# Europos Sąjungos L 226/2013

| | ISSN 1977-0723
  doi:10.3000/19770723.L_2013.226.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 226 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 56 tomas2013m. rugpjūčio 24d. |

ISSN 1977-0723

doi:10.3000/19770723.L_2013.226.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 226

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

56 tomas2013m. rugpjūčio 24d.

---

| Turinys | | I   Įstatymo galią turintys teisės aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTYVOS |
| | * | 2013 m. rugpjūčio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/39/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2000/60/EB ir 2008/105/EB nuostatos dėl prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje (
  1
  ) | 1 |

Turinys

I   Įstatymo galią turintys teisės aktai

Puslapis

DIREKTYVOS

*

2013 m. rugpjūčio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2013/39/ES, kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2000/60/EB ir 2008/105/EB nuostatos dėl prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje (
  1
  )

1

1

| | | II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai |
| --- | --- | --- |
| | | REGLAMENTAI |
| | | 2013 m. rugpjūčio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 805/2013, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti | 18 |
| | | TARPTAUTINIAIS SUSITARIMAIS ĮSTEIGTŲ ORGANŲ PRIIMTI AKTAI |
| | * | Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT/EEK) taisyklė Nr. 80. Suvienodintos didelių keleivinių transporto priemonių sėdynių ir tokių transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų stiprumą, nuostatos | 20 |

II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai

REGLAMENTAI

2013 m. rugpjūčio 23 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentas (ES) Nr. 805/2013, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

18

TARPTAUTINIAIS SUSITARIMAIS ĮSTEIGTŲ ORGANŲ PRIIMTI AKTAI

*

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT/EEK) taisyklė Nr. 80. Suvienodintos didelių keleivinių transporto priemonių sėdynių ir tokių transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų stiprumą, nuostatos

20

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Pranešimas skaitytojams – 2013 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 216/2013 dėl Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroninės versijos paskelbimo (žr. antrajį viršelio puslapį) | s3 |
| | * | Pranešimas skaitytojams – Teisės aktų nuorodų skelbimo tvarka (žr. antrajį viršelio puslapį) | s3 |

*

Pranešimas skaitytojams – 2013 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 216/2013 dėl Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroninės versijos paskelbimo (žr. antrajį viršelio puslapį)

Pranešimas skaitytojams – 2013 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 216/2013 dėl Europos Sąjungos oficialiojo leidinio

s3

*

Pranešimas skaitytojams – Teisės aktų nuorodų skelbimo tvarka (žr. antrajį viršelio puslapį)

Pranešimas skaitytojams – Teisės aktų nuorodų skelbimo tvarka

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

I Įstatymo galią turintys teisės aktai

DIREKTYVOS

| 24.8.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 226/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 226/1

---

EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVA 2013/39/ES

2013 m. rugpjūčio 12 d.

kuria iš dalies keičiamos direktyvų 2000/60/EB ir 2008/105/EB nuostatos dėl prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje

(Tekstas svarbus EEE)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį,

atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,

teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros (3),

kadangi:

| (1) | paviršinio vandens cheminė tarša kelia grėsmę vandens aplinkai, jos padariniai gali būti ūmus ir ilgalaikis toksinis poveikis vandens organizmuose, teršalų kaupimasis ekosistemoje ir buveinių bei biologinės įvairovės nykimas, taip pat pavojus žmonių sveikatai. Pirmiausia turėtų būti nustatytos taršos priežastys, ir taršos klausimas turėtų būti sprendžiamas teršalų išmetimo vietoje ekonomiškiausiu ir aplinkosaugos požiūriu veiksmingiausiu būdu; |
| --- | --- |

(1)

paviršinio vandens cheminė tarša kelia grėsmę vandens aplinkai, jos padariniai gali būti ūmus ir ilgalaikis toksinis poveikis vandens organizmuose, teršalų kaupimasis ekosistemoje ir buveinių bei biologinės įvairovės nykimas, taip pat pavojus žmonių sveikatai. Pirmiausia turėtų būti nustatytos taršos priežastys, ir taršos klausimas turėtų būti sprendžiamas teršalų išmetimo vietoje ekonomiškiausiu ir aplinkosaugos požiūriu veiksmingiausiu būdu;

| (2) | pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 191 straipsnio 2 dalies antrą sakinį Sąjungos aplinkos apsaugos politika turi būti grindžiama atsargumo principu bei principais, kad reikėtų imtis prevencinių veiksmų, kad žala aplinkai pirmiausia turėtų būti atitaisoma ten, kur yra jos šaltinis, ir kad turėtų atlyginti teršėjas; |
| --- | --- |

(2)

pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 191 straipsnio 2 dalies antrą sakinį Sąjungos aplinkos apsaugos politika turi būti grindžiama atsargumo principu bei principais, kad reikėtų imtis prevencinių veiksmų, kad žala aplinkai pirmiausia turėtų būti atitaisoma ten, kur yra jos šaltinis, ir kad turėtų atlyginti teršėjas;

| (3) | nuotekų valymas gali būti labai brangus procesas. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pigiau ir ekonomiškai efektyviau valyti nuotekas, galėtų būti skatinama kurti novatoriškas nuotekų valymo technologijas; |
| --- | --- |

(3)

nuotekų valymas gali būti labai brangus procesas. Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pigiau ir ekonomiškai efektyviau valyti nuotekas, galėtų būti skatinama kurti novatoriškas nuotekų valymo technologijas;

| (4) | 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (4), nustato kovos su vandens tarša strategiją. Pagal tą strategiją nustatomos prioritetinės medžiagos iš tų medžiagų, kurios Sąjungos lygmeniu kelia didelę grėsmę vandens aplinkai arba per ją. 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 2455/2001/EB, nustatančiame prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje sąrašą (5), pateiktas pirmasis 33 medžiagų arba medžiagų grupių, kurios buvo nustatytos kaip prioritetinės Sąjungos lygmeniu įtraukimui į Direktyvos 2000/60/EB X priedą, sąrašas; |
| --- | --- |

(4)

2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (4), nustato kovos su vandens tarša strategiją. Pagal tą strategiją nustatomos prioritetinės medžiagos iš tų medžiagų, kurios Sąjungos lygmeniu kelia didelę grėsmę vandens aplinkai arba per ją. 2001 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendime Nr. 2455/2001/EB, nustatančiame prioritetinių medžiagų vandens politikos srityje sąrašą (5), pateiktas pirmasis 33 medžiagų arba medžiagų grupių, kurios buvo nustatytos kaip prioritetinės Sąjungos lygmeniu įtraukimui į Direktyvos 2000/60/EB X priedą, sąrašas;

| (5) | 2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/105/EB dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje (6), vadovaujantis Direktyva 2000/60/EB, nustatyti aplinkos kokybės standartai (AKS), taikomi 33 prioritetinėms medžiagoms, nustatytoms Sprendime Nr. 2455/2001/EB, ir aštuoniems kitiems teršalams, kurie jau buvo reglamentuojami Sąjungos lygmeniu; |
| --- | --- |

(5)

2008 m. gruodžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/105/EB dėl aplinkos kokybės standartų vandens politikos srityje (6), vadovaujantis Direktyva 2000/60/EB, nustatyti aplinkos kokybės standartai (AKS), taikomi 33 prioritetinėms medžiagoms, nustatytoms Sprendime Nr. 2455/2001/EB, ir aštuoniems kitiems teršalams, kurie jau buvo reglamentuojami Sąjungos lygmeniu;

| (6) | vadovaujantis SESV 191 straipsnio 3 dalimi, formuodama savo aplinkos politiką, Sąjunga turi atsižvelgti į turimus mokslo ir techninius duomenis, aplinkos sąlygas įvairiuose Sąjungos regionuose, galimą veiklos arba neveikimo naudą ir kainą, taip pat visos Sąjungos ekonominę bei socialinę plėtrą ir darnią jos regionų plėtrą. Į mokslo, aplinkos ir socialinius bei ekonominius veiksnius, įskaitant žmonių sveikatos sumetimus, turėtų būti atsižvelgiama plėtojant ekonomiškai efektyvią ir proporcingą paviršinių vandenų cheminės taršos prevencijos ir kontrolės politiką, be kita ko, peržiūrint prioritetinių medžiagų sąrašą pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalį. Atsižvelgiant į tą tikslą, turėtų būti nuosekliai taikomas principas „teršėjas moka“, kuriuo grindžiama Direktyva 2000/60/EB; |
| --- | --- |

(6)

vadovaujantis SESV 191 straipsnio 3 dalimi, formuodama savo aplinkos politiką, Sąjunga turi atsižvelgti į turimus mokslo ir techninius duomenis, aplinkos sąlygas įvairiuose Sąjungos regionuose, galimą veiklos arba neveikimo naudą ir kainą, taip pat visos Sąjungos ekonominę bei socialinę plėtrą ir darnią jos regionų plėtrą. Į mokslo, aplinkos ir socialinius bei ekonominius veiksnius, įskaitant žmonių sveikatos sumetimus, turėtų būti atsižvelgiama plėtojant ekonomiškai efektyvią ir proporcingą paviršinių vandenų cheminės taršos prevencijos ir kontrolės politiką, be kita ko, peržiūrint prioritetinių medžiagų sąrašą pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalį. Atsižvelgiant į tą tikslą, turėtų būti nuosekliai taikomas principas „teršėjas moka“, kuriuo grindžiama Direktyva 2000/60/EB;

| (7) | Komisija pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalį ir Direktyvos 2008/105/EB 8 straipsnį atliko prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūrą ir padarė išvadą, kad prioritetinių medžiagų sąrašą tikslinga iš dalies pakeisti nustatant naujas medžiagas, dėl kurių Sąjungos lygmeniu reikia imtis prioritetinių veiksmų, nustatant toms naujai nustatytoms medžiagoms taikomus AKS, pagal mokslo pažangą peržiūrint kai kurioms esamoms medžiagoms taikomus AKS ir nustatant kai kurioms esamoms ir naujai nustatytoms prioritetinėms medžiagoms taikomus biotos AKS; |
| --- | --- |

(7)

Komisija pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalį ir Direktyvos 2008/105/EB 8 straipsnį atliko prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūrą ir padarė išvadą, kad prioritetinių medžiagų sąrašą tikslinga iš dalies pakeisti nustatant naujas medžiagas, dėl kurių Sąjungos lygmeniu reikia imtis prioritetinių veiksmų, nustatant toms naujai nustatytoms medžiagoms taikomus AKS, pagal mokslo pažangą peržiūrint kai kurioms esamoms medžiagoms taikomus AKS ir nustatant kai kurioms esamoms ir naujai nustatytoms prioritetinėms medžiagoms taikomus biotos AKS;

| (8) | prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūra buvo paremta išsamiomis konsultacijomis su Komisijos tarnybų, valstybių narių, suinteresuotųjų šalių ir Pavojų sveikatai ir aplinkai mokslinio komiteto ekspertais; |
| --- | --- |

(8)

prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūra buvo paremta išsamiomis konsultacijomis su Komisijos tarnybų, valstybių narių, suinteresuotųjų šalių ir Pavojų sveikatai ir aplinkai mokslinio komiteto ekspertais;

| (9) | į esamoms prioritetinėms medžiagoms taikomus peržiūrėtus AKS turėtų būti pirmą kartą atsižvelgta 2015–2021 m. laikotarpio upių baseinų valdymo planuose. Į naujas nustatytas prioritetines medžiagas ir jų AKS turėtų būti atsižvelgta sudarant papildomas stebėsenos programas ir preliminarias priemonių programas, kurios turi būti pateiktos iki 2018 m. pabaigos. Siekiant pasiekti gerą paviršinio vandens cheminę būklę, peržiūrėti AKS esančioms prioritetinėms medžiagoms turėtų būti neviršijami iki 2021 m. pabaigos, o AKS naujai identifikuotoms prioritetinėms medžiagoms – iki 2027 m. pabaigos, nedarant poveikio Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4–9 dalims, kur, inter alia, išdėstytos nuostatos dėl geros paviršinio vandens cheminės būklės arba ne tokių griežtų aplinkos apsaugos tikslų, susijusių su konkrečiais vandens telkiniais, įvykdymo termino pratęsimo remiantis tuo, kad išlaidos yra neproporcingos, ir (arba) dėl socialinių-ekonominių poreikių, jei paveiktų vandens telkinių būklė toliau neprastėja. Todėl paviršinio vandens cheminės būklės nustatymas iki Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje nustatyto 2015 m. termino turėtų būti grindžiamas tik medžiagomis ir AKS, nustatytais Direktyvos 2008/105/EB redakcijoje, galiojančioje 2009 m. sausio 13 d., nebent tie AKS būtų griežtesni nei pagal šią direktyvą peržiūrėti AKS – tuo atveju turėtų būti taikomi pastarieji; |
| --- | --- |

(9)

į esamoms prioritetinėms medžiagoms taikomus peržiūrėtus AKS turėtų būti pirmą kartą atsižvelgta 2015–2021 m. laikotarpio upių baseinų valdymo planuose. Į naujas nustatytas prioritetines medžiagas ir jų AKS turėtų būti atsižvelgta sudarant papildomas stebėsenos programas ir preliminarias priemonių programas, kurios turi būti pateiktos iki 2018 m. pabaigos. Siekiant pasiekti gerą paviršinio vandens cheminę būklę, peržiūrėti AKS esančioms prioritetinėms medžiagoms turėtų būti neviršijami iki 2021 m. pabaigos, o AKS naujai identifikuotoms prioritetinėms medžiagoms – iki 2027 m. pabaigos, nedarant poveikio Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4–9 dalims, kur, inter alia, išdėstytos nuostatos dėl geros paviršinio vandens cheminės būklės arba ne tokių griežtų aplinkos apsaugos tikslų, susijusių su konkrečiais vandens telkiniais, įvykdymo termino pratęsimo remiantis tuo, kad išlaidos yra neproporcingos, ir (arba) dėl socialinių-ekonominių poreikių, jei paveiktų vandens telkinių būklė toliau neprastėja. Todėl paviršinio vandens cheminės būklės nustatymas iki Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnyje nustatyto 2015 m. termino turėtų būti grindžiamas tik medžiagomis ir AKS, nustatytais Direktyvos 2008/105/EB redakcijoje, galiojančioje 2009 m. sausio 13 d., nebent tie AKS būtų griežtesni nei pagal šią direktyvą peržiūrėti AKS – tuo atveju turėtų būti taikomi pastarieji;

| (10) | priėmus Direktyvą 2000/60/EB, vėliau buvo priimta daug Sąjungos aktų, kuriais pagal tos direktyvos 16 straipsnio 6 dalį buvo nustatytos atskiroms prioritetinėms medžiagoms skirtos teršalų išmetimo kontrolės priemonės. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių priklauso kitos galiojančios Sąjungos teisės taikymo sričiai. Kai Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 1 dalyje nustatytus tikslus galima efektyviai pasiekti galiojančiomis priemonėmis, prioritetas turėtų būti teikiamas tų priemonių įgyvendinimui ir peržiūrai, o ne naujų priemonių nustatymui. Medžiagos į Direktyvos 2000/60/EB X priedą įtraukiamos nedarant poveikio 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (7), taikymui; |
| --- | --- |

(10)

priėmus Direktyvą 2000/60/EB, vėliau buvo priimta daug Sąjungos aktų, kuriais pagal tos direktyvos 16 straipsnio 6 dalį buvo nustatytos atskiroms prioritetinėms medžiagoms skirtos teršalų išmetimo kontrolės priemonės. Be to, daug aplinkos apsaugos priemonių priklauso kitos galiojančios Sąjungos teisės taikymo sričiai. Kai Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 1 dalyje nustatytus tikslus galima efektyviai pasiekti galiojančiomis priemonėmis, prioritetas turėtų būti teikiamas tų priemonių įgyvendinimui ir peržiūrai, o ne naujų priemonių nustatymui. Medžiagos į Direktyvos 2000/60/EB X priedą įtraukiamos nedarant poveikio 2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (7), taikymui;

| (11) | siekiant pagerinti Direktyvos 2000/60/EB, 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą (8), ir atitinkamų sektorių teisės aktų koordinavimą, turėtų būti ištirtos galimos sinergijos galimybės, siekiant nustatyti galimas sritis, kuriose įgyvendinant Direktyvą 2000/60/EB surinktais duomenimis būtų galima naudotis atliekant REACH ir kitas atitinkamas medžiagų vertinimo procedūras ir, atvirkščiai, sritis, kuriose siekiant atlikti medžiagų vertinimą pagal REACH ir atitinkamus sektorių teisės aktus surinkti duomenys gali būti naudojami siekiant padėti įgyvendinti Direktyvą 2000/60/EB, be kita ko, laikantis tos direktyvos 16 straipsnio 2 dalyje apibrėžto prioritetiškumo nustatymo; |
| --- | --- |

(11)

siekiant pagerinti Direktyvos 2000/60/EB, 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiančio Europos cheminių medžiagų agentūrą (8), ir atitinkamų sektorių teisės aktų koordinavimą, turėtų būti ištirtos galimos sinergijos galimybės, siekiant nustatyti galimas sritis, kuriose įgyvendinant Direktyvą 2000/60/EB surinktais duomenimis būtų galima naudotis atliekant REACH ir kitas atitinkamas medžiagų vertinimo procedūras ir, atvirkščiai, sritis, kuriose siekiant atlikti medžiagų vertinimą pagal REACH ir atitinkamus sektorių teisės aktus surinkti duomenys gali būti naudojami siekiant padėti įgyvendinti Direktyvą 2000/60/EB, be kita ko, laikantis tos direktyvos 16 straipsnio 2 dalyje apibrėžto prioritetiškumo nustatymo;

| (12) | laipsniškas taršos prioritetinėmis medžiagomis mažinimas ir prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ar nuotėkio nutraukimas ar laipsniškas panaikinimas, kaip reikalaujama pagal Direktyvą 2000/60/EB, gali būti dažnai pasiektas ekonomiškai efektyviausiu būdu taikant Sąjungos priemones dėl kiekvienos konkrečios medžiagos taršos šaltinyje, pavyzdžiui, pagal reglamentus (EB) Nr. 1907/2006, (EB) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 528/2012 (9) ar direktyvas 2001/82/EB (10), 2001/83/EB (11) ar 2010/75/ES (12). Todėl reikėtų labiau suderinti tuos teisės aktus, Direktyvą 2000/60/EB ir kitus susijusius teisės aktus siekiant užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomi taršos šaltinio kontrolės mechanizmai. Tais atvejais, kai reguliariai atliekama Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūra ir turimi stebėsenos duomenys rodo, kad Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu įdiegtos priemonės nėra pakankamos siekiant užtikrinti tam tikroms prioritetinėms medžiagoms taikomus AKS arba pasiekti tikslą nutraukti ar laipsniškai panaikinti taršą tam tikromis prioritetinėmis pavojingomis medžiagomis, turėtų būti imtasi tinkamų veiksmų Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu, kad būtų pasiekti Direktyvos 2000/60/EB tikslai, atsižvelgiant į rizikos vertinimus, socialinę–ekonominę ir kaštų naudos analizes, atliktus laikantis atitinkamų teisės aktų, taip pat į esamas alternatyvas; |
| --- | --- |

(12)

laipsniškas taršos prioritetinėmis medžiagomis mažinimas ir prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ar nuotėkio nutraukimas ar laipsniškas panaikinimas, kaip reikalaujama pagal Direktyvą 2000/60/EB, gali būti dažnai pasiektas ekonomiškai efektyviausiu būdu taikant Sąjungos priemones dėl kiekvienos konkrečios medžiagos taršos šaltinyje, pavyzdžiui, pagal reglamentus (EB) Nr. 1907/2006, (EB) Nr. 1107/2009, (ES) Nr. 528/2012 (9) ar direktyvas 2001/82/EB (10), 2001/83/EB (11) ar 2010/75/ES (12). Todėl reikėtų labiau suderinti tuos teisės aktus, Direktyvą 2000/60/EB ir kitus susijusius teisės aktus siekiant užtikrinti, kad būtų tinkamai taikomi taršos šaltinio kontrolės mechanizmai. Tais atvejais, kai reguliariai atliekama Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūra ir turimi stebėsenos duomenys rodo, kad Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu įdiegtos priemonės nėra pakankamos siekiant užtikrinti tam tikroms prioritetinėms medžiagoms taikomus AKS arba pasiekti tikslą nutraukti ar laipsniškai panaikinti taršą tam tikromis prioritetinėmis pavojingomis medžiagomis, turėtų būti imtasi tinkamų veiksmų Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu, kad būtų pasiekti Direktyvos 2000/60/EB tikslai, atsižvelgiant į rizikos vertinimus, socialinę–ekonominę ir kaštų naudos analizes, atliktus laikantis atitinkamų teisės aktų, taip pat į esamas alternatyvas;

| (13) | po to, kai buvo nustatyti į Direktyvos 2000/60/EB X priedą įtrauktoms 33 prioritetinėms medžiagoms taikomi AKS, buvo atlikta nemažai rizikos vertinimų pagal 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (13), kuris vėliau buvo pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006. Siekiant užtikrinti tinkamą apsaugos lygį ir atnaujinti AKS atsižvelgiant į naujausią mokslinę ir techninę informaciją apie grėsmes, kurios kyla vandens aplinkai arba per ją, turėtų būti peržiūrėti kai kurioms esamoms medžiagoms taikomi AKS; |
| --- | --- |

(13)

po to, kai buvo nustatyti į Direktyvos 2000/60/EB X priedą įtrauktoms 33 prioritetinėms medžiagoms taikomi AKS, buvo atlikta nemažai rizikos vertinimų pagal 1993 m. kovo 23 d. Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93 dėl esančių medžiagų rizikos įvertinimo ir kontrolės (13), kuris vėliau buvo pakeistas Reglamentu (EB) Nr. 1907/2006. Siekiant užtikrinti tinkamą apsaugos lygį ir atnaujinti AKS atsižvelgiant į naujausią mokslinę ir techninę informaciją apie grėsmes, kurios kyla vandens aplinkai arba per ją, turėtų būti peržiūrėti kai kurioms esamoms medžiagoms taikomi AKS;

| (14) | taikant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalyje nurodytus metodus buvo nustatytos ir prioritetinėms medžiagoms priskirtos papildomos medžiagos, kurios kelia didelę grėsmę vandens aplinkai arba per ją ir kurios turėtų būti įtrauktos į prioritetinių medžiagų sąrašą. Nustatant toms medžiagoms taikomus AKS buvo atsižvelgta į naujausią mokslinę ir techninę informaciją; |
| --- | --- |

(14)

taikant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalyje nurodytus metodus buvo nustatytos ir prioritetinėms medžiagoms priskirtos papildomos medžiagos, kurios kelia didelę grėsmę vandens aplinkai arba per ją ir kurios turėtų būti įtrauktos į prioritetinių medžiagų sąrašą. Nustatant toms medžiagoms taikomus AKS buvo atsižvelgta į naujausią mokslinę ir techninę informaciją;

| (15) | vis aktualesnė aplinkos apsaugos problema – vandens ir dirvožemio tarša farmacijos produktų likučiais. Vertinant ir kontroliuojant vaistų keliamą grėsmę vandens aplinkai arba per ją, turėtų būti skirta pakankamai dėmesio Sąjungos aplinkos apsaugos tikslams. Siekiant išspręsti šį susirūpinimą keliantį klausimą, Komisija turėtų ištirti vaistų poveikio aplinkai grėsmę ir pateikti esamos teisinės sistemos tinkamumo ir veiksmingumo siekiant apsaugoti vandens aplinką ir žmonių sveikatą per vandens aplinką analizę; |
| --- | --- |

(15)

vis aktualesnė aplinkos apsaugos problema – vandens ir dirvožemio tarša farmacijos produktų likučiais. Vertinant ir kontroliuojant vaistų keliamą grėsmę vandens aplinkai arba per ją, turėtų būti skirta pakankamai dėmesio Sąjungos aplinkos apsaugos tikslams. Siekiant išspręsti šį susirūpinimą keliantį klausimą, Komisija turėtų ištirti vaistų poveikio aplinkai grėsmę ir pateikti esamos teisinės sistemos tinkamumo ir veiksmingumo siekiant apsaugoti vandens aplinką ir žmonių sveikatą per vandens aplinką analizę;

| (16) | nustatant prioritetinėms pavojingoms medžiagoms taikomus AKS paprastai esama didesnio netikrumo nei nustatant prioritetinėms medžiagoms taikomus AKS, tačiau tokie AKS vis tik yra kriterijus siekiant įvertinti atitiktį geros paviršinio vandens cheminės būklės tikslui, apibrėžtam Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnio 24 dalyje ir 4 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiuose. Tačiau siekiant užtikrinti tinkamą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį, turėtų taip pat būti siekiama prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ir nuotėkio nutraukimo arba laipsniško panaikinimo pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktį; |
| --- | --- |

(16)

nustatant prioritetinėms pavojingoms medžiagoms taikomus AKS paprastai esama didesnio netikrumo nei nustatant prioritetinėms medžiagoms taikomus AKS, tačiau tokie AKS vis tik yra kriterijus siekiant įvertinti atitiktį geros paviršinio vandens cheminės būklės tikslui, apibrėžtam Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnio 24 dalyje ir 4 straipsnio 1 dalies a punkto ii ir iii papunkčiuose. Tačiau siekiant užtikrinti tinkamą aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos lygį, turėtų taip pat būti siekiama prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ir nuotėkio nutraukimo arba laipsniško panaikinimo pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkto iv papunktį;

| (17) | mokslo žinios apie teršalų likimą ir poveikį vandenyje pastaraisiais metais buvo gerokai išplėtotos. Daugiau žinoma apie tai, kuriame vandens aplinkos komponente (vandenyje, nuosėdose ar biotoje, toliau – terpė) labiausiai tikėtina aptikti medžiagą ir, atitinkamai, kur geriausia išmatuoti jos koncentraciją. Kai kurios labai hidrofobinės medžiagos kaupiasi biotoje ir vandenyje jų beveik neaptinkama, net ir naudojant pažangiausius analizės metodus. Tokioms medžiagoms turėtų būti nustatyti biotos AKS. Tačiau kad valstybės narės galėtų pasinaudoti savo stebėsenos strategijomis ir pritaikyti jas pagal vietos aplinkybes, joms turėtų būti suteikta lankstumo taikyti AKS alternatyviai terpei arba atitinkamais atvejais alternatyviam biotos taksonui, pavyzdžiui, vėžiagyvių potipiui, parafiletinei grupei „žuvys“, galvakojų klasei arba dvigeldžių klasei (midijoms ir moliuskams), su sąlyga, kad apsaugos lygis, užtikrinamas AKS ir valstybių narių taikoma stebėsenos sistema būtų tokie pat geri kaip lygis, užtikrinamas šioje direktyvoje nustatytais AKS ir terpe; |
| --- | --- |

(17)

mokslo žinios apie teršalų likimą ir poveikį vandenyje pastaraisiais metais buvo gerokai išplėtotos. Daugiau žinoma apie tai, kuriame vandens aplinkos komponente (vandenyje, nuosėdose ar biotoje, toliau – terpė) labiausiai tikėtina aptikti medžiagą ir, atitinkamai, kur geriausia išmatuoti jos koncentraciją. Kai kurios labai hidrofobinės medžiagos kaupiasi biotoje ir vandenyje jų beveik neaptinkama, net ir naudojant pažangiausius analizės metodus. Tokioms medžiagoms turėtų būti nustatyti biotos AKS. Tačiau kad valstybės narės galėtų pasinaudoti savo stebėsenos strategijomis ir pritaikyti jas pagal vietos aplinkybes, joms turėtų būti suteikta lankstumo taikyti AKS alternatyviai terpei arba atitinkamais atvejais alternatyviam biotos taksonui, pavyzdžiui, vėžiagyvių potipiui, parafiletinei grupei „žuvys“, galvakojų klasei arba dvigeldžių klasei (midijoms ir moliuskams), su sąlyga, kad apsaugos lygis, užtikrinamas AKS ir valstybių narių taikoma stebėsenos sistema būtų tokie pat geri kaip lygis, užtikrinamas šioje direktyvoje nustatytais AKS ir terpe;

| (18) | naujoviški stebėsenos metodai, pavyzdžiui, pasyvus mėginių ėmimas ir kitos priemonės, atrodo perspektyvūs, todėl turėtų būti toliau plėtojami; |
| --- | --- |

(18)

naujoviški stebėsenos metodai, pavyzdžiui, pasyvus mėginių ėmimas ir kitos priemonės, atrodo perspektyvūs, todėl turėtų būti toliau plėtojami;

| (19) | 2009 m. liepos 31 d. Komisijos direktyva 2009/90/EB, kuria pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB nustatomos vandens cheminės analizės ir vandens būklės stebėsenos techninės specifikacijos (14), nustatomi būtiniausi analizės metodų, taikomų vykdant vandens būklės stebėseną, veiksmingumo kriterijai. Tais kriterijais užtikrinama naudinga ir svarbi stebėsenos informacija, nes nustatytas reikalavimas naudoti tokius analizės metodus, kurie yra pakankamai tikslūs siekiant užtikrinti, kad bet koks AKS viršijimas būtų patikimai aptiktas ir įvertintas. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama stebėti kituose nei nurodyti šioje direktyvoje terpėse ar biotos taksonuose tik tuo atveju, jei naudojamas analizės metodas atitinka Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje atitinkamam AKS ir terpei ar biotos taksonui nustatytus būtiniausius veiksmingumo kriterijus arba yra bent tiek pat veiksmingas kaip turimas tam AKS ir terpei ar biotos taksonui taikomas geriausias metodas, nurodytas šioje direktyvoje; |
| --- | --- |

(19)

