# Den Europæiske Unions L 220/2013

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2013.220.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 220 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 56. årgang17. august 2013 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2013.220.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 220

Dansk udgave

Retsforskrifter

56. årgang17. august 2013

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONALE AFTALER |
| | | 2013/434/EU |
| | * | Rådets afgørelse af 15. juli 2013 om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere eller tiltræde protokollen om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade og til at fremsætte en erklæring om anvendelsen af de relevante interne EU-retlige regler | 1 |
| | | Protokol om ændring af Wienkonventionen af 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade | 3 |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 785/2013 af 14. august 2013 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Miel de La Alcarria (BOB)) | 12 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) nr. 786/2013 af 16. august 2013 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til de tilladte grænser for yessotoksiner i levende toskallede bløddyr (
  1
  ) | 14 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 787/2013 af 16. august 2013 om godkendelse af et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) som tilsætningsstof til foder til slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl (indehaver af godkendelsen er Kemin Europa N.V.) (
  1
  ) | 15 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 788/2013 af 16. august 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 18 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2013/435/EU |
| | * | Kommissionens afgørelse af 2. maj 2013 om statsstøtte SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) iværksat af Frankrig til Société Nationale Corse Méditerranée og Compagnie Méridionale de Navigation
  (meddelt under nummer C(2013) 1926)

   (
  1
  ) | 20 |
| | | 2013/436/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. august 2013 om ændring af beslutning 2007/777/EF for så vidt angår indførelsen af en ny behandling til inaktivering af mund- og klovesygevirus i kødprodukter og betingelserne for import fra det russiske område Kaliningrad
  (meddelt under nummer C(2013) 4970)

   (
  1
  ) | 46 |
| | | 2013/437/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 14. august 2013 om ændring af afgørelse 2010/642/EU om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland og om ophævelse af beslutning 89/449/EØF om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland
  (meddelt under nummer C(2013) 5302) | 49 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

INTERNATIONALE AFTALER

2013/434/EU

*

Rådets afgørelse af 15. juli 2013 om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere eller tiltræde protokollen om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade og til at fremsætte en erklæring om anvendelsen af de relevante interne EU-retlige regler

1

Protokol om ændring af Wienkonventionen af 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade

3

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 785/2013 af 14. august 2013 om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Miel de La Alcarria (BOB))

12

*

Kommissionens forordning (EU) nr. 786/2013 af 16. august 2013 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til de tilladte grænser for yessotoksiner i levende toskallede bløddyr (
  1
  )

1

14

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 787/2013 af 16. august 2013 om godkendelse af et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) som tilsætningsstof til foder til slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl (indehaver af godkendelsen er Kemin Europa N.V.) (
  1
  )

Bacillus subtilis

1

15

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 788/2013 af 16. august 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

18

AFGØRELSER

2013/435/EU

*

Kommissionens afgørelse af 2. maj 2013 om statsstøtte SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) iværksat af Frankrig til Société Nationale Corse Méditerranée og Compagnie Méridionale de Navigation
  (meddelt under nummer C(2013) 1926)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2013) 1926)

1

20

2013/436/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. august 2013 om ændring af beslutning 2007/777/EF for så vidt angår indførelsen af en ny behandling til inaktivering af mund- og klovesygevirus i kødprodukter og betingelserne for import fra det russiske område Kaliningrad
  (meddelt under nummer C(2013) 4970)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2013) 4970)

1

46

2013/437/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 14. august 2013 om ændring af afgørelse 2010/642/EU om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland og om ophævelse af beslutning 89/449/EØF om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland
  (meddelt under nummer C(2013) 5302)

(meddelt under nummer C(2013) 5302)

49

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende
  (se omslagets tredje side) | s3 |
| | * | Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på(se omslagets tredje side) | s3 |

*

Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende
  (se omslagets tredje side)

Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende

s3

*

Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på(se omslagets tredje side)

Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

INTERNATIONALE AFTALER

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/1

---

RÅDETS AFGØRELSE

af 15. juli 2013

om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere eller tiltræde protokollen om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade og til at fremsætte en erklæring om anvendelsen af de relevante interne EU-retlige regler

(2013/434/EU)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Unionen ønsker at skabe et fælles retligt område baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser. |
| --- | --- |

(1)

Unionen ønsker at skabe et fælles retligt område baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.

| (2) | Protokollen af 12. september 1997 (i det følgende benævnt »protokollen af 1997«) om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade (i det følgende benævnt »Wienkonventionen«) blev forhandlet med henblik på at forbedre erstatningen til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker. Det er derfor ønskeligt, at bestemmelserne i protokollen af 1997 finder anvendelse i de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen. |
| --- | --- |

(2)

Protokollen af 12. september 1997 (i det følgende benævnt »protokollen af 1997«) om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade (i det følgende benævnt »Wienkonventionen«) blev forhandlet med henblik på at forbedre erstatningen til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker. Det er derfor ønskeligt, at bestemmelserne i protokollen af 1997 finder anvendelse i de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen.

