, 23.5.1996, s. 1), senast ändrat genom rådets direktiv 98/76/EG av den 1 oktober 1998 (EGT L 277, 14.10.1998, s. 17).

AVSNITT 2 – SOCIALA NORMER

| — | Rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (EGT L 370, 31.12.1985, s. 8), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1266/2009 av den 16 december 2009 (EGT L 339, 22.12.2009, s. 3). |
| --- | --- |

—

Rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter (EGT L 370, 31.12.1985, s. 8), senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1266/2009 av den 16 december 2009 (EGT L 339, 22.12.2009, s. 3).

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 484/2002 av den 1 mars 2002 om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 881/92 och (EEG) nr 3118/93 i syfte att införa ett förartillstånd (EGT L 76, 19.3.2002, s. 1).
  Vid tillämpningen av detta avtal ska följande gälla:






  a) | Endast artikel 1 i förordning (EG) nr 484/2002 ska tillämpas. |
| --- | --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 484/2002 av den 1 mars 2002 om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 881/92 och (EEG) nr 3118/93 i syfte att införa ett förartillstånd (EGT L 76, 19.3.2002, s. 1).

Vid tillämpningen av detta avtal ska följande gälla:

a)

Endast artikel 1 i förordning (EG) nr 484/2002 ska tillämpas.

| b) | Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet ska undanta medborgarna i Schweiziska edsförbundet, i Europeiska gemenskapens medlemsstater och i Europeiska ekonomiska samarbetsområdets medlemsstater från förpliktelsen att inneha ett förartillstånd. |
| --- | --- |

b)

Europeiska gemenskapen och Schweiziska edsförbundet ska undanta medborgarna i Schweiziska edsförbundet, i Europeiska gemenskapens medlemsstater och i Europeiska ekonomiska samarbetsområdets medlemsstater från förpliktelsen att inneha ett förartillstånd.

| c) | Schweiziska edsförbundet får endast undanta medborgare i andra medlemsstater än de som avses i punkt b) ovan från förpliktelsen att inneha ett förartillstånd efter det att Europeiska gemenskapen tillfrågats och gett sitt medgivande. |
| --- | --- |

c)

Schweiziska edsförbundet får endast undanta medborgare i andra medlemsstater än de som avses i punkt b) ovan från förpliktelsen att inneha ett förartillstånd efter det att Europeiska gemenskapen tillfrågats och gett sitt medgivande.

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (EGT L 80, 23.3.2002, s. 35). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/15/EG av den 11 mars 2002 om arbetstidens förläggning för personer som utför mobilt arbete avseende vägtransporter (EGT L 80, 23.3.2002, s. 35).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och rådets direktiv 91/439/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 76/914/EEG (EUT L 226, 10.9.2003, s. 4): |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/59/EG av den 15 juli 2003 om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och rådets direktiv 91/439/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 76/914/EEG (EUT L 226, 10.9.2003, s. 4):

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85, EUT L 102, 11.4.2006, s. 1. |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85, EUT L 102, 11.4.2006, s. 1.

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/22/EG av den 15 mars 2006 om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet samt om upphävande av rådets direktiv 88/599/EEG (EUT L 102, 11.4.2006, s. 35), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2009/5/EG av den 30 januari 2009 (EUT L 29, 31.1.2009, s. 45). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/22/EG av den 15 mars 2006 om minimivillkor för genomförande av rådets förordningar (EEG) nr 3820/85 och (EEG) nr 3821/85 om sociallagstiftning på vägtransportområdet samt om upphävande av rådets direktiv 88/599/EEG (EUT L 102, 11.4.2006, s. 35), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2009/5/EG av den 30 januari 2009 (EUT L 29, 31.1.2009, s. 45).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 581/2010 av den 1 juli 2010 om de tidsperioder inom vilka relevanta uppgifter måste överföras från fordonsenheter och förarkort (EUT L 168, 2.7.2010, s. 16). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 581/2010 av den 1 juli 2010 om de tidsperioder inom vilka relevanta uppgifter måste överföras från fordonsenheter och förarkort (EUT L 168, 2.7.2010, s. 16).

AVSNITT 3 – TEKNISKA NORMER

Motorfordon

| — | Rådets direktiv 70/157/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudnivå och avgassystemet för motorfordon (EGT L 42, 23.2.1970, s. 16), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2007/34/EG av den 14 juni 2007 (EUT L 155, 15.6.2007, s. 49). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 70/157/EEG av den 6 februari 1970 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om tillåten ljudnivå och avgassystemet för motorfordon (EGT L 42, 23.2.1970, s. 16), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2007/34/EG av den 14 juni 2007 (EUT L 155, 15.6.2007, s. 49).

| — | Rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (EGT L 36, 9.2.1988, s. 33), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/27/EG av den 10 april 2001 (EGT L 107, 18.4.2001, s. 10). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 88/77/EEG av den 3 december 1987 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (EGT L 36, 9.2.1988, s. 33), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/27/EG av den 10 april 2001 (EGT L 107, 18.4.2001, s. 10).