2009 m. liepos 31 d. Komisijos direktyva 2009/90/EB, kuria pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB nustatomos vandens cheminės analizės ir vandens būklės stebėsenos techninės specifikacijos (14), nustatomi būtiniausi analizės metodų, taikomų vykdant vandens būklės stebėseną, veiksmingumo kriterijai. Tais kriterijais užtikrinama naudinga ir svarbi stebėsenos informacija, nes nustatytas reikalavimas naudoti tokius analizės metodus, kurie yra pakankamai tikslūs siekiant užtikrinti, kad bet koks AKS viršijimas būtų patikimai aptiktas ir įvertintas. Valstybėms narėms turėtų būti leidžiama stebėti kituose nei nurodyti šioje direktyvoje terpėse ar biotos taksonuose tik tuo atveju, jei naudojamas analizės metodas atitinka Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje atitinkamam AKS ir terpei ar biotos taksonui nustatytus būtiniausius veiksmingumo kriterijus arba yra bent tiek pat veiksmingas kaip turimas tam AKS ir terpei ar biotos taksonui taikomas geriausias metodas, nurodytas šioje direktyvoje;

| (20) | šios direktyvos įgyvendinimas susijęs su iššūkiais, kurie apima galimų mokslo, techninių ir praktinių klausimų sprendimų įvairovę, neužbaigtą stebėsenos metodų plėtojimą bei ribotus žmogiškuosius ir finansinius išteklius. Siekiant padėti išspręsti su kai kuriais iš tų iššūkių susijusias problemas, stebėsenos strategijų ir analizės metodų plėtojimas turėtų būti remiamas ekspertų grupių techniniu darbu pagal Direktyvos 2000/60/EB bendrą įgyvendinimo strategiją; |
| --- | --- |

(20)

šios direktyvos įgyvendinimas susijęs su iššūkiais, kurie apima galimų mokslo, techninių ir praktinių klausimų sprendimų įvairovę, neužbaigtą stebėsenos metodų plėtojimą bei ribotus žmogiškuosius ir finansinius išteklius. Siekiant padėti išspręsti su kai kuriais iš tų iššūkių susijusias problemas, stebėsenos strategijų ir analizės metodų plėtojimas turėtų būti remiamas ekspertų grupių techniniu darbu pagal Direktyvos 2000/60/EB bendrą įgyvendinimo strategiją;

| (21) | patvarios, bioakumuliacinės ir toksiškos medžiagos ir kitos medžiagos, kurioms būdingos tokios pat savybės, vandens aplinkoje ištisus dešimtmečius gali būti aptinkamos kiekiais, kurie kelia didelę grėsmę, net ir tais atvejais, kai jau taikomos tokių medžiagų išmetimo mažinimo arba panaikinimo plataus masto priemonės. Kai kurios medžiagos gali pasklisti dideliu spinduliu ir yra aptinkamos beveik visur aplinkoje. Keletas tokių medžiagų priklauso esamoms ir naujai nustatytoms prioritetinėms pavojingoms medžiagoms. Yra įrodymų, kad kai kurių iš tų medžiagų ilgą laiką esama visur vandens aplinkoje Sąjungos lygmeniu, todėl toms atitinkamoms medžiagoms būtinas ypatingas dėmesys, kiek tai susiję su jų poveikiu cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimui pagal Direktyvą 2000/60/EB ir su stebėsenos reikalavimais; |
| --- | --- |

(21)

patvarios, bioakumuliacinės ir toksiškos medžiagos ir kitos medžiagos, kurioms būdingos tokios pat savybės, vandens aplinkoje ištisus dešimtmečius gali būti aptinkamos kiekiais, kurie kelia didelę grėsmę, net ir tais atvejais, kai jau taikomos tokių medžiagų išmetimo mažinimo arba panaikinimo plataus masto priemonės. Kai kurios medžiagos gali pasklisti dideliu spinduliu ir yra aptinkamos beveik visur aplinkoje. Keletas tokių medžiagų priklauso esamoms ir naujai nustatytoms prioritetinėms pavojingoms medžiagoms. Yra įrodymų, kad kai kurių iš tų medžiagų ilgą laiką esama visur vandens aplinkoje Sąjungos lygmeniu, todėl toms atitinkamoms medžiagoms būtinas ypatingas dėmesys, kiek tai susiję su jų poveikiu cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimui pagal Direktyvą 2000/60/EB ir su stebėsenos reikalavimais;

| (22) | kalbant apie cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimą pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.4.3 skirsnį, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, poveikį cheminei būklei pateikti atskirai, kad nebūtų nustelbtas vandens kokybės pagerėjimas, susijęs su kitomis medžiagomis. Be privalomo visoms medžiagoms skirto žemėlapio, galėtų būti pateikta papildomų žemėlapių, skirtų medžiagoms, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, ir atskirai pateikta žemėlapių, skirtų likusioms medžiagoms; |
| --- | --- |

(22)

kalbant apie cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimą pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.4.3 skirsnį, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, poveikį cheminei būklei pateikti atskirai, kad nebūtų nustelbtas vandens kokybės pagerėjimas, susijęs su kitomis medžiagomis. Be privalomo visoms medžiagoms skirto žemėlapio, galėtų būti pateikta papildomų žemėlapių, skirtų medžiagoms, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, ir atskirai pateikta žemėlapių, skirtų likusioms medžiagoms;

| (23) | stebėsena turėtų būti pritaikyta pagal numatomų koncentracijos variacijų erdvinę ir laiko skalę. Atsižvelgiant į medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, didelį išplitimą ir numatomą ilgą jų paveiktos aplinkos atsigavimo laiką, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama sumažinti tų medžiagų stebėsenos vietų skaičių ir (arba) dažnumą iki būtiniausio lygio, pakankamo patikimai ilgalaikių tendencijų analizei, su sąlyga, kad išlaikoma statistiškai tvirta bazinė stebėsenos linija; |
| --- | --- |

(23)

stebėsena turėtų būti pritaikyta pagal numatomų koncentracijos variacijų erdvinę ir laiko skalę. Atsižvelgiant į medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, didelį išplitimą ir numatomą ilgą jų paveiktos aplinkos atsigavimo laiką, valstybėms narėms turėtų būti leidžiama sumažinti tų medžiagų stebėsenos vietų skaičių ir (arba) dažnumą iki būtiniausio lygio, pakankamo patikimai ilgalaikių tendencijų analizei, su sąlyga, kad išlaikoma statistiškai tvirta bazinė stebėsenos linija;

| (24) | tai, kad medžiagoms, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, teikiamas ypatingas dėmesys, nereiškia, kad Sąjunga ar valstybės narės neturi imtis priemonių, papildančių priemones, kurių jau imtasi, taip pat ir tarptautiniu lygmeniu, siekiant sumažinti ar panaikinti tų medžiagų išleidimą, išmetimą ir nuotėkį, kad būtų įgyvendinti Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti tikslai; |
| --- | --- |

(24)

tai, kad medžiagoms, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, teikiamas ypatingas dėmesys, nereiškia, kad Sąjunga ar valstybės narės neturi imtis priemonių, papildančių priemones, kurių jau imtasi, taip pat ir tarptautiniu lygmeniu, siekiant sumažinti ar panaikinti tų medžiagų išleidimą, išmetimą ir nuotėkį, kad būtų įgyvendinti Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punkte nustatyti tikslai;

| (25) | pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnio 3 dalį, tais atvejais, kai pagal kokybės tikslą ar kokybės standartą, nustatytą pagal tą direktyvą, pagal Direktyvos 2000/60/EB IX priede išvardytas direktyvas ar pagal kurį nors kitą Sąjungos teisės aktą, reikalaujama griežtesnių sąlygų už tas, kurios susidarytų taikant tos direktyvos 10 straipsnio 2 dalį, turi būti nustatomos atitinkamai griežtesnės išmetamų teršalų kontrolės priemonės. Panaši nuostata taip pat buvo įtraukta į Direktyvos 2010/75/ES 18 straipsnį. Vadovaujantis tais straipsniais darytina išvada, kad išmetamų teršalų kontrolė, nustatyta pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnio 2 dalyje išvardytus teisės aktus, turėtų būti būtiniausia taikytina kontrolė. Jeigu tokia kontrole negalima užtikrinti AKS laikymosi, pavyzdžiui, medžiagos, kuriai būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, atveju, tačiau to neužtikrinama ir griežtesnėmis sąlygomis, net jas taikant kartu su griežtesnėmis sąlygomis, taikomomis kitų medžiagų išleidimui, išmetimui ir nuotėkiui, kuriais daromas poveikis tam vandens telkiniui, tokios griežtesnės sąlygos negalėtų būti laikomos „reikiamomis“ siekiant laikytis tų AKS; |
| --- | --- |

(25)

pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnio 3 dalį, tais atvejais, kai pagal kokybės tikslą ar kokybės standartą, nustatytą pagal tą direktyvą, pagal Direktyvos 2000/60/EB IX priede išvardytas direktyvas ar pagal kurį nors kitą Sąjungos teisės aktą, reikalaujama griežtesnių sąlygų už tas, kurios susidarytų taikant tos direktyvos 10 straipsnio 2 dalį, turi būti nustatomos atitinkamai griežtesnės išmetamų teršalų kontrolės priemonės. Panaši nuostata taip pat buvo įtraukta į Direktyvos 2010/75/ES 18 straipsnį. Vadovaujantis tais straipsniais darytina išvada, kad išmetamų teršalų kontrolė, nustatyta pagal Direktyvos 2000/60/EB 10 straipsnio 2 dalyje išvardytus teisės aktus, turėtų būti būtiniausia taikytina kontrolė. Jeigu tokia kontrole negalima užtikrinti AKS laikymosi, pavyzdžiui, medžiagos, kuriai būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės, atveju, tačiau to neužtikrinama ir griežtesnėmis sąlygomis, net jas taikant kartu su griežtesnėmis sąlygomis, taikomomis kitų medžiagų išleidimui, išmetimui ir nuotėkiui, kuriais daromas poveikis tam vandens telkiniui, tokios griežtesnės sąlygos negalėtų būti laikomos „reikiamomis“ siekiant laikytis tų AKS;

| (26) | rizikos įvertinimams, kuriais remiamasi atrenkant naujas prioritetines medžiagas, atlikti reikia aukštos kokybės stebėsenos duomenų ir ekotoksikologinio bei toksikologinio poveikio duomenų. Iš valstybių narių gaunamų stebėsenos duomenų kokybė pastaraisiais keleriais metais labai pagerėjo, tačiau jie ne visada atitinka poreikius kokybės ir Sąjungos aprėpties požiūriu. Ypač trūksta stebėsenos duomenų apie daugelį naujų teršalų, kurie gali būti apibūdinti kaip teršalai, dar neįtraukti į įprastas Sąjungos lygmens stebėsenos programas, bet galintys kelti didelę grėsmę, kurią reikia reguliuoti, atsižvelgiant į galimą jų ekotoksikologinį ir toksikologinį poveikį ir jų kiekį vandens aplinkoje; |
| --- | --- |

(26)

rizikos įvertinimams, kuriais remiamasi atrenkant naujas prioritetines medžiagas, atlikti reikia aukštos kokybės stebėsenos duomenų ir ekotoksikologinio bei toksikologinio poveikio duomenų. Iš valstybių narių gaunamų stebėsenos duomenų kokybė pastaraisiais keleriais metais labai pagerėjo, tačiau jie ne visada atitinka poreikius kokybės ir Sąjungos aprėpties požiūriu. Ypač trūksta stebėsenos duomenų apie daugelį naujų teršalų, kurie gali būti apibūdinti kaip teršalai, dar neįtraukti į įprastas Sąjungos lygmens stebėsenos programas, bet galintys kelti didelę grėsmę, kurią reikia reguliuoti, atsižvelgiant į galimą jų ekotoksikologinį ir toksikologinį poveikį ir jų kiekį vandens aplinkoje;

| (27) | reikalingas naujas mechanizmas, pagal kurį Komisijai būtų teikiama tikslinė aukštos kokybės stebėsenos informacija apie medžiagų koncentraciją vandens aplinkoje, didžiausią dėmesį skiriant naujiems teršalams ir medžiagoms, su kuriomis susiję turimi stebėsenos duomenys yra nepakankamos kokybės, kad galima būtų atlikti rizikos vertinimą. Naujuoju mechanizmu turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos rinkti tokią informaciją iš visų Sąjungos upių baseinų ir juo būtų papildyti stebėsenos duomenys, surinkti vykdant programas pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius ir iš kitų patikimų šaltinių. Siekiant, kad stebėsenos išlaidos išliktų priimtino lygio, mechanizmą reikėtų daugiausia taikyti tik tam tikroms į stebėjimo sąrašą laikinai įtrauktoms medžiagoms ir tik tam tikroms stebėsenos vietoms, tačiau surinkti duomenys turėtų būti reprezentatyvūs ir tinkami Sąjungos vykdomam medžiagų prioritetiškumo nustatymo procesui. Sąrašas turėtų būti dinamiškas ir turėtų galioti ribotą laiką, kad būtų reaguojama į naują informaciją apie naujų teršalų keliamą galimą grėsmę ir būtų išvengta ilgesnės nei būtina medžiagų stebėsenos; |
| --- | --- |

(27)

reikalingas naujas mechanizmas, pagal kurį Komisijai būtų teikiama tikslinė aukštos kokybės stebėsenos informacija apie medžiagų koncentraciją vandens aplinkoje, didžiausią dėmesį skiriant naujiems teršalams ir medžiagoms, su kuriomis susiję turimi stebėsenos duomenys yra nepakankamos kokybės, kad galima būtų atlikti rizikos vertinimą. Naujuoju mechanizmu turėtų būti sudarytos palankesnės sąlygos rinkti tokią informaciją iš visų Sąjungos upių baseinų ir juo būtų papildyti stebėsenos duomenys, surinkti vykdant programas pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius ir iš kitų patikimų šaltinių. Siekiant, kad stebėsenos išlaidos išliktų priimtino lygio, mechanizmą reikėtų daugiausia taikyti tik tam tikroms į stebėjimo sąrašą laikinai įtrauktoms medžiagoms ir tik tam tikroms stebėsenos vietoms, tačiau surinkti duomenys turėtų būti reprezentatyvūs ir tinkami Sąjungos vykdomam medžiagų prioritetiškumo nustatymo procesui. Sąrašas turėtų būti dinamiškas ir turėtų galioti ribotą laiką, kad būtų reaguojama į naują informaciją apie naujų teršalų keliamą galimą grėsmę ir būtų išvengta ilgesnės nei būtina medžiagų stebėsenos;

| (28) | siekiant supaprastinti ir racionalizuoti valstybių narių ataskaitų teikimo įpareigojimus ir labiau suderinti su kitais susijusiais vandentvarkos aspektais, Direktyvos 2008/105/EB 3 straipsnyje nustatyti pranešimo reikalavimai turėtų būti sujungti su bendrais Direktyvos 2000/60/EB 15 straipsnyje nustatytais atskaitomybės įpareigojimais; |
| --- | --- |

(28)

siekiant supaprastinti ir racionalizuoti valstybių narių ataskaitų teikimo įpareigojimus ir labiau suderinti su kitais susijusiais vandentvarkos aspektais, Direktyvos 2008/105/EB 3 straipsnyje nustatyti pranešimo reikalavimai turėtų būti sujungti su bendrais Direktyvos 2000/60/EB 15 straipsnyje nustatytais atskaitomybės įpareigojimais;

| (29) | kalbant apie cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimą pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.4.3 skirsnį, priemonių programų ir upių baseinų valdymo planų atnaujinimo, kuris turi būti atliktas remiantis atitinkamai Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 8 dalimi ir 13 straipsnio 7 dalimi, tikslais valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atskirai pateikti duomenis apie naujai nustatytų prioritetinių medžiagų ir esamų prioritetinių medžiagų, kurių AKS peržiūrėti, poveikį cheminei būklei, kad naujų reikalavimų nustatymas nebūtų klaidingai suprastas kaip įvykęs paviršinių vandenų cheminės būklės pablogėjimas. Be privalomo visoms medžiagoms skirto žemėlapio, galėtų būti pateikti papildomi žemėlapiai, skirti naujai nustatytoms medžiagoms ir esamoms medžiagoms, kurių AKS peržiūrėti, ir atskirai skirtus likusioms medžiagoms; |
| --- | --- |

(29)

kalbant apie cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimą pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.4.3 skirsnį, priemonių programų ir upių baseinų valdymo planų atnaujinimo, kuris turi būti atliktas remiantis atitinkamai Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio 8 dalimi ir 13 straipsnio 7 dalimi, tikslais valstybėms narėms turėtų būti leidžiama atskirai pateikti duomenis apie naujai nustatytų prioritetinių medžiagų ir esamų prioritetinių medžiagų, kurių AKS peržiūrėti, poveikį cheminei būklei, kad naujų reikalavimų nustatymas nebūtų klaidingai suprastas kaip įvykęs paviršinių vandenų cheminės būklės pablogėjimas. Be privalomo visoms medžiagoms skirto žemėlapio, galėtų būti pateikti papildomi žemėlapiai, skirti naujai nustatytoms medžiagoms ir esamoms medžiagoms, kurių AKS peržiūrėti, ir atskirai skirtus likusioms medžiagoms;

| (30) | svarbu, kad visuomenė turėtų galimybę laiku susipažinti su aplinkosaugine informacija apie Sąjungos paviršinių vandenų būklę ir kovos su chemine tarša strategijų pasiekimus. Siekiant padidinti tos informacijos prieinamumą ir skaidrumą, kiekvienoje valstybėje narėje visuomenei elektroniniu būdu turėtų būti prieinamas informacijos apie upių baseinų valdymo planus ir jų peržiūras bei atnaujinimus centrinis portalas; |
| --- | --- |

(30)

svarbu, kad visuomenė turėtų galimybę laiku susipažinti su aplinkosaugine informacija apie Sąjungos paviršinių vandenų būklę ir kovos su chemine tarša strategijų pasiekimus. Siekiant padidinti tos informacijos prieinamumą ir skaidrumą, kiekvienoje valstybėje narėje visuomenei elektroniniu būdu turėtų būti prieinamas informacijos apie upių baseinų valdymo planus ir jų peržiūras bei atnaujinimus centrinis portalas;

| (31) | priimdama šį pasiūlymą ir pateikdama ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai, Komisija užbaigė pirmąją prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūrą, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2008/105/EB 8 straipsnį. Tai apėmė ir tos direktyvos III priede išvardytų medžiagų peržiūrą; kai kurios jų buvo priskirtos prie prioritetinių. Kitoms medžiagoms priskirti prie prioritetinių medžiagų III priede šiuo metu neturima pakankamai duomenų. Gali atsirasti naujos informacijos apie tas medžiagas, todėl jos ateityje bus peržiūrėtos; tai pasakytina ir apie kitas medžiagas, kurios per šią peržiūrą buvo svarstytos, bet nepriskirtos prie prioritetinių medžiagų. Todėl Direktyvos 2008/105/EB III priedas tapo nebeaktualus ir turėtų būti išbrauktas. Tos direktyvos 8 straipsnis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, taip pat turėtų būti pakeistas ataskaitos teikimo Europos Parlamentui ir Tarybai terminas; |
| --- | --- |

(31)

priimdama šį pasiūlymą ir pateikdama ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai, Komisija užbaigė pirmąją prioritetinių medžiagų sąrašo peržiūrą, kaip reikalaujama pagal Direktyvos 2008/105/EB 8 straipsnį. Tai apėmė ir tos direktyvos III priede išvardytų medžiagų peržiūrą; kai kurios jų buvo priskirtos prie prioritetinių. Kitoms medžiagoms priskirti prie prioritetinių medžiagų III priede šiuo metu neturima pakankamai duomenų. Gali atsirasti naujos informacijos apie tas medžiagas, todėl jos ateityje bus peržiūrėtos; tai pasakytina ir apie kitas medžiagas, kurios per šią peržiūrą buvo svarstytos, bet nepriskirtos prie prioritetinių medžiagų. Todėl Direktyvos 2008/105/EB III priedas tapo nebeaktualus ir turėtų būti išbrauktas. Tos direktyvos 8 straipsnis turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas, taip pat turėtų būti pakeistas ataskaitos teikimo Europos Parlamentui ir Tarybai terminas;

| (32) | siekiant laiku reaguoti į šios direktyvos taikymo srityje padarytą techninę ir mokslo pažangą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl direktyvoje nustatytų AKS taikymo metodų atnaujinimo. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai; |
| --- | --- |

(32)

siekiant laiku reaguoti į šios direktyvos taikymo srityje padarytą techninę ir mokslo pažangą, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti aktus dėl direktyvoje nustatytų AKS taikymo metodų atnaujinimo. Ypač svarbu, kad atlikdama parengiamąjį darbą Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat ir su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;

| (33) | siekiant tobulinti informacinę bazę, kuria remiantis ateityje būtų nustatomos prioritetinės medžiagos, visų pirma kiek tai susiję su naujais teršalais, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti ir atnaujinti stebėjimo sąrašą. Be to, siekiant užtikrinti vienodas sąlygas dėl šios direktyvos įgyvendinimo ir stebėsenos duomenų bei informacijos ataskaitų pateikimo Komisijai formų, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (15); |
| --- | --- |

(33)

siekiant tobulinti informacinę bazę, kuria remiantis ateityje būtų nustatomos prioritetinės medžiagos, visų pirma kiek tai susiję su naujais teršalais, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai nustatyti ir atnaujinti stebėjimo sąrašą. Be to, siekiant užtikrinti vienodas sąlygas dėl šios direktyvos įgyvendinimo ir stebėsenos duomenų bei informacijos ataskaitų pateikimo Komisijai formų, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi pagal 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (15);

| (34) | pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (16) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškintos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas; |
| --- | --- |

(34)

pagal 2011 m. rugsėjo 28 d. Bendrą valstybių narių ir Komisijos politinį pareiškimą dėl aiškinamųjų dokumentų (16) valstybės narės pagrįstais atvejais įsipareigojo prie pranešimų apie perkėlimo į nacionalinę teisę priemones pridėti vieną ar daugiau dokumentų, kuriuose būtų paaiškintos direktyvos sudėtinių dalių ir nacionalinių perkėlimo priemonių atitinkamų dalių sąsajos. Šios direktyvos atveju teisės aktų leidėjas laikosi nuomonės, kad tokių dokumentų perdavimas yra pagrįstas;

| (35) | kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. pasiekti gerą paviršinio vandens cheminę būklę nustatant prioritetinių medžiagų ir tam tikrų kitų teršalų AKS, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl to poreikio išlaikyti tą patį paviršinio vandens apsaugos lygį visoje Sąjungoje, to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti; |
| --- | --- |

(35)

kadangi šios direktyvos tikslo, t. y. pasiekti gerą paviršinio vandens cheminę būklę nustatant prioritetinių medžiagų ir tam tikrų kitų teršalų AKS, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl to poreikio išlaikyti tą patį paviršinio vandens apsaugos lygį visoje Sąjungoje, to tikslo būtų geriau siekti Sąjungos lygmeniu, laikydamasi Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo, Sąjunga gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti;

| (36) | todėl direktyvos 2000/60/EB ir 2008/105/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos, |
| --- | --- |

(36)

todėl direktyvos 2000/60/EB ir 2008/105/EB turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistos,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Direktyva 2000/60/EB iš dalies keičiama taip:

| 1. | 16 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:
  „4.   Komisija patvirtintą prioritetinių medžiagų sąrašą peržiūri ne vėliau kaip po ketverių metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, po to – ne rečiau kaip kas šešerius metus, ir prireikus pateikia atitinkamus pasiūlymus.“ |
| --- | --- |

1.

16 straipsnio 4 dalis pakeičiama taip:

„4.   Komisija patvirtintą prioritetinių medžiagų sąrašą peržiūri ne vėliau kaip po ketverių metų nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos, po to – ne rečiau kaip kas šešerius metus, ir prireikus pateikia atitinkamus pasiūlymus.“

| 2. | X priedas pakeičiamas šios direktyvos I priedo tekstu. |
| --- | --- |

2.

X priedas pakeičiamas šios direktyvos I priedo tekstu.

2 straipsnis

Direktyva 2008/105/EB iš dalies keičiama taip:

| 1. | 2 straipsnis pakeičiamas taip:
  „2 straipsnis
  Terminų apibrėžtys
  Šioje direktyvoje taikomos Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnyje ir 2009 m. liepos 31 d. Komisijos direktyvos 2009/90/EB, kuria pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB nustatomos vandens cheminės analizės ir vandens būklės stebėsenos techninės specifikacijos (17), 2 straipsnyje pateiktos terminų apibrėžtys.
  Be to, vartojamos šios terminų apibrėžtys:
  1.   terpė– vandens aplinkos komponentas, t. y. vanduo, nuosėdos arba biota;
  2.   biotos taksonas– konkretus vandens aplinkos taksonas, kurio taksonominės klasifikacijos rangas yra „potipis“, „klasė“ arba jiems lygiavertis. |
| --- | --- |

1.

2 straipsnis pakeičiamas taip:

„2 straipsnis

Terminų apibrėžtys

Šioje direktyvoje taikomos Direktyvos 2000/60/EB 2 straipsnyje ir 2009 m. liepos 31 d. Komisijos direktyvos 2009/90/EB, kuria pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB nustatomos vandens cheminės analizės ir vandens būklės stebėsenos techninės specifikacijos (17), 2 straipsnyje pateiktos terminų apibrėžtys.

Be to, vartojamos šios terminų apibrėžtys:

1.   terpė– vandens aplinkos komponentas, t. y. vanduo, nuosėdos arba biota;

2.   biotos taksonas– konkretus vandens aplinkos taksonas, kurio taksonominės klasifikacijos rangas yra „potipis“, „klasė“ arba jiems lygiavertis.

| 2. | 3 straipsnis pakeičiamas taip:
  „3 straipsnis
  Aplinkos kokybės standartai
  1.   Nedarant poveikio 1a daliai, valstybės narės taiko I priedo A dalyje nustatytus AKS paviršiniams vandens telkiniams bei taiko tuos AKS laikydamosi I priedo B dalyje nustatytų reikalavimų.
  1a.   Nedarant poveikio įpareigojimams pagal šios direktyvos redakciją, galiojančią 2009 m. sausio 13 d., ir visų pirma įpareigojimui siekti geros paviršinio vandens cheminės būklės joje išvardytų medžiagų ir AKS atžvilgiu, I priedo A dalyje nustatytus AKS valstybės narės taiko:






  i) | I priedo A dalyje nurodytų medžiagų Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28, kurioms nustatyti peržiūrėti AKS atžvilgiu, nuo 2015 m. gruodžio 22 d., kad ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 22 d. tų medžiagų atžvilgiu būtų pasiekta gera paviršinio vandens cheminė būklė, pasitelkiant 2015 m. upių baseinų valdymo planuose, parengtuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalį, numatytas priemonių programas, ir |
| --- | --- | --- |

2.

3 straipsnis pakeičiamas taip:

„3 straipsnis

Aplinkos kokybės standartai

1.   Nedarant poveikio 1a daliai, valstybės narės taiko I priedo A dalyje nustatytus AKS paviršiniams vandens telkiniams bei taiko tuos AKS laikydamosi I priedo B dalyje nustatytų reikalavimų.

1a.   Nedarant poveikio įpareigojimams pagal šios direktyvos redakciją, galiojančią 2009 m. sausio 13 d., ir visų pirma įpareigojimui siekti geros paviršinio vandens cheminės būklės joje išvardytų medžiagų ir AKS atžvilgiu, I priedo A dalyje nustatytus AKS valstybės narės taiko:

i)

I priedo A dalyje nurodytų medžiagų Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28, kurioms nustatyti peržiūrėti AKS atžvilgiu, nuo 2015 m. gruodžio 22 d., kad ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 22 d. tų medžiagų atžvilgiu būtų pasiekta gera paviršinio vandens cheminė būklė, pasitelkiant 2015 m. upių baseinų valdymo planuose, parengtuose pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalį, numatytas priemonių programas, ir

| ii) | I priedo A dalyje nurodytų naujų nustatytų medžiagų Nr. 34–45 atžvilgiu nuo 2018 m. gruodžio 22 d., kad ne vėliau kaip 2027 m. gruodžio 22 d. tų medžiagų atžvilgiu būtų pasiekta gera paviršinio vandens cheminė būklė ir būtų užkirstas kelias paviršinio vandens telkinių cheminės būklės blogėjimui tų medžiagų atžvilgiu. Tuo tikslu valstybės narės ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 22 d. parengia toms medžiagoms skirtą papildomą stebėsenos programą ir preliminarią priemonių programą ir pateikia jas Komisijai. Galutinė priemonių programa laikantis Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio parengiama ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 22 d. ir kuo greičiau įgyvendinama ir pradeda veikti visu pajėgumu po tos datos ir ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 22 d. |
| --- | --- |

ii)

I priedo A dalyje nurodytų naujų nustatytų medžiagų Nr. 34–45 atžvilgiu nuo 2018 m. gruodžio 22 d., kad ne vėliau kaip 2027 m. gruodžio 22 d. tų medžiagų atžvilgiu būtų pasiekta gera paviršinio vandens cheminė būklė ir būtų užkirstas kelias paviršinio vandens telkinių cheminės būklės blogėjimui tų medžiagų atžvilgiu. Tuo tikslu valstybės narės ne vėliau kaip 2018 m. gruodžio 22 d. parengia toms medžiagoms skirtą papildomą stebėsenos programą ir preliminarią priemonių programą ir pateikia jas Komisijai. Galutinė priemonių programa laikantis Direktyvos 2000/60/EB 11 straipsnio parengiama ne vėliau kaip 2021 m. gruodžio 22 d. ir kuo greičiau įgyvendinama ir pradeda veikti visu pajėgumu po tos datos ir ne vėliau kaip 2024 m. gruodžio 22 d.

Medžiagų, išvardytų pirmos pastraipos i ir ii punktuose, atžvilgiu Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 4–9 dalys taikomos mutatis mutandis.

2.   I priedo A dalyje nurodytoms medžiagoms Nr. 5, 15, 16, 17, 21, 28, 34, 35, 37, 43 ir 44 valstybės narės taiko I priedo A dalyje nurodytus biotos AKS.