| (3) | Unionen har enekompetence med hensyn til artikel XI og XII i Wienkonventionen som ændret ved protokollen af 1997, når disse bestemmelser berører de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1). Forordning (EF) nr. 44/2001 erstattes fra og med den 10. januar 2015 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de områder, der er omfattet af protokollen af 1997, og som ikke berører EU-retten. I betragtning af indholdet i og formålet med protokollen af 1997 kan accept af de bestemmelser i protokollen, der henhører under Unionens kompetence, ikke holdes adskilt fra de bestemmelser, der henhører under medlemsstaternes kompetence. |
| --- | --- |

(3)

Unionen har enekompetence med hensyn til artikel XI og XII i Wienkonventionen som ændret ved protokollen af 1997, når disse bestemmelser berører de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1). Forordning (EF) nr. 44/2001 erstattes fra og med den 10. januar 2015 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de områder, der er omfattet af protokollen af 1997, og som ikke berører EU-retten. I betragtning af indholdet i og formålet med protokollen af 1997 kan accept af de bestemmelser i protokollen, der henhører under Unionens kompetence, ikke holdes adskilt fra de bestemmelser, der henhører under medlemsstaternes kompetence.

| (4) | Regionale organisationer for økonomisk integration kan ikke tiltræde Wienkonventionen og protokollen af 1997. Det betyder, at Unionen ikke kan blive kontraherende part i protokollen af 1997. |
| --- | --- |

(4)

Regionale organisationer for økonomisk integration kan ikke tiltræde Wienkonventionen og protokollen af 1997. Det betyder, at Unionen ikke kan blive kontraherende part i protokollen af 1997.

| (5) | De medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen, og som ikke ratificerede protokollen af 1997 inden deres tiltrædelse af Unionen, bør derfor i Unionens interesse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997. |
| --- | --- |

(5)

De medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen, og som ikke ratificerede protokollen af 1997 inden deres tiltrædelse af Unionen, bør derfor i Unionens interesse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997.

| (6) | Tolv af Unionens medlemsstater, dvs. Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Slovenien, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige er kontraherende parter i Pariskonventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område som ændret ved tillægsprotokol af 28. januar 1964 og ved protokol af 16. november 1982 (i det følgende benævnt »Pariskonventionen«). Pariskonventionen indfører en ordning for erstatning til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker, som er baseret på principper svarende til dem, der er fastsat i Wienkonventionen. Protokollen af 12. februar 2004 (i det følgende benævnt »protokollen af 2004«) om ændring af Pariskonventionen forhøjer erstatningen for skader forårsaget af nukleare ulykker. De medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen, blev ved Rådets beslutning 2004/294/EF (3) og 2007/727/EF (4) bemyndiget til i det daværende Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde protokollen af 2004. Det er derfor objektivt berettiget, at denne afgørelse ikke rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen i stedet for i Wienkonventionen. |
| --- | --- |

(6)

Tolv af Unionens medlemsstater, dvs. Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Slovenien, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige er kontraherende parter i Pariskonventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område som ændret ved tillægsprotokol af 28. januar 1964 og ved protokol af 16. november 1982 (i det følgende benævnt »Pariskonventionen«). Pariskonventionen indfører en ordning for erstatning til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker, som er baseret på principper svarende til dem, der er fastsat i Wienkonventionen. Protokollen af 12. februar 2004 (i det følgende benævnt »protokollen af 2004«) om ændring af Pariskonventionen forhøjer erstatningen for skader forårsaget af nukleare ulykker. De medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen, blev ved Rådets beslutning 2004/294/EF (3) og 2007/727/EF (4) bemyndiget til i det daværende Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde protokollen af 2004. Det er derfor objektivt berettiget, at denne afgørelse ikke rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen i stedet for i Wienkonventionen.

| (7) | Hertil kommer, at fem EU-medlemsstater, dvs. Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, ikke er kontraherende parter i hverken Wienkonventionen eller i Pariskonventionen. Da protokollen af 1997 ændrer Wienkonventionen, og da forordning (EF) nr. 44/2001 tillader de medlemsstater, der er bundet af nævnte konvention, fortsat at anvende nævnte konventions kompetenceregler og regler om anerkendelse og fuldbyrdelse, er det objektivt begrundet, at denne afgørelse kun rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Wienkonventionen. Derfor bør Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, fortsat basere sig på reglerne i forordning (EF) nr. 44/2001, og anvende dem på det område, der er omfattet af Wienkonventionen og af protokollen af 1997 om ændring af denne konvention. |
| --- | --- |

(7)

Hertil kommer, at fem EU-medlemsstater, dvs. Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, ikke er kontraherende parter i hverken Wienkonventionen eller i Pariskonventionen. Da protokollen af 1997 ændrer Wienkonventionen, og da forordning (EF) nr. 44/2001 tillader de medlemsstater, der er bundet af nævnte konvention, fortsat at anvende nævnte konventions kompetenceregler og regler om anerkendelse og fuldbyrdelse, er det objektivt begrundet, at denne afgørelse kun rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Wienkonventionen. Derfor bør Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, fortsat basere sig på reglerne i forordning (EF) nr. 44/2001, og anvende dem på det område, der er omfattet af Wienkonventionen og af protokollen af 1997 om ændring af denne konvention.

| (8) | Bestemmelserne i protokollen af 1997 vil for Unionens vedkommende derfor kun finde anvendelse på de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse. |
| --- | --- |

(8)

Bestemmelserne i protokollen af 1997 vil for Unionens vedkommende derfor kun finde anvendelse på de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse.