| — | Rådets direktiv 91/671/EEG av den 16 december 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om obligatorisk användning av bilbälten i fordon som väger mindre än 3,5 ton (EGT L 373, 31.12.1991, s. 26), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/20/EG av den 8 april 2003 (EUT L 115, 9.5.2003, s. 63). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 91/671/EEG av den 16 december 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om obligatorisk användning av bilbälten i fordon som väger mindre än 3,5 ton (EGT L 373, 31.12.1991, s. 26), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/20/EG av den 8 april 2003 (EUT L 115, 9.5.2003, s. 63).

| — | Rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen (EGT L 57, 2.3.1992, s. 27), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/85/EG av den 5 november 2002 (EGT L 327, 4.12.2002, s. 8). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/6/EEG av den 10 februari 1992 om montering och användning av hastighetsbegränsande anordningar i vissa kategorier av motorfordon inom gemenskapen (EGT L 57, 2.3.1992, s. 27), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/85/EG av den 5 november 2002 (EGT L 327, 4.12.2002, s. 8).

| — | Rådets direktiv 92/24/EEG av den 31 mars 1992 om hastighetsbegränsande anordningar och liknande inbyggda hastighetsbegränsande system för vissa kategorier av motorfordon (EGT L 129, 14.5.1992, s. 154), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/11/EG av den 11 februari 2004 (EUT L 44, 14.2.2004, s. 19). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/24/EEG av den 31 mars 1992 om hastighetsbegränsande anordningar och liknande inbyggda hastighetsbegränsande system för vissa kategorier av motorfordon (EGT L 129, 14.5.1992, s. 154), ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/11/EG av den 11 februari 2004 (EUT L 44, 14.2.2004, s. 19).

| — | Rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (EGT L 235, 17.9.1996, s. 59), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/7/EG av den 18 februari 2002 (EGT L 67, 9.3.2002, s. 47). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 96/53/EG av den 25 juli 1996 om största tillåtna dimensioner i nationell och internationell trafik och högsta tillåtna vikter i internationell trafik för vissa vägfordon som framförs inom gemenskapen (EGT L 235, 17.9.1996, s. 59), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/7/EG av den 18 februari 2002 (EGT L 67, 9.3.2002, s. 47).

| — | Rådets förordning (EG) nr 2411/98 av den 3 november 1998 om erkännande vad gäller trafik inom gemenskapen av nationalitetsmärke för den medlemsstat i vilken motorfordon och släpvagnar till motorfordon är registrerade (EGT L 299, 10.11.1998, s. 1). |
| --- | --- |

—

Rådets förordning (EG) nr 2411/98 av den 3 november 1998 om erkännande vad gäller trafik inom gemenskapen av nationalitetsmärke för den medlemsstat i vilken motorfordon och släpvagnar till motorfordon är registrerade (EGT L 299, 10.11.1998, s. 1).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG av den 6 juni 2000 om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i gemenskapen (EGT L 203, 10.8.2000, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2010/47/EG av den 5 juli 2010 (EUT L 173, 8.7.2010, s. 33). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/30/EG av den 6 juni 2000 om vägkontroller av trafiksäkerheten hos nyttofordon i trafik i gemenskapen (EGT L 203, 10.8.2000, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2010/47/EG av den 5 juli 2010 (EUT L 173, 8.7.2010, s. 33).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EEG av den 28 september 2005 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (EUT L 275, 20.10.2005, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2008/74/EG av den 18 juli 2008 (EUT L 192, 19.7.2008, s. 51). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/55/EEG av den 28 september 2005 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från motorer med kompressionständning som används i fordon samt mot utsläpp av gasformiga föroreningar från motorer med gnisttändning drivna med naturgas eller gasol vilka används i fordon (EUT L 275, 20.10.2005, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2008/74/EG av den 18 juli 2008 (EUT L 192, 19.7.2008, s. 51).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/40/EG av den 6 maj 2009 om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (omarbetning) (EUT L 141, 6.6.2009, s. 12). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/40/EG av den 6 maj 2009 om provning av motorfordons och tillhörande släpfordons trafiksäkerhet (omarbetning) (EUT L 141, 6.6.2009, s. 12).

| — | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 av den 18 juni 2009 om typgodkännande av motorfordon och motorer vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt om ändring av förordning (EG) nr 715/2007 och direktiv 2007/46/EG och om upphävande av direktiven 80/1269/EEG, 2005/55/EG och 2005/78/EG (EUT L 188, 18.7.2009, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 av den 25 maj 2011, (EUT L 167, 25.6.2011, s. 1.). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 av den 18 juni 2009 om typgodkännande av motorfordon och motorer vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt om ändring av förordning (EG) nr 715/2007 och direktiv 2007/46/EG och om upphävande av direktiven 80/1269/EEG, 2005/55/EG och 2005/78/EG (EUT L 188, 18.7.2009, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 av den 25 maj 2011, (EUT L 167, 25.6.2011, s. 1.).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 av den 25 maj 2011 om tillämpning och ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om ändring av bilagorna I och III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (EUT L 167, 25.6.2011, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 64/2012 av den 23 januari 2012 (EUT L 28, 31.1.2012, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 582/2011 av den 25 maj 2011 om tillämpning och ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 595/2009 vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om ändring av bilagorna I och III till Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (EUT L 167, 25.6.2011, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 64/2012 av den 23 januari 2012 (EUT L 28, 31.1.2012, s. 1).