Kitoms nei pirmoje pastraipoje nurodytoms medžiagoms valstybės narės taiko I priedo A dalyje nurodytus vandens AKS.

3.   Valstybės narės vienos ar daugiau paviršinio vandens kategorijų atveju gali pasirinkti taikyti kitos nei nurodyta 2 dalyje terpės arba atitinkamais atvejais kitų nei I priedo A dalyje nurodyti biotos taksonų AKS.

Pirmoje pastraipoje nurodytą galimybę pasirinkusios valstybės narės taiko atitinkamus I priedo A dalyje nurodytus AKS arba, jei terpės ar biotos taksono AKS nėra nurodyta, nustato AKS, kuriuo užtikrinama bent jau tokio paties lygio apsauga, kaip I priedo A dalyje nustatytų AKS užtikrinama apsauga.

Valstybės narės gali pasinaudoti pirmoje pastraipoje nurodyta galimybe tik tuo atveju, kai naudojamas pasirinktos terpės ar biotos taksono analizės metodas atitinka Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nustatytus būtiniausius veiksmingumo kriterijus. Jeigu nė vienos terpės atveju tų kriterijų neatitinkama, valstybės narės užtikrina, kad stebėsena būtų vykdoma naudojant geriausius turimus metodus, dėl kurių nepatiriama pernelyg didelių išlaidų, ir kad tas analizės metodas būtų bent tiek pat veiksmingas, kaip metodas, taikomas šio straipsnio 2 dalyje nurodytai terpei atitinkamai medžiagai.

3a.   Jeigu potenciali grėsmė dėl stipraus poveikio vandens aplinkai arba per ją nustatoma išmatavus ar apskaičiavus koncentraciją aplinkoje ar teršalų išmetimą ir kai taikomi biotos arba nuosėdų AKS, valstybės narės užtikrina, kad taip pat būtų vykdoma stebėsena paviršiniame vandenyje ir taiko DLK-AKS, nurodytus šios direktyvos I priedo A dalyje, jeigu tokie AKS buvo nustatyti.

3b.   Jeigu, vadovaujantis Direktyvos 2009/90/EB 5 straipsniu, apskaičiuota matavimo, atlikto naudojant geriausią turimą metodą, dėl kurio nepatiriama pernelyg didelių išlaidų, rezultatų vidutinė vertė yra nurodoma kaip „mažesnė už kiekybinio įvertinimo ribą“ ir jeigu taikant tą metodą „kiekybinio įvertinimo riba“ yra aukštesnė nei AKS, vertinant to vandens telkinio bendrą cheminę būklę į matuojamos medžiagos matavimo rezultatą neatsižvelgiama.

4.   Medžiagų, kurioms taikomi nuosėdų ir (arba) biotos AKS, atveju valstybės narės atlieka medžiagos atitinkamoje terpėje stebėseną bent kartą per metus, nebent remiantis techninėmis žiniomis ir ekspertų sprendimu būtų pagrįsta taikyti kitokį intervalą.

5.   Valstybės narės į atnaujintus upių baseinų valdymo planus, parengtus pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalį, įtraukia šią informaciją:

| a) | lentelę, kurioje pateikiamos taikomų analizės metodų kiekybinio įvertinimo ribos, ir informaciją apie tų metodų veiksmingumo atitiktį Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nurodytiems būtiniausiems veiksmingumo kriterijams; |
| --- | --- |

a)

lentelę, kurioje pateikiamos taikomų analizės metodų kiekybinio įvertinimo ribos, ir informaciją apie tų metodų veiksmingumo atitiktį Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nurodytiems būtiniausiems veiksmingumo kriterijams;

| b) | medžiagų, dėl kurių pasinaudota šio straipsnio 3 dalyje nurodyta galimybe, atveju:






  i) | pasinaudojimo ta galimybe priežastis ir pagrindą, |
| --- | --- | --- |

b)

medžiagų, dėl kurių pasinaudota šio straipsnio 3 dalyje nurodyta galimybe, atveju:

i)

pasinaudojimo ta galimybe priežastis ir pagrindą,

| ii) | nustatytus alternatyvius AKS, jei tokių yra, įrodymus, kad tais AKS užtikrinama bent lygiavertė apsauga, kokia yra užtikrinama I priedo A dalyje nustatytais AKS, įskaitant AKS nustatyti naudotus duomenis ir metodiką bei paviršinio vandens kategorijas, kurioms jie būtų taikomi, |
| --- | --- |

ii)

nustatytus alternatyvius AKS, jei tokių yra, įrodymus, kad tais AKS užtikrinama bent lygiavertė apsauga, kokia yra užtikrinama I priedo A dalyje nustatytais AKS, įskaitant AKS nustatyti naudotus duomenis ir metodiką bei paviršinio vandens kategorijas, kurioms jie būtų taikomi,

| iii) | palyginti šios dalies a punkte nurodyta informacija – šios direktyvos I priedo A dalyje nurodytas terpių analizės metodų kiekybinio įvertinimo ribas, įskaitant informaciją apie tų metodų veiksmingumą palyginti su Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nurodytais būtiniausiais veiksmingumo kriterijais; |
| --- | --- |

iii)

palyginti šios dalies a punkte nurodyta informacija – šios direktyvos I priedo A dalyje nurodytas terpių analizės metodų kiekybinio įvertinimo ribas, įskaitant informaciją apie tų metodų veiksmingumą palyginti su Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nurodytais būtiniausiais veiksmingumo kriterijais;

| c) | pagal 4 dalį taikomo stebėsenos dažnumo pagrindimą, jei stebėsenos intervalai yra ilgesni nei vieneri metai. |
| --- | --- |

c)

pagal 4 dalį taikomo stebėsenos dažnumo pagrindimą, jei stebėsenos intervalai yra ilgesni nei vieneri metai.

5a.   Valstybės narės imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų, kad pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnio 7 dalį parengti atnaujinti upių baseinų valdymo planai, kuriuose nurodomi priemonių, kurių imtasi siekiant išvengti paviršinių vandenų cheminės taršos, taikymo rezultatai ir poveikis, ir pagal Direktyvos 2000/60/EB 15 straipsnio 3 dalį numatyta tarpinė ataskaita, kurioje apibūdinama planuotos priemonių programos įgyvendinimo pažanga, būtų pateikti pasitelkiant centrinį portalą, prieinamą visuomenei elektroniniu būdu, vadovaujantis 2003 m. sausio 28 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2003/4/EB dėl visuomenės galimybės susipažinti su informacija apie aplinką (18) 7 straipsnio 1 dalimi.

6.   Valstybės narės, remdamosi paviršinio vandens būklės stebėsena, atlikta pagal Direktyvos 2000/60/EB 8 straipsnį, parengia I priedo A dalyje išvardytų prioritetinių medžiagų, kurios linkusios kauptis nuosėdose ir (arba) biotoje, koncentracijos ilgalaikių tendencijų analizę, ypač daug dėmesio skirdamos I priedo A dalyje išvardytoms medžiagoms Nr. 2, 5, 6, 7, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 26, 28, 30, 34, 35, 36, 37, 43 ir 44. Laikydamosi Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio, valstybės narės imasi priemonių užtikrinti, kad tokia koncentracija žymiai nepadidėtų nuosėdose ir (arba) atitinkamoje biotoje.

Valstybės narės nustato nuosėdų ir (arba) biotos stebėsenos dažnumą, kad būtų pateikiama pakankamai duomenų patikimai ilgalaikių tendencijų analizei. Paprastai stebėsena turėtų būti atliekama kas trejus metus, nebent remiantis techninėmis žiniomis ir ekspertų sprendimu būtų pagrįsta taikyti kitokį intervalą.

7.   Komisija išnagrinėja techninę ir mokslinę pažangą, įskaitant Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalies a ir b punktuose nurodytų rizikos vertinimų išvadas ir medžiagų registracijos informaciją, su kuria visuomenė gali susipažinti pagal Reglamento (EB) Nr. 1907/2006 119 straipsnį, ir prireikus pasiūlo peržiūrėti šios direktyvos I priedo A dalyje nustatytus AKS laikantis SESV 294 straipsnyje nustatytos tvarkos ir Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalyje nustatyto tvarkaraščio.

8.   Komisijai suteikiami įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus pagal 10 straipsnį, jei reikia, siekiant pritaikyti šios direktyvos I priedo B dalies 3 punktą atsižvelgiant į mokslinius ar techninius pokyčius.

8a.   Siekiant sudaryti palankesnes sąlygas šio straipsnio įgyvendinimui, kiek įmanoma ne vėliau kaip 2014 m. gruodžio 22 d. parengiamos techninės gairės dėl medžiagų stebėsenos strategijų ir analizės metodų, įskaitant biotos mėginių ėmimą ir jos stebėseną, kaip dabartinio Direktyvos 2000/60/EB įgyvendinimo proceso dalis.

Visų pirma gairės apima:

| a) | medžiagų stebėseną biotoje, kaip numatyta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse; |
| --- | --- |

a)

medžiagų stebėseną biotoje, kaip numatyta šio straipsnio 2 ir 3 dalyse;

| b) | naujai nustatytų medžiagų (nurodytų I priedo A dalyje Nr. 34–45) atveju ir medžiagų, kurioms nustatyti griežtesni AKS (nurodytų I priedo A dalyje Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28), atveju – Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nustatytus būtiniausius veiksmingumo kriterijus atitinkančius analizės metodus. |
| --- | --- |

b)

naujai nustatytų medžiagų (nurodytų I priedo A dalyje Nr. 34–45) atveju ir medžiagų, kurioms nustatyti griežtesni AKS (nurodytų I priedo A dalyje Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28), atveju – Direktyvos 2009/90/EB 4 straipsnyje nustatytus būtiniausius veiksmingumo kriterijus atitinkančius analizės metodus.

8b.   Medžiagų, dėl kurių techninės gairės 2014 m. gruodžio 22 d. dar nebus patvirtintos, atveju 1a dalies i punkte nurodytas 2015 m. gruodžio 22 d. terminas pratęsiamas iki 2018 m. gruodžio 22 d., o tame punkte nurodytas 2021 m. gruodžio 22 d., terminas pratęsiamas iki 2027 m. gruodžio 22 d.

| 3. | 4 straipsnio 4 dalis ir 5 straipsnio 6 dalis išbraukiamos. |
| --- | --- |

3.

4 straipsnio 4 dalis ir 5 straipsnio 6 dalis išbraukiamos.

| 4. | Įterpiamas šis straipsnis:
  „7a straipsnis
  Veiksmų derinimas
  1.   Prioritetinių medžiagų, kurioms taikomi reglamentai (EB) Nr. 1907/2006, (EB) Nr. 1107/2009 (19), (ES) Nr. 528/2012 (20) ar Direktyva 2010/75/ES (21), atveju Komisija, atlikdama reguliarią Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūrą pagal tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalį, įvertina, ar Sąjungos ir valstybių narių lygmens priemonės yra pakankamos prioritetinėms medžiagoms taikomiems AKS pasiekti ir prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ir nuotėkio nutraukimo ar laipsniško panaikinimo tikslui pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punktą ir 16 straipsnio 6 dalį pasiekti.
  2.   Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie šio straipsnio 1 dalyje nurodyto vertinimo rezultatus, laikydamasi Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalyje išdėstyto tvarkaraščio, ir su ataskaita pateikia atitinkamus pasiūlymus, be kita ko, dėl kontrolės priemonių.
  3.   Jei iš ataskaitos rezultatų matyti, kad siekiant palengvinti suderinamumą su Direktyva 2000/60/EB dėl tam tikros medžiagos, patvirtintos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 ar Reglamentą (ES) Nr. 528/2012, gali prireikti papildomų priemonių Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu, valstybės narės arba Komisija prireikus taiko Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 21 ar 44 straipsnius arba Reglamento (ES) Nr. 528/2012 15 ar 48 straipsnius, kaip tinkama, tai medžiagai arba produktams, kurių sudėtyje yra ta medžiaga.
  Medžiagų, kurioms taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006, atveju Komisija prireikus inicijuoja to reglamento 59, 61 ar 69 straipsniuose nurodytą procedūrą.
  Taikydamos pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų reglamentų nuostatas, valstybės narės ir Komisija atsižvelgia į visus rizikos vertinimus ir socialinę-ekonominę ar kaštų naudos analizes, kurias reikalaujama atlikti pagal tuos reglamentus, įskaitant susijusias su alternatyvų buvimu. |
| --- | --- |

4.

Įterpiamas šis straipsnis:

„7a straipsnis

Veiksmų derinimas

1.   Prioritetinių medžiagų, kurioms taikomi reglamentai (EB) Nr. 1907/2006, (EB) Nr. 1107/2009 (19), (ES) Nr. 528/2012 (20) ar Direktyva 2010/75/ES (21), atveju Komisija, atlikdama reguliarią Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūrą pagal tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalį, įvertina, ar Sąjungos ir valstybių narių lygmens priemonės yra pakankamos prioritetinėms medžiagoms taikomiems AKS pasiekti ir prioritetinių pavojingų medžiagų išleidimo, išmetimo ir nuotėkio nutraukimo ar laipsniško panaikinimo tikslui pagal Direktyvos 2000/60/EB 4 straipsnio 1 dalies a punktą ir 16 straipsnio 6 dalį pasiekti.

2.   Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai pateikia ataskaitą apie šio straipsnio 1 dalyje nurodyto vertinimo rezultatus, laikydamasi Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 4 dalyje išdėstyto tvarkaraščio, ir su ataskaita pateikia atitinkamus pasiūlymus, be kita ko, dėl kontrolės priemonių.

3.   Jei iš ataskaitos rezultatų matyti, kad siekiant palengvinti suderinamumą su Direktyva 2000/60/EB dėl tam tikros medžiagos, patvirtintos pagal Reglamentą (EB) Nr. 1107/2009 ar Reglamentą (ES) Nr. 528/2012, gali prireikti papildomų priemonių Sąjungos ar valstybės narės lygmeniu, valstybės narės arba Komisija prireikus taiko Reglamento (EB) Nr. 1107/2009 21 ar 44 straipsnius arba Reglamento (ES) Nr. 528/2012 15 ar 48 straipsnius, kaip tinkama, tai medžiagai arba produktams, kurių sudėtyje yra ta medžiaga.

Medžiagų, kurioms taikomas Reglamentas (EB) Nr. 1907/2006, atveju Komisija prireikus inicijuoja to reglamento 59, 61 ar 69 straipsniuose nurodytą procedūrą.

Taikydamos pirmoje ir antroje pastraipose nurodytų reglamentų nuostatas, valstybės narės ir Komisija atsižvelgia į visus rizikos vertinimus ir socialinę-ekonominę ar kaštų naudos analizes, kurias reikalaujama atlikti pagal tuos reglamentus, įskaitant susijusias su alternatyvų buvimu.

| 5. | 8 ir 9 straipsniai pakeičiami taip:
  „8 straipsnis
  Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūra
  Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia reguliarios Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūros, numatytos tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalyje, rezultatų ataskaitą. Prireikus kartu su ataskaita ji pateikia pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamo akto iš dalies keisti X priedą, įskaitant visų pirma pasiūlymus nustatyti naujas prioritetines medžiagas ar prioritetines pavojingas medžiagas arba tam tikras prioritetines medžiagas priskirti prie prioritetinių pavojingų medžiagų ir prireikus nustatyti atitinkamus paviršinio vandens, nuosėdų ar biotos AKS.
  8a straipsnis
  Specialios nuostatos dėl tam tikrų medžiagų
  1.   Pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnį parengtuose upių baseinų valdymo planuose, nedarant poveikio tos direktyvos V priedo 1.4.3 skirsnyje nurodytiems bendros cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimo reikalavimams ir tos direktyvos 4 straipsnio 1 dalies a punkte, 11 straipsnio 3 dalies k punkte ir 16 straipsnio 6 dalyje nustatytiems tikslams ir įpareigojimams, valstybės narės gali pateikti papildomus žemėlapius, kuriuose informacija apie cheminę būklę pagal šią (šias) vieną ar kelias medžiagas pateikiama atskirai nuo informacijos apie likusias šios direktyvos I priedo A dalyje nustatytas medžiagas:






  a) | medžiagų Nr. 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ir 44 (medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės), |
| --- | --- | --- |

5.

8 ir 9 straipsniai pakeičiami taip:

„8 straipsnis

Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūra

Komisija Europos Parlamentui ir Tarybai teikia reguliarios Direktyvos 2000/60/EB X priedo peržiūros, numatytos tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalyje, rezultatų ataskaitą. Prireikus kartu su ataskaita ji pateikia pasiūlymus dėl teisėkūros procedūra priimamo akto iš dalies keisti X priedą, įskaitant visų pirma pasiūlymus nustatyti naujas prioritetines medžiagas ar prioritetines pavojingas medžiagas arba tam tikras prioritetines medžiagas priskirti prie prioritetinių pavojingų medžiagų ir prireikus nustatyti atitinkamus paviršinio vandens, nuosėdų ar biotos AKS.

8a straipsnis

Specialios nuostatos dėl tam tikrų medžiagų

1.   Pagal Direktyvos 2000/60/EB 13 straipsnį parengtuose upių baseinų valdymo planuose, nedarant poveikio tos direktyvos V priedo 1.4.3 skirsnyje nurodytiems bendros cheminės būklės stebėsenos rezultatų pateikimo reikalavimams ir tos direktyvos 4 straipsnio 1 dalies a punkte, 11 straipsnio 3 dalies k punkte ir 16 straipsnio 6 dalyje nustatytiems tikslams ir įpareigojimams, valstybės narės gali pateikti papildomus žemėlapius, kuriuose informacija apie cheminę būklę pagal šią (šias) vieną ar kelias medžiagas pateikiama atskirai nuo informacijos apie likusias šios direktyvos I priedo A dalyje nustatytas medžiagas:

a)

medžiagų Nr. 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ir 44 (medžiagų, kurioms būdingos visur esančių patvarių, bioakumuliacinių ir toksiškų medžiagų savybės),

| b) | medžiagų Nr. 34–45 (naujai nustatytų medžiagų), |
| --- | --- |

b)

medžiagų Nr. 34–45 (naujai nustatytų medžiagų),

| c) | medžiagų Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28 (medžiagų, kurioms nustatyti peržiūrėti, griežtesni AKS. |
| --- | --- |

c)

medžiagų Nr. 2, 5, 15, 20, 22, 23 ir 28 (medžiagų, kurioms nustatyti peržiūrėti, griežtesni AKS.

Valstybės narės upių baseinų valdymo planuose taip pat gali pateikti nukrypimo nuo nustatytų AKS verčių medžiagoms, nurodytoms pirmos pastraipos a–c punktuose, laipsnį. Tokius papildomus žemėlapius pateikiančios valstybės narės stengiasi užtikrinti, kad jie būtų tarpusavyje palyginami upės baseino ir Sąjungos lygmeniu.

2.   I priedo A dalyje nurodytų medžiagų Nr. 5, 21, 28, 30, 35, 37, 43 ir 44 atžvilgiu valstybės narės gali vykdyti mažesnio intensyvumo stebėseną nei prioritetinių medžiagų stebėsena, kurios reikalaujama pagal šios direktyvos 3 straipsnio 4 dalį ir Direktyvos 2000/60/EB V priedą, su sąlyga, kad stebėsena yra reprezentatyvi ir kad esama statistiškai patikimos šių medžiagų buvimo vandens aplinkoje stebėsenos bazinės linijos. Paprastai pagal šios direktyvos 3 straipsnio 6 dalies antrą pastraipą stebėsena turėtų būti atliekama kas trejus metus, nebent remiantis techninėmis žiniomis ir ekspertų sprendimu būtų pagrįsta taikyti kitokį intervalą.

8b straipsnis

Stebėjimo sąrašas

1.   Komisija sudaro medžiagų, kurių visos Sąjungos lygmeniu vykdomos stebėsenos duomenys turi būti renkami siekiant jais pagrįsti būsimus medžiagų prioritetiškumo nustatymus, vykdomus pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalį, kurie papildo duomenis, inter alia, gautus pagal tos direktyvos 5 straipsnį atliekant analizes ir apžvalgas bei pagal jos 8 straipsnį vykdant monitoringo programas, stebėjimo sąrašą.

Pirmąjį stebėjimo sąrašą sudaro daugiausia 10 medžiagų arba medžiagų grupių, ir jame nurodomi kiekvienos medžiagos stebėsenos terpės ir galimi analizės metodai, dėl kurių nepatiriama pernelyg didelių išlaidų. Su sąlyga, kad esama analizės metodų, dėl kurių nepatiriama pernelyg didelių išlaidų, didžiausias medžiagų arba medžiagų grupių skaičius, kurį Komisijai leidžiama įtraukti į sąrašą, padidėja vienu kiekvieną kartą atnaujinant sąrašą pagal šio straipsnio 2 dalį; sąraše gali būti ne daugiau kaip 14 medžiagų. Medžiagos, įtrauktinos į stebėjimo sąrašą, atrenkamos iš tų medžiagų, kurios pagal turimą informaciją Sąjungos lygmeniu gali kelti didelę grėsmę vandens aplinkai arba per ją, ir kurioms stebėsenos duomenų nepakanka.

Į pirmąjį stebėjimo sąrašą įtraukiami diklofenakas (CAS 15307–79–6), 17-beta-estradiolis (E2) (CAS 50–28–2) ir 17-alfa-etinilestradiolis (EE2) (CAS 57–63–6), siekiant surinkti stebėsenos duomenis, kuriais remiantis būtų palengvintas atitinkamų priemonių tų medžiagų keliamai grėsmei šalinti nustatymas.

Atrinkdama į stebėjimo sąrašą įtrauktinas medžiagas, Komisija atsižvelgia į visą turimą informaciją, įskaitant:

| a) | Direktyvos 2000/60/EB X priedo naujausios reguliarios peržiūros, kuri numatyta tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalyje, rezultatus, |
| --- | --- |

a)

Direktyvos 2000/60/EB X priedo naujausios reguliarios peržiūros, kuri numatyta tos direktyvos 16 straipsnio 4 dalyje, rezultatus,

| b) | mokslinių tyrimų projektus, |
| --- | --- |

b)

mokslinių tyrimų projektus,

| c) | Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 5 dalyje nurodytų suinteresuotųjų subjektų rekomendacijas, |
| --- | --- |

c)

Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 5 dalyje nurodytų suinteresuotųjų subjektų rekomendacijas,

| d) | pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius valstybių narių sudarytas upių baseinų rajonų charakteristikas ir monitoringo programų rezultatus, |
| --- | --- |

d)

pagal Direktyvos 2000/60/EB 5 ir 8 straipsnius valstybių narių sudarytas upių baseinų rajonų charakteristikas ir monitoringo programų rezultatus,

| e) | informaciją apie gamybos apimtis, naudojimo būdus, būdingas savybes (įskaitant, prireikus, dalelių dydį), koncentraciją aplinkoje ir poveikį, įskaitant informaciją, surinktą pagal direktyvas 98/8/EB, 2001/82/EB (22) bei 2001/83/EB (23) ir pagal reglamentus (EB) Nr. 1907/2006 ir (EB) Nr. 1107/2009. |
| --- | --- |

e)

informaciją apie gamybos apimtis, naudojimo būdus, būdingas savybes (įskaitant, prireikus, dalelių dydį), koncentraciją aplinkoje ir poveikį, įskaitant informaciją, surinktą pagal direktyvas 98/8/EB, 2001/82/EB (22) bei 2001/83/EB (23) ir pagal reglamentus (EB) Nr. 1907/2006 ir (EB) Nr. 1107/2009.

2.   Pirmąjį stebėjimo sąrašą, nurodytą 1 dalyje, Komisija sudaro ne vėliau kaip 2014 m. rugsėjo 14 d., o vėliau kas 24 mėnesius jį atnaujina. Atnaujindama stebėjimo sąrašą, Komisija išbraukia visas medžiagas, kurių rizikos vertinimas, kaip nurodyta Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 2 dalyje, gali būti atliktas be papildomos stebėsenos duomenų. Stebėjimo sąrašo nepertraukiamos stebėsenos laikotarpio trukmė bet kurios atskiros medžiagos atžvilgiu neviršija ketverių metų.

3.   Valstybės narės vykdo kiekvienos į stebėjimo sąrašą įtrauktos medžiagos stebėseną atrinktose reprezentatyviose stebėsenos stotyse ne trumpesniu nei 12 mėnesių laikotarpiu. Pirmojo stebėjimo sąrašo atveju stebėsenos laikotarpis prasideda ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 14 d. arba per šešis mėnesius nuo stebėjimo sąrašo sudarymo dienos, pasirenkant tą datą, kuri yra vėlesnė. Valstybės narės pradeda kiekvienos paskesniuose sąrašuose esančios medžiagos stebėseną per 6 mėnesius nuo tos medžiagos įtraukimo į sąrašą dienos.

Kiekviena valstybė narė parenka bent vieną stebėsenos stotį, be to, papildomai po vieną stotį, jei joje gyvena daugiau kaip vienas milijonas gyventojų, ir dar tokį skaičių stočių, kuris lygus jos plotui km2, padalintam iš 60 000 (suapvalinant iki artimiausio sveikojo skaičiaus) ir dar tokį skaičių stočių, kuris lygus jos gyventojų skaičiui, padalintam iš penkių milijonų (suapvalinant iki artimiausio sveikojo skaičiaus).

Parinkdamos reprezentatyvias kiekvienos medžiagos stebėsenos stotis, dažnumą ir laiką valstybės narės atsižvelgia į medžiagos naudojimo būdus ir galimą buvimą aplinkoje. Stebėsena vykdoma ne rečiau kaip kartą per metus.

Jei valstybė narė pateikia pakankamus, palyginamus, reprezentatyvius ir naujausius tam tikros medžiagos stebėsenos duomenis iš esamų stebėsenos programų ar tyrimų, ji gali nuspręsti neatlikti tos medžiagos papildomos stebėsenos pagal stebėjimo sąrašo mechanizmą, be to, su sąlyga, kad ta medžiaga buvo stebima taikant metodiką, kuri tenkina pagal 8b straipsnio 5 dalį Komisijos parengtų techninių gairių reikalavimus.

4.   Valstybės narės teikia Komisijai pagal 3 dalį vykdomos stebėsenos rezultatų ataskaitą. Pirmojo stebėjimo sąrašo atveju stebėsenos rezultatų ataskaita teikiama per 15 mėnesių nuo 2015 m. rugsėjo 14 d. arba per 21 mėnesį nuo stebėjimo sąrašo sudarymo dienos, pasirenkant tą datą, kuri yra vėlesnė, o vėliau kas 12 mėnesių, kol medžiaga yra sąraše. Kiekvienos medžiagos, įtrauktos į paskesnį sąrašą, atveju valstybės narės teikia Komisijai stebėsenos rezultatų ataskaitą per 21 mėnesį nuo medžiagos įtraukimo į stebėjimo sąrašą dienos, o vėliau kas 12 mėnesių, kol medžiaga yra sąraše. Į ataskaitą įtraukiama informacija apie stebėsenos stočių reprezentatyvumą ir stebėsenos strategiją.

5.   Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriais nustatomas ir atnaujinamas stebėjimo sąrašas, kaip nurodyta 1 bei 2 dalyse. Ji taip pat gali patvirtinti ataskaitų dėl stebėsenos rezultatų bei susijusios informacijos teikimo Komisijai techninius formatus. Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 9 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.

Komisija parengia gaires, įskaitant technines specifikacijas, kad būtų sudarytos palankesnės sąlygos į stebėjimo sąrašą įtrauktų medžiagų stebėsenai; jos prašoma skatinti tokios stebėsenos veiksmų derinimą.

8c straipsnis

Specialios nuostatos dėl farmacinių medžiagų

Pagal Direktyvos 2000/60/EB 16 straipsnio 9 dalį Komisija prireikus, atsižvelgdama į savo 2013 m. vaistų keliamo pavojaus aplinkai tyrimo ir kitų atitinkamų tyrimų bei ataskaitų išvadas, kiek įmanoma per dvejus metus nuo 2013 m. rugsėjo 13 d. parengia strateginį požiūrį į vandens taršą farmacinėmis medžiagomis. Tas strateginis požiūris prireikus apima pasiūlymus, kuriais būtų sudarytos sąlygos, kiek tai būtina, per vaistų pateikimo rinkai procedūrą veiksmingiau atsižvelgti į vaistų poveikį aplinkai. Tame strateginiame požiūryje Komisija prireikus ne vėliau kaip 2017 m. rugsėjo 14 d. pasiūlo priemones, kurių turėtų būti imamasi, Sąjungos ir (arba) valstybės narės lygmeniu, kaip tinkama, siekiant pašalinti galimą farmacinių medžiagų, visų pirma nurodytų 8b straipsnio 1 dalyje, poveikį aplinkai, kad būtų sumažinti tokių medžiagų išleidimo, išmetimo ir nuotėkio į vandens aplinką kiekiai, atsižvelgiant į visuomenės sveikatos poreikius ir siūlomų priemonių kaštų efektyvumą.

9 straipsnis

Komiteto procedūra

1.   Komisijai padeda pagal Direktyvos 2000/60/EB 21 straipsnio 1 dalį įsteigtas komitetas. Tas komitetas – tai komitetas, kaip apibrėžta 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (24).

2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.

Jei komitetas nuomonės nepateikia, Komisija įgyvendinimo akto projekto nepriima, ir taikoma Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnio 4 dalies trečia pastraipa.

9a straipsnis

Įgaliojimų delegavimas

1.   Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.

2.   3 straipsnio 8 dalyje nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šešerių metų laikotarpiui nuo 2013 m. rugsėjo 13 d. Likus ne mažiau kaip devyniems mėnesiams iki šešerių metų laikotarpio pabaigos Komisija parengia naudojimosi deleguotaisiais įgaliojimais ataskaitą. Įgaliojimai savaime pratęsiami tokios pačios trukmės laikotarpiams, išskyrus atvejus, kai Europos Parlamentas arba Taryba pareiškia prieštaravimus dėl tokio pratęsimo likus ne mažiau kaip trims mėnesiams iki kiekvieno laikotarpio pabaigos.