| (9) | De regler om anerkendelse og fuldbyrdelse af domme, der er fastsat i Wienkonventionens artikel XII som ændret ved artikel 14 i protokollen af 1997, bør ikke have forrang for de regler, der gælder for proceduren for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i forordning (EF) nr. 44/2001. De medlemsstater, som ved denne afgørelse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997, bør derfor fremsætte den i denne afgørelse omhandlede erklæring, der sikrer anvendelsen af de relevante EU-regler. |
| --- | --- |

(9)

De regler om anerkendelse og fuldbyrdelse af domme, der er fastsat i Wienkonventionens artikel XII som ændret ved artikel 14 i protokollen af 1997, bør ikke have forrang for de regler, der gælder for proceduren for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i forordning (EF) nr. 44/2001. De medlemsstater, som ved denne afgørelse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997, bør derfor fremsætte den i denne afgørelse omhandlede erklæring, der sikrer anvendelsen af de relevante EU-regler.

| (10) | Det Forenede Kongerige og Irland, som er omfattet af protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse. |
| --- | --- |

(10)

Det Forenede Kongerige og Irland, som er omfattet af protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

| (11) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — |
| --- | --- |

(11)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Rådet bemyndiger herved Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet til i Unionens interesse at ratificere eller tiltræde protokollen af 12. september 1997 om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade.

Teksten til protokollen af 1997 er knyttet som bilag til denne afgørelse.

Artikel 2

Rådet bemyndiger herved Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet til at fremsætte følgende erklæring:

»Domme vedrørende spørgsmål, der er omfattet af protokollen af 12. september 1997 om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade, og som afsiges af en domstol i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, der er kontraherende part i protokollen, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i [navnet på den medlemsstat, der fremsætter erklæringen] i overensstemmelse med Den Europæiske Unions relevante regler på området.«

Artikel 3

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den Europæiske Unions Tidende

Artikel 4

Denne afgørelse er rettet til Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Litauen, Ungarn, Republikken Polen og Den Slovakiske Republik i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2013.

På Rådets vegne

V. JUKNA

Formand

---

(1)  EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.

1

(2)  EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1.

2

(3)  EUT L 97 af 1.4.2004, s. 53.

3

(4)  EUT L 294 af 13.11.2007, s. 23.

4

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/3

---

PROTOKOL

om ændring af Wienkonventionen af 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade

DE STATER, SOM ER KONTRAHERENDE PARTER I DENNE PROTOKOL,

OG SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er ønskeligt at ændre Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade for at udvide dens anvendelsesområde, øge et nukleart anlægs indehavers økonomiske erstatningsansvar og skabe bedre mulighed for at sikre ofrene en fyldestgørende og rimelig erstatning,

ER BLEVET ENIGE om følgende:

Artikel 1

Den konvention, hvis bestemmelser ændres ved denne protokol, er Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade, i det følgende benævnt »Wienkonventionen af 1963«.

Artikel 2

I artikel I i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1) | I stk. 1, litra j), foretages følgende ændringer:






  a) | ordet »og« i slutningen af nr. ii) slettes og indsættes i slutningen af nr. iii) |
| --- | --- | --- |

1)

I stk. 1, litra j), foretages følgende ændringer:

a)

ordet »og« i slutningen af nr. ii) slettes og indsættes i slutningen af nr. iii)

| b) | følgende nye nr. iv) tilføjes:






  »(iv) | andre anlæg, hvori der findes nukleart brændsel eller radioaktive produkter eller radioaktivt affald, som Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd fra tid til anden fastlægger.« |
| --- | --- | --- |

b)

følgende nye nr. iv) tilføjes:

»(iv)

andre anlæg, hvori der findes nukleart brændsel eller radioaktive produkter eller radioaktivt affald, som Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd fra tid til anden fastlægger.«

| 2) | Stk. 1, litra k), affattes således:






  »k) | »nuklear skade« betyder:






  i) | tab af menneskeliv eller personskade; |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Stk. 1, litra k), affattes således:

»k)

»nuklear skade« betyder:

i)

tab af menneskeliv eller personskade;

| ii) | tab af eller skade på ejendom.
  Ved »nuklear skade« forstås endvidere, i det omfang det er fastlagt i lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde: |
| --- | --- |

ii)

tab af eller skade på ejendom.

Ved »nuklear skade« forstås endvidere, i det omfang det er fastlagt i lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde:

| iii) | økonomiske tab, som skyldes tab eller skade som anført i nr. i) eller ii), men som ikke er omfattet af disse numre, hvis de rammer en person, der har ret til at fremsætte erstatningskrav for sådanne tab eller skader |
| --- | --- |

iii)