Transport av farligt gods

| — | Rådets direktiv 95/50/EG av den 6 oktober 1995 om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods (EGT L 249, 17.10.1995, s. 35), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/54/EG av den 17 juni 2008 (EUT L 162, 21.6.2008, s. 11). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/50/EG av den 6 oktober 1995 om enhetliga förfaranden för kontroller av vägtransporter av farligt gods (EGT L 249, 17.10.1995, s. 35), senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/54/EG av den 17 juni 2008 (EUT L 162, 21.6.2008, s. 11).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar (L 260, 30.9.2008, s. 13), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2012/45/EG av den 3 december 2012 (EUT L 332, 4.12.2012, s. 18).
  Vid tillämpningen av detta avtal ska följande undantag från direktiv 2008/68/EG gälla i Schweiz:
  1.   Vägtransport

  Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 a i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

  RO - a - CH - 1

  Område: Transport av eldningsolja och dieselbränsle (UN 1202) i tankar
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 1.1.3.6 och 6.8
  Innehållet i bilagan till direktivet: Undantag avseende vilka kvantiteter som transporteras per transportenhet och avseende konstruktion av tankar.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Tankar som inte har konstruerats enligt 6.8 utan enligt nationell lagstiftning och som har en kapacitet på 1 210 liter eller mindre och som används för transport av eldningsolja eller dieselbränsle (UN 1202) kan komma ifråga för undantag enligt 1.1.3.6 ADR.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkterna 1.1.3.6.3 b och 6.14, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

  RO - a - CH - 2

  Område: Undantag från kravet att medföra en godsdeklaration för vissa mängder av farligt gods enligt definitionen i 1.1.3.6.
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 1.1.3.6 och 5.4.1.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Krav på innehav av en godsdeklaration.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Kravet på innehav av en godsdeklaration enligt punkt 5.4.1 gäller inte för transport av orengjorda tomma tankar inom kategori 4 och inte för transport av fulla eller tomma gasbehållare som avsedda att användas av räddningstjänst eller som dykutrustning, förutsatt att det inte är fråga om större kvantiteter än vad som anges i 1.1.3.6.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.6.3 c, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

  RO - a - CH - 3

  Område: Transport av orengjorda tomma tankar som görs av företag som underhåller lagringsanläggningar för vätskor som innebär fara för vatten
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 och 9.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Konstruktion, utrustning och inspektion av tankar och fordon, förarutbildning.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Bestämmelserna om konstruktion, utrustning och inspektion och bestämmelserna om märkning och orangefärgad skyltning enligt ADR gäller inte för fordon och orengjorda tomma tankar som används av företag som underhåller lagringsanläggningar för vätskor som innebär fara för vatten och i vilka vätskorna lagras under tiden som de fasta tankarna rengörs. De omfattas av särskilda bestämmelser för märkning och identifiering, och fordonets förare behöver inte ha genomgått den utbildning som föreskrivs i punkt 8.2.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.6.3.10, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.
  Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 b i i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

  RO - bi - CH - 1

  Område: Transport av hushållsavfall innehållande farligt gods till anläggningar för bortskaffande av avfall.
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 och 5.4.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Klassificering, samemballering, märkning och etikettering, dokumentation.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Reglerna omfattar bestämmelser om förenklad klassificering av hushållsavfall innehållande farligt (hushålls-)gods som görs av en expert godkänd av den behöriga myndigheten, om användning av lämpliga behållare och om förarutbildning. Hushållsavfall som inte kan klassificeras av experten få transporteras till avfallshanteringsanläggningen i små kvantiteter i tydligt märkta enskilda förpackningar och transportenheter.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.7, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).
  Kommentarer: Dessa regler får endast tillämpas på transport av hushållsavfall innehållande farligt gods mellan offentliga avfallshanteringsanläggningar och anläggningar för bortskaffande av avfall.
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

  RO - bi - CH - 2

  Område: Returtransport av fyrverkerier
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 2.1.2, 5.4.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Klassificering och dokumentation
  Den nationella lagstiftningens innehåll: I syfte att underlätta returtransport av fyrverkerier med FN-nummer FN 0335, 0336 och 0337 från återförsäljare till leverantörer, övervägs undantagsbestämmelser rörande uppgift om nettovikt och produktklassificering i godsdeklarationen.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.8, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).
  Kommentarer: En ingående kontroll av det exakta innehållet i varje enskild oavyttrad produkt i varje förpackning är praktiskt taget omöjlig när det gäller produkter avsedda för detaljhandeln.
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