3.   Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 3 straipsnio 8 dalyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Sprendimas įsigalioja kitą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.

4.   Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.

5.   Pagal 3 straipsnio 8 dalį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.

| 6. | I priedas iš dalies keičiamas taip:






  a) | A dalis pakeičiama šios direktyvos II priedo tekstu; |
| --- | --- | --- |

6.

I priedas iš dalies keičiamas taip:

a)

A dalis pakeičiama šios direktyvos II priedo tekstu;

| b) | B dalies 2 ir 3 punktai pakeičiami taip:






  „2. | 6 ir 7 lentelės skiltys: atitinkamo paviršinio vandens telkinio atveju DLK–AKS taikymas reiškia, kad to paviršinio vandens telkinio kiekvienoje reprezentatyvioje stebėsenos vietoje išmatuota koncentracija neviršija standarto.
  Tačiau pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.3.4 punkto nuostatas valstybės narės gali taikyti statistinius metodus, tokius kaip procentilio skaičiavimas, siekdamos užtikrinti priimtiną patikimumo ir tikslumo lygį nustatant, ar laikomasi DLK–AKS. Kai valstybės narės tai taiko, tokie statistiniai metodai turi atitikti išsamias taisykles, nustatytas pagal šios direktyvos 9 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą. |
| --- | --- | --- |

b)

B dalies 2 ir 3 punktai pakeičiami taip:

„2.

6 ir 7 lentelės skiltys: atitinkamo paviršinio vandens telkinio atveju DLK–AKS taikymas reiškia, kad to paviršinio vandens telkinio kiekvienoje reprezentatyvioje stebėsenos vietoje išmatuota koncentracija neviršija standarto.

Tačiau pagal Direktyvos 2000/60/EB V priedo 1.3.4 punkto nuostatas valstybės narės gali taikyti statistinius metodus, tokius kaip procentilio skaičiavimas, siekdamos užtikrinti priimtiną patikimumo ir tikslumo lygį nustatant, ar laikomasi DLK–AKS. Kai valstybės narės tai taiko, tokie statistiniai metodai turi atitikti išsamias taisykles, nustatytas pagal šios direktyvos 9 straipsnio 2 dalyje nurodytą nagrinėjimo procedūrą.

| 3. | Šiame priede nustatyti vandens AKS yra išreikšti kaip bendros koncentracijos visame vandens mėginyje.
  Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kadmio, švino, gyvsidabrio ir nikelio atveju (toliau – metalai) vandens AKS nurodo tirpinio koncentraciją, t. y. vandens mėginio ištirpusiąją fazę, gaunamą filtruojant 0,45 μm filtru arba taikant bet kurį lygiavertį pradinio apdorojimo būdą, arba, jei konkrečiai nurodyta, biologiškai įsisavinamą koncentraciją.
  Valstybės narės, vertindamos stebėsenos rezultatus pagal atitinkamus AKS, gali atsižvelgti į:






  a) | natūralią foninę metalų ir jų junginių koncentraciją, kai dėl tokios koncentracijos nėra atitikties atitinkamiems AKS, |
| --- | --- | --- |

3.

Šiame priede nustatyti vandens AKS yra išreikšti kaip bendros koncentracijos visame vandens mėginyje.

Nukrypstant nuo pirmos pastraipos, kadmio, švino, gyvsidabrio ir nikelio atveju (toliau – metalai) vandens AKS nurodo tirpinio koncentraciją, t. y. vandens mėginio ištirpusiąją fazę, gaunamą filtruojant 0,45 μm filtru arba taikant bet kurį lygiavertį pradinio apdorojimo būdą, arba, jei konkrečiai nurodyta, biologiškai įsisavinamą koncentraciją.

Valstybės narės, vertindamos stebėsenos rezultatus pagal atitinkamus AKS, gali atsižvelgti į:

a)

natūralią foninę metalų ir jų junginių koncentraciją, kai dėl tokios koncentracijos nėra atitikties atitinkamiems AKS,

| b) | vandens kietumą, pH, ištirpusią organinę anglį ar kitus vandens kokybės parametrus, kurie daro poveikį metalų biologiniam įsisavinamumui; biologiškai įsisavinama koncentracija nustatoma taikant tinkamą biologinio įsisavinamumo modeliavimą.“ |
| --- | --- |

b)

vandens kietumą, pH, ištirpusią organinę anglį ar kitus vandens kokybės parametrus, kurie daro poveikį metalų biologiniam įsisavinamumui; biologiškai įsisavinama koncentracija nustatoma taikant tinkamą biologinio įsisavinamumo modeliavimą.“

| 7. | II ir III priedai išbraukiami. |
| --- | --- |

7.

II ir III priedai išbraukiami.

3 straipsnis

1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, būtinus, kad būtų laikomasi šios direktyvos, ne vėliau kaip 2015 m. rugsėjo 14 d. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstą.

Valstybės narės, priimdamos tas nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

4 straipsnis

Ši direktyva įsigalioja dvidešimtąją dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

5 straipsnis

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 12 d.

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

M. SCHULZ

Tarybos vardu

Pirmininkas

L. LINKEVIČIUS

---

(1)  OL C 229, 2012 7 31, p. 116.

1

(2)  OL C 17, 2013 1 19, p. 91.

2

(3)  2013 m. liepos 2 d. Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje) ir 2013 m. liepos 22 d. Tarybos sprendimas.

3

(4)  OL L 327, 2000 12 22, p. 1.

4

(5)  OL L 331, 2001 12 15, p. 1.

5

(6)  OL L 348, 2008 12 24, p. 84.

6

(7)  OL L 309, 2009 11 24, p. 1.

7

(8)  OL L 396, 2006 12 30, p. 1.

8

(9)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2013 6 27, p. 1).

9

(10)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 1).

10

(11)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 67).

11

(12)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).

12

(13)  OL L 84, 1993 4 5, p. 1.

13

(14)  OL L 201, 2009 8 1, p. 36.

14

(15)  OL L 55, 2011 2 28, p. 13.

15

(16)  OL C 369, 2011 12 17, p. 14.

16

(17)  OL L 201, 2009 8 1, p. 36.“

17

(18)  OL L 41, 2003 2 14, p. 26.“

18

(19)  2009 m. spalio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1107/2009 dėl augalų apsaugos produktų pateikimo į rinką (OL L 309, 2009 11 24, p. 1).

19

(20)  2012 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 528/2012 dėl biocidinių produktų tiekimo rinkai ir jų naudojimo (OL L 167, 2012 6 27, p. 1).

20

(21)  2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų (taršos integruotos prevencijos ir kontrolės) (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).“

21

(22)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio veterinarinius vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 1.).

22

(23)  2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (OL L 311, 2001 11 28, p. 67.).

23

(24)  OL L 55, 2011 2 28, p. 13.“

24

---

I PRIEDAS

„X PRIEDAS

PRIORITETINIŲ MEDŽIAGŲ VANDENS POLITIKOS SRITYJE SĄRAŠAS

| Numeris | CAS numeris (1) | ES numeris (2) | Prioritetinės medžiagos pavadinimas (3) | Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | 15972–60–8 | 240–110–8 | Alachloras | |
| (2) | 120–12–7 | 204–371–1 | Antracenas | X |
| (3) | 1912–24–9 | 217–617–8 | Atrazinas | |
| (4) | 71–43–2 | 200–753–7 | Benzenas | |
| (5) | Netaikoma | Netaikoma | Brominti difenileteriai | X (4) |
| (6) | 7440–43–9 | 231–152–8 | Kadmis ir jo junginiai | X |
| (7) | 85535–84–8 | 287–476–5 | Chloralkanai, C10–13 | X |
| (8) | 470–90–6 | 207–432–0 | Chlorfenvinfosas | |
| (9) | 2921–88–2 | 220–864–4 | Chlorpirifosas (Etilo chlorpirifosas) | |
| (10) | 107–06–2 | 203–458–1 | 1,2-dichloretanas | |
| (11) | 75–09–2 | 200–838–9 | Dichlormetanas | |
| (12) | 117–81–7 | 204–211–0 | Di(2-etilheksil)ftalatas (DEHP) | X |
| (13) | 330–54–1 | 206–354–4 | Diuronas | |
| (14) | 115–29–7 | 204–079–4 | Endosulfanas | X |
| (15) | 206–44–0 | 205–912–4 | Fluorantenas | |
| (16) | 118–74–1 | 204–273–9 | Heksachlorbenzenas | X |
| (17) | 87–68–3 | 201–765–5 | Heksachlorbutadienas | X |
| (18) | 608–73–1 | 210–168–9 | Heksachlorcikloheksanas | X |
| (19) | 34123–59–6 | 251–835–4 | Izoproturonas | |
| (20) | 7439–92–1 | 231–100–4 | Švinas ir jo junginiai | |
| (21) | 7439–97–6 | 231–106–7 | Gyvsidabris ir jo junginiai | X |
| (22) | 91–20–3 | 202–049–5 | Naftalenas | |
| (23) | 7440–02–0 | 231–111–4 | Nikelis ir jo junginiai | |
| (24) | Netaikoma | Netaikoma | Nonilfenoliai | X (5) |
| (25) | Netaikoma | Netaikoma | Oktilfenoliai (6) | |
| (26) | 608–93–5 | 210–172–0 | Pentachlorbenzenas | X |
| (27) | 87–86–5 | 201–778–6 | Pentachlorfenolis | |
| (28) | Netaikoma | Netaikoma | Poliaromatiniai angliavandeniliai (PAH) (7) | X |
| (29) | 122–34–9 | 204–535–2 | Simazinas | |
| (30) | Netaikoma | Netaikoma | Tributilalavo junginiai | X (8) |
| (31) | 12002–48–1 | 234–413–4 | Trichlorbenzenai | |
| (32) | 67–66–3 | 200–663–8 | Trichlormetanas (chloroformas) | |
| (33) | 1582–09–8 | 216–428–8 | Trifluralinas | X |
| (34) | 115–32–2 | 204–082–0 | Dikofolis | X |
| (35) | 1763–23–1 | 217–179–8 | Perfluoroktansulfonrūgštis ir jos dariniai (PFOS) | X |
| (36) | 124495–18–7 | Netaikoma | Chinoksifenas | X |
| (37) | Netaikoma | Netaikoma | Dioksinai ir dioksinų tipo junginiai | X (9) |
| (38) | 74070–46–5 | 277–704–1 | Aklonifenas | |
| (39) | 42576–02–3 | 255–894–7 | Bifenoksas | |
| (40) | 28159–98–0 | 248–872–3 | Cibutrinas | |
| (41) | 52315–07–8 | 257–842–9 | Cipermetrinas (10) | |
| (42) | 62–73–7 | 200–547–7 | Dichlorvosas | |
| (43) | Netaikoma | Netaikoma | Heksabromciklododekanai (HBCDD) | X (11) |
| (44) | 76–44–8/1024–57–3 | 200–962–3/213–831–0 | Heptachloras ir heptachloro epoksidas | X |
| (45) | 886–50–0 | 212–950–5 | Terbutrinas | |

Numeris

CAS numeris (1)

ES numeris (2)

Prioritetinės medžiagos pavadinimas (3)

Nustatyta kaip prioritetinė pavojinga medžiaga

(1)

15972–60–8

240–110–8

Alachloras

(2)

120–12–7

204–371–1

Antracenas

X

(3)

1912–24–9

217–617–8

Atrazinas

(4)

71–43–2

200–753–7

Benzenas

(5)

Netaikoma

Netaikoma

Brominti difenileteriai

X (4)

(6)

7440–43–9

231–152–8

Kadmis ir jo junginiai

X

(7)

85535–84–8

287–476–5

Chloralkanai, C10–13

X

(8)

470–90–6

207–432–0

Chlorfenvinfosas

(9)

2921–88–2

220–864–4

Chlorpirifosas (Etilo chlorpirifosas)

(10)

107–06–2

203–458–1

1,2-dichloretanas

(11)

75–09–2

200–838–9

Dichlormetanas

(12)

117–81–7

204–211–0

Di(2-etilheksil)ftalatas (DEHP)

X

(13)

330–54–1

206–354–4

Diuronas

(14)

115–29–7

204–079–4

Endosulfanas

X

(15)

206–44–0

205–912–4

Fluorantenas

(16)

118–74–1

204–273–9

Heksachlorbenzenas

X

(17)

87–68–3

201–765–5

Heksachlorbutadienas

X

(18)

608–73–1

210–168–9

Heksachlorcikloheksanas

X

(19)

34123–59–6

251–835–4

Izoproturonas

(20)

7439–92–1

231–100–4

Švinas ir jo junginiai

(21)

7439–97–6

231–106–7

Gyvsidabris ir jo junginiai

X

(22)

91–20–3

202–049–5

Naftalenas

(23)

7440–02–0

231–111–4

Nikelis ir jo junginiai

(24)

Netaikoma

Netaikoma

Nonilfenoliai

X (5)

(25)

Netaikoma

Netaikoma

Oktilfenoliai (6)

(26)

608–93–5

210–172–0

Pentachlorbenzenas

X

(27)

87–86–5

201–778–6

Pentachlorfenolis

(28)

Netaikoma

Netaikoma

Poliaromatiniai angliavandeniliai (PAH) (7)

X

(29)

122–34–9

204–535–2

Simazinas

(30)

Netaikoma

Netaikoma

Tributilalavo junginiai

X (8)

(31)

12002–48–1

234–413–4

Trichlorbenzenai

(32)

67–66–3

200–663–8

Trichlormetanas (chloroformas)

(33)

1582–09–8

216–428–8

Trifluralinas

X

(34)

115–32–2

204–082–0

Dikofolis

X

(35)

1763–23–1

217–179–8

Perfluoroktansulfonrūgštis ir jos dariniai (PFOS)

X

(36)

124495–18–7

Netaikoma

Chinoksifenas

X

(37)

Netaikoma

Netaikoma

Dioksinai ir dioksinų tipo junginiai

X (9)

(38)

74070–46–5

277–704–1

Aklonifenas

(39)

42576–02–3

255–894–7

Bifenoksas

(40)

28159–98–0

248–872–3

Cibutrinas

(41)

52315–07–8

257–842–9

Cipermetrinas (10)

(42)

62–73–7

200–547–7

Dichlorvosas

(43)

Netaikoma

Netaikoma

Heksabromciklododekanai (HBCDD)

X (11)

(44)

76–44–8/1024–57–3

200–962–3/213–831–0

Heptachloras ir heptachloro epoksidas

X

(45)

886–50–0

212–950–5

Terbutrinas

---

(1)

1

CAS: Cheminių medžiagų santrumpų tarnyba.

(2)  ES Numeris: Europos esamų komercinių cheminių medžiagų sąrašas (EINECS) arba Europos naujų cheminių medžiagų sąrašas (ELINCS).

2

(3)  Tais atvejais, kai atrinktos medžiagų grupės, jei aiškiai nenurodyta, tipiniai atskiri atstovai yra apibrėžiami nustatant aplinkos kokybės standartus.

3

(4)  Tik tetrabromdifenileteris, pentabromdifenileteris, heksabromdifenileteris ir heptabromdifenileteris (CAS Numeris: atitinkamai 40088–47–9, 32534–81–9, 36483–60–0, 68928–80–3).

4

40088–47–9

(5)  Nonilfenolis (CAS Nr. 25154–52–3, ES Nr. 246–672–0), įskaitant izomerus 4-nonilfenolį (CAS Nr. 104–40–5, ES Nr. 203–199–4) ir 4-nonilfenolį (šakotąjį) (CAS Nr. 84852–15–3, ES Nr. 284–325–5).

5

(6)  Oktilfenolis (CAS Nr. 1806–26–4, ES Nr. 217–302–5), įskaitant izomerą 4-(1,1’,3,3’-tetrametilbutil)-fenolį (CAS Nr. 140–66–9, ES Nr. 205–426–2).

6

(7)  Įskaitant benzo(a)pireną (CAS Nr. 50–32–8, ES Nr. 200–028–5), benzo(b)fluoranteną (CAS Nr. 205–99–2, ES Nr. 205–911–9), benzo(g,h,i)perileną (CAS Nr. 191–24–2, ES Nr. 205–883–8), benz(k)fluoranteną (CAS Nr. 207–08–9, ES Nr. 205–916–6), indeno(1,2,3-cd)pireną (CAS Nr. 193–39–5, ES Nr. 205–893–2) ir išskyrus antraceną, fluoranteną ir naftaleną, kurie išvardyti atskirai.

7

(8)  Įskaitant tributilalavo katijoną (CAS Nr. 36643–28–4).

8

(9)  Tai nuoroda į šiuos junginius:

9

| | 7 polichlorintus dibenzo-p-dioksinus (PCDD): 2,3,7,8-T4CDD (CAS Nr. 1746–01–6), 1,2,3,7,8-P5CDD (CAS Nr. 40321–76–4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (CAS Nr. 39227–28–6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (CAS Nr. 57653–85–7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (CAS Nr. 19408–74–3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (CAS Nr. 35822–46–9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (CAS Nr. 3268–87–9); |
| --- | --- |

7 polichlorintus dibenzo-p-dioksinus (PCDD): 2,3,7,8-T4CDD (CAS Nr. 1746–01–6), 1,2,3,7,8-P5CDD (CAS Nr. 40321–76–4), 1,2,3,4,7,8-H6CDD (CAS Nr. 39227–28–6), 1,2,3,6,7,8-H6CDD (CAS Nr. 57653–85–7), 1,2,3,7,8,9-H6CDD (CAS Nr. 19408–74–3), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDD (CAS Nr. 35822–46–9), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDD (CAS Nr. 3268–87–9);

| | 10 polichlorintų dibenzofuranų (PCDF): 2,3,7,8-T4CDF (CAS Nr. 51207–31–9), 1,2,3,7,8-P5CDF (CAS Nr. 57117–41–6), 2,3,4,7,8-P5CDF (CAS Nr. 57117–31–4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (CAS Nr. 70648–26–9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (CAS Nr. 57117–44–9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (CAS Nr. 72918–21–9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (CAS Nr. 60851–34–5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (CAS Nr. 67562–39–4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (CAS Nr. 55673–89–7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (CAS Nr. 39001–02–0); |
| --- | --- |

10 polichlorintų dibenzofuranų (PCDF): 2,3,7,8-T4CDF (CAS Nr. 51207–31–9), 1,2,3,7,8-P5CDF (CAS Nr. 57117–41–6), 2,3,4,7,8-P5CDF (CAS Nr. 57117–31–4), 1,2,3,4,7,8-H6CDF (CAS Nr. 70648–26–9), 1,2,3,6,7,8-H6CDF (CAS Nr. 57117–44–9), 1,2,3,7,8,9-H6CDF (CAS Nr. 72918–21–9), 2,3,4,6,7,8-H6CDF (CAS Nr. 60851–34–5), 1,2,3,4,6,7,8-H7CDF (CAS Nr. 67562–39–4), 1,2,3,4,7,8,9-H7CDF (CAS Nr. 55673–89–7), 1,2,3,4,6,7,8,9-O8CDF (CAS Nr. 39001–02–0);

| | 12 dioksinų tipo polichlorintų bifenilų (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, CAS Nr. 32598–13–3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, CAS Nr. 70362–50–4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, CAS Nr. 32598–14–4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, CAS Nr. 74472–37–0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, CAS Nr. 31508–00–6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, CAS Nr. 65510–44–3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, CAS Nr. 57465–28–8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, CAS Nr. 38380–08–4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, CAS Nr. 69782–90–7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, CAS Nr. 52663–72–6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, CAS Nr. 32774–16–6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, CAS Nr. 39635–31–9). |
| --- | --- |

12 dioksinų tipo polichlorintų bifenilų (PCB-DL): 3,3’,4,4’-T4CB (PCB 77, CAS Nr. 32598–13–3), 3,3’,4’,5-T4CB (PCB 81, CAS Nr. 70362–50–4), 2,3,3’,4,4’-P5CB (PCB 105, CAS Nr. 32598–14–4), 2,3,4,4’,5-P5CB (PCB 114, CAS Nr. 74472–37–0), 2,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 118, CAS Nr. 31508–00–6), 2,3’,4,4’,5’-P5CB (PCB 123, CAS Nr. 65510–44–3), 3,3’,4,4’,5-P5CB (PCB 126, CAS Nr. 57465–28–8), 2,3,3’,4,4’,5-H6CB (PCB 156, CAS Nr. 38380–08–4), 2,3,3’,4,4’,5’-H6CB (PCB 157, CAS Nr. 69782–90–7), 2,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 167, CAS Nr. 52663–72–6), 3,3’,4,4’,5,5’-H6CB (PCB 169, CAS Nr. 32774–16–6), 2,3,3’,4,4’,5,5’-H7CB (PCB 189, CAS Nr. 39635–31–9).

(10)  CAS Nr. 52315–07–8 reiškia nuorodą į cipermetrino izomerų mišinį, alfa-cipermetriną (CAS Nr. 67375–30–8), beta-cipermetriną (CAS Nr. 65731–84–2), teta-cipermetriną (CAS Nr. 71697–59–1) ir zeta-cipermetriną (Nr. 52315–07–8).

10

(11)  Tai nuoroda į 1,3,5,7,9,11-heksabromciklododekaną (CAS Nr. 25637–99–4), 1,2,5,6,9,10- heksabromciklododekaną (CAS Nr. 3194–55–6), α-heksabromciklododekaną (CAS Nr. 34237–50–6), β-heksabromciklododekaną (CAS Nr. 134237–51–7) ir γ- heksabromciklododekaną (CAS Nr. 134237–52–8).“

11

---

II PRIEDAS

„I PRIEDAS

PRIORITETINĖMS MEDŽIAGOMS IR KAI KURIEMS KITIEMS TERŠALAMS TAIKOMI APLINKOS KOKYBĖS STANDARTAI

A DALIS.   APLINKOS KOKYBĖS STANDARTAI (AKS)

| MV | – | metinis vidurkis |
| --- | --- | --- |
| DLK | – | didžiausia leidžiama koncentracija |

MV

–

metinis vidurkis

DLK

–

didžiausia leidžiama koncentracija

| vienetas | : | 4–7 skilčių – [μg/l],
  8 skilties – [μg/kg drėgno svorio] |
| --- | --- | --- |

vienetas

:

4–7 skilčių – [μg/l],

8 skilties – [μg/kg drėgno svorio]

| (1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) | (7) | (8) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Numeris | Medžiagos pavadinimas | CAS numeris (1) | MV–AKS (2)

  Vidaus paviršiniai vandenys (3) | MV–AKS (2)

  Kiti paviršiniai vandenys | DLK–AKS (4)

  Vidaus paviršiniai vandenys (3) | DLK–AKS (4)

  Kiti paviršiniai vandenys | AKS
  Biota (12) |
| (1) | Alachloras | 15972–60–8 | 0,3 | 0,3 | 0,7 | 0,7 | |
| (2) | Antracenas | 120–12–7 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | |
| (3) | Atrazinas | 1912–24–9 | 0,6 | 0,6 | 2,0 | 2,0 | |
| (4) | Benzenas | 71–43–2 | 10 | 8 | 50 | 50 | |
| (5) | Brominti difenileteriai (5) | 32534–81–9 | | | 0,14 | 0,014 | 0,0085 |
| (6) | Kadmis ir jo junginiai
  (priklausomai nuo vandens kietumo klasės) (6) | 7440–43–9 | ≤ 0,08 (1 klasė)
  0,08 (2 klasė)
  0,09 (3 klasė)
  0,15 (4 klasė)
  0,25 (5 klasė) | 0,2 | ≤ 0,45 (1 klasė)
  0,45 (2 klasė)
  0,6 (3 klasė)
  0,9 (4 klasė)
  1,5 (5 klasė) | ≤ 0,45 (1 klasė)
  0,45 (2 klasė)
  0,6 (3 klasė)
  0,9 (4 klasė)
  1,5 (5 klasė) | |
| (6a) | Karbontetrachloridas (7) | 56–23–5 | 12 | 12 | Netaikoma | Netaikoma | |
| (7) | C10–13 Chloralkanai (8) | 85535–84–8 | 0,4 | 0,4 | 1,4 | 1,4 | |
| (8) | Chlorfenvinfosas | 470–90–6 | 0,1 | 0,1 | 0,3 | 0,3 | |
| (9) | Chlorpirifosas (etilo chlorpirifosas) | 2921–88–2 | 0,03 | 0,03 | 0,1 | 0,1 | |
| (9a) | Ciklodieno pesticidai: | Aldrinas (7) |

(1)

(2)

(3)

(4)

(5)

(6)

(7)

(8)

Numeris

Medžiagos pavadinimas

CAS numeris (1)

MV–AKS (2)

Vidaus paviršiniai vandenys (3)

MV–AKS (2)

Kiti paviršiniai vandenys

DLK–AKS (4)

Vidaus paviršiniai vandenys (3)

DLK–AKS (4)

Kiti paviršiniai vandenys

AKS

Biota (12)

(1)

Alachloras

15972–60–8

0,3

0,3

0,7

0,7

(2)

Antracenas

120–12–7

0,1

0,1

0,1

0,1

(3)

Atrazinas

1912–24–9

0,6

0,6

2,0

2,0

(4)

Benzenas

71–43–2

10

8

50

50

(5)

Brominti difenileteriai (5)

32534–81–9

0,14

0,014

0,0085

(6)

Kadmis ir jo junginiai

(priklausomai nuo vandens kietumo klasės) (6)

7440–43–9

≤ 0,08 (1 klasė)

0,08 (2 klasė)

0,09 (3 klasė)

0,15 (4 klasė)

0,25 (5 klasė)

0,2

≤ 0,45 (1 klasė)

0,45 (2 klasė)

0,6 (3 klasė)

0,9 (4 klasė)

1,5 (5 klasė)

≤ 0,45 (1 klasė)

0,45 (2 klasė)

0,6 (3 klasė)

0,9 (4 klasė)

1,5 (5 klasė)

(6a)

Karbontetrachloridas (7)

56–23–5

12

12

Netaikoma

Netaikoma

(7)

C10–13 Chloralkanai (8)

85535–84–8

0,4

0,4

1,4

1,4

(8)

Chlorfenvinfosas

470–90–6

0,1

0,1

0,3

0,3

(9)

Chlorpirifosas (etilo chlorpirifosas)

2921–88–2

0,03

0,03

0,1

0,1

(9a)

Ciklodieno pesticidai:

Aldrinas (7)

| | Dieldrinas (7) |
| --- | --- |

Dieldrinas (7)

| | Endrinas (7) |
| --- | --- |

Endrinas (7)

| | Izodrina (7) |
| --- | --- |

Izodrina (7)

309–00–2

60–57–1

72–20–8

465–73–6

Σ = 0,01

Σ = 0,005

Netaikoma

Netaikoma

(9b)

Visas DDT (7), (9)

Netaikoma

0,025

0,025

Netaikoma

Netaikoma

para-para-DDT (7)

50–29–3

0,01

0,01

Netaikoma

Netaikoma

(10)

1,2-dichloretanas

107–06–2

10

10

Netaikoma

Netaikoma

(11)

Dichlormetanas

75–09–2

20

20

Netaikoma

Netaikoma

(12)

Di(2-etilheksil)ftalatas (DEHP)

117–81–7

1,3

1,3

Netaikoma

Netaikoma

(13)

Diuronas

330–54–1

0,2

0,2

1,8

1,8

(14)

Endosulfanas

115–29–7

0,005

0,0005

0,01

0,004

(15)

Fluorantenas

206–44–0

0,0063

0,0063

0,12

0,12

30

(16)

Heksachlorobenzenas

118–74–1

0,05

0,05

10

(17)

Heksachlorobutadienas

87–68–3

0,6

0,6

55

(18)

Heksachlorocikloheksanas

608–73–1

0,02

0,002

0,04

0,02

(19)

Izoproturonas

34123–59–6

0,3

0,3

1,0

1,0

(20)

Švinas ir jo junginiai

7439–92–1

1,2 (13)

1,3

14

14

(21)

Gyvsidabris ir jo junginiai

7439–97–6

0,07

0,07

20

(22)

Naftalenas

91–20–3

2

2

130

130

(23)

Nikelis ir jo junginiai

7440–02–0

4 (13)

8,6

34

34

(24)

Nonilfenoliai

(4-nonilfenolis)

84852–15–3

0,3

0,3

2,0

2,0

(25)

Oktilfenoliai

((4-(1,1′,3,3′-tetrametilbutil)-fenolis))

140–66–9

0,1

0,01

Netaikoma

Netaikoma

(26)

Pentachlorobenzenas

608–93–5

0,007

0,0007

Netaikoma

Netaikoma

(27)

Pentachlorofenolis

87–86–5

0,4

0,4

1

1

(28)

Poliaromatiniai angliavandeniliai (PAH) (11)

Netaikoma

Netaikoma

Netaikoma

Netaikoma

Netaikoma

Benz(a)pirenas

50–32–8

1,7 × 10–4

1,7 × 10–4

0,27

0,027

5

Benzo(b)fluorantenas

205–99–2

Žr. 11 išnašą

Žr. 11 išnašą

0,017

0,017

Žr. 11 išnašą

Benzo(k)fluorantenas

207–08–9

Žr. 11 išnašą

Žr. 11 išnašą

0,017

0,017

Žr. 11 išnašą

Benzo(g,h,i)perilenas

191–24–2

Žr. 11 išnašą

Žr. 11 išnašą

8,2 × 10–3

8,2 × 10–4

Žr. 11 išnašą

Indeno(1,2,3-cd)pirenas

193–39–5

Žr. 11

išnašą Žr. 11

išnašą Netaikoma

XXX Netaikoma

XXX Žr. 11 išnašą

(29)

Simazinas

122–34–9

1

1

4

4

(29a)

Tetrachloretilenas (7)

127–18–4

10

10

Netaikoma

Netaikoma

(29b)

Trichloroetilenas (7)

79–01–6

10

10

Netaikoma

Netaikoma

(30)

Tributilalavo junginiai (Tributilalavo katijonas)

36643–28–4

0,0002

0,0002

0,0015

0,0015

(31)

Trichlorobenzenai

12002–48–1

0,4

0,4

Netaikoma

Netaikoma

(32)

Trichlorometanas

67–66–3

2,5

2,5

Netaikoma

Netaikoma

(33)

Trifluralinas

1582–09–8

0,03

0,03

Netaikoma

Netaikoma

(34)

Dikofolis

115–32–2

1,3 × 10–3

3,2 × 10–5

Netaikoma (10)

Netaikoma (10)

33

(35)

Perfluoroktansulfonrūgštis ir jos dariniai (PFOS)

1763–23–1

6,5 × 10–4

1,3 × 10–4

36

7,2

9,1

(36)

Chinoksifenas

124495–18–7

0,15

0,015

2,7

0,54

(37)

Dioksinai ir dioksinų tipo junginiai

Žr.