økonomiske tab, som skyldes tab eller skade som anført i nr. i) eller ii), men som ikke er omfattet af disse numre, hvis de rammer en person, der har ret til at fremsætte erstatningskrav for sådanne tab eller skader

| iv) | udgifter til foranstaltninger til genopretning efter miljøskader, medmindre skaderne er ubetydelige, hvis sådanne foranstaltninger faktisk er eller vil blive truffet, og i det omfang de ikke er omfattet af nr. ii) |
| --- | --- |

iv)

udgifter til foranstaltninger til genopretning efter miljøskader, medmindre skaderne er ubetydelige, hvis sådanne foranstaltninger faktisk er eller vil blive truffet, og i det omfang de ikke er omfattet af nr. ii)

| v) | indkomsttab, der kan henføres til en økonomisk interesse i anvendelse eller udnyttelse af det pågældende miljø, og som forårsages af en betydelig forringelse af dette miljø, i det omfang tabet ikke er omfattet af nr. ii) |
| --- | --- |

v)

indkomsttab, der kan henføres til en økonomisk interesse i anvendelse eller udnyttelse af det pågældende miljø, og som forårsages af en betydelig forringelse af dette miljø, i det omfang tabet ikke er omfattet af nr. ii)

| vi) | udgifter til forebyggende foranstaltninger og yderligere tab eller skade som følge af sådanne foranstaltninger |
| --- | --- |

vi)

udgifter til forebyggende foranstaltninger og yderligere tab eller skade som følge af sådanne foranstaltninger

| vii) | ethvert andet økonomisk tab, som ikke skyldes skaden på miljøet, i det omfang det er muligt i henhold til den generelle lovgivning om civilretligt ansvar i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde. |
| --- | --- |

vii)

ethvert andet økonomisk tab, som ikke skyldes skaden på miljøet, i det omfang det er muligt i henhold til den generelle lovgivning om civilretligt ansvar i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde.

For så vidt angår nr. i) til v) samt nr. vii) gælder definitionen i det omfang, at tabet eller skaden opstår af eller fremkommer ved ioniserende stråling, der udsendes fra en strålingskilde i et nukleart anlæg eller udsendes fra nukleart brændsel, nukleare produkter eller nukleart affald i — eller nukleart materiale, der kommer fra, har oprindelse i eller sendes til — et nukleart anlæg, uanset om dette er en følge af stoffets radioaktivitet eller af en kombination af radioaktivitet og giftighed, sprængfarlighed eller andre farlige egenskaber ved stoffet.«

| 3) | Stk. 1, litra l), affattes således:






  »l) | »Nuklear ulykke« betyder enhver hændelse eller række af hændelser med samme oprindelse, som forvolder nuklear skade eller, men kun med hensyn til forebyggende foranstaltninger, skaber en alvorlig og overhængende fare for nuklear skade.« |
| --- | --- | --- |

3)

Stk. 1, litra l), affattes således:

»l)

»Nuklear ulykke« betyder enhver hændelse eller række af hændelser med samme oprindelse, som forvolder nuklear skade eller, men kun med hensyn til forebyggende foranstaltninger, skaber en alvorlig og overhængende fare for nuklear skade.«

| 4) | Efter stk. 1, litra l), tilføjes følgende fire nye litraer, litra m), litra n), litra o) og litra p):






  »m) | »Foranstaltninger til genopretning« betyder alle rimelige foranstaltninger, der er godkendt af de kompetente myndigheder i den stat, hvor foranstaltningerne træffes, og som sigter mod at genoprette eller tilbageføre beskadigede eller ødelagte dele af miljøet eller, i tilfælde hvor det er rimeligt, at tilføre miljøet tilsvarende dele. Lovgivningen i den stat, hvor skaden er sket, bestemmer, hvem der har ret til at træffe sådanne foranstaltninger. |
| --- | --- | --- |

4)

Efter stk. 1, litra l), tilføjes følgende fire nye litraer, litra m), litra n), litra o) og litra p):

»m)

»Foranstaltninger til genopretning« betyder alle rimelige foranstaltninger, der er godkendt af de kompetente myndigheder i den stat, hvor foranstaltningerne træffes, og som sigter mod at genoprette eller tilbageføre beskadigede eller ødelagte dele af miljøet eller, i tilfælde hvor det er rimeligt, at tilføre miljøet tilsvarende dele. Lovgivningen i den stat, hvor skaden er sket, bestemmer, hvem der har ret til at træffe sådanne foranstaltninger.

| n) | »Forebyggende foranstaltninger« betyder alle rimelige foranstaltninger, der træffes af enhver person efter en nuklear ulykke med henblik på at forebygge eller minimere nuklear skade som anført i litra k), nr. i) til v) eller nr. vii), med forbehold af de kompetente myndigheders godkendelse, hvis lovgivningen i den stat, hvor foranstaltningerne er truffet, kræver det. |
| --- | --- |

n)

»Forebyggende foranstaltninger« betyder alle rimelige foranstaltninger, der træffes af enhver person efter en nuklear ulykke med henblik på at forebygge eller minimere nuklear skade som anført i litra k), nr. i) til v) eller nr. vii), med forbehold af de kompetente myndigheders godkendelse, hvis lovgivningen i den stat, hvor foranstaltningerne er truffet, kræver det.

| o) | »Rimelige foranstaltninger« betyder foranstaltninger, som efter lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde, er passende og står i et rimeligt forhold til formålet under hensyntagen til alle omstændigheder, f.eks.:






  i) | arten og omfanget af den lidte skade eller, såfremt der er tale om forebyggende foranstaltninger, arten og omfanget af risikoen for sådan skade |
| --- | --- | --- |

o)