  RO - bi - CH - 3

  Område: ADR-utbildningsbevis för resor för att transportera fordon som har havererat, eller resor i samband med reparationer, eller resor för att undersöka tankfordon/tankar, samt resor i tankfordon som företas av experter för inspektion av det aktuella fordonet.
  Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 8.2.1.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Fordonsförarna måste genomgå utbildning.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: ADR-utbildning och -utbildningsbevis krävs inte för resor för att transportera fordon som har havererat, eller testresor i samband med reparationer, eller resor med tankfordon för att undersöka tankfordonet eller dess tankar, samt resor som företas av experter för inspektion av tankfordon.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Federala miljö-, transport-, energi- och kommunikationsdepartementets (DETEC) instruktioner av den 30 september 2008 om transport av farligt gods på väg.
  Kommentarer: Det händer att fordon som havererat eller håller på att repareras och tankfordon som förbereds för teknisk inspektion eller håller på att inspekteras fortfarande innehåller farligt gods.
  Bestämmelserna i 1.3 och 8.2.3 gäller fortfarande.
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.
  2.   Järnvägstransport

  Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 a i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

  RA - a - CH - 1

  Område: Transport av eldningsolja och dieselbränsle (UN 1202) i tankar
  Hänvisning till bilaga II avsnitt II.1 till detta direktiv: 6.8.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Förordningar rörande konstruktion av tankar.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Tankcontainrar som inte är konstruerade enligt 6.8, men enligt nationell lagstiftning, som har en kapacitet på högst 1 210 l och som används för transport av eldningsolja eller diesel enligt FN 1202 ska vara tillåtna.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Bilaga till DETEC:s förordning av den 3 december 1996 rörande transport av farligt gods på järnväg och med linbaneanläggning (RSD, RS 742.401.6) och tillägg 1 kapitel 6.1.4 i förordningen rörande transport av farligt gods på väg (SDR, RS 741.621).
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

  RA - a - CH - 2

  Område: Godsdeklaration.
  Hänvisning till bilaga II avsnitt II.1 till detta direktiv: 5.4.1.1.1.
  Innehållet i bilagan till direktivet: Allmänna uppgifter i godsdeklarationen.
  Den nationella lagstiftningens innehåll: Ett kollektivt begrepp ska användas i godsdokumentet och en förteckning bifogas innehållande de uppgifter som föreskrivs som obligatoriska ovan.
  Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Bilaga till DETEC:s förordning av den 3 december 1996 rörande transport av farligt gods på väg och med linbaneanläggning (RSD, RS 742.401.6).
  Sista giltighetsdag: 1 januari 2017. |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar (L 260, 30.9.2008, s. 13), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2012/45/EG av den 3 december 2012 (EUT L 332, 4.12.2012, s. 18).

Vid tillämpningen av detta avtal ska följande undantag från direktiv 2008/68/EG gälla i Schweiz:

1.   Vägtransport

Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 a i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

RO - a - CH - 1

Område: Transport av eldningsolja och dieselbränsle (UN 1202) i tankar

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 1.1.3.6 och 6.8

Innehållet i bilagan till direktivet: Undantag avseende vilka kvantiteter som transporteras per transportenhet och avseende konstruktion av tankar.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Tankar som inte har konstruerats enligt 6.8 utan enligt nationell lagstiftning och som har en kapacitet på 1 210 liter eller mindre och som används för transport av eldningsolja eller dieselbränsle (UN 1202) kan komma ifråga för undantag enligt 1.1.3.6 ADR.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkterna 1.1.3.6.3 b och 6.14, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

RO - a - CH - 2

Område: Undantag från kravet att medföra en godsdeklaration för vissa mängder av farligt gods enligt definitionen i 1.1.3.6.

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 1.1.3.6 och 5.4.1.

Innehållet i bilagan till direktivet: Krav på innehav av en godsdeklaration.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Kravet på innehav av en godsdeklaration enligt punkt 5.4.1 gäller inte för transport av orengjorda tomma tankar inom kategori 4 och inte för transport av fulla eller tomma gasbehållare som avsedda att användas av räddningstjänst eller som dykutrustning, förutsatt att det inte är fråga om större kvantiteter än vad som anges i 1.1.3.6.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.6.3 c, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

RO - a - CH - 3

Område: Transport av orengjorda tomma tankar som görs av företag som underhåller lagringsanläggningar för vätskor som innebär fara för vatten

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 och 9.

Innehållet i bilagan till direktivet: Konstruktion, utrustning och inspektion av tankar och fordon, förarutbildning.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Bestämmelserna om konstruktion, utrustning och inspektion och bestämmelserna om märkning och orangefärgad skyltning enligt ADR gäller inte för fordon och orengjorda tomma tankar som används av företag som underhåller lagringsanläggningar för vätskor som innebär fara för vatten och i vilka vätskorna lagras under tiden som de fasta tankarna rengörs. De omfattas av särskilda bestämmelser för märkning och identifiering, och fordonets förare behöver inte ha genomgått den utbildning som föreskrivs i punkt 8.2.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.6.3.10, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 b i i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

RO - bi - CH - 1

Område: Transport av hushållsavfall innehållande farligt gods till anläggningar för bortskaffande av avfall.