Direktyvos 2000/60/EB X priedo 10 išnašą

Netaikoma Netaikoma

Suma: PCDD + PCDF + PCB-DL

0,0065 μg.kg–1 TEQ (14)

(38)

Aklonifenas

74070–46–5

0,12

0,012

0,12

0,012

(39)

Bifenoksas

42576–02–3

0,012

0,0012

0,04

0,004

(40)

Cibutrinas

28159–98–0

0,0025

0,0025

0,016

0,016

(41)

Cipermetrinas

52315–07–8

8 × 10–5

8 × 10–6

6 × 10–4

6 × 10–5

(42)

Dichlorvosas

62–73–7

6 × 10–4

6 × 10–5

7 × 10–4

7 × 10–5

(43)

Heksabromciklododekanas (HBCDD)

Žr. Direktyvos 2000/60/EB X priedo 12 išnašą

0,0016

0,0008

0,5

0,05

167

(44)

Heptachloras ir heptachloro epoksidas

76–44–8/1024–57–3

2 × 10–7

1 × 10–8

3 × 10–4

3 × 10–5

6,7 × 10–3

(45)

Terbutrinas

886–50–0

0,065

0,0065

0,34

0,034

---

(1)  CAS: Cheminių medžiagų santrumpų tarnyba.

1

(2)  Šis parametras yra AKS, išreikštas kaip metinė vidutinė vertė (MV–AKS). Jei nenurodyta kitaip, jis taikomas visų izomerų bendrai koncentracijai.

2

(3)  Vidaus paviršiniai vandenys apima upes bei ežerus ir susijusius dirbtinius arba labai pakeistus vandens telkinius.

3

(4)  Šis parametras yra aplinkos kokybės standartas, išreikštas kaip didžiausia leidžiama koncentracija (DLK–AKS). Jeigu prie DLK–AKS yra pažymėta „netaikoma“, MV–AKS vertės yra laikomos apsaugančiomis nuo didžiausio trumpalaikės taršos padidėjimo vykstant nuolatiniam išleidimui, nes jos yra žymiai mažesnės nei vertės, nustatytos remiantis ūmaus toksiškumo duomenimis.

4

(5)  Prioritetinių medžiagų grupės, kurią sudaro brominti difenileteriai (Nr. 5), atveju AKS reiškia giminingų medžiagų Nr. 28, 47, 99, 100, 153 ir 154 koncentracijų sumą.

5

(6)  Kadmio ir jo junginių (Nr. 6) AKS vertės priklauso nuo vandens kietumo, kaip apibrėžta penkiose klasių kategorijose (1 klasė: < 40 mg CaCO3/l, 2 klasė: nuo 40 iki < 50 mg CaCO3/l, 3 klasė: nuo 50 iki < 100 mg CaCO3/l, 4 klasė: nuo 100 iki < 200 mg CaCO3/l ir 5 klasė: ≥ 200 mg CaCO3/l).

6

3

3

3

3

3

(7)  Ši medžiaga nėra prioritetinė, tačiau ji priklauso kitiems teršalams, kuriems taikomi AKS identiški nustatytiesiems teisės aktuose, taikytuose iki 2009 m. sausio 13 d.

7

(8)  Šiai medžiagų grupei orientacinių parametrų nenumatyta. Orientaciniai parametrai turi būti nustatomi naudojant analizės metodą.

8

(9)  Visą DDT sudaro izomerų 1,1,1-trichlor-2,2-bis-(p-chlorfenil)etano (CAS Nr. 50–29–3, ES Nr. 200–024–3); (1,1,1-trichloro-2 (o-chlorofenil)-2-(p-chlorofenil)etano (CAS Nr. 789–02–6, ES Nr. 212–332–5); 1,1-dichlor-2,2-bis-(p-chlorfenil)etileno (CAS Nr. 72–55–9, ES Nr. 200–784–6) ir 1,1-dichlor-2,2-bis-(p-chlorfenil)etano (CAS Nr. 72–54–8, ES Nr. 200–783–0) suma.

9

(10)  Trūksta informacijos šių medžiagų DLK–AKS nustatyti.

10

(11)  Poliaromatinių angliavandenilių prioritetinių medžiagų grupės (PAH) (Nr. 28) atveju biotos AKS ir atitinkami vandens MV-AKS nurodo benzo(a)pireno, kurio toksiškumu jie grindžiami, koncentraciją. Benzo(a)pirenas gali būti laikomas kitų PAH žymekliu, taigi reikia stebėti tik benzo(a)pireną lyginant su kitais biotos AKS ar atitinkamais vandens MV–AKS.

11

(12)  Jei nėra nurodyta kitaip, biotos AKS yra susiję su žuvimis. Vietoj to gali būti stebimas alternatyvus biotos taksonas arba kita terpė, jei taikomu AKS suteikiamas lygiavertis apsaugos lygis. Medžiagų Nr. 15 (Fluorantenas) ir Nr. 28 (PAH) atveju, biotos AKS yra susiję su vėžiagyviais ir moliuskais. Cheminės būklės įvertinimo tikslais nėra tinkama vykdyti žuvyse aptinkamų fluoranteno ir PAH stebėseną. Medžiagų Nr. 37 (Dioksinai ir dioksinų tipo junginiai) atveju, biotos AKS yra susiję su žuvimis, vėžiagyviais ir moliuskais; pagal 2011 m. gruodžio 2 d. Komisijos reglamento (ES) Nr. 1259/2011, kuriuo dėl didžiausios leidžiamosios dioksinų ir dioksinų tipo PCB koncentracijos maisto produktuose iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1881/2006 priedo 5.3 skirsnį (OL L 320, 2011 12 3, p. 18).

12

(13)  Šie AKS susiję su biologiškai įsisavinamomis šių medžiagų koncentracijomis.

13

(14)  PCDD: polichlorinti dibenzo-p-dioksinai; PCDF: polichlorinti dibenzofuranai; PCB-DL: dioksinų tipo polichlorinti bifenilai; TEQ: toksiškumo ekvivalentai, nustatyti pagal Pasaulio sveikatos organizacijos 2005 m. toksinio ekvivalentiškumo koeficientus.“

14

---

II Įstatymo galios neturintys teisės aktai

REGLAMENTAI

| 24.8.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 226/18 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 226/18

---

KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 805/2013

2013 m. rugpjūčio 23 d.

kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1),

atsižvelgdama į 2011 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (2), ypač į jo 136 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

| (1) | Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 543/2011, atsižvelgiant į daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, nustatomi kriterijai, pagal kuriuos Komisija nustato standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, nurodytiems jo XVI priedo A dalyje; |
| --- | --- |

(1)

Įgyvendinimo reglamentu (ES) Nr. 543/2011, atsižvelgiant į daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, nustatomi kriterijai, pagal kuriuos Komisija nustato standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, nurodytiems jo XVI priedo A dalyje;

| (2) | remiantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnio 1 dalimi, standartinė importo vertė apskaičiuojama kiekvieną darbo dieną atsižvelgiant į kintančius kasdienius duomenis. Todėl šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną, |
| --- | --- |

(2)

remiantis Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnio 1 dalimi, standartinė importo vertė apskaičiuojama kiekvieną darbo dieną atsižvelgiant į kintančius kasdienius duomenis. Todėl šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 136 straipsnyje minimos standartinės importo vertės yra nustatytos šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2013 m. rugpjūčio 23 d.

Komisijos vardu Pirmininko pavedimu

Jerzy PLEWA

Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius

---

(1)  OL L 299, 2007 11 16, p. 1.

1

(2)  OL L 157, 2011 6 15, p. 1.

2

---

PRIEDAS

Standartinės importo vertės, skirtos kai kurių vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kodas | Trečiosios šalies kodas (1) | Standartinė importo vertė |
| 0707 00 05 | TR | 95,4 |
| ZZ | 95,4 |
| 0709 93 10 | TR | 122,6 |
| ZZ | 122,6 |
| 0805 50 10 | AR | 119,4 |
| CL | 122,7 |
| TR | 70,0 |
| UY | 140,2 |
| ZA | 108,3 |
| ZZ | 112,1 |
| 0806 10 10 | EG | 175,3 |
| MA | 135,8 |
| TR | 144,0 |
| ZZ | 151,7 |
| 0808 10 80 | AR | 181,4 |
| BR | 108,7 |
| CL | 122,9 |
| CN | 88,5 |
| NZ | 129,1 |
| US | 130,9 |
| ZA | 116,3 |
| ZZ | 125,4 |
| 0808 30 90 | AR | 196,9 |
| CL | 148,9 |
| TR | 147,9 |
| ZA | 88,2 |
| ZZ | 145,5 |
| 0809 30 | TR | 143,1 |
| ZZ | 143,1 |
| 0809 40 05 | BA | 49,8 |
| MK | 59,8 |
| XS | 57,7 |
| ZZ | 55,8 |

(EUR/100 kg)

KN kodas

Trečiosios šalies kodas (1)

Standartinė importo vertė

0707 00 05

TR

95,4

ZZ

95,4

0709 93 10

TR

122,6

ZZ

122,6

0805 50 10

AR

119,4

CL

122,7

TR

70,0

UY

140,2

ZA

108,3

ZZ

112,1

0806 10 10

EG

175,3

MA

135,8

TR

144,0

ZZ

151,7

0808 10 80

AR

181,4

BR

108,7

CL

122,9

CN

88,5

NZ

129,1

US

130,9

ZA

116,3

ZZ

125,4

0808 30 90

AR

196,9

CL

148,9

TR

147,9

ZA

88,2

ZZ

145,5

0809 30

TR

143,1

ZZ

143,1

0809 40 05

BA

49,8

MK

59,8

XS

57,7

ZZ

55,8

---

(1)  Šalių nomenklatūra nustatyta Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1833/2006 (OL L 354, 2006 12 14, p. 19). Kodas „ZZ“ atitinka „kitas šalis“.

---

TARPTAUTINIAIS SUSITARIMAIS ĮSTEIGTŲ ORGANŲ PRIIMTI AKTAI

| 24.8.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 226/20 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 226/20

---

Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT/EEK) taisyklė Nr. 80. Suvienodintos didelių keleivinių transporto priemonių sėdynių ir tokių transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į sėdynių ir jų tvirtinimo įtaisų stiprumą, nuostatos

Įtrauktas visas galiojantis tekstas iki:

Taisyklės 03 pakeitimų serija. Įsigaliojimo data – 2012 m. liepos 26 d.

TURINYS

| 1. | Taikymo sritis |
| --- | --- |

1.

| 2. | Apibrėžtys |
| --- | --- |

2.

| 3. | Patvirtinimo paraiška |
| --- | --- |

3.

| 4. | Patvirtinimas |
| --- | --- |

4.

| 5. | Sėdynėms taikomi reikalavimai |
| --- | --- |

5.

| 6. | Transporto priemonių tipo sėdynių tvirtinimo įtaisų reikalavimai |
| --- | --- |

6.

| 7. | Transporto priemonių tipo sėdynių montuotės reikalavimai |
| --- | --- |

7.

| 8. | Gamybos atitiktis |
| --- | --- |

8.

| 9. | Baudos už gamybos neatitiktį |
| --- | --- |

9.

| 10. | Sėdynės tipo ir (arba) transporto priemonių tipo patvirtinimo pakeitimas ir patvirtinto tipo išplėtimas |
| --- | --- |

10.

| 11. | Visiškas gamybos nutraukimas |
| --- | --- |

11.

| 12. | Pereinamojo laikotarpio nuostatos |
| --- | --- |

12.

| 13. | Už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai |
| --- | --- |

13.

PRIEDĖLIAI

| 1. | Sėdynių bandymų procedūros pagal 5 skirsnį ir (arba) tvirtinimo įtaisų bandymų procedūros pagal 6.1.2 skirsnį ir (arba) į šoną atsuktų sėdynių montuotės bandymų procedūros pagal 7 priedėlio 3 skirsnį |
| --- | --- |

1.

| 2. | Transporto priemonės tvirtinimo įtaisų bandymų tvarka pagal 6.1.1 skirsnį |
| --- | --- |

2.

| 3. | Atliktini matavimai |
| --- | --- |

3.

| 4. | Priimtinumo kriterijų nustatymas |
| --- | --- |

4.

| 5. | Statinio bandymo reikalavimai ir tvarka |
| --- | --- |

5.

| 6. | Sėdynių atlošų galinės dalies energijos sugerties charakteristikos |
| --- | --- |

6.

| 7. | Keleivių apsaugos reikalavimai į šoną atsuktoms sėdynėms pagal 7.4.4 skirsnį |
| --- | --- |

7.

PRIEDAI

| 1. | Pranešimas dėl sėdynės tipo arba tipų, atsižvelgiant į jos (jų) stiprumą, patvirtinimo suteikimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti patvirtinimą, patvirtinimo panaikinimo, visiško gamybos nutraukimo remiantis Taisykle Nr. 80 |
| --- | --- |

1.

| 2. | Pranešimas dėl transporto priemonių tipo, atsižvelgiant į sėdynių tvirtinimo įtaisų stiprumą, patvirtinimo suteikimo, patvirtinto tipo išplėtimo, atsisakymo suteikti tipo patvirtinimą, patvirtinimo panaikinimo, visiško gamybos nutraukimo, remiantis Taisykle Nr. 80 |
| --- | --- |

2.

| 3. | Patvirtinimo ženklų išdėstymas |
| --- | --- |

3.

| 4. | H taško ir liemens tikrojo kampo nustatymo variklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose tvarka |
| --- | --- |

4.

1.   TAIKYMO SRITIS

| 1.1. | Šis taisyklė taikoma:






  a) | M2 ir M3 kategorijų II, III ir B (1) klasių transporto priemonių keleivių sėdynėms, skirtoms montuoti atsukus į priekį; |
| --- | --- | --- |

1.1.

Šis taisyklė taikoma:

a)

M2 ir M3 kategorijų II, III ir B (1) klasių transporto priemonių keleivių sėdynėms, skirtoms montuoti atsukus į priekį;

| b) | M2 ir M3 kategorijų II, III ir B (1) klasių transporto priemonėms pagal jų keleivių sėdynių tvirtinimo įtaisus ir sėdynių montuotę; |
| --- | --- |

b)

M2 ir M3 kategorijų II, III ir B (1) klasių transporto priemonėms pagal jų keleivių sėdynių tvirtinimo įtaisus ir sėdynių montuotę;

| c) | taisyklė netaikoma atgal atsuktoms sėdynėms ar prie jų pritaisytoms galvos atramoms. |
| --- | --- |

c)

taisyklė netaikoma atgal atsuktoms sėdynėms ar prie jų pritaisytoms galvos atramoms.

| 1.2. | Gamintojo prašymu pagal Taisyklę Nr. 17 patvirtintos M2
   (1) kategorijos transporto priemonės laikomos atitinkančiomis šios taisyklės reikalavimus. |
| --- | --- |

1.2.

Gamintojo prašymu pagal Taisyklę Nr. 17 patvirtintos M2
   (1) kategorijos transporto priemonės laikomos atitinkančiomis šios taisyklės reikalavimus.

| 1.3. | Transporto priemonės, kurių sėdynėms taikoma Taisyklės Nr. 14 7.4 skirsnyje numatyta išlyga, patvirtinamos pagal šią taisyklę. |
| --- | --- |

1.3.

Transporto priemonės, kurių sėdynėms taikoma Taisyklės Nr. 14 7.4 skirsnyje numatyta išlyga, patvirtinamos pagal šią taisyklę.

| 1.4. | M2 (II, III ir B klasės) ir M3 (II, III ir B klasės) kategorijų transporto priemonėse draudžiama montuoti į šoną atsuktas sėdynes. |
| --- | --- |

1.4.

M2 (II, III ir B klasės) ir M3 (II, III ir B klasės) kategorijų transporto priemonėse draudžiama montuoti į šoną atsuktas sėdynes.

| 1.5. | Gamintojo prašymu ir pritarus technikos tarnybai bei susitariančiosios šalies patvirtinimo institucijai patvirtinimas gali būti suteikiamas M3 kategorijos (III arba B klasės) transporto priemonėms, kurių didžiausia techniškai leistina pakrautos transporto priemonės masė viršija 10 tonų ir kuriose įmontuotos į šoną atsuktos sėdynės, jei šios į šoną atsuktos sėdynės sumontuotos drauge transporto priemonės gale ir sudaro bendrą ne daugiau kaip 10 vietų saloną. Tokioms į šoną atsuktoms sėdynėms būtina įrengti bent atramas galvai ir dviejuose taškuose tvirtinamus saugos diržus su įtempimo ribotuvu, kurių tipas patvirtintas pagal Taisyklę Nr. 16. Be to, jų saugos diržų tvirtinimai turi atitikti matmenų ir atsparumo reikalavimus, pagrįstus Taisyklėje Nr. 14 išdėstytais reikalavimais. Tačiau atsižvelgiama į tai, kad sėdynė yra atsukta į šoną, o ne į priekį, ir šiuo pagrindu neturi būti atsisakoma bandymų ir tikrinimų. Pranešimo dokumente (2 priedas) nurodoma pastaba, kad pagal šį skirsnį leista įrengti į šoną atsuktas sėdynes. Toks patvirtinimas nebesuteikiamas nuo 2014 m. lapkričio 1 d. arba nuo suvienodintų į šoną atsuktų sėdynių bandymų nuostatų (t. y. šios taisyklės) ir tokioms sėdynėms taikomų saugos diržų tvirtinimo nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 14) bei transporto priemonių su įrengtais saugos diržais nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 16) priėmimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė. |
| --- | --- |

1.5.

Gamintojo prašymu ir pritarus technikos tarnybai bei susitariančiosios šalies patvirtinimo institucijai patvirtinimas gali būti suteikiamas M3 kategorijos (III arba B klasės) transporto priemonėms, kurių didžiausia techniškai leistina pakrautos transporto priemonės masė viršija 10 tonų ir kuriose įmontuotos į šoną atsuktos sėdynės, jei šios į šoną atsuktos sėdynės sumontuotos drauge transporto priemonės gale ir sudaro bendrą ne daugiau kaip 10 vietų saloną. Tokioms į šoną atsuktoms sėdynėms būtina įrengti bent atramas galvai ir dviejuose taškuose tvirtinamus saugos diržus su įtempimo ribotuvu, kurių tipas patvirtintas pagal Taisyklę Nr. 16. Be to, jų saugos diržų tvirtinimai turi atitikti matmenų ir atsparumo reikalavimus, pagrįstus Taisyklėje Nr. 14 išdėstytais reikalavimais. Tačiau atsižvelgiama į tai, kad sėdynė yra atsukta į šoną, o ne į priekį, ir šiuo pagrindu neturi būti atsisakoma bandymų ir tikrinimų. Pranešimo dokumente (2 priedas) nurodoma pastaba, kad pagal šį skirsnį leista įrengti į šoną atsuktas sėdynes. Toks patvirtinimas nebesuteikiamas nuo 2014 m. lapkričio 1 d. arba nuo suvienodintų į šoną atsuktų sėdynių bandymų nuostatų (t. y. šios taisyklės) ir tokioms sėdynėms taikomų saugos diržų tvirtinimo nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 14) bei transporto priemonių su įrengtais saugos diržais nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 16) priėmimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.

| 1.6. | 1.4 skirsnis netaikomas greitosios pagalbos automobiliams arba transporto priemonėms, kurios skirtos naudoti ginkluotosiose pajėgose, civilinei gynybai, priešgaisrinei apsaugai bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnybose. |
| --- | --- |

1.6.

1.4 skirsnis netaikomas greitosios pagalbos automobiliams arba transporto priemonėms, kurios skirtos naudoti ginkluotosiose pajėgose, civilinei gynybai, priešgaisrinei apsaugai bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnybose.

| 1.7. | 1.4 skirsnis netaikomas M3 kategorijos transporto priemonėms (II, III ir B klasės), kurių didžiausia techniškai leistina pakrautos transporto priemonės masė viršija 10 tonų ir kuriose įmontuotos į šoną atsuktos sėdynės, jei laikomasi 7.4 skirsnyje pateiktų reikalavimų. |
| --- | --- |

1.7.

1.4 skirsnis netaikomas M3 kategorijos transporto priemonėms (II, III ir B klasės), kurių didžiausia techniškai leistina pakrautos transporto priemonės masė viršija 10 tonų ir kuriose įmontuotos į šoną atsuktos sėdynės, jei laikomasi 7.4 skirsnyje pateiktų reikalavimų.

2.   APIBRĖŽTYS

Šiame reglamente:

| 2.1. | sėdynės patvirtinimas – sėdynės kaip sudėtinės dalies tipo patvirtinimas pagal į priekį atsuktų sėdynių keleivių apsaugą atsižvelgiant į sėdynių stiprumą ir atlošų konstrukciją; |
| --- | --- |

2.1.

sėdynės patvirtinimas – sėdynės kaip sudėtinės dalies tipo patvirtinimas pagal į priekį atsuktų sėdynių keleivių apsaugą atsižvelgiant į sėdynių stiprumą ir atlošų konstrukciją;

| 2.2. | transporto priemonės patvirtinimas – transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į transporto priemonės konstrukcijos dalies, prie kurios tvirtinamos sėdynės, stiprumą ir į sėdynių montuotę; |
| --- | --- |

2.2.

transporto priemonės patvirtinimas – transporto priemonės tipo patvirtinimas atsižvelgiant į transporto priemonės konstrukcijos dalies, prie kurios tvirtinamos sėdynės, stiprumą ir į sėdynių montuotę;

| 2.3. | sėdynės tipas – sėdynės, kurios iš esmės nesiskiria tokiais aspektais, galinčiais turėti įtakos jų stiprumui ir pavojingumui:






  2.3.1. | apkrovą laikančių dalių konstrukcija, forma, matmenimis ir medžiagomis; |
| --- | --- | --- |

2.3.

sėdynės tipas – sėdynės, kurios iš esmės nesiskiria tokiais aspektais, galinčiais turėti įtakos jų stiprumui ir pavojingumui:

2.3.1.

apkrovą laikančių dalių konstrukcija, forma, matmenimis ir medžiagomis;

| 2.3.2. | sėdynės atlošo reguliavimo ir fiksavimo sistemos tipu ir matmenimis; |
| --- | --- |

2.3.2.

sėdynės atlošo reguliavimo ir fiksavimo sistemos tipu ir matmenimis;

| 2.3.3. | tvirtinimo įtaisų ir atramų (pvz., kojoms) matmenimis, konstrukcija ir medžiagomis; |
| --- | --- |

2.3.3.

tvirtinimo įtaisų ir atramų (pvz., kojoms) matmenimis, konstrukcija ir medžiagomis;

| 2.4. | transporto priemonės tipas – transporto priemonės, kurios iš esmės nesiskiria tokiais aspektais:






  2.4.1. | konstrukcijos ypatybėmis, susijusiomis su šia taisykle, ir |
| --- | --- | --- |

2.4.

transporto priemonės tipas – transporto priemonės, kurios iš esmės nesiskiria tokiais aspektais:

2.4.1.

konstrukcijos ypatybėmis, susijusiomis su šia taisykle, ir

| 2.4.2. | transporto priemonėse įmontuotos (-ų) patvirtinto tipo sėdynės (-ių) tipu ar tipais; |
| --- | --- |

2.4.2.

transporto priemonėse įmontuotos (-ų) patvirtinto tipo sėdynės (-ių) tipu ar tipais;

| 2.5. | sėdynė – konstrukcija, kuri gali būti tvirtinta prie transporto priemonės konstrukcijos, kartu su jos apdaila ir tvirtinimo elementais, skirta naudoti transporto priemonėje vienam arba daugiau nei vienam suaugusiam asmeniui sėdėti. Priklausomai nuo jos padėties, sėdynė apibrėžiama taip:
  2.5.1.   į priekį atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės priekį taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu + 10° arba – 10° kampą;
  2.5.2.   atgal atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės galą taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu + 10° arba – 10° kampą;
  2.5.3.   į šoną atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės šoną taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro 90° (± 10°) kampą; |
| --- | --- |

2.5.

sėdynė – konstrukcija, kuri gali būti tvirtinta prie transporto priemonės konstrukcijos, kartu su jos apdaila ir tvirtinimo elementais, skirta naudoti transporto priemonėje vienam arba daugiau nei vienam suaugusiam asmeniui sėdėti. Priklausomai nuo jos padėties, sėdynė apibrėžiama taip:

2.5.1.   į priekį atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės priekį taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu + 10° arba – 10° kampą;

2.5.2.   atgal atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės galą taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro mažesnį negu + 10° arba – 10° kampą;

2.5.3.   į šoną atsukta sėdynė– sėdynė, kuri gali būti naudojama transporto priemonei judant ir kuri yra atsukta į transporto priemonės šoną taip, kad vertikali sėdynės simetrijos plokštuma su vertikalia transporto priemonės simetrijos plokštuma sudaro 90° (± 10°) kampą;

| 2.6. | atskira sėdynė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota vienam keleiviui sėdėti; |
| --- | --- |

2.6.

atskira sėdynė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota vienam keleiviui sėdėti;

| 2.7. | dviguba sėdynė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota dviem keleiviams vienas šalia kito sėdėti. Dvi greta viena kitos esančios tarpusavyje nesusijusios sėdynės laikomos dviem atskiromis sėdynėmis; |
| --- | --- |

2.7.

dviguba sėdynė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota dviem keleiviams vienas šalia kito sėdėti. Dvi greta viena kitos esančios tarpusavyje nesusijusios sėdynės laikomos dviem atskiromis sėdynėmis;

| 2.8. | sėdynių eilė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota trim ar daugiau keleivių vienas šalia kito sėdėti. Keletas greta viena kitos esančių atskirų arba dvigubų sėdynių nelaikomos sėdynių eile; |
| --- | --- |

2.8.

sėdynių eilė – sėdynė, suprojektuota ir sukonstruota trim ar daugiau keleivių vienas šalia kito sėdėti. Keletas greta viena kitos esančių atskirų arba dvigubų sėdynių nelaikomos sėdynių eile;

| 2.9. | sėdynės pagalvėlė – beveik horizontali sėdynės dalis, skirta keleiviui sėdėti; |
| --- | --- |

2.9.

sėdynės pagalvėlė – beveik horizontali sėdynės dalis, skirta keleiviui sėdėti;

| 2.10. | sėdynės atlošas – beveik vertikali sėdynės dalis, skirta sėdinčio keleivio nugarai, pečiams ir galbūt galvai atremti; |
| --- | --- |

2.10.

sėdynės atlošas – beveik vertikali sėdynės dalis, skirta sėdinčio keleivio nugarai, pečiams ir galbūt galvai atremti;

| 2.11. | reguliavimo sistema – įtaisas, kuriuo sėdynę ar jos dalis galima nustatyti į joje sėdinčiam asmeniui tinkamą padėtį; |
| --- | --- |

2.11.

reguliavimo sistema – įtaisas, kuriuo sėdynę ar jos dalis galima nustatyti į joje sėdinčiam asmeniui tinkamą padėtį;

| 2.12. | slankiojimo sistema – įtaisas, kuriuo sėdynė ar viena iš jos dalių gali būti paslinktos skersai arba išilgai be fiksuotų tarpinių padėčių, kad keleiviams būtų lengviau atsisėsti; |
| --- | --- |

2.12.

slankiojimo sistema – įtaisas, kuriuo sėdynė ar viena iš jos dalių gali būti paslinktos skersai arba išilgai be fiksuotų tarpinių padėčių, kad keleiviams būtų lengviau atsisėsti;

| 2.13. | fiksavimo sistema – įtaisas, užtikrinantis, kad sėdynė ir jos dalys išliktų naudojimo padėtyje; |
| --- | --- |

2.13.

fiksavimo sistema – įtaisas, užtikrinantis, kad sėdynė ir jos dalys išliktų naudojimo padėtyje;

| 2.14. | tvirtinimo įtaisas – transporto priemonės grindų ar kėbulo dalis, prie kurios gali būti tvirtinama sėdynė; |
| --- | --- |

2.14.

tvirtinimo įtaisas – transporto priemonės grindų ar kėbulo dalis, prie kurios gali būti tvirtinama sėdynė;

| 2.15. | tvirtinimo elementai – varžtai ar kiti elementai, naudojami sėdynei prie transporto priemonės tvirtinti; |
| --- | --- |

2.15.

tvirtinimo elementai – varžtai ar kiti elementai, naudojami sėdynei prie transporto priemonės tvirtinti;

| 2.16. | vežimėlis – bandymo įrenginys, pagamintas ir naudojamas susidūrimo priekiais avarijoms keliuose dinaminiu būdu imituoti; |
| --- | --- |

2.16.

vežimėlis – bandymo įrenginys, pagamintas ir naudojamas susidūrimo priekiais avarijoms keliuose dinaminiu būdu imituoti;

| 2.17. | pagalbinė sėdynė – manekenui skirta sėdynė, sumontuota ant vežimėlio už bandomosios sėdynės. Ši sėdynė turi būti tokia, kokia yra transporto priemonėje už bandomosios sėdynės; |
| --- | --- |

2.17.

pagalbinė sėdynė – manekenui skirta sėdynė, sumontuota ant vežimėlio už bandomosios sėdynės. Ši sėdynė turi būti tokia, kokia yra transporto priemonėje už bandomosios sėdynės;

| 2.18. | atskaitos plokštuma – per manekeno kulnų sąlyčio taškus einanti plokštuma, naudojama variklinių transporto priemonių sėdimųjų vietų taškui H ir tikrajam liemens kampui nustatyti pagal 4 priedo nurodymus; |
| --- | --- |

2.18.

atskaitos plokštuma – per manekeno kulnų sąlyčio taškus einanti plokštuma, naudojama variklinių transporto priemonių sėdimųjų vietų taškui H ir tikrajam liemens kampui nustatyti pagal 4 priedo nurodymus;

| 2.19. | atskaitos aukštis – sėdynės viršaus aukštis virš atskaitos plokštumos; |
| --- | --- |

2.19.

atskaitos aukštis – sėdynės viršaus aukštis virš atskaitos plokštumos;

| 2.20. | manekenas – HYBRID II arba III (2) specifikacijas atitinkantis manekenas (į priekį atsuktoms sėdynėms) arba šoninio susidūrimo bandymams naudojamo manekeno specifikacijas atitinkantis manekenas pagal Taisyklės Nr. 95 6 priedą (į šoną atsuktoms sėdynėms); |
| --- | --- |

2.20.

manekenas – HYBRID II arba III (2) specifikacijas atitinkantis manekenas (į priekį atsuktoms sėdynėms) arba šoninio susidūrimo bandymams naudojamo manekeno specifikacijas atitinkantis manekenas pagal Taisyklės Nr. 95 6 priedą (į šoną atsuktoms sėdynėms);

| 2.21. | atskaitos sritis – erdvė tarp dviejų vertikalių išilginių plokštumų, esančių 400 mm atstumu viena nuo kitos, simetriškai taško H atžvilgiu, apibrėžta sukant Taisyklės Nr. 21 1 priede aprašytą galvos formos įtaisą iš vertikalios padėties į horizontalią. Įtaisas pastatomas minėtame Taisyklės Nr. 21 priede aprašytoje padėtyje ir nustatomas didžiausiu 840 mm ilgiu ir mažiausiu 736 mm ilgiu minėtai erdvei apriboti; |
| --- | --- |

2.21.

atskaitos sritis – erdvė tarp dviejų vertikalių išilginių plokštumų, esančių 400 mm atstumu viena nuo kitos, simetriškai taško H atžvilgiu, apibrėžta sukant Taisyklės Nr. 21 1 priede aprašytą galvos formos įtaisą iš vertikalios padėties į horizontalią. Įtaisas pastatomas minėtame Taisyklės Nr. 21 priede aprašytoje padėtyje ir nustatomas didžiausiu 840 mm ilgiu ir mažiausiu 736 mm ilgiu minėtai erdvei apriboti;

| 2.22. | trijose vietose tvirtinamais diržais šioje taisyklėje yra laikomi ir daugiau kaip trijose vietose tvirtinami diržai; |
| --- | --- |

2.22.

trijose vietose tvirtinamais diržais šioje taisyklėje yra laikomi ir daugiau kaip trijose vietose tvirtinami diržai;

| 2.23. | tarpas tarp sėdynių – horizontalus atstumas tarp dviejų viena už kitos esančių į tą pačią pusę atsuktų sėdynių, išmatuotas 620 mm aukštyje virš grindų nuo vienos sėdynės atlošo priekio iki prieš ją esančios sėdynės atlošo galo. |
| --- | --- |

2.23.

tarpas tarp sėdynių – horizontalus atstumas tarp dviejų viena už kitos esančių į tą pačią pusę atsuktų sėdynių, išmatuotas 620 mm aukštyje virš grindų nuo vienos sėdynės atlošo priekio iki prieš ją esančios sėdynės atlošo galo.