»Rimelige foranstaltninger« betyder foranstaltninger, som efter lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde, er passende og står i et rimeligt forhold til formålet under hensyntagen til alle omstændigheder, f.eks.:

i)

arten og omfanget af den lidte skade eller, såfremt der er tale om forebyggende foranstaltninger, arten og omfanget af risikoen for sådan skade

| ii) | hvor effektive sådanne foranstaltninger kan forventes at blive på det tidspunkt, hvor de iværksættes, og |
| --- | --- |

ii)

hvor effektive sådanne foranstaltninger kan forventes at blive på det tidspunkt, hvor de iværksættes, og

| iii) | relevant teknisk og videnskabelig sagkundskab. |
| --- | --- |

iii)

relevant teknisk og videnskabelig sagkundskab.

| p) | »Særlig trækningsrettighed« (i det følgende benævnt »SDR«) betyder den regningsenhed, som Den Internationale Valutafond beregner og anvender i forbindelse med sine egne operationer og transaktioner.« |
| --- | --- |

p)

»Særlig trækningsrettighed« (i det følgende benævnt »SDR«) betyder den regningsenhed, som Den Internationale Valutafond beregner og anvender i forbindelse med sine egne operationer og transaktioner.«

| 5) | Stk. 2 affattes således:
  »2.   En anlægsstat kan i tilfælde, hvor det er forsvarligt på grund af risikoens ringe omfang, udelukke et nukleart anlæg eller mindre mængder nukleart materiale fra konventionens anvendelse, forudsat:






  a) | med hensyn til nukleare anlæg, at kriterierne for en sådan udelukkelse er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd, og at enhver udelukkelse, som bestemmes af en anlægsstat, opfylder sådanne kriterier; og |
| --- | --- | --- |

5)

Stk. 2 affattes således:

»2.   En anlægsstat kan i tilfælde, hvor det er forsvarligt på grund af risikoens ringe omfang, udelukke et nukleart anlæg eller mindre mængder nukleart materiale fra konventionens anvendelse, forudsat:

a)

med hensyn til nukleare anlæg, at kriterierne for en sådan udelukkelse er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd, og at enhver udelukkelse, som bestemmes af en anlægsstat, opfylder sådanne kriterier; og

| b) | med hensyn til mindre mængder nukleart materiale, at maksimalgrænserne for udelukkelsen af sådanne mængder er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd, og at enhver udelukkelse, som bestemmes af en anlægsstat, ligger inden for de fastsatte grænser. |
| --- | --- |

b)

med hensyn til mindre mængder nukleart materiale, at maksimalgrænserne for udelukkelsen af sådanne mængder er fastsat af Den Internationale Atomenergiorganisations styrelsesråd, og at enhver udelukkelse, som bestemmes af en anlægsstat, ligger inden for de fastsatte grænser.

Kriterierne for udelukkelse af nukleare anlæg og maksimalgrænserne for udelukkelse af mindre mængder nukleart materiale revideres regelmæssigt af styrelsesrådet.«

Artikel 3

Efter artikel i i Wienkonventionen af 1963 indsættes følgende to nye artikler, artikel I A og I B:

»Artikel I A

1.   Denne konvention finder anvendelse på nuklear skade, uanset hvor skaden opstår.

2.   Anlægsstatens lovgivning kan dog udelukke skader fra denne konventions anvendelse, når skaden opstår:

| a) | på en ikkekontraherende stats område; eller |
| --- | --- |

a)

på en ikkekontraherende stats område; eller

| b) | i havområder, der er fastlagt af en ikkekontraherende stat i overensstemmelse med international havret. |
| --- | --- |

b)

i havområder, der er fastlagt af en ikkekontraherende stat i overensstemmelse med international havret.

3.   Udelukkelse i henhold til stk. 2 kan kun finde anvendelse på en ikkekontraherende stat, som på ulykkestidspunktet:

| a) | har et nukleart anlæg på sit område eller i et havområde, der er fastlagt af denne stat i overensstemmelse med international havret, og |
| --- | --- |

a)

har et nukleart anlæg på sit område eller i et havområde, der er fastlagt af denne stat i overensstemmelse med international havret, og

| b) | ikke giver tilsvarende gensidige fordele. |
| --- | --- |

b)

ikke giver tilsvarende gensidige fordele.

4.   Enhver udelukkelse i henhold til stk. 2 berører ikke de rettigheder, som er omhandlet i artikel IX, stk. 2, litra a), og en udelukkelse i henhold til stk. 2, litra b), omfatter ikke skader om bord på eller på et skib eller et luftfartøj.

Artikel I B

Denne konvention finder ikke anvendelse på nukleare anlæg, der anvendes til ikkefredelige formål.«

Artikel 4

I artikel II i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1) | I slutningen af stk. 3, litra a), tilføjes følgende tekst:
  »Anlægsstaten kan begrænse størrelsen af de offentlige midler, der stilles til rådighed ved en enkelt ulykke, til den eventuelle forskel mellem de fastsatte beløb og det beløb, der fastsættes i henhold til artikel V, stk. 1.« |
| --- | --- |

1)

I slutningen af stk. 3, litra a), tilføjes følgende tekst:

»Anlægsstaten kan begrænse størrelsen af de offentlige midler, der stilles til rådighed ved en enkelt ulykke, til den eventuelle forskel mellem de fastsatte beløb og det beløb, der fastsættes i henhold til artikel V, stk. 1.«

| 2) | I slutningen af stk. 4 tilføjes følgende tekst:
  »Anlægsstaten kan begrænse størrelsen af de offentlige midler, der stilles til rådighed i henhold til stk. 3, litra a).« |
| --- | --- |