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 och 5.4.

Innehållet i bilagan till direktivet: Klassificering, samemballering, märkning och etikettering, dokumentation.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Reglerna omfattar bestämmelser om förenklad klassificering av hushållsavfall innehållande farligt (hushålls-)gods som görs av en expert godkänd av den behöriga myndigheten, om användning av lämpliga behållare och om förarutbildning. Hushållsavfall som inte kan klassificeras av experten få transporteras till avfallshanteringsanläggningen i små kvantiteter i tydligt märkta enskilda förpackningar och transportenheter.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.7, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).

Kommentarer: Dessa regler får endast tillämpas på transport av hushållsavfall innehållande farligt gods mellan offentliga avfallshanteringsanläggningar och anläggningar för bortskaffande av avfall.

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

RO - bi - CH - 2

Område: Returtransport av fyrverkerier

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 2.1.2, 5.4.

Innehållet i bilagan till direktivet: Klassificering och dokumentation

Den nationella lagstiftningens innehåll: I syfte att underlätta returtransport av fyrverkerier med FN-nummer FN 0335, 0336 och 0337 från återförsäljare till leverantörer, övervägs undantagsbestämmelser rörande uppgift om nettovikt och produktklassificering i godsdeklarationen.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Tillägg 1, punkt 1.1.3.8, i lagen om transport av farligt gods på väg (SDR; RS 741.621).

Kommentarer: En ingående kontroll av det exakta innehållet i varje enskild oavyttrad produkt i varje förpackning är praktiskt taget omöjlig när det gäller produkter avsedda för detaljhandeln.

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

RO - bi - CH - 3

Område: ADR-utbildningsbevis för resor för att transportera fordon som har havererat, eller resor i samband med reparationer, eller resor för att undersöka tankfordon/tankar, samt resor i tankfordon som företas av experter för inspektion av det aktuella fordonet.

Hänvisning till bilaga I avsnitt I.1 till detta direktiv: 8.2.1.

Innehållet i bilagan till direktivet: Fordonsförarna måste genomgå utbildning.

Den nationella lagstiftningens innehåll: ADR-utbildning och -utbildningsbevis krävs inte för resor för att transportera fordon som har havererat, eller testresor i samband med reparationer, eller resor med tankfordon för att undersöka tankfordonet eller dess tankar, samt resor som företas av experter för inspektion av tankfordon.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Federala miljö-, transport-, energi- och kommunikationsdepartementets (DETEC) instruktioner av den 30 september 2008 om transport av farligt gods på väg.

Kommentarer: Det händer att fordon som havererat eller håller på att repareras och tankfordon som förbereds för teknisk inspektion eller håller på att inspekteras fortfarande innehåller farligt gods.

Bestämmelserna i 1.3 och 8.2.3 gäller fortfarande.

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

2.   Järnvägstransport

Undantag för Schweiz enligt artikel 6.2 a i direktiv 2008/68/EG av den 24 september 2008 om transport av farligt gods på väg, järnväg och inre vattenvägar.

RA - a - CH - 1

Område: Transport av eldningsolja och dieselbränsle (UN 1202) i tankar

Hänvisning till bilaga II avsnitt II.1 till detta direktiv: 6.8.

Innehållet i bilagan till direktivet: Förordningar rörande konstruktion av tankar.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Tankcontainrar som inte är konstruerade enligt 6.8, men enligt nationell lagstiftning, som har en kapacitet på högst 1 210 l och som används för transport av eldningsolja eller diesel enligt FN 1202 ska vara tillåtna.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Bilaga till DETEC:s förordning av den 3 december 1996 rörande transport av farligt gods på järnväg och med linbaneanläggning (RSD, RS 742.401.6) och tillägg 1 kapitel 6.1.4 i förordningen rörande transport av farligt gods på väg (SDR, RS 741.621).

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

RA - a - CH - 2

Område: Godsdeklaration.

Hänvisning till bilaga II avsnitt II.1 till detta direktiv: 5.4.1.1.1.

Innehållet i bilagan till direktivet: Allmänna uppgifter i godsdeklarationen.

Den nationella lagstiftningens innehåll: Ett kollektivt begrepp ska användas i godsdokumentet och en förteckning bifogas innehållande de uppgifter som föreskrivs som obligatoriska ovan.

Ursprunglig hänvisning till den nationella lagstiftningen: Bilaga till DETEC:s förordning av den 3 december 1996 rörande transport av farligt gods på väg och med linbaneanläggning (RSD, RS 742.401.6).

Sista giltighetsdag: 1 januari 2017.

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/35/EU av den 16 juni 2010 om transportabla tryckbärande anordningar och om upphävande av rådets direktiv 76/767/EEG, 84/525/EEG, 84/526/EEG, 84/527/EEG och 1999/36/EG (EUT L 165, 30.6.2010, s. 1). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/35/EU av den 16 juni 2010 om transportabla tryckbärande anordningar och om upphävande av rådets direktiv 76/767/EEG, 84/525/EEG, 84/526/EEG, 84/527/EEG och 1999/36/EG (EUT L 165, 30.6.2010, s. 1).