3.   PATVIRTINIMO PARAIŠKA

| 3.1. | Sėdynės patvirtinimo paraišką teikia sėdynės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. |
| --- | --- |

3.1.

Sėdynės patvirtinimo paraišką teikia sėdynės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

| 3.2. | Transporto priemonės patvirtinimo paraišką teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas. |
| --- | --- |

3.2.

Transporto priemonės patvirtinimo paraišką teikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.

| 3.3. | Sėdynės arba transporto priemonės patvirtinimo paraiška teikiama kartu su toliau nurodytais dokumentais (trimis egzemplioriais) ir toliau nurodyta informacija.






  3.3.1. | Sėdynei patvirtinti:






  3.3.1.1. | išsamus sėdynės, jos tvirtinimo elementų ir reguliavimo, slankiojimo ir fiksavimo sistemų aprašas; |
| --- | --- | --- | --- |

3.3.

Sėdynės arba transporto priemonės patvirtinimo paraiška teikiama kartu su toliau nurodytais dokumentais (trimis egzemplioriais) ir toliau nurodyta informacija.

3.3.1.

Sėdynei patvirtinti:

3.3.1.1.

išsamus sėdynės, jos tvirtinimo elementų ir reguliavimo, slankiojimo ir fiksavimo sistemų aprašas;

| 3.3.1.2. | tinkamo mastelio ir pakankamo detalumo sėdynės, jos tvirtinimo elementų ir reguliavimo, slankiojimo ir fiksavimo sistemų brėžiniai. |
| --- | --- |

3.3.1.2.

tinkamo mastelio ir pakankamo detalumo sėdynės, jos tvirtinimo elementų ir reguliavimo, slankiojimo ir fiksavimo sistemų brėžiniai.

| 3.3.2. | Transporto priemonei patvirtinti:






  3.3.2.1. | išsamus kaip tvirtinimo įtaisai naudojamų transporto priemonės dalių aprašas; |
| --- | --- | --- |

3.3.2.

Transporto priemonei patvirtinti:

3.3.2.1.

išsamus kaip tvirtinimo įtaisai naudojamų transporto priemonės dalių aprašas;

| 3.3.2.2. | tinkamo mastelio ir pakankamo detalumo kaip tvirtinimo įtaisai naudojamų transporto priemonės dalių brėžiniai. |
| --- | --- |

3.3.2.2.

tinkamo mastelio ir pakankamo detalumo kaip tvirtinimo įtaisai naudojamų transporto priemonės dalių brėžiniai.

| 3.4. | Už patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai turi būti pateikta:






  3.4.1. | jei patvirtinimo prašoma sėdynei – dvi tvirtinamą tipą atitinkančios sėdynės; |
| --- | --- | --- |

3.4.

Už patvirtinimo bandymus atsakingai technikos tarnybai turi būti pateikta:

3.4.1.

jei patvirtinimo prašoma sėdynei – dvi tvirtinamą tipą atitinkančios sėdynės;

| 3.4.2. | jei patvirtinimo prašoma transporto priemonei – jos konstrukcijos dalis. |
| --- | --- |

3.4.2.

jei patvirtinimo prašoma transporto priemonei – jos konstrukcijos dalis.

4.   PATVIRTINIMAS

| 4.1. | Sėdynių tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę patvirtinti pateikta sėdynė atitinka atitinkamus 5 skirsnyje pateiktus reikalavimus. |
| --- | --- |

4.1.

Sėdynių tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę patvirtinti pateikta sėdynė atitinka atitinkamus 5 skirsnyje pateiktus reikalavimus.

| 4.2. | Transporto priemonių tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę tvirtinti pateikta transporto priemonė atitinka atitinkamus 6 ir 7 skirsniuose pateiktus reikalavimus. |
| --- | --- |

4.2.

Transporto priemonių tipo patvirtinimas suteikiamas, jei pagal šią taisyklę tvirtinti pateikta transporto priemonė atitinka atitinkamus 6 ir 7 skirsniuose pateiktus reikalavimus.

| 4.3. | Kiekvienam patvirtintam tipui paskiriamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 03 atitinka 03 pakeitimų seriją) rodo pakeitimų, apimančių naujausius pagrindinius techninius taisyklės pakeitimus, kurie buvo padaryti išduodant patvirtinimą, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio jokiam kitam sėdynių arba transporto priemonių tipui. |
| --- | --- |

4.3.

Kiekvienam patvirtintam tipui paskiriamas patvirtinimo numeris. Du pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 03 atitinka 03 pakeitimų seriją) rodo pakeitimų, apimančių naujausius pagrindinius techninius taisyklės pakeitimus, kurie buvo padaryti išduodant patvirtinimą, seriją. Ta pati susitariančioji šalis negali suteikti to paties numerio jokiam kitam sėdynių arba transporto priemonių tipui.

| 4.4. | Atitinkamą šios taisyklės 1 priede ir (arba) 2 priede pateikto blanko pavyzdį atitinkantis pranešimas dėl sėdynių tipo ir (arba) transporto priemonių tipo patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo arba atsisakymo suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims. |
| --- | --- |

4.4.

Atitinkamą šios taisyklės 1 priede ir (arba) 2 priede pateikto blanko pavyzdį atitinkantis pranešimas dėl sėdynių tipo ir (arba) transporto priemonių tipo patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo arba atsisakymo suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims.

| 4.5. | Patvirtinimo blanke nurodytoje lengvai pasiekiamoje kiekvienos sėdynės arba transporto priemonės, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, vietoje pritvirtinamas gerai matomas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:






  4.5.1. | apskritimas, kurio viduje įrašyta E raidė, o po jos – patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (3); |
| --- | --- | --- |

4.5.

Patvirtinimo blanke nurodytoje lengvai pasiekiamoje kiekvienos sėdynės arba transporto priemonės, kurių tipas patvirtintas pagal šią taisyklę, vietoje pritvirtinamas gerai matomas tarptautinis patvirtinimo ženklas, kurį sudaro:

4.5.1.

apskritimas, kurio viduje įrašyta E raidė, o po jos – patvirtinimą suteikusios šalies skiriamasis numeris (3);

| 4.5.2. | šios taisyklės numeris, po kurio rašoma R raidė, brūkšnys ir 4.5.1 skirsnyje nurodytas patvirtinimo numeris. |
| --- | --- |

4.5.2.

šios taisyklės numeris, po kurio rašoma R raidė, brūkšnys ir 4.5.1 skirsnyje nurodytas patvirtinimo numeris.

| 4.6. | Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas. |
| --- | --- |

4.6.

Patvirtinimo ženklas turi būti aiškiai įskaitomas ir nenutrinamas.

| 4.7. | Priklausomai nuo konkretaus atvejo patvirtinimo ženklas turi būti pritvirtintas ant sėdynės ar sėdynių arba gamintojo pritvirtintoje transporto priemonės duomenų plokštelėje ar greta jos. |
| --- | --- |

4.7.

Priklausomai nuo konkretaus atvejo patvirtinimo ženklas turi būti pritvirtintas ant sėdynės ar sėdynių arba gamintojo pritvirtintoje transporto priemonės duomenų plokštelėje ar greta jos.

| 4.8. | 3 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai. |
| --- | --- |

4.8.

3 priede pateikiami patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžiai.

5.   SĖDYNĖMS TAIKOMI REIKALAVIMAI

| 5.1. | Kiekvieno tipo sėdynės išbandomos pagal 1 priedėlio (dinaminio bandymo) arba, gamintojo reikalavimu, pagal 5 ir 6 priedėlių (statinio bandymo) reikalavimus. |
| --- | --- |

5.1.

Kiekvieno tipo sėdynės išbandomos pagal 1 priedėlio (dinaminio bandymo) arba, gamintojo reikalavimu, pagal 5 ir 6 priedėlių (statinio bandymo) reikalavimus.

| 5.2. | Sėdynės tipo bandymai, kurių rezultatai atitinka reikalavimus, turi būti įrašyti į pranešimo dėl sėdynės tipo patvirtinimo blanką, atitinkantį 1 priede pateiktą pavyzdį. |
| --- | --- |

5.2.

Sėdynės tipo bandymai, kurių rezultatai atitinka reikalavimus, turi būti įrašyti į pranešimo dėl sėdynės tipo patvirtinimo blanką, atitinkantį 1 priede pateiktą pavyzdį.

| 5.3. | Kiekvienoje pateikiamoje reguliavimo ir slankiojimo sistemoje turi būti automatinė fiksavimo sistema. |
| --- | --- |

5.3.

Kiekvienoje pateikiamoje reguliavimo ir slankiojimo sistemoje turi būti automatinė fiksavimo sistema.

| 5.4. | Reguliavimo ir fiksavimo sistemos po bandymo neprivalo būti visiškai tinkamos naudoti. |
| --- | --- |

5.4.

Reguliavimo ir fiksavimo sistemos po bandymo neprivalo būti visiškai tinkamos naudoti.

| 5.5. | Galvos atramos turi būti sumontuotos visų M2 kategorijos transporto priemonių, kurių didžiausia masė neviršija 3 500 kg, visose šoninėse priekinėse sėdynėse. Šios galvos atramos turi atitikti Taisyklės Nr. 25 (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus. |
| --- | --- |

5.5.

Galvos atramos turi būti sumontuotos visų M2 kategorijos transporto priemonių, kurių didžiausia masė neviršija 3 500 kg, visose šoninėse priekinėse sėdynėse. Šios galvos atramos turi atitikti Taisyklės Nr. 25 (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus.

6.   TRANSPORTO PRIEMONIŲ TIPO SĖDYNIŲ TVIRTINIMO ĮTAISŲ REIKALAVIMAI

| 6.1. | Transporto priemonės sėdynių tvirtinimo įtaisai turi gebėti išlaikyti:






  6.1.1. | 2 priedėlyje aprašytą bandymą |
| --- | --- | --- |

6.1.

Transporto priemonės sėdynių tvirtinimo įtaisai turi gebėti išlaikyti:

6.1.1.

2 priedėlyje aprašytą bandymą

| 6.1.2. | arba, jei sėdynė sumontuota ant bandomos transporto priemonės konstrukcijos dalies, – 1 priedėlyje nurodytus bandymus. Sėdynė neprivalo būti patvirtinta, jei ji atitinka minėto priedėlio 3.2.1 skirsnio reikalavimus. |
| --- | --- |

6.1.2.

arba, jei sėdynė sumontuota ant bandomos transporto priemonės konstrukcijos dalies, – 1 priedėlyje nurodytus bandymus. Sėdynė neprivalo būti patvirtinta, jei ji atitinka minėto priedėlio 3.2.1 skirsnio reikalavimus.

| 6.2. | Jei nustatyta jėga išlaikoma nustatytą laikotarpį, leistina tvirtinimo įtaiso ar srities apie jį liekamoji deformacija, įskaitant sulūžimą. |
| --- | --- |

6.2.

Jei nustatyta jėga išlaikoma nustatytą laikotarpį, leistina tvirtinimo įtaiso ar srities apie jį liekamoji deformacija, įskaitant sulūžimą.

| 6.3. | Jei transporto priemonėje yra daugiau kaip vienos rūšies tvirtinimo įtaisų, transporto priemonės patvirtinimui gauti turi būti išbandyti visi jų variantai. |
| --- | --- |

6.3.

Jei transporto priemonėje yra daugiau kaip vienos rūšies tvirtinimo įtaisų, transporto priemonės patvirtinimui gauti turi būti išbandyti visi jų variantai.

| 6.4. | Vieną bandymą galima taikyti iškart ir sėdynei, ir transporto priemonei patvirtinti. |
| --- | --- |

6.4.

Vieną bandymą galima taikyti iškart ir sėdynei, ir transporto priemonei patvirtinti.

| 6.5. | M3 kategorijos transporto priemonių sėdynių tvirtinimo įtaisai laikomi atitinkančiais 6.1 ir 6.2 skirsnių reikalavimus, jei atitinkamų sėdimųjų vietų saugos diržų tvirtinimo įtaisai yra įmontuoti pačiose įrengtinose sėdynėse ir atitinka Taisyklės Nr. 14 reikalavimus (prireikus taikant 7.4 skirsnyje nurodytą išlygą). |
| --- | --- |

6.5.

M3 kategorijos transporto priemonių sėdynių tvirtinimo įtaisai laikomi atitinkančiais 6.1 ir 6.2 skirsnių reikalavimus, jei atitinkamų sėdimųjų vietų saugos diržų tvirtinimo įtaisai yra įmontuoti pačiose įrengtinose sėdynėse ir atitinka Taisyklės Nr. 14 reikalavimus (prireikus taikant 7.4 skirsnyje nurodytą išlygą).

7.   TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO SĖDYNIŲ MONTUOTĖS REIKALAVIMAI

| 7.1. | Visos į priekį atsuktos sėdynės patvirtinamos pagal šios taisyklės 5 skirsnio reikalavimus ir turi atitikti tokius reikalavimus:






  7.1.1. | sėdynės atskaitos aukštis turi būti ne mažesnis kaip 1 m ir |
| --- | --- | --- |

7.1.

Visos į priekį atsuktos sėdynės patvirtinamos pagal šios taisyklės 5 skirsnio reikalavimus ir turi atitikti tokius reikalavimus:

7.1.1.

sėdynės atskaitos aukštis turi būti ne mažesnis kaip 1 m ir

| 7.1.2. | iškart už jos esančios sėdynės taškas H turi būti mažiau kaip 72 mm aukščiau už vertinamos sėdynės tašką H arba, jei už jos esanti sėdynė yra daugiau kaip 72 mm aukščiau, sėdynė turi būti išbandyta ir patvirtinta, kad ją galima įrengti tokioje padėtyje. |
| --- | --- |

7.1.2.

iškart už jos esančios sėdynės taškas H turi būti mažiau kaip 72 mm aukščiau už vertinamos sėdynės tašką H arba, jei už jos esanti sėdynė yra daugiau kaip 72 mm aukščiau, sėdynė turi būti išbandyta ir patvirtinta, kad ją galima įrengti tokioje padėtyje.

| 7.2. | Tvirtinant pagal 1 priedėlį taikomi 1 ir 2 bandymai, išskyrus tokius atvejus:






  7.2.1. | 1 bandymas netaikomas, kai į sėdynės galinę dalį negali atsitrenkti neprisisegęs saugos diržo keleivis (t. y. iškart už bandomosios sėdynės nėra į priekį atsuktos sėdynės). |
| --- | --- | --- |

7.2.

Tvirtinant pagal 1 priedėlį taikomi 1 ir 2 bandymai, išskyrus tokius atvejus:

7.2.1.

1 bandymas netaikomas, kai į sėdynės galinę dalį negali atsitrenkti neprisisegęs saugos diržo keleivis (t. y. iškart už bandomosios sėdynės nėra į priekį atsuktos sėdynės).

| 7.2.2. | 2 bandymas netaikomas:






  7.2.2.1. | jei į sėdynės galą negali atsitrenkti prisisegęs saugos diržo keleivis arba |
| --- | --- | --- |

7.2.2.

2 bandymas netaikomas:

7.2.2.1.

jei į sėdynės galą negali atsitrenkti prisisegęs saugos diržo keleivis arba

| 7.2.2.2. | jei už bandomosios esanti sėdynė yra atsukta į priekį su trijuose taškuose tvirtinamais saugos diržais ir tvirtinimo įtaisais, kurie visiškai atitinka Taisyklę Nr. 14 (be leidžiančių nukrypti nuostatų), arba |
| --- | --- |

7.2.2.2.

jei už bandomosios esanti sėdynė yra atsukta į priekį su trijuose taškuose tvirtinamais saugos diržais ir tvirtinimo įtaisais, kurie visiškai atitinka Taisyklę Nr. 14 (be leidžiančių nukrypti nuostatų), arba

| 7.2.2.3. | jei sėdynė atitinka šios taisyklės 6 priedėlio reikalavimus. |
| --- | --- |

7.2.2.3.

jei sėdynė atitinka šios taisyklės 6 priedėlio reikalavimus.

| 7.3. | Tvirtinant pagal 5 ir 6 priedėlius taikomi visi bandymai, išskyrus šiuos atvejus:






  7.3.1. | 5 priedėlio bandymas netaikomas, kai į sėdynės galinę dalį negali atsitrenkti neprisisegęs saugos diržu keleivis (t. y. iškart už bandomosios sėdynės nėra į priekį arba šoną atsuktos sėdynės); |
| --- | --- | --- |

7.3.

Tvirtinant pagal 5 ir 6 priedėlius taikomi visi bandymai, išskyrus šiuos atvejus:

7.3.1.

5 priedėlio bandymas netaikomas, kai į sėdynės galinę dalį negali atsitrenkti neprisisegęs saugos diržu keleivis (t. y. iškart už bandomosios sėdynės nėra į priekį arba šoną atsuktos sėdynės);

| 7.3.2. | 6 priedėlio bandymas netaikomas:






  7.3.2.1. | jei į sėdynės galą negali atsitrenkti prisisegęs saugos diržo keleivis arba |
| --- | --- | --- |

7.3.2.

6 priedėlio bandymas netaikomas:

7.3.2.1.

jei į sėdynės galą negali atsitrenkti prisisegęs saugos diržo keleivis arba

| 7.3.2.2. | jei už bandomosios esanti sėdynė yra atsukta į priekį su trijuose taškuose tvirtinamais saugos diržais ir tvirtinimo įtaisais, kurie visiškai atitinka Taisyklę Nr. 14 (be leidžiančių nukrypti nuostatų). |
| --- | --- |

7.3.2.2.

jei už bandomosios esanti sėdynė yra atsukta į priekį su trijuose taškuose tvirtinamais saugos diržais ir tvirtinimo įtaisais, kurie visiškai atitinka Taisyklę Nr. 14 (be leidžiančių nukrypti nuostatų).

| 7.4. | Į šoną atsuktų sėdynių montuotei taikomos tokios sąlygos:






  7.4.1. | sėdynės atskaitos aukštis turi būti ne mažesnis kaip 1 m; |
| --- | --- | --- |

7.4.

Į šoną atsuktų sėdynių montuotei taikomos tokios sąlygos:

7.4.1.

sėdynės atskaitos aukštis turi būti ne mažesnis kaip 1 m;

| 7.4.2. | per greta esančių į šoną atsuktų sėdynių H taškus einanti plokštuma lygiagreti atskaitos plokštumai; |
| --- | --- |

7.4.2.

per greta esančių į šoną atsuktų sėdynių H taškus einanti plokštuma lygiagreti atskaitos plokštumai;

| 7.4.3. | horizontalus atstumas tarp dviejų greta esančių į šoną atsuktų sėdynių H taškų turi būti ne didesnis kaip 725 mm ir ne mažesnis kaip 450 mm matuojant horizontaliai tarp vertikalių išilginių plokštumų, einančių per šių sėdimų vietų centrus (žr. 7 priedėlio 1 paveikslą), ir |
| --- | --- |

7.4.3.

horizontalus atstumas tarp dviejų greta esančių į šoną atsuktų sėdynių H taškų turi būti ne didesnis kaip 725 mm ir ne mažesnis kaip 450 mm matuojant horizontaliai tarp vertikalių išilginių plokštumų, einančių per šių sėdimų vietų centrus (žr. 7 priedėlio 1 paveikslą), ir

| 7.4.4. | keleiviai į šoną atsuktose sėdynėse turi būti apsaugomi transporto priemonės dalimi (pvz., pertvara, sienele arba į priekį atsuktos sėdynės atlošu), esančia priešais priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę. Ši transporto priemonės dalis turi atitikti 7 priedėlio reikalavimus. |
| --- | --- |

7.4.4.

keleiviai į šoną atsuktose sėdynėse turi būti apsaugomi transporto priemonės dalimi (pvz., pertvara, sienele arba į priekį atsuktos sėdynės atlošu), esančia priešais priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę. Ši transporto priemonės dalis turi atitikti 7 priedėlio reikalavimus.

8.   GAMYBOS ATITIKTIS

Gamybos atitikties kontrolės procedūros turi atitikti nustatytąsias susitarimo 2 priedėlyje (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kurias taikant galioja toliau nurodyti reikalavimai:

| 8.1. | pagal šią taisyklę patvirtintos sėdynės ir (arba) transporto priemonės turi būti pagamintos taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 5, 6 ir 7 skirsniuose nustatytus reikalavimus; |
| --- | --- |

8.1.

pagal šią taisyklę patvirtintos sėdynės ir (arba) transporto priemonės turi būti pagamintos taip, kad atitiktų tipą, patvirtintą pagal 5, 6 ir 7 skirsniuose nustatytus reikalavimus;

| 8.2. | siekiant nustatyti, ar laikomasi 8.1 skirsnio reikalavimų, atliekama atitinkama gaminių kontrolė. Šiuo atveju tinkama kontrolė reiškia gaminio matmenų tikrinimą ir veiksmingos gaminių kokybės kontrolės tvarką; |
| --- | --- |

8.2.

siekiant nustatyti, ar laikomasi 8.1 skirsnio reikalavimų, atliekama atitinkama gaminių kontrolė. Šiuo atveju tinkama kontrolė reiškia gaminio matmenų tikrinimą ir veiksmingos gaminių kokybės kontrolės tvarką;

| 8.3. | tipo patvirtinimą suteikusi kompetentinga institucija gali bet kuriuo metu patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomą atitikties kontrolės metodiką ir atlikti su bandiniais bet kuriuos iš suteikiant patvirtinimą atliktų bandymų, kurie laikomi būtinais. Paprastai šios patikros atliekamos kartą per metus. |
| --- | --- |

8.3.

tipo patvirtinimą suteikusi kompetentinga institucija gali bet kuriuo metu patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomą atitikties kontrolės metodiką ir atlikti su bandiniais bet kuriuos iš suteikiant patvirtinimą atliktų bandymų, kurie laikomi būtinais. Paprastai šios patikros atliekamos kartą per metus.

9.   BAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ

| 9.1. | Pagal šią taisyklę suteiktas sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma pirmiau nurodytų reikalavimų. |
| --- | --- |

9.1.

Pagal šią taisyklę suteiktas sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jeigu nesilaikoma pirmiau nurodytų reikalavimų.

| 9.2. | Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims naudodama šios taisyklės 1 ir (arba) 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. |
| --- | --- |

9.2.

Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims naudodama šios taisyklės 1 ir (arba) 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

10.   SĖDYNĖS TIPO IR (ARBA) TRANSPORTO PRIEMONIŲ TIPO PATVIRTINIMO PAKEITIMAS IR PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS

| 10.1. | Apie kiekvieną sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipo pakeitimą pranešama sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipą patvirtinusiai institucijai. Tada administracijos padalinys gali:






  10.1.1. | laikyti, kad atlikti pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir bet kokiu atveju sėdynė ir (arba) transporto priemonė atitinka reikalavimus, arba |
| --- | --- | --- |

10.1.

Apie kiekvieną sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipo pakeitimą pranešama sėdynių ir (arba) transporto priemonių tipą patvirtinusiai institucijai. Tada administracijos padalinys gali:

10.1.1.

laikyti, kad atlikti pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio ir bet kokiu atveju sėdynė ir (arba) transporto priemonė atitinka reikalavimus, arba

| 10.1.2. | pareikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba pateiktų papildomą bandymų protokolą. |
| --- | --- |

10.1.2.

pareikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba pateiktų papildomą bandymų protokolą.

| 10.2. | Šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims apie pritarimą patvirtinimui arba atsisakymą jį suteikti, apibrėžiant pakeitimus, turi būti pranešta pagal 4.4 skirsnyje aprašytą tvarką. |
| --- | --- |

10.2.

Šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims apie pritarimą patvirtinimui arba atsisakymą jį suteikti, apibrėžiant pakeitimus, turi būti pranešta pagal 4.4 skirsnyje aprašytą tvarką.

| 10.3. | Patvirtinto tipo išplėtimą suteikianti institucija tokiam išplėtimui suteikia serijos numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 1 ir (arba) 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. |
| --- | --- |

10.3.

Patvirtinto tipo išplėtimą suteikianti institucija tokiam išplėtimui suteikia serijos numerį ir apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims, naudodama šios taisyklės 1 ir (arba) 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

11.   VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS

Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, jis turi apie tai pranešti patvirtinimą suteikusiai institucijai. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims naudodama šios taisyklės 1 ir (arba) 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

12.   PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS

| 12.1. | Nuo oficialios 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę (su 02 serijos pakeitimais). |
| --- | --- |

12.1.

Nuo oficialios 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę (su 02 serijos pakeitimais).

| 12.2. | Nuo 2012 m. lapkričio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik jei laikomasi šios taisyklės (su 02 pakeitimais) reikalavimų. |
| --- | --- |

12.2.

Nuo 2012 m. lapkričio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik jei laikomasi šios taisyklės (su 02 pakeitimais) reikalavimų.

| 12.3. | Nuo 2014 m. lapkričio 1 d. pagal šią taisyklę suteikti patvirtinimai nustoja galioti, išskyrus tuos, kurie suteikti pagal šios taisyklės (su 02 serijos pakeitimais) reikalavimus. |
| --- | --- |

12.3.

Nuo 2014 m. lapkričio 1 d. pagal šią taisyklę suteikti patvirtinimai nustoja galioti, išskyrus tuos, kurie suteikti pagal šios taisyklės (su 02 serijos pakeitimais) reikalavimus.

| 12.4. | Nuo 2014 m. lapkričio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirmąją nacionalinę arba regioninę transporto priemonės, kurios tipas nebuvo patvirtintas pagal šios taisyklės (su 02 serijos pakeitimais) reikalavimus, registraciją (eksploatavimo pradžia). |
| --- | --- |

12.4.