2)

I slutningen af stk. 4 tilføjes følgende tekst:

»Anlægsstaten kan begrænse størrelsen af de offentlige midler, der stilles til rådighed i henhold til stk. 3, litra a).«

| 3) | Stk. 6 affattes således:
  »6.   Ingen skal være ansvarlig for tab eller skade, som ikke er nuklear skade i henhold til artikel i, stk. 1, litra k), men som kunne være blevet fastlagt som sådan i henhold til nævnte litra.« |
| --- | --- |

3)

Stk. 6 affattes således:

»6.   Ingen skal være ansvarlig for tab eller skade, som ikke er nuklear skade i henhold til artikel i, stk. 1, litra k), men som kunne være blevet fastlagt som sådan i henhold til nævnte litra.«

Artikel 5

Efter første punktum i artikel III i Wienkonventionen af 1963 indsættes følgende tekst:

»Anlægsstaten kan dog se bort fra dette krav, når transporten alene foregår på dens eget område.«

Artikel 6

I artikel IV i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1) | Stk. 3 affattes således:
  »3.   En anlægsindehaver har ikke noget ansvar i henhold til denne konvention, hvis han kan bevise, at den nukleare skade er direkte forårsaget af krigshandlinger, fjendtligheder, borgerkrig eller oprør.« |
| --- | --- |

1)

Stk. 3 affattes således:

»3.   En anlægsindehaver har ikke noget ansvar i henhold til denne konvention, hvis han kan bevise, at den nukleare skade er direkte forårsaget af krigshandlinger, fjendtligheder, borgerkrig eller oprør.«

| 2) | Stk. 5 affattes således:
  »5.   Anlægsindehaveren er ikke ansvarlig i henhold til denne konvention for nuklear skade:






  a) | på det nukleare anlæg selv og på andre nukleare anlæg, herunder et nukleart anlæg under opførelse, der befinder sig på det pågældende anlægs område; og |
| --- | --- | --- |

2)

Stk. 5 affattes således:

»5.   Anlægsindehaveren er ikke ansvarlig i henhold til denne konvention for nuklear skade:

a)

på det nukleare anlæg selv og på andre nukleare anlæg, herunder et nukleart anlæg under opførelse, der befinder sig på det pågældende anlægs område; og

| b) | på ejendom på samme område, som anvendes eller vil blive anvendt i forbindelse med et sådant anlæg.« |
| --- | --- |

b)

på ejendom på samme område, som anvendes eller vil blive anvendt i forbindelse med et sådant anlæg.«

| 3) | Stk. 6 affattes således:
  »6.   Erstatning for skade på det transportmiddel, hvor det omhandlede nukleare materiale befandt sig på tidspunktet for den nukleare ulykke, medfører ikke, at anlægsindehaverens ansvar for anden skade reduceres til et beløb, der er lavere end 150 mio. SDR, eller til et højere beløb, der er fastsat i en kontraherende parts lovgivning, eller et beløb, der er fastsat i henhold til artikel V, stk. 1, litra c).« |
| --- | --- |

3)

Stk. 6 affattes således:

»6.   Erstatning for skade på det transportmiddel, hvor det omhandlede nukleare materiale befandt sig på tidspunktet for den nukleare ulykke, medfører ikke, at anlægsindehaverens ansvar for anden skade reduceres til et beløb, der er lavere end 150 mio. SDR, eller til et højere beløb, der er fastsat i en kontraherende parts lovgivning, eller et beløb, der er fastsat i henhold til artikel V, stk. 1, litra c).«

| 4) | Stk. 7 affattes således:
  »7.   Intet i denne konvention berører en enkeltpersons ansvar for nuklear skade, for hvilken anlægsindehaveren i medfør af stk. 3 eller 5 ikke er ansvarlig ifølge denne konvention, og som vedkommende enkeltperson har forvoldt ved en handling eller undladelse foretaget i den hensigt at forvolde skade.« |
| --- | --- |

4)

Stk. 7 affattes således:

»7.   Intet i denne konvention berører en enkeltpersons ansvar for nuklear skade, for hvilken anlægsindehaveren i medfør af stk. 3 eller 5 ikke er ansvarlig ifølge denne konvention, og som vedkommende enkeltperson har forvoldt ved en handling eller undladelse foretaget i den hensigt at forvolde skade.«

Artikel 7

1)   Artikel V i Wienkonventionen af 1963 affattes således:

1)»1.   Anlægsstaten kan for en given nuklear ulykke begrænse anlægsindehaverens ansvar til enten:

| a) | mindst 300 mio. SDR; eller |
| --- | --- |

a)

mindst 300 mio. SDR; eller

| b) | mindst 150 mio. SDR, såfremt staten ud over dette beløb og op til mindst 300 mio. SDR stiller offentlige midler til rådighed til erstatning for nuklear skade; eller |
| --- | --- |

b)

mindst 150 mio. SDR, såfremt staten ud over dette beløb og op til mindst 300 mio. SDR stiller offentlige midler til rådighed til erstatning for nuklear skade; eller

| c) | et overgangsbeløb på mindst 100 mio. SDR inden for en periode på højst 15 år fra denne protokols ikrafttræden i forbindelse med en nuklear ulykke, der opstår i løbet af denne periode. Der kan fastsættes et beløb på under 100 mio. SDR, forudsat at staten stiller offentlige midler svarende til forskellen mellem dette lavere beløb og 100 mio. SDR til rådighed til erstatning for nuklear skade. |
| --- | --- |

c)

et overgangsbeløb på mindst 100 mio. SDR inden for en periode på højst 15 år fra denne protokols ikrafttræden i forbindelse med en nuklear ulykke, der opstår i løbet af denne periode. Der kan fastsættes et beløb på under 100 mio. SDR, forudsat at staten stiller offentlige midler svarende til forskellen mellem dette lavere beløb og 100 mio. SDR til rådighed til erstatning for nuklear skade.