AVSNITT 4 – TILLTRÄDES- OCH TRANSITRÄTT

| — | Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar (EGT L 237, 24.8.1991, s. 25). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 91/440/EEG av den 29 juli 1991 om utvecklingen av gemenskapens järnvägar (EGT L 237, 24.8.1991, s. 25).

| — | Rådets direktiv 95/18/EG av den 19 juni 1995 om tillstånd för järnvägsföretag (EGT L 143, 27.6.1995, s. 70). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/18/EG av den 19 juni 1995 om tillstånd för järnvägsföretag (EGT L 143, 27.6.1995, s. 70).

| — | Rådets direktiv 95/19/EG av den 19 juni 1995 om tilldelning av järnvägsinfrastrukturkapacitet och uttag av infrastrukturavgifter (EGT L 143, 27.6.1995, s. 75). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/19/EG av den 19 juni 1995 om tilldelning av järnvägsinfrastrukturkapacitet och uttag av infrastrukturavgifter (EGT L 143, 27.6.1995, s. 75).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet), EUT L 164, 30.4.2004, s.44, senast ändrat genom kommissionens direktiv 2009/149/EG av den 27 november 2009 (EUT L 313, 28.11.2009, s. 65). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG av den 29april 2004 om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv 95/18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv 2001/14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för utnyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg (järnvägssäkerhetsdirektivet), EUT L 164, 30.4.2004, s.44, senast ändrat genom kommissionens direktiv 2009/149/EG av den 27 november 2009 (EUT L 313, 28.11.2009, s. 65).

| — | Kommissionens förordning (EG) nr 62/2006 av den 23 december 2005 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet ’Telematikapplikationer för godstrafik’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 13, 18.1.2006, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr328/2012 av den 17 april 2012 (EUT L 106, 18.4.2012, s. 14). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EG) nr 62/2006 av den 23 december 2005 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet ’Telematikapplikationer för godstrafik’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 13, 18.1.2006, s. 1), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr328/2012 av den 17 april 2012 (EUT L 106, 18.4.2012, s. 14).

| — | Kommissionens förordning (EG) nr 653/2007 av den 13 juni 2007 om användningen av ett gemensamt europeiskt format för säkerhetsintyg och ansökningsdokument i enlighet med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG och om giltigheten för säkerhetsintyg som utfärdats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG (EUT L 153, 14.6.2007, s. 9), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 av den 10 maj 2011 (EUT L 122, 11.5.2011, s. 22). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EG) nr 653/2007 av den 13 juni 2007 om användningen av ett gemensamt europeiskt format för säkerhetsintyg och ansökningsdokument i enlighet med artikel 10 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG och om giltigheten för säkerhetsintyg som utfärdats enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/14/EG (EUT L 153, 14.6.2007, s. 9), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 av den 10 maj 2011 (EUT L 122, 11.5.2011, s. 22).

| — | Kommissionens beslut av den 9 november 2007 om antagande av en gemensam specifikation för det nationella fordonsregistret som föreskrivs i artikel 14.4 och 14.5 i direktiv 96/48/EG och direktiv 2001/16/EG (EUT L 305, 23.11.2007, s. 30), senast ändrat genom kommissionens beslut 2011/107/EU av den 10 februari 2011 (EUT L 43, 17.2.2011, s. 33). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut av den 9 november 2007 om antagande av en gemensam specifikation för det nationella fordonsregistret som föreskrivs i artikel 14.4 och 14.5 i direktiv 96/48/EG och direktiv 2001/16/EG (EUT L 305, 23.11.2007, s. 30), senast ändrat genom kommissionens beslut 2011/107/EU av den 10 februari 2011 (EUT L 43, 17.2.2011, s. 33).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning) (EUT L 191, 18.7.2008, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2013/9/EU av den 11 mars 2013 (EUT L 68, 12.3.2013, s. 55). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG av den 17 juni 2008 om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen (omarbetning) (EUT L 191, 18.7.2008, s. 1), senast ändrat genom kommissionens direktiv 2013/9/EU av den 11 mars 2013 (EUT L 68, 12.3.2013, s. 55).

| — | Kommissionens beslut av den 20 december 2007 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende ’Säkerhet i järnvägstunnlar’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och höghastighetståg (EUT L 64, 7.3.2008, s.1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut av den 20 december 2007 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende ’Säkerhet i järnvägstunnlar’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och höghastighetståg (EUT L 64, 7.3.2008, s.1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens beslut av den 20 december 2007 om tekniska specifikationer för driftskompatibiliteten avseende funktionshindrade i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EUT L 64, 7.3.2008, s. 72), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 21). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut av den 20 december 2007 om tekniska specifikationer för driftskompatibiliteten avseende funktionshindrade i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg och det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EUT L 64, 7.3.2008, s. 72), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 21).