Nuo 2014 m. lapkričio 1 d. šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirmąją nacionalinę arba regioninę transporto priemonės, kurios tipas nebuvo patvirtintas pagal šios taisyklės (su 02 serijos pakeitimais) reikalavimus, registraciją (eksploatavimo pradžia).

| 12.5. | Pagal šios taisyklės 1.5 skirsnį suteikti patvirtinimai nustoja galioti nuo 2014 m. lapkričio 1 d. arba nuo suvienodintų į šoną atsuktų sėdynių bandymų nuostatų (t. y. šios taisyklės) ir tokioms sėdynėms taikomų saugos diržų tvirtinimo nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 14) bei transporto priemonių su įrengtais saugos diržais nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 16) priėmimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė. |
| --- | --- |

12.5.

Pagal šios taisyklės 1.5 skirsnį suteikti patvirtinimai nustoja galioti nuo 2014 m. lapkričio 1 d. arba nuo suvienodintų į šoną atsuktų sėdynių bandymų nuostatų (t. y. šios taisyklės) ir tokioms sėdynėms taikomų saugos diržų tvirtinimo nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 14) bei transporto priemonių su įrengtais saugos diržais nuostatų (t. y. Taisyklės Nr. 16) priėmimo dienos, atsižvelgiant į tai, kuri data bus ankstesnė.

| 12.6. | NET po 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo lieka galioti komponentų patvirtinimai pagal taisyklės 01 serijos pakeitimus, o taisyklę taikančios susitariančiosios šalys toliau juos pripažįsta ir neturi atsisakyti suteikti patvirtinto tipo išplėtimą pagal šios taisyklės 01 serijos pakeitimus. |
| --- | --- |

12.6.

NET po 02 serijos pakeitimų įsigaliojimo lieka galioti komponentų patvirtinimai pagal taisyklės 01 serijos pakeitimus, o taisyklę taikančios susitariančiosios šalys toliau juos pripažįsta ir neturi atsisakyti suteikti patvirtinto tipo išplėtimą pagal šios taisyklės 01 serijos pakeitimus.

| 12.7. | Nuo 03 serijos pakeitimų oficialios įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti suteikti patvirtinimų pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais. |
| --- | --- |

12.7.

Nuo 03 serijos pakeitimų oficialios įsigaliojimo datos nė viena šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis negali atsisakyti suteikti patvirtinimų pagal šią taisyklę su 03 serijos pakeitimais.

| 12.8. | Po 24 mėnesių nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik tuo atveju, jei laikomasi šios taisyklės (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimų. |
| --- | --- |

12.8.

Po 24 mėnesių nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys turi suteikti patvirtinimus tik tuo atveju, jei laikomasi šios taisyklės (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimų.

| 12.9. | Praėjus 60 mėnesių nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirmąją nacionalinę arba regioninę transporto priemonės, kurios tipas nebuvo patvirtintas pagal šios taisyklės (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus, registraciją (eksploatavimo pradžia). |
| --- | --- |

12.9.

Praėjus 60 mėnesių nuo šios taisyklės 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti pirmąją nacionalinę arba regioninę transporto priemonės, kurios tipas nebuvo patvirtintas pagal šios taisyklės (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus, registraciją (eksploatavimo pradžia).

| 12.10. | NET po 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo lieka galioti komponentų patvirtinimai pagal taisyklės 01 arba 02 serijos pakeitimus, o taisyklę taikančios susitariančiosios šalys toliau juos pripažįsta ir neturi atsisakyti suteikti patvirtinto tipo išplėtimą pagal šios taisyklės 01 arba 02 serijos pakeitimus. |
| --- | --- |

12.10.

NET po 03 serijos pakeitimų įsigaliojimo lieka galioti komponentų patvirtinimai pagal taisyklės 01 arba 02 serijos pakeitimus, o taisyklę taikančios susitariančiosios šalys toliau juos pripažįsta ir neturi atsisakyti suteikti patvirtinto tipo išplėtimą pagal šios taisyklės 01 arba 02 serijos pakeitimus.

13.   UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI

Šią taisyklę taikančios 1958 m. susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir patvirtinimą suteikiančių tipo patvirtinimo institucijų, kurioms siunčiami pranešimai, liudijantys apie kitose šalyse suteiktą patvirtinimą ar patvirtinto tipo išplėtimą, ar atsisakymą suteikti patvirtinimą, ar patvirtinimo panaikinimą, pavadinimus ir adresus.

---

(1)  Kaip nurodyta Jungtinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstravimo (R.E.3) dokumento ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2 2 punkte.

(2)  HYBRID II ir HYBRID III modelių techninius reikalavimus, atitinkančius Jungtinių Amerikos Valstijų penkiasdešimtosios procentilės vyro pagrindinius matmenis, ir šio bandymo nustatymų reikalavimai yra Jungtinių Tautų Generaliniame sekretoriate ir pateikus prašymą jas galima gauti Europos ekonomikos komisijos sekretoriate, Palais des Nations, Ženeva, Šveicarija.

(3)  Skiriamieji 1958 m. susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.

---

1 Priedėlis

Sėdynių bandymų procedūros pagal 5 skirsnį ir (arba) tvirtinimo įtaisų bandymų procedūros pagal 6.1.2 skirsnį ir (arba) į šoną atsuktų sėdynių montuotės bandymų procedūros pagal 7 priedėlio 3 skirsnį

1.   REIKALAVIMAI

1.1.   Bandymai skirti nustatyti:

| 1.1.1. | ar keleivis (-iai) yra tinkamai sulaikomas (-i) priešais jį (juos) esančios (-ių) sėdynės (-ių) ir (arba) naudojamo saugos diržo.






  1.1.1.1. | Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei bet kuri manekeno liemens dalis ir galva nepasislenka į priekį toliau skersinės vertikalios plokštumos, esančios 1,6 m atstumu nuo pagalbinės sėdynės taško R; |
| --- | --- | --- |

1.1.1.

ar keleivis (-iai) yra tinkamai sulaikomas (-i) priešais jį (juos) esančios (-ių) sėdynės (-ių) ir (arba) naudojamo saugos diržo.

1.1.1.1.

Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei bet kuri manekeno liemens dalis ir galva nepasislenka į priekį toliau skersinės vertikalios plokštumos, esančios 1,6 m atstumu nuo pagalbinės sėdynės taško R;

| 1.1.2. | ar keleivis (-iai) nėra rimtai sužalojamas (-i).






  1.1.2.1. | Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei laikomasi tokių manekeno su prietaisais biomechaninių priimtinumo kriterijų, kurie nustatyti pagal 4 priedėlį, t. y.: |
| --- | --- | --- |

1.1.2.

ar keleivis (-iai) nėra rimtai sužalojamas (-i).

1.1.2.1.

Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei laikomasi tokių manekeno su prietaisais biomechaninių priimtinumo kriterijų, kurie nustatyti pagal 4 priedėlį, t. y.:

| 1.1.2.2. | pagalbinėje į priekį atsuktoje sėdynėje sėdinčio manekeno atveju turi būti laikomasi tokių biomechaninių priimtinumo kriterijų:






  1.1.2.2.1. | galvos priimtinumo kriterijus (HIC) yra mažesnis kaip 500; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.2.

pagalbinėje į priekį atsuktoje sėdynėje sėdinčio manekeno atveju turi būti laikomasi tokių biomechaninių priimtinumo kriterijų:

1.1.2.2.1.

galvos priimtinumo kriterijus (HIC) yra mažesnis kaip 500;

| 1.1.2.2.2. | krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus (ThAC) yra mažesnis kaip 30 g, išskyrus trumpesnius kaip 3 ms bendros trukmės laikotarpius (g = 9,81m/s2); |
| --- | --- |

1.1.2.2.2.

krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus (ThAC) yra mažesnis kaip 30 g, išskyrus trumpesnius kaip 3 ms bendros trukmės laikotarpius (g = 9,81m/s2);

| 1.1.2.2.3. | šlaunies priimtinumo kriterijus (FAC) yra mažesnis kaip 10 kN, o 8 kN vertė neviršijama ilgesniais kaip 20 ms bendros trukmės laikotarpiais; |
| --- | --- |

1.1.2.2.3.

šlaunies priimtinumo kriterijus (FAC) yra mažesnis kaip 10 kN, o 8 kN vertė neviršijama ilgesniais kaip 20 ms bendros trukmės laikotarpiais;

| 1.1.2.3. | pagalbinėje į šoną atsuktoje sėdynėje sėdinčio manekeno atveju turi būti laikomasi tokių biomechaninių priimtinumo kriterijų:






  1.1.2.3.1. | galvos priimtinumo kriterijus (HIC) yra mažesnis kaip 500; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3.

pagalbinėje į šoną atsuktoje sėdynėje sėdinčio manekeno atveju turi būti laikomasi tokių biomechaninių priimtinumo kriterijų:

1.1.2.3.1.

galvos priimtinumo kriterijus (HIC) yra mažesnis kaip 500;

| 1.1.2.3.2. | krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus:






  a) | šonkaulių įlinkio kriterijus (RDC) ne didesnis kaip 42 mm; |
| --- | --- | --- |

1.1.2.3.2.

krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus:

a)

šonkaulių įlinkio kriterijus (RDC) ne didesnis kaip 42 mm;

| b) | minkštųjų audinių kriterijus (VC) ne didesnis kaip 1,0 m/s; |
| --- | --- |

b)

minkštųjų audinių kriterijus (VC) ne didesnis kaip 1,0 m/s;

| 1.1.2.3.3. | dubens priimtinumo kriterijus:
  didžiausia gaktikaulį veikianti jėga (PSPF) ne didesnė kaip 6 kN; |
| --- | --- |

1.1.2.3.3.

dubens priimtinumo kriterijus:

didžiausia gaktikaulį veikianti jėga (PSPF) ne didesnė kaip 6 kN;

| 1.1.2.3.4. | pilvo priimtinumo kriterijus:
  didžiausia pilvą veikianti jėga (APF) mažesnė arba lygi 2,5 kN vidinės jėgos (lygiavertės 4,5 kN išorinei jėgai); |
| --- | --- |

1.1.2.3.4.

pilvo priimtinumo kriterijus:

didžiausia pilvą veikianti jėga (APF) mažesnė arba lygi 2,5 kN vidinės jėgos (lygiavertės 4,5 kN išorinei jėgai);

| 1.1.3. | ar sėdynė ir jos tvirtinimo elementai yra pakankamai stiprūs.






  1.1.3.1. | Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei:






  1.1.3.1.1. | bandymo metu nė viena sėdynės, montavimo elementų ar priedų dalis visiškai neatsiskiria; |
| --- | --- | --- | --- |

1.1.3.

ar sėdynė ir jos tvirtinimo elementai yra pakankamai stiprūs.

1.1.3.1.

Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei:

1.1.3.1.1.

bandymo metu nė viena sėdynės, montavimo elementų ar priedų dalis visiškai neatsiskiria;

| 1.1.3.1.2. | visą bandymo laiką sėdynė išlieka gerai pritvirtinta, net jei vienas ar daugiau tvirtinimo įtaisų yra iš dalies atsikabinę, o visos fiksavimo sistemos išlieka užrakintos; |
| --- | --- |

1.1.3.1.2.

visą bandymo laiką sėdynė išlieka gerai pritvirtinta, net jei vienas ar daugiau tvirtinimo įtaisų yra iš dalies atsikabinę, o visos fiksavimo sistemos išlieka užrakintos;

| 1.1.3.1.3. | po bandymo nė viena sėdynės konstrukcijos ar priedų dalis nėra įtrūkusi, neturi galinčių sužeisti aštrių ar smailių briaunų ar kampų. |
| --- | --- |

1.1.3.1.3.

po bandymo nė viena sėdynės konstrukcijos ar priedų dalis nėra įtrūkusi, neturi galinčių sužeisti aštrių ar smailių briaunų ar kampų.

1.2.   Visi tvirtinimo elementai, kurie yra sėdynės atlošo ar jo priedų sudedamoji dalis, turi būti tokie, kad smūgio metu negalėtų sužeisti keleivio. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei bet kurios dalies, prie kurios gali prisiliesti 165 mm skersmens rutulys, kreivio spindulys yra ne mažesnis kaip 5 mm.

| 1.2.1. | Jei kuri nors pirmiau minėtų tvirtinimo elementų ar priedų dalis, esanti ant standaus pagrindo, yra pagaminta iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, 1.2 skirsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik standžiam pagrindui. |
| --- | --- |

1.2.1.

Jei kuri nors pirmiau minėtų tvirtinimo elementų ar priedų dalis, esanti ant standaus pagrindo, yra pagaminta iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, 1.2 skirsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik standžiam pagrindui.

| 1.2.2. | Sėdynės atlošo dalims, pvz., sėdynės reguliavimo įtaisams ir priedams, 1.2 skirsnio reikalavimai netaikomi, jei ramybės padėtyje jie yra žemiau horizontalios plokštumos, esančios 400 mm virš atskaitos plokštumos, net jei keleivis gali su jomis susiliesti. |
| --- | --- |

1.2.2.

Sėdynės atlošo dalims, pvz., sėdynės reguliavimo įtaisams ir priedams, 1.2 skirsnio reikalavimai netaikomi, jei ramybės padėtyje jie yra žemiau horizontalios plokštumos, esančios 400 mm virš atskaitos plokštumos, net jei keleivis gali su jomis susiliesti.

2.   BANDOMOSIOS SĖDYNĖS PARUOŠIMAS

2.1.   Bandomoji sėdynė turi būti sumontuota:

| 2.1.1. | ant bandymų platformos, imituojančios transporto priemonės kėbulą; |
| --- | --- |

2.1.1.

ant bandymų platformos, imituojančios transporto priemonės kėbulą;

| 2.1.2. | ant standžios bandymų platformos. |
| --- | --- |

2.1.2.

ant standžios bandymų platformos.

2.2.   Bandomajai (-osioms) sėdynei (-ėms) ant bandymų platformos įrengti tvirtinimo įtaisai turi būti tokių pačių charakteristikų, kaip ir naudojami transporto priemonėje (-se), kuriai (-ioms) skirta sėdynė.

2.3.   Bandomoji sėdynė turi būti su visu apmušalu ir priedais. Jei sėdynė yra su staliuku, jis turi būti neatlenktas.

2.4.   Jei sėdynė yra reguliuojama šonine kryptimi, ji turi būti nustatyta į labiausiai išplėstą padėtį.

2.5.   Jei sėdynės atlošas reguliuojamas, jis turi būti nustatytas taip, kad taškui H ir tikrajam liemens polinkio kampui variklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose nustatyti naudojamo manekeno liemens polinkis būtų kuo artimesnis gamintojo rekomenduojamam įprastam naudojimui, o nesant konkrečių gamintojo rekomendacijų – kuo artimesnis 25° polinkiui nuo vertikalės atgal.

2.6.   Jei sėdynė turi reguliuojamo aukščio atramą galvai, ji turi būti žemiausioje padėtyje.

2.7.   Pagalbinėje sėdynėje ir bandomojoje sėdynėje turi būti sumontuoti patvirtinto tipo saugos diržai, atitinkantys Taisyklę Nr. 16 ir pritvirtinti prie tvirtinimo įtaisų, sumontuotų pagal Taisyklę Nr. 14 (jei reikia, įskaitant jos 7.4 skirsnyje numatytą išlygą).

3.   DINAMINIAI BANDYMAI

3.1.   1 bandymas

Bandymų platforma montuojama ant vežimėlio.

3.2.   Pagalbinė sėdynė

Pagalbinė sėdynė gali būti tokio paties tipo kaip ir bandomoji sėdynė ir turi būti sumontuota lygiagrečiai ir tiesiai už bandomosios sėdynės. Abi sėdynės turi būti tokiame pačiame aukštyje, vienodai nustatytos, o tarpas tarp jų – 750 mm.

| 3.2.1. | Jei naudojama kitokio tipo pagalbinė sėdynė, tai turi būti nurodyta pranešime apie sėdynės tipo patvirtinimą, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. |
| --- | --- |

3.2.1.

Jei naudojama kitokio tipo pagalbinė sėdynė, tai turi būti nurodyta pranešime apie sėdynės tipo patvirtinimą, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

3.3.   Manekenas

| 3.3.1. | Neprisegtas saugos diržu manekenas pasodinamas ant pagalbinės sėdynės taip, kad jo simetrijos plokštuma sutaptų su atitinkamos sėdimosios vietos simetrijos plokštuma. |
| --- | --- |

3.3.1.

Neprisegtas saugos diržu manekenas pasodinamas ant pagalbinės sėdynės taip, kad jo simetrijos plokštuma sutaptų su atitinkamos sėdimosios vietos simetrijos plokštuma.

| 3.3.2. | Neatsižvelgiant į pasodinto manekeno padėtį, kampas tarp žasto ir liemens rankos atskaitos linijos abiejose pusėse turi būti 40° ± 5°. Liemens rankos atskaitos linija – priekinį šonkaulių paviršių liečiančios plokštumos ir išilginės vertikalios rankas turinčio manekeno plokštumos kirtimosi taškas. Kojos pailginamos kiek tik galima ir, jei įmanoma, jos turi būti lygiagrečios; kulnai turi liesti grindis. |
| --- | --- |

3.3.2.

Neatsižvelgiant į pasodinto manekeno padėtį, kampas tarp žasto ir liemens rankos atskaitos linijos abiejose pusėse turi būti 40° ± 5°. Liemens rankos atskaitos linija – priekinį šonkaulių paviršių liečiančios plokštumos ir išilginės vertikalios rankas turinčio manekeno plokštumos kirtimosi taškas. Kojos pailginamos kiek tik galima ir, jei įmanoma, jos turi būti lygiagrečios; kulnai turi liesti grindis.

| 3.3.3. | Visi reikiami manekenai pasodinami ant sėdynių taip:






  3.3.3.1. | manekenas pasodinamas ant sėdynės kuo arčiau norimos padėties; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.

Visi reikiami manekenai pasodinami ant sėdynių taip:

3.3.3.1.

manekenas pasodinamas ant sėdynės kuo arčiau norimos padėties;

| 3.3.3.2. | manekeno liemens priekyje, kuo žemiau, uždedama 76 mm × 76 mm dydžio standi lygi plokštelė; |
| --- | --- |

3.3.3.2.

manekeno liemens priekyje, kuo žemiau, uždedama 76 mm × 76 mm dydžio standi lygi plokštelė;

| 3.3.3.3. | plokštelė horizontaliai prispaudžiama prie manekeno liemens veikiant ją 25–35 daN apkrova:






  3.3.3.3.1. | liemuo pečiais palenkiamas į vertikalią padėtį, tuomet atlošiamas atgal prie atlošo. Šis veiksmas atliekamas du kartus; |
| --- | --- | --- |

3.3.3.3.

plokštelė horizontaliai prispaudžiama prie manekeno liemens veikiant ją 25–35 daN apkrova:

3.3.3.3.1.

liemuo pečiais palenkiamas į vertikalią padėtį, tuomet atlošiamas atgal prie atlošo. Šis veiksmas atliekamas du kartus;

| 3.3.3.3.2. | nejudinant liemens, galva nustatoma į tokią padėtį, kad galvoje esančius matavimo prietaisus laikanti platforma būtų horizontali, o vidurinė sagitalinė galvos plokštuma būtų lygiagreti su atitinkama transporto priemonės plokštuma (į šoną atsuktos sėdynės atveju vidurinė sagitalinė galvos plokštuma turi būti lygiagreti su vertikalia vidurine sėdynės plokštuma); |
| --- | --- |

3.3.3.3.2.

nejudinant liemens, galva nustatoma į tokią padėtį, kad galvoje esančius matavimo prietaisus laikanti platforma būtų horizontali, o vidurinė sagitalinė galvos plokštuma būtų lygiagreti su atitinkama transporto priemonės plokštuma (į šoną atsuktos sėdynės atveju vidurinė sagitalinė galvos plokštuma turi būti lygiagreti su vertikalia vidurine sėdynės plokštuma);

| 3.3.3.4. | plokštelė atsargiai nuimama; |
| --- | --- |

3.3.3.4.

plokštelė atsargiai nuimama;

| 3.3.3.5. | manekenas paslenkamas ant sėdynės į priekį ir pakartojama pirmiau aprašyta pasodinimo procedūra; |
| --- | --- |

3.3.3.5.

manekenas paslenkamas ant sėdynės į priekį ir pakartojama pirmiau aprašyta pasodinimo procedūra;

| 3.3.3.6. | jei reikia, pakoreguojama apatinių galūnių padėtis; |
| --- | --- |

3.3.3.6.

jei reikia, pakoreguojama apatinių galūnių padėtis;

| 3.3.3.7. | įmontuoti matavimo prietaisai neturi niekaip paveikti manekeno judėjimo smūgio metu; |
| --- | --- |

3.3.3.7.

įmontuoti matavimo prietaisai neturi niekaip paveikti manekeno judėjimo smūgio metu;

| 3.3.3.8. | matavimo prietaisų sistemos temperatūra turi būti stabilizuota prieš bandymą ir kiek įmanoma išlaikyta 19–26 °C ribose. |
| --- | --- |

3.3.3.8.

matavimo prietaisų sistemos temperatūra turi būti stabilizuota prieš bandymą ir kiek įmanoma išlaikyta 19–26 °C ribose.

3.4.   Smūgio imitavimas

| 3.4.1. | Smūgį imituojančio vežimėlio suminis greičio pokytis turi būti 30–32 km/h. |
| --- | --- |

3.4.1.

Smūgį imituojančio vežimėlio suminis greičio pokytis turi būti 30–32 km/h.

| 3.4.2. | Vežimėlio lėtėjimas arba, pareiškėjo pasirinkimu, greitėjimas smūgio imitavimo bandymo metu turi atitikti 1 paveiksle pavaizduotas sąlygas. Išskyrus tarpsnius, kurių bendra trukmė mažesnė už 3 ms, vežimėlio lėtėjimo arba greitėjimo trukmės vertės turi išlikti tarp 1 paveiksle pavaizduotų ribinių kreivių. |
| --- | --- |

3.4.2.

Vežimėlio lėtėjimas arba, pareiškėjo pasirinkimu, greitėjimas smūgio imitavimo bandymo metu turi atitikti 1 paveiksle pavaizduotas sąlygas. Išskyrus tarpsnius, kurių bendra trukmė mažesnė už 3 ms, vežimėlio lėtėjimo arba greitėjimo trukmės vertės turi išlikti tarp 1 paveiksle pavaizduotų ribinių kreivių.

| 3.4.3. | Be to, vidutinis lėtėjimas arba greitėjimas turi būti 6,5–8,5 g. |
| --- | --- |

3.4.3.

Be to, vidutinis lėtėjimas arba greitėjimas turi būti 6,5–8,5 g.

3.5.   2 bandymas

| 3.5.1. | 1 bandymas pakartojamas manekeną pasodinus į pagalbinę sėdynę: manekenas prisegamas saugos diržu, tvirtintu ir nustatytu pagal gamintojo instrukcijas. Saugos diržų tvirtinimo vietų, naudotų atliekant 2 bandymą, skaičius nurodomas pranešime dėl sėdynės tipo patvirtinimo, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. |
| --- | --- |

3.5.1.

1 bandymas pakartojamas manekeną pasodinus į pagalbinę sėdynę: manekenas prisegamas saugos diržu, tvirtintu ir nustatytu pagal gamintojo instrukcijas. Saugos diržų tvirtinimo vietų, naudotų atliekant 2 bandymą, skaičius nurodomas pranešime dėl sėdynės tipo patvirtinimo, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

| 3.5.2. | Pagalbinė sėdynė turi būti tokio pat tipo kaip ir bandomoji arba skirtingo tipo – tai nurodoma pranešime dėl sėdynės tipo patvirtinimo, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. |
| --- | --- |

3.5.2.

Pagalbinė sėdynė turi būti tokio pat tipo kaip ir bandomoji arba skirtingo tipo – tai nurodoma pranešime dėl sėdynės tipo patvirtinimo, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką.

| 3.5.3. | 2 bandymas taip pat gali būti taikomas transporto priemonės dalims, išskyrus sėdynę, nurodytoms Taisyklės Nr. 16 8.1.7 skirsnyje ir Taisyklės Nr. 14 5.3.5 skirsnyje. |
| --- | --- |

3.5.3.

2 bandymas taip pat gali būti taikomas transporto priemonės dalims, išskyrus sėdynę, nurodytoms Taisyklės Nr. 16 8.1.7 skirsnyje ir Taisyklės Nr. 14 5.3.5 skirsnyje.

| 3.5.4. | Jei 2 bandymas atliekamas manekeną prisegus trijose vietose tvirtinamu saugos diržu ir sužeidimo kriterijai neviršijami, pagalbinė sėdynė laikoma atitinkanti reikalavimus, susijusius su statinio bandymo apkrovomis ir viršutinio tvirtinimo įtaiso judėjimu per Taisyklėje Nr. 14 nurodytą šios įrangos bandymą. |
| --- | --- |

3.5.4.

Jei 2 bandymas atliekamas manekeną prisegus trijose vietose tvirtinamu saugos diržu ir sužeidimo kriterijai neviršijami, pagalbinė sėdynė laikoma atitinkanti reikalavimus, susijusius su statinio bandymo apkrovomis ir viršutinio tvirtinimo įtaiso judėjimu per Taisyklėje Nr. 14 nurodytą šios įrangos bandymą.

| 3.5.5. | 2 bandymas taip pat gali būti taikomas ir į šonus atsuktoms sėdynėms. Tokiu atveju pagalbinė sėdynė, kaip nurodyta 3.2 skirsnyje, yra atsukta į šoną sėdynė ir išdėstoma kaip nurodyta 7 priedėlyje. |
| --- | --- |

3.5.5.

2 bandymas taip pat gali būti taikomas ir į šonus atsuktoms sėdynėms. Tokiu atveju pagalbinė sėdynė, kaip nurodyta 3.2 skirsnyje, yra atsukta į šoną sėdynė ir išdėstoma kaip nurodyta 7 priedėlyje.

1   paveikslas

Image

---

2 priedėlis

TRANSPORTO PRIEMONĖS TVIRTINIMO ĮTAISŲ BANDYMŲ TVARKA PAGAL 6.1.1 SKIRSNĮ

1.   BANDYMO ĮRANGA

| 1.1. | Standi konstrukcija, pakankamai panaši į transporto priemonėje ketinamą įrengti sėdynę, gamintojo pateiktais tvirtinimo elementais (varžtais, sraigtais ir kt.) pritvirtinama prie bandymams pateiktų konstrukcijos dalių. |
| --- | --- |

1.1.

Standi konstrukcija, pakankamai panaši į transporto priemonėje ketinamą įrengti sėdynę, gamintojo pateiktais tvirtinimo elementais (varžtais, sraigtais ir kt.) pritvirtinama prie bandymams pateiktų konstrukcijos dalių.

| 1.2. | Jei tuo pačiu tvirtinimo įtaisu galima pritvirtinti keleto tipų sėdynes, kurios skiriasi atstumu tarp jų priekinių ir galinių dalių, bandymas atliekamas su trumpiausiomis kojų atramomis. Kojų atramos turi būti aprašytos tipo patvirtinimo sertifikate. |
| --- | --- |

1.2.

Jei tuo pačiu tvirtinimo įtaisu galima pritvirtinti keleto tipų sėdynes, kurios skiriasi atstumu tarp jų priekinių ir galinių dalių, bandymas atliekamas su trumpiausiomis kojų atramomis. Kojų atramos turi būti aprašytos tipo patvirtinimo sertifikate.

2.   BANDYMO PROCEDŪRA

| 2.1. | Jėga F turi veikti: |
| --- | --- |

2.1.

Jėga F turi veikti:

| 2.1.1. | 750 mm virš atskaitos plokštumos ir vertikalioje linijoje, kurioje yra daugiakampiu, kurio viršūnės yra skirtingos tvirtinimo vietos arba, jei taikytina, kraštiniai sėdynės tvirtinimo įtaisai, ir 1.1 skirsnyje apibrėžta standi konstrukcija, apriboto paviršiaus geometrinis centras; |
| --- | --- |

2.1.1.

750 mm virš atskaitos plokštumos ir vertikalioje linijoje, kurioje yra daugiakampiu, kurio viršūnės yra skirtingos tvirtinimo vietos arba, jei taikytina, kraštiniai sėdynės tvirtinimo įtaisai, ir 1.1 skirsnyje apibrėžta standi konstrukcija, apriboto paviršiaus geometrinis centras;

| 2.1.2. | horizontalia kryptimi link transporto priemonės priekio; |
| --- | --- |

2.1.2.

horizontalia kryptimi link transporto priemonės priekio;

| 2.1.3. | kuo trumpesniu uždelsimu ir ne trumpiau kaip 0,2 s. |
| --- | --- |

2.1.3.

kuo trumpesniu uždelsimu ir ne trumpiau kaip 0,2 s.

| 2.2. | Jėga F nustatoma: |
| --- | --- |

2.2.

Jėga F nustatoma:

| 2.2.1. | pagal tokią formulę:

  , čia:F išreikšta Niutonais (N), o i reiškia sėdynės, kurios bandomi tvirtinimo įtaisai yra tvirtinami, sėdimų vietų skaičių; arba, gamintojo reikalavimu; |
| --- | --- |

2.2.1.

Formula

F išreikšta Niutonais (N), o i reiškia sėdynės, kurios bandomi tvirtinimo įtaisai yra tvirtinami, sėdimų vietų skaičių; arba, gamintojo reikalavimu;

| 2.2.2. | pagal reprezentatyvias apkrovas, išmatuotas atliekant 1 priedėlyje aprašytą dinaminį bandymą. |
| --- | --- |

2.2.2.

pagal reprezentatyvias apkrovas, išmatuotas atliekant 1 priedėlyje aprašytą dinaminį bandymą.

---

3 priedėlis

ATLIKTINI MATAVIMAI

1.   Visi būtini matavimai atliekami naudojant matavimo sistemas, atitinkančias tarptautinio standarto ISO 6487:1987 „Smūgio bandymų matavimo metodika. Prietaisai“ specifikacijas.