2.   Uanset stk. 1 kan anlægsstaten under hensyn til det pågældende nukleare anlægs eller materiales art og de sandsynlige følger af en nuklear ulykke forvoldt heraf nedsætte anlægsindehaverens økonomiske erstatningsansvar, forudsat at beløbet i intet tilfælde fastsættes til under 5 mio. SDR, og forudsat at anlægsstaten sørger for, at offentlige midler dækker forskellen op til det beløb, der er fastsat i henhold til stk. 1.

3.   Den ansvarlige anlægsindehavers økonomiske erstatningsansvar som fastsat af anlægsstaten i overensstemmelse med stk. 1 og 2 og artikel IV, stk. 6, gælder, uanset hvor den nukleare ulykke opstår.«

2)   Efter artikel V tilføjes følgende fire nye artikler, artikel V A, V B, V C og V D:

»Artikel V A

1.   Renter og sagsomkostninger, der tilkendes af en domstol i erstatningssager vedrørende nuklear skade, skal lægges til de beløb, der er anført i artikel V.

2.   De beløb, der er anført i artikel V og artikel IV, stk. 6, kan omregnes til afrundede beløb i de enkelte staters valutaer.

Artikel V B

Hver kontraherende part sikrer, at skadelidte kan gøre sin ret til erstatning gældende uden at være nødt til at anlægge særskilt sag for hver kilde til erstatningsmidler.

Artikel V C

1.   Hvis de kompetente domstole har deres sæde i en kontraherende stat, som ikke er anlægsstaten, kan de offentlige midler, der kræves i henhold til artikel V, stk. 1, litra b) og c), og artikel VII, stk. 1, samt de renter og sagsomkostninger, som tilkendes af domstolen, stilles til rådighed af førstnævnte kontraherende stat. Anlægsstaten godtgør ethvert sådant beløb til den anden kontraherende stat. De to kontraherende stater aftaler indbyrdes, hvordan beløbet godtgøres.

2.   Hvis de kompetente domstole har deres sæde i en kontraherende stat, som ikke er anlægsstaten, træffer den kontraherende stat, i hvilken de kompetente domstole har deres sæde, alle fornødne foranstaltninger til at give anlægsstaten mulighed for at indtræde i sagen og deltage i ethvert erstatningsforlig.

Artikel V D

1.   Generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation indkalder de kontraherende parter til et møde for at ændre de erstatningsgrænser, der er anført i artikel V, hvis en tredjedel af de kontraherende parter ytrer ønske herom.

2.   Ændringerne vedtages med to tredjedeles flertal blandt de kontraherende parter, der er til stede på mødet og afgiver stemme, forudsat at mindst halvdelen af de kontraherende parter er til stede på afstemningstidspunktet.

3.   Når de kontraherende parter på mødet behandler et forslag om ændring af grænserne, skal de bl.a. tage hensyn til risikoen for skade som følge af en nuklear ulykke, valutakursændringer og forsikringsmarkedets evne til at bære risikoen.

| 2)4. | a) | Generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation giver meddelelse om enhver ændring, som vedtages i overensstemmelse med stk. 2, til alle kontraherende parter med henblik på deres accept. En ændring anses for accepteret ved udløbet af en periode på 18 måneder efter meddelelsen af ændringen, såfremt mindst en tredjedel af de kontraherende parter på ændringens vedtagelsestidspunkt på mødet har underrettet generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation om, at de accepterer ændringen. En ændring, der accepteres i overensstemmelse med dette stykke, træder i kraft 12 måneder efter dens accept for de kontraherende parter, som har accepteret den. |
| --- | --- | --- |
| b) | Hvis en ændring inden for en periode på 18 måneder fra det tidspunkt, hvor meddelelsen med henblik på accept gives, ikke er blevet accepteret i overensstemmelse med litra a), anses ændringen for forkastet. |

2)4.

a)

Generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation giver meddelelse om enhver ændring, som vedtages i overensstemmelse med stk. 2, til alle kontraherende parter med henblik på deres accept. En ændring anses for accepteret ved udløbet af en periode på 18 måneder efter meddelelsen af ændringen, såfremt mindst en tredjedel af de kontraherende parter på ændringens vedtagelsestidspunkt på mødet har underrettet generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation om, at de accepterer ændringen. En ændring, der accepteres i overensstemmelse med dette stykke, træder i kraft 12 måneder efter dens accept for de kontraherende parter, som har accepteret den.

b)

Hvis en ændring inden for en periode på 18 måneder fra det tidspunkt, hvor meddelelsen med henblik på accept gives, ikke er blevet accepteret i overensstemmelse med litra a), anses ændringen for forkastet.