| — | Kommissionens beslut 2008/232/EG av den 21 februari 2008 om tekniska specifikationer för driftskompatibiliteten avseende delsystemet Rullande materiel i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EUT L 84, 26.3.2008, s. 132), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 21). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2008/232/EG av den 21 februari 2008 om tekniska specifikationer för driftskompatibiliteten avseende delsystemet Rullande materiel i det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg (EUT L 84, 26.3.2008, s. 132), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 21).

| — | Kommissionens förordning (EG) nr 352/2009 av den 24 april 2009 om antagande av en gemensam säkerhetsmetod för riskvärdering och riskbedömning som avses i artikel 6.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG (EUT L 108, 29.4.2009, s. 4). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EG) nr 352/2009 av den 24 april 2009 om antagande av en gemensam säkerhetsmetod för riskvärdering och riskbedömning som avses i artikel 6.3 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/49/EG (EUT L 108, 29.4.2009, s. 4).

| — | Kommissionens beslut 2010/713/EU av den 9 november 2010 om moduler för förfarandena för bedömning av överensstämmelse, bedömning av lämplighet för användning och EG-kontroll som ska användas i de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG (EUT L 319, 4.12.2010, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2010/713/EU av den 9 november 2010 om moduler för förfarandena för bedömning av överensstämmelse, bedömning av lämplighet för användning och EG-kontroll som ska användas i de tekniska specifikationer för driftskompatibilitet som antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/57/EG (EUT L 319, 4.12.2010, s. 1).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 1158/2010 av den 9 december 2010 om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg för järnväg (EUT L 326, 10.12.2010, s. 11). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 1158/2010 av den 9 december 2010 om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg för järnväg (EUT L 326, 10.12.2010, s. 11).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 1169/2010 av den 9 december 2010 om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg för järnväg (EUT L 327, 11.12.2010, s. 13). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 1169/2010 av den 9 december 2010 om en gemensam säkerhetsmetod för bedömning av överensstämmelse med kraven för att erhålla säkerhetsintyg för järnväg (EUT L 327, 11.12.2010, s. 13).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 201/2011 av den 1 mars 2011 om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av järnvägsfordon (EUT L 57, 2.3.2011, s. 8). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 201/2011 av den 1 mars 2011 om utformningen av försäkran om överensstämmelse med en godkänd typ av järnvägsfordon (EUT L 57, 2.3.2011, s. 8).

| — | Kommissionens beslut 2011/229/EG av den 4 april 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Rullande materiel – buller’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 99, 13.4.2011, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2011/229/EG av den 4 april 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Rullande materiel – buller’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 99, 13.4.2011, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens beslut 2011/274/EG av den 26 april 2008 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Energi i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 126, 14.5.2011, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2011/274/EG av den 26 april 2008 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Energi i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 126, 14.5.2011, s. 1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens beslut 2011/275/EG av den 26 april 2011 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Infrastruktur i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 126, 14.5.2011, s. 53), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2011/275/EG av den 26 april 2011 om en teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet Infrastruktur i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 126, 14.5.2011, s. 53), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens beslut 2011/291/EU av den 26 april 2011 om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Rullande materiel – Lok och passagerarfordon’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 139, 26.5.2011, s.1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2011/291/EU av den 26 april 2011 om tekniska specifikationer för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Rullande materiel – Lok och passagerarfordon’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionell trafik (EUT L 139, 26.5.2011, s.1), senast ändrat genom kommissionens beslut 2012/464/EU av den 23 juli 2012 (EUT L 217, 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 av den 10 maj 2011 om ett certifieringssystem för enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar och om ändring av förordning (EG) nr 653/2007 (EUT L 122, 11.5.2011, s. 22). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 445/2011 av den 10 maj 2011 om ett certifieringssystem för enheter som ansvarar för underhåll av godsvagnar och om ändring av förordning (EG) nr 653/2007 (EUT L 122, 11.5.2011, s. 22).

| — | Kommissionens förordning (EG) nr 454/2011 av den 5 maj 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet ’Telematikapplikationer för persontrafik’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 123, 12.5.2011, s. 11), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 665/2012 av den 20 juli 2012 (EUT L 194, 21.7.2012, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EG) nr 454/2011 av den 5 maj 2011 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet (TSD) avseende delsystemet ’Telematikapplikationer för persontrafik’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 123, 12.5.2011, s. 11), ändrad genom kommissionens förordning (EU) nr 665/2012 av den 20 juli 2012 (EUT L 194, 21.7.2012, s. 1).

| — | Kommissionens genomförandebeslut av den 15 september 2011 om gemensamma specifikationer för registret över järnvägsinfrastruktur (EUT L 256, 1.10.2011, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens genomförandebeslut av den 15 september 2011 om gemensamma specifikationer för registret över järnvägsinfrastruktur (EUT L 256, 1.10.2011, s. 1).

| — | Kommissionens genomförandebeslut 2011/665/EU av den 4 oktober 2011 om det europeiska registret över godkända typer av fordon (EUT L 264, 8.10.2011, s. 32). |
| --- | --- |