2.   Dinaminis bandymas

2.1.   Ant vežimėlio atliekami bandymai

Pagal išmatuotą vežimėlio standaus rėmo lėtėjimo arba greitėjimo pagreitį, taikant CFC 60 klasės matavimo sistemas, išmatuojamos vežimėlio lėtėjimo arba greitėjimo charakteristikos.

2.2.   Su manekenais atliekami bandymai

Matavimo prietaisų rodmenys registruojami nepriklausomais duomenų kanalais, kurių CFC yra tokie:

| 2.2.1. | Matavimai manekeno galvoje
  Taikant CFC 600 išmatuojamas atstojamasis erdvinis pagreitis svorio centro atžvilgiu (γ
  r
  ) (1). |
| --- | --- |

2.2.1.

Matavimai manekeno galvoje

Taikant CFC 600 išmatuojamas atstojamasis erdvinis pagreitis svorio centro atžvilgiu (γ
  r
  ) (1).

| 2.2.2. | Matavimai manekeno krūtinės ląstoje
  Taikant CFC 180 išmatuojamas atstojamasis pagreitis sunkio centre. Šonkaulių įlinkis ir tamprumo kriterijus (VC) matuojami taikant CFC 180. |
| --- | --- |

2.2.2.

Matavimai manekeno krūtinės ląstoje

Taikant CFC 180 išmatuojamas atstojamasis pagreitis sunkio centre. Šonkaulių įlinkis ir tamprumo kriterijus (VC) matuojami taikant CFC 180.

| 2.2.3. | Matavimai manekeno šlaunyje
  Ašinė suspaudimo jėga turi būti matuojama taikant CFC 600. |
| --- | --- |

2.2.3.

Matavimai manekeno šlaunyje

Ašinė suspaudimo jėga turi būti matuojama taikant CFC 600.

| 2.2.4. | Matavimai manekeno pilve
  Pilvo jėga turi būti matuojama taikant CFC 600. |
| --- | --- |

2.2.4.

Matavimai manekeno pilve

Pilvo jėga turi būti matuojama taikant CFC 600.

| 2.2.5. | Matavimai manekeno dubenyje
  Gaktikaulio jėga turi būti matuojama taikant CFC 600. |
| --- | --- |

2.2.5.

Matavimai manekeno dubenyje

Gaktikaulio jėga turi būti matuojama taikant CFC 600.

---

(1)  Išreikštas g (= 9,81 m/s2), kurio skaliarinė vertė apskaičiuojama pagal tokią formulę:

Formula

čia:

| γl | = | momentinio išilginio pagreičio vertė; |
| --- | --- | --- |
| γν | = | momentinio vertikaliojo pagreičio vertė; |
| γt | = | momentinio skersinio pagreičio vertė. |

γl

=

momentinio išilginio pagreičio vertė;

γν

=

momentinio vertikaliojo pagreičio vertė;

γt

=

momentinio skersinio pagreičio vertė.

---

4 priedėlis

PRIIMTINUMO KRITERIJŲ NUSTATYMAS

1.   PRIEKINIS SUSIDŪRIMAS (Į PRIEKĮ ATSUKTOS SĖDYNĖS)

1.1.   Galvos priimtinumo kriterijus (HIC)

| 1.1.1. | Šis sužalojimo kriterijus (HIC) skaičiuojamas remiantis atstojamuoju erdviniu pagreičiu, išmatuotu pagal 3 priedėlio 2.2.1 skirsnį, taikant šią lygtį:



  čia t1 ir t2 yra bet kokios laiko vertės bandymo metu, HIC yra didžiausia vertė iš intervalo nuo t1 iki t2. Vertės t1 ir t2 išreiškiamos sekundėmis. |
| --- | --- |

1.1.1.

Šis sužalojimo kriterijus (HIC) skaičiuojamas remiantis atstojamuoju erdviniu pagreičiu, išmatuotu pagal 3 priedėlio 2.2.1 skirsnį, taikant šią lygtį:

Formula

čia t1 ir t2 yra bet kokios laiko vertės bandymo metu, HIC yra didžiausia vertė iš intervalo nuo t1 iki t2. Vertės t1 ir t2 išreiškiamos sekundėmis.

1.2.   Krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus (ThAC)

| 1.2.1. | Šis kriterijus nustatomas pagal atstojamojo pagreičio, išmatuoto pagal 3 priedėlio 2.2.2 skirsnį, absoliučią vertę, išreikštą g, ir greitėjimo laikotarpį, išreikštą ms. |
| --- | --- |

1.2.1.

Šis kriterijus nustatomas pagal atstojamojo pagreičio, išmatuoto pagal 3 priedėlio 2.2.2 skirsnį, absoliučią vertę, išreikštą g, ir greitėjimo laikotarpį, išreikštą ms.

1.3.   Šlaunies priimtinumo kriterijus (FAC)

Šis kriterijus nustatomas pagal suspaudimo jėgą, išreikštą kN, perduodamą išilgai kiekvienos manekeno šlaunies ašies, išmatuotą pagal 3 priedėlio 2.2.3 skirsnį, ir spaudimo apkrovos trukmę, išreikštą ms.

2.   ŠONINIS SMŪGIS (Į ŠONĄ ATSUKTA SĖDYNĖ)

2.1.   Galvos priimtinumo kriterijus (HIC) (žr. 1.1 skirsnį)

2.2.   Krūtinės ląstos priimtinumo kriterijus

| 2.2.1. | Krūtinės ląstos įlinkis: didžiausias krūtinės ląstos įlinkis – didžiausia bet kurio šonkaulio įlinkio vertė, nustatyta krūtinės ląstos įlinkio davikliais. |
| --- | --- |

2.2.1.

Krūtinės ląstos įlinkis: didžiausias krūtinės ląstos įlinkis – didžiausia bet kurio šonkaulio įlinkio vertė, nustatyta krūtinės ląstos įlinkio davikliais.

| 2.2.2. | Tamprumo kriterijus (VC):
  didžiausia tamprumo kriterijaus vertė – didžiausia bet kurio šonkaulio tamprumo kriterijaus (VC) vertė, apskaičiuojama pagal momentinį santykinį krūtinės ląstos suspaudimą, nustatomą vienoje krūtinės ląstos pusėje, ir suspaudimo greitį, išvestą diferencijuojant suspaudimą. Šiam apskaičiavimui taikomas standartinis 140 mm pusės krūtinės ląstos plotis.



  čia D (metrais) – šonkaulio įlinkis
  Taikytinas skaičiavimo algoritmas nustatytas Taisyklės Nr. 95 4 priedo 2 priedėlyje. |
| --- | --- |

2.2.2.

Tamprumo kriterijus (VC):

didžiausia tamprumo kriterijaus vertė – didžiausia bet kurio šonkaulio tamprumo kriterijaus (VC) vertė, apskaičiuojama pagal momentinį santykinį krūtinės ląstos suspaudimą, nustatomą vienoje krūtinės ląstos pusėje, ir suspaudimo greitį, išvestą diferencijuojant suspaudimą. Šiam apskaičiavimui taikomas standartinis 140 mm pusės krūtinės ląstos plotis.

Formula

čia D (metrais) – šonkaulio įlinkis

Taikytinas skaičiavimo algoritmas nustatytas Taisyklės Nr. 95 4 priedo 2 priedėlyje.

2.3.   Pilvo priimtinumo kriterijus

Didžiausia pilvą veikianti jėga – didžiausia suma trijų jėgų, kurios matuojamos davikliais, įtaisytais 39 mm po susidūrimo pusės paviršiumi.

2.4.   Dubens priimtinumo kriterijus

Didžiausia gaktikaulį veikianti jėga (PSPF) – gaktikaulyje įrengtu dinamometriniu davikliu išmatuota didžiausia jėga.

---

5 priedėlis

STATINIO BANDYMO REIKALAVIMAI IR TVARKA

1.   REIKALAVIMAI

1.1.   Bandant sėdynes pagal šį priedėlį reikalaujama nustatyti:

| 1.1.1. | ar sėdynėje sėdintys keleiviai yra tinkamai sulaikomi priešais juos esančių sėdynių; |
| --- | --- |

1.1.1.

ar sėdynėje sėdintys keleiviai yra tinkamai sulaikomi priešais juos esančių sėdynių;

| 1.1.2. | ar sėdynėje sėdintys keleiviai nėra rimtai sužalojami ir |
| --- | --- |

1.1.2.

ar sėdynėje sėdintys keleiviai nėra rimtai sužalojami ir

| 1.1.3. | ar sėdynė ir jos tvirtinimo elementai yra pakankamai stiprūs. |
| --- | --- |

1.1.3.

ar sėdynė ir jos tvirtinimo elementai yra pakankamai stiprūs.

1.2.   1.1.1 skirsnio reikalavimai laikomi įvykdytais, jei didžiausias kiekvienos 2.2.1 skirsnio nurodytos jėgos pridėjimo vidurinio taško poslinkis horizontalioje plokštumoje ir atitinkamos sėdimosios vietos išilginėje vidurinėje plokštumoje neviršija 400 mm.

1.3.   1.1.2 skirsnio reikalavimai laikomi įvykdytais, jei įvykdomi tokie reikalavimai:

| 1.3.1. | didžiausias kiekvienos 2.2.1 skirsnyje nurodytos jėgos veikimo vidurinio taško poslinkis, išmatuotas kaip nurodyta 1.2 skirsnyje, yra ne mažesnis kaip 100 mm; |
| --- | --- |

1.3.1.

didžiausias kiekvienos 2.2.1 skirsnyje nurodytos jėgos veikimo vidurinio taško poslinkis, išmatuotas kaip nurodyta 1.2 skirsnyje, yra ne mažesnis kaip 100 mm;

| 1.3.2. | didžiausias kiekvienos 2.2.2 skirsnyje nurodytos jėgos veikimo vidurinio taško poslinkis, išmatuotas kaip nurodyta 1.2 skirsnyje, yra ne mažesnis kaip 50 mm; |
| --- | --- |

1.3.2.

didžiausias kiekvienos 2.2.2 skirsnyje nurodytos jėgos veikimo vidurinio taško poslinkis, išmatuotas kaip nurodyta 1.2 skirsnyje, yra ne mažesnis kaip 50 mm;

| 1.3.3. | visi tvirtinimo elementai, kurie yra sėdynės atlošo ar jo priedų sudedamoji dalis, turi būti tokie, kad smūgio metu negalėtų sužeisti keleivio. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei bet kurios dalies, prie kurios gali prisiliesti 165 mm skersmens rutulys, kreivio spindulys yra ne mažesnis kaip 5 mm. |
| --- | --- |

1.3.3.

visi tvirtinimo elementai, kurie yra sėdynės atlošo ar jo priedų sudedamoji dalis, turi būti tokie, kad smūgio metu negalėtų sužeisti keleivio. Šis reikalavimas laikomas įvykdytu, jei bet kurios dalies, prie kurios gali prisiliesti 165 mm skersmens rutulys, kreivio spindulys yra ne mažesnis kaip 5 mm.

| 1.3.4. | jei kuri nors pirmiau minėtų tvirtinimo elementų ar priedų sudedamoji dalis, esanti ant standaus pagrindo, yra pagaminta iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, 1.3.3 skirsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik standžiam pagrindui; |
| --- | --- |

1.3.4.

jei kuri nors pirmiau minėtų tvirtinimo elementų ar priedų sudedamoji dalis, esanti ant standaus pagrindo, yra pagaminta iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 50, 1.3.3 skirsnyje nurodyti reikalavimai taikomi tik standžiam pagrindui;

| 1.3.5. | sėdynės atlošo dalims, pvz., sėdynės reguliavimo įtaisams ir priedams, 1.3.3 skirsnio reikalavimai netaikomi, jei ramybės padėtyje jie yra žemiau horizontalios plokštumos, esančios 400 mm virš atskaitos plokštumos, net jei keleivis gali su jomis susiliesti. |
| --- | --- |

1.3.5.

sėdynės atlošo dalims, pvz., sėdynės reguliavimo įtaisams ir priedams, 1.3.3 skirsnio reikalavimai netaikomi, jei ramybės padėtyje jie yra žemiau horizontalios plokštumos, esančios 400 mm virš atskaitos plokštumos, net jei keleivis gali su jomis susiliesti.

1.4.   1.1.3 skirsnio reikalavimai laikomi įvykdytais, jei:

| 1.4.1. | bandymo metu nė viena sėdynės, montavimo elementų ar priedų dalis visiškai neatsiskiria; |
| --- | --- |

1.4.1.

bandymo metu nė viena sėdynės, montavimo elementų ar priedų dalis visiškai neatsiskiria;

| 1.4.2. | visą bandymo laiką sėdynė išlieka gerai pritvirtinta, net jei vienas ar daugiau tvirtinimo įtaisų yra iš dalies atsikabinę, o visos fiksavimo sistemos išlieka užrakintos; |
| --- | --- |

1.4.2.

visą bandymo laiką sėdynė išlieka gerai pritvirtinta, net jei vienas ar daugiau tvirtinimo įtaisų yra iš dalies atsikabinę, o visos fiksavimo sistemos išlieka užrakintos;

| 1.4.3. | po bandymo nė viena sėdynės konstrukcijos ar priedų dalis nėra įtrūkusi, neturi galinčių sužeisti aštrių ar smailių briaunų ar kampų. |
| --- | --- |

1.4.3.

po bandymo nė viena sėdynės konstrukcijos ar priedų dalis nėra įtrūkusi, neturi galinčių sužeisti aštrių ar smailių briaunų ar kampų.

2.   STATINIAI BANDYMAI

2.1.   Bandymo įranga

| 2.1.1. | Ją sudaro įtaisai cilindro formos paviršiumi, kurio kreivio spindulys yra 82 (± 3 mm), o plotis:






  2.1.1.1. | viršutinio įtaiso – ne mažesnis kaip bandomosios sėdynės kiekvienos sėdimosios vietos atlošo plotis; |
| --- | --- | --- |

2.1.1.

Ją sudaro įtaisai cilindro formos paviršiumi, kurio kreivio spindulys yra 82 (± 3 mm), o plotis:

2.1.1.1.

viršutinio įtaiso – ne mažesnis kaip bandomosios sėdynės kiekvienos sėdimosios vietos atlošo plotis;

| 2.1.1.2. | apatinio įtaiso – 320 – 0/+10 mm, kaip pavaizduota šio priedėlio 1 paveiksle. |
| --- | --- |

2.1.1.2.

apatinio įtaiso – 320 – 0/+10 mm, kaip pavaizduota šio priedėlio 1 paveiksle.

| 2.1.2. | Į sėdynės dalis besiremiantis įtaisas turi būti pagamintas iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 80. |
| --- | --- |

2.1.2.

Į sėdynės dalis besiremiantis įtaisas turi būti pagamintas iš medžiagos, kurios kietumas pagal Šorą, išmatuotas taikant A skalę, yra mažesnis kaip 80.

| 2.1.3. | Kiekviename cilindriniame įtaise turi būti įmontuotas bent vienas jėgos jutiklis, gebantis išmatuoti jėgas, veikiančias 2.2.1.1 skirsnyje apibrėžta kryptimi. |
| --- | --- |

2.1.3.

Kiekviename cilindriniame įtaise turi būti įmontuotas bent vienas jėgos jutiklis, gebantis išmatuoti jėgas, veikiančias 2.2.1.1 skirsnyje apibrėžta kryptimi.

2.2.   Bandymo procedūra

| 2.2.1. | bandymo jėga 2.1 skirsnyje nurodytu įtaisu veikiama galinė sėdynės dalis, atitinkanti kiekvieną sėdynės sėdimąją vietą. |
| --- | --- |

2.2.1.

Formula

| 2.2.1.1. | Jėgos veikimo vektorius turi būti atitinkamos sėdimosios padėties vertikalioje vidurinėje plokštumoje; ji turi būti horizontali ir veikti nuo sėdynės galo link priekio. |
| --- | --- |

2.2.1.1.

Jėgos veikimo vektorius turi būti atitinkamos sėdimosios padėties vertikalioje vidurinėje plokštumoje; ji turi būti horizontali ir veikti nuo sėdynės galo link priekio.

| 2.2.1.2. | Jėgos vektorius turi būti aukštyje H1, kuris yra 0,70–0,80 m virš atskaitos plokštumos. Tikslų aukštį nustato gamintojas. |
| --- | --- |

2.2.1.2.

Jėgos vektorius turi būti aukštyje H1, kuris yra 0,70–0,80 m virš atskaitos plokštumos. Tikslų aukštį nustato gamintojas.

| 2.2.2. | bandymų jėga 2.1 skirsnyje nurodytu įtaisu veikiama galinė sėdynės dalis, atitinkanti kiekvieną sėdynės sėdimąją vietą; jėgos veikimo vektorius turi būti toje pačioje vertikalioje plokštumoje, aukštyje H2, kuris yra 0,45–0,55 m virš atskaitos plokštumos. Tikslų aukštį nustato gamintojas. |
| --- | --- |

2.2.2.

Formula

| 2.2.3. | Veikiant 2.2.1 ir 2.2.2 skirsnyje nurodytoms jėgoms bandymų įtaisai, kiek įmanoma, turi būti išlaikomi priglausti prie sėdynės galinės dalies. Jie turi galėti sukiotis horizontalioje plokštumoje. |
| --- | --- |

2.2.3.

Veikiant 2.2.1 ir 2.2.2 skirsnyje nurodytoms jėgoms bandymų įtaisai, kiek įmanoma, turi būti išlaikomi priglausti prie sėdynės galinės dalies. Jie turi galėti sukiotis horizontalioje plokštumoje.

| 2.2.4. | Kai ant sėdynės yra daugiau kaip viena sėdimoji vieta, vienu metu veikiama kiekvieną sėdimąją vietą atitinkančiomis jėgomis ir naudojama tiek viršutinių bei apatinių įtaisų, kiek yra sėdimųjų vietų. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kai ant sėdynės yra daugiau kaip viena sėdimoji vieta, vienu metu veikiama kiekvieną sėdimąją vietą atitinkančiomis jėgomis ir naudojama tiek viršutinių bei apatinių įtaisų, kiek yra sėdimųjų vietų.

| 2.2.5. | Kiekvieno įtaiso pradinė padėtis ties sėdimąja vieta nustatoma bandymų įtaisus prispaudus prie sėdynės 20 N jėga. |
| --- | --- |

2.2.5.

Kiekvieno įtaiso pradinė padėtis ties sėdimąja vieta nustatoma bandymų įtaisus prispaudus prie sėdynės 20 N jėga.

| 2.2.6. | 2.2.1 ir 2.2.2 skirsniuose nurodytomis jėgomis turi būti paveikiama kuo staigiau ir neatsižvelgiant į deformaciją turi būti kartu išlaikytos nustatyto dydžio ne trumpiau kaip 0,2 s. |
| --- | --- |

2.2.6.

2.2.1 ir 2.2.2 skirsniuose nurodytomis jėgomis turi būti paveikiama kuo staigiau ir neatsižvelgiant į deformaciją turi būti kartu išlaikytos nustatyto dydžio ne trumpiau kaip 0,2 s.

| 2.2.7. | Jei bandymas buvo atliktas vienai ar kelioms, bet ne visoms jėgoms esant didesnėms už 2.2.1 ir 2.2.2 skirsniuose nurodytas jėgas ir sėdynė atitinka reikalavimus, bandymo rezultatai laikomi atitinkančiais reikalavimus. |
| --- | --- |

2.2.7.

Jei bandymas buvo atliktas vienai ar kelioms, bet ne visoms jėgoms esant didesnėms už 2.2.1 ir 2.2.2 skirsniuose nurodytas jėgas ir sėdynė atitinka reikalavimus, bandymo rezultatai laikomi atitinkančiais reikalavimus.

1   paveikslas

Statinio bandymo įtaisas

Image

---

6 priedėlis

SĖDYNIŲ ATLOŠŲ GALINĖS DALIES ENERGIJOS SUGERTIES CHARAKTERISTIKOS

| 1. | Sėdynių atlošų galinės dalies elementai, esantys atskaitos zonoje, apibrėžtoje šios taisyklės 2.2.1 skirsnyje, gamintojo reikalavimu tikrinami pagal visus energijos sugerties reikalavimus, nustatytus Taisyklės Nr. 21 4 priede. Tuo tikslu visi sumontuoti priedai turi būti išbandyti visose naudojimo padėtyse, išskyrus staliukus, kurie neatlenkiami. |
| --- | --- |

1.

Sėdynių atlošų galinės dalies elementai, esantys atskaitos zonoje, apibrėžtoje šios taisyklės 2.2.1 skirsnyje, gamintojo reikalavimu tikrinami pagal visus energijos sugerties reikalavimus, nustatytus Taisyklės Nr. 21 4 priede. Tuo tikslu visi sumontuoti priedai turi būti išbandyti visose naudojimo padėtyse, išskyrus staliukus, kurie neatlenkiami.

| 2. | Šis bandymas turi būti nurodytas pranešime apie sėdynės tipo patvirtinimą, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. Turi būti pridėtas brėžinys, kuriame pavaizduota energijos išsklaidymo bandymu patikrinta sėdynės atlošo galinės dalies sritis. |
| --- | --- |

2.

Šis bandymas turi būti nurodytas pranešime apie sėdynės tipo patvirtinimą, panaudojant šios taisyklės 1 priede pateikto pavyzdžio pranešimo blanką. Turi būti pridėtas brėžinys, kuriame pavaizduota energijos išsklaidymo bandymu patikrinta sėdynės atlošo galinės dalies sritis.

| 3. | Šis bandymas gali būti taikomas transporto priemonės dalims, išskyrus sėdynę (1 priedėlio 3.5.3 skirsnis ir 7 priedėlio 2.3 skirsnis). |
| --- | --- |

3.

Šis bandymas gali būti taikomas transporto priemonės dalims, išskyrus sėdynę (1 priedėlio 3.5.3 skirsnis ir 7 priedėlio 2.3 skirsnis).

---

7 priedėlis

KELEIVIŲ APSAUGOS REIKALAVIMAI Į ŠONĄ ATSUKTOMS SĖDYNĖMS PAGAL 7.4.4 SKIRSNĮ

| 1. | Atstumas tarp priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės ir priešais šią priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę esančios transporto priemonės dalies turi būti ne didesnis kaip 450 mm. Visi matavimai atliekami 1 000 mm virš priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės atskaitos plokštumos (žr. 1 paveikslą). |
| --- | --- |

1.

Atstumas tarp priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės ir priešais šią priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę esančios transporto priemonės dalies turi būti ne didesnis kaip 450 mm. Visi matavimai atliekami 1 000 mm virš priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės atskaitos plokštumos (žr. 1 paveikslą).

1   paveikslas

Į šoną atsuktų sėdynių padėties nustatymo reikalavimai

Image

| 2. | Siekiant apsaugoti priekyje esančioje į šoną atsuktoje sėdynėje sėdinčius keleivius (žr. 2 paveikslą) priešais priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę esanti transporto priemonės dalis (pvz., pertvara, sienelė arba į priekį atsuktos sėdynės atlošas) turi atitikti šiuos reikalavimus:






  2.1. | transporto priemonės dalies aukštis pagal priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės atskaitos plokštumą turi būti ne mažesnis kaip 1 020 mm, o |
| --- | --- | --- |

2.

Siekiant apsaugoti priekyje esančioje į šoną atsuktoje sėdynėje sėdinčius keleivius (žr. 2 paveikslą) priešais priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę esanti transporto priemonės dalis (pvz., pertvara, sienelė arba į priekį atsuktos sėdynės atlošas) turi atitikti šiuos reikalavimus:

2.1.

transporto priemonės dalies aukštis pagal priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės atskaitos plokštumą turi būti ne mažesnis kaip 1 020 mm, o

| 2.2. | transporto priemonės dalies veiksmingo poveikio paviršius turi būti 200 mm pločio ir 580 mm aukščio. Šis paviršius nustatomas taip, kad vertikali vidurio linija būtų 50 mm už priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės H taško, be to, |
| --- | --- |

2.2.

transporto priemonės dalies veiksmingo poveikio paviršius turi būti 200 mm pločio ir 580 mm aukščio. Šis paviršius nustatomas taip, kad vertikali vidurio linija būtų 50 mm už priekyje esančios į šoną atsuktos sėdynės H taško, be to,

| 2.3. | atitinkamas transporto priemonės dalies paviršius, nustatytas vertikalioje plokštumoje, einančioje per jos tašką H, turi apimti ne mažiau kaip 95 % veiksmingo poveikio paviršiaus. Ši transporto priemonės dalis turi atitikti 6 priedėlyje nurodytą energijos sugerties reikalavimą.






  2.3.1. | Jei atitinkamame paviršiuje yra tarpas (paprastai tarpas tarp dviejų į priekį atsuktų sėdynių), kiekvienam tarpui atstumas nustatomas pagal 165 mm skersmens rutulį. Rutulys prispaudžiamas prie tarpo toje vietoje, kurioje galima įterpti didžiausią rutulio dalį nedarant spaudimo. Atstumas tarp dviejų rutulio sąlyčio taškų turi būti mažesnis kaip 60 mm; |
| --- | --- | --- |

2.3.

atitinkamas transporto priemonės dalies paviršius, nustatytas vertikalioje plokštumoje, einančioje per jos tašką H, turi apimti ne mažiau kaip 95 % veiksmingo poveikio paviršiaus. Ši transporto priemonės dalis turi atitikti 6 priedėlyje nurodytą energijos sugerties reikalavimą.

2.3.1.

Jei atitinkamame paviršiuje yra tarpas (paprastai tarpas tarp dviejų į priekį atsuktų sėdynių), kiekvienam tarpui atstumas nustatomas pagal 165 mm skersmens rutulį. Rutulys prispaudžiamas prie tarpo toje vietoje, kurioje galima įterpti didžiausią rutulio dalį nedarant spaudimo. Atstumas tarp dviejų rutulio sąlyčio taškų turi būti mažesnis kaip 60 mm;

| 3. | Gamintojo pasirinkimu bandymas pagal 1 priedėlį gali būti atliekamas su manekenu, skirtu į šoną atsuktoms sėdynėms. |
| --- | --- |

3.

Gamintojo pasirinkimu bandymas pagal 1 priedėlį gali būti atliekamas su manekenu, skirtu į šoną atsuktoms sėdynėms.

2   paveikslas

Priešais priekyje esančią į šoną atsuktą sėdynę esančios transporto priemonės dalies padėties nustatymo reikalavimai

Image

---

1 PRIEDAS

PRANEŠIMAS

(Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

2 PRIEDAS

PRANEŠIMAS

(Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

3 PRIEDAS

PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS

1.   Sėdynės patvirtinimo ženklo išdėstymas

Image

Pateiktas ant sėdynės pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad šio tipo sėdynė, atsižvelgiant į sėdynių tvirtinimo įtaisų stiprumą, patvirtinta Nyderlanduose (E4) ir jos tipui suteiktas numeris 032439. Patvirtinimo numeris nurodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas pagal Taisyklės Nr. 80 (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus.

2.   Transporto priemonių tipo patvirtinimo ženklo išdėstymas

Image

Pateiktas ant transporto priemonės pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad šio tipo transporto priemonė, atsižvelgiant į transporto priemonės sėdynių tvirtinimo įtaisų stiprumą, patvirtinta Nyderlanduose (E4) ir jos tipui suteiktas numeris 032439. Patvirtinimo numeris rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas pagal Taisyklės Nr. 80 (su 03 serijos pakeitimais) reikalavimus.

---

4 PRIEDAS

H taško ir liemens tikrojo kampo nustatymo variklinių transporto priemonių sėdimosiose vietose tvarka
   (1)

| 1 priedėlis. | Erdvinio taško H įrenginio aprašas (3 DH įrenginys) (1)
   (2) |
| --- | --- |
| 2 priedėlis. | Trimatė atskaitos sistema (1) |
| 3 priedėlis. | Sėdimųjų vietų atskaitos duomenys (1) |

1 priedėlis.

Erdvinio taško H įrenginio aprašas (3 DH įrenginys) (1)
   (2)

2 priedėlis.

Trimatė atskaitos sistema (1)

3 priedėlis.

Sėdimųjų vietų atskaitos duomenys (1)

---

(1)  Tvarka išdėstyta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 1 priede (dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2)  Išsamesnės informacijos apie 3 DH įrenginį gali suteikti Automobilių inžinierių bendrija (Society of Automotive Engineers – SAE), 400 Commonwealth DRIVE, Warrendale, Pennsylvania 15096, JAV. Įrenginys atitinka aprašytąjį ISO standarte 6549-1980.

---

24.8.2013

| 24.8.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 226/s3

---

PRANEŠIMAS SKAITYTOJAMS

2013 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentas (ES) Nr. 216/2013 dėl Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroninės versijos paskelbimo

Pagal 2013 m. kovo 7 d. Tarybos reglamentą (ES) Nr. 216/2013 dėl Europos Sąjungos oficialiojo leidinio elektroninės versijos paskelbimo (OL L 69, 2013 3 13, p. 1) nuo 2013 m. liepos 1 d. tik Oficialiojo leidinio elektroninis leidimas yra laikomas autentišku ir turi teisinę galią.

Jei Oficialiojo leidinio elektroninio leidimo paskelbti neįmanoma dėl nenumatytų ar išimtinių aplinkybių, spausdintinis leidimas yra autentiškas ir turi teisinę galią pagal Reglamento (ES) Nr. 216/2013 3 straipsnyje išdėstytas sąlygas.

---

| 24.8.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 226/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.8.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 226/s3

---

PRANEŠIMAS SKAITYTOJAMS – TEISĖS AKTŲ NUORODŲ SKELBIMO TVARKA

Nuo 2013 m. liepos 1 d. pakeista teisės aktų nuorodų skelbimo tvarka.

Pereinamuoju laikotarpiu naujoji tvarka bus taikoma kartu su senąja.

---