—

Kommissionens genomförandebeslut 2011/665/EU av den 4 oktober 2011 om det europeiska registret över godkända typer av fordon (EUT L 264, 8.10.2011, s. 32).

| — | Kommissionens beslut 2012/88/EG av den 25 januari 2012 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Trafikstyrning och signalering’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 51, 23.2.2012, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2012/88/EG av den 25 januari 2012 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Trafikstyrning och signalering’ i det transeuropeiska järnvägssystemet för konventionella tåg (EUT L 51, 23.2.2012, s. 1).

| — | Kommissionens beslut 2012/757/EU av den 14 november 2012 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Drift och trafikledning’ i järnvägssystemet i Europeiska unionen och om ändring av beslut 2007/756/EG (EUT L 345, 15.12.2012, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2012/757/EU av den 14 november 2012 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet ’Drift och trafikledning’ i järnvägssystemet i Europeiska unionen och om ändring av beslut 2007/756/EG (EUT L 345, 15.12.2012, s. 1).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 1077/2012 av den 16 november 2012 om en gemensam säkerhetsmetod för nationella säkerhetsmyndigheters tillsyn efter utfärdande av ett säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd (EUT L 320, 17.11.2012, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 1077/2012 av den 16 november 2012 om en gemensam säkerhetsmetod för nationella säkerhetsmyndigheters tillsyn efter utfärdande av ett säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd (EUT L 320, 17.11.2012, s. 3).

| — | Kommissionens förordning (EU) nr 1078/2012 av den 16 november 2012 om en gemensam säkerhetsmetod för övervakning som ska tillämpas av järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare efter erhållande av säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd, samt av enheter som ansvarar för underhåll (EUT L 320, 17.11.2012, s. 8). |
| --- | --- |

—

Kommissionens förordning (EU) nr 1078/2012 av den 16 november 2012 om en gemensam säkerhetsmetod för övervakning som ska tillämpas av järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare efter erhållande av säkerhetsintyg eller säkerhetstillstånd, samt av enheter som ansvarar för underhåll (EUT L 320, 17.11.2012, s. 8).

| — | Kommissionens beslut 2012/321/EU av den 13 mars 2013 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet Rullande materiel – godsvagnar i Europeiska unionens järnvägssystem och om upphävande av kommissionens beslut 2006/861/EG (EUT L 104, 12.4.2013, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslut 2012/321/EU av den 13 mars 2013 om teknisk specifikation för driftskompatibilitet avseende delsystemet Rullande materiel – godsvagnar i Europeiska unionens järnvägssystem och om upphävande av kommissionens beslut 2006/861/EG (EUT L 104, 12.4.2013, s. 1).

AVSNITT 5 – ANDRA OMRÅDEN

| — | Rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (EGT L 316, 31.10.1992, s. 19). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (EGT L 316, 31.10.1992, s. 19).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/54/EG av den 29 april 2004 om minimikrav för säkerhet i tunnlar som ingår i det transeuropeiska vägnätet (EUT L 167, 30.4.2004, s. 39). |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/54/EG av den 29 april 2004 om minimikrav för säkerhet i tunnlar som ingår i det transeuropeiska vägnätet (EUT L 167, 30.4.2004, s. 39).

| — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/96/EG av den 19 maj 2008 om förvaltning av vägars säkerhet (EUT L 319, 29.11.2008, s. 59).” |
| --- | --- |

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/96/EG av den 19 maj 2008 om förvaltning av vägars säkerhet (EUT L 319, 29.11.2008, s. 59).”

---

Rättelser

| 24.12.2013 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 352/88 |
| --- | --- | --- | --- |

24.12.2013

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 352/88

---

Rättelse till rådets förordning (EG) nr 1256/2008 av den 16 december 2008 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa svetsade rör av järn eller olegerat stål med ursprung i Vitryssland, Folkrepubliken Kina och Ryssland efter ett förfarande enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 384/96, med ursprung i Thailand efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i samma förordning, med ursprung i Ukraina efter en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 och en interimsöversyn enligt artikel 11.3 i samma förordning, och om avslutande av förfarandena avseende import av samma produkt med ursprung i Bosnien och Hercegovina samt Turkiet

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 343 av den 19 december 2008, s. 1
  )

Sidan 4, skäl 20 f Exporterande tillverkare i Ukraina, andra strecksatsen

I stället för:

| "— | OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant." |
| --- | --- |

"—

OJSC Interpipe Nizhnedneprovsk Tube Rolling Plant."

ska det stå:

| "— | OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant." |
| --- | --- |

"—

OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant."

Sidan 36, skäl 350, tabellen, kolumnen "Företag", uppgiften för Ukraina

Sidan 37, Artikel 1.2, tabellen, kolumnen "Företag", uppgiften för Ukraina

I stället för:

"OJSC Interpipe Nihnedeneprovsky Tube Rolling Plant ..."

ska det stå:

"OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant ...".

---