5.   For hver kontraherende part, som accepterer en ændring, efter den er blevet accepteret, men endnu ikke trådt i kraft, eller efter dens ikrafttræden i overensstemmelse med stk. 4, træder ændringen i kraft 12 måneder efter den pågældende kontraherende parts accept af ændringen.

2)6.   En stat, som bliver part i denne konvention efter en ændrings ikrafttræden i overensstemmelse med stk. 4, betragtes, medmindre denne stat har givet udtryk for en anden hensigt:

| a) | som part i denne konvention som således ændret og |
| --- | --- |

a)

som part i denne konvention som således ændret og

| b) | som part i den uændrede konvention i forholdet til enhver kontraherende stat, som ikke er bundet af ændringen.« |
| --- | --- |

b)

som part i den uændrede konvention i forholdet til enhver kontraherende stat, som ikke er bundet af ændringen.«

Artikel 8

I artikel VI i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1) | Stk. 1 affattes således:






  »1. | a) | Ret til erstatning i henhold til denne konvention bortfalder, hvis der ikke anlægges sag inden:






  i) | 30 år fra tidspunktet for den nukleare ulykke, når der er tale om tab af menneskeliv eller personskade |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1)

Stk. 1 affattes således:

»1.

a)

Ret til erstatning i henhold til denne konvention bortfalder, hvis der ikke anlægges sag inden:

i)

30 år fra tidspunktet for den nukleare ulykke, når der er tale om tab af menneskeliv eller personskade

| ii) | ti år fra tidspunktet for den nukleare ulykke, når der er tale om anden skade. |
| --- | --- |

ii)

ti år fra tidspunktet for den nukleare ulykke, når der er tale om anden skade.

b)

Hvis anlægsindehaverens ansvar imidlertid efter lovgivningen i anlægsstaten er dækket ved forsikring eller anden økonomisk sikkerhed, herunder offentlige midler, for et længere tidsrum, kan lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde, bestemme, at retten til erstatning fra anlægsindehaveren først bortfalder efter et sådant længere tidsrum, som ikke må være længere end det tidsrum, for hvilket hans ansvar er dækket på denne måde efter lovgivningen i anlægsstaten.

c)

Sager om erstatning for tab af menneskeliv og personskade eller, i tilfælde af en forlængelse i henhold til litra b), for anden skade, som indbringes efter en periode på ti år fra tidspunktet for den nukleare skade, berører i intet tilfælde retten til erstatning i henhold til denne konvention for en person, som har anlagt sag mod anlægsindehaveren inden denne periodes udløb.«

| 2) | Stk. 2 udgår. |
| --- | --- |

2)

Stk. 2 udgår.

| 3) | Stk. 3 affattes således:
  »3.   Retten til erstatning i henhold til denne konvention forældes eller bortfalder i henhold til lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde, hvis der ikke er anlagt sag inden for tre år fra det tidspunkt, hvor skadelidte fik kendskab til eller med rimelighed burde have haft kendskab til skaden og til den anlægsindehaver, der er ansvarlig for skaden, forudsat at de frister, der er fastsat i stk. 1, litra a) og b), ikke overskrides.« |
| --- | --- |

3)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Retten til erstatning i henhold til denne konvention forældes eller bortfalder i henhold til lovgivningen i det land, hvor den kompetente domstol har sit sæde, hvis der ikke er anlagt sag inden for tre år fra det tidspunkt, hvor skadelidte fik kendskab til eller med rimelighed burde have haft kendskab til skaden og til den anlægsindehaver, der er ansvarlig for skaden, forudsat at de frister, der er fastsat i stk. 1, litra a) og b), ikke overskrides.«

Artikel 9

I artikel VII foretages følgende ændringer:

| 1) | Efter stk. 1 tilføjes følgende to punktummer, som bliver litra a) i dette stykke:
  »Når anlægsindehaverens ansvar er ubegrænset, kan anlægsstaten fastsætte en øvre grænse for den økonomiske sikkerhed, som anlægsindehaveren skal stille, forudsat at denne grænse ikke er lavere end 300 mio. SDR. Anlægsstaten sikrer, at der udbetales erstatning for nuklear skade, når krav herpå er godtgjort over for anlægsindehaveren, i det omfang at den økonomiske sikkerhed er utilstrækkelig til at dække kravene, men ikke ud over den økonomiske sikkerhed, der skal stilles i henhold til dette stykke.« |
| --- | --- |

1)

Efter stk. 1 tilføjes følgende to punktummer, som bliver litra a) i dette stykke:

»Når anlægsindehaverens ansvar er ubegrænset, kan anlægsstaten fastsætte en øvre grænse for den økonomiske sikkerhed, som anlægsindehaveren skal stille, forudsat at denne grænse ikke er lavere end 300 mio. SDR. Anlægsstaten sikrer, at der udbetales erstatning for nuklear skade, når krav herpå er godtgjort over for anlægsindehaveren, i det omfang at den økonomiske sikkerhed er utilstrækkelig til at dække kravene, men ikke ud over den økonomiske sikkerhed, der skal stilles i henhold til dette stykke.«

| 2) | I stk. 1 tilføjes følgende nye litra b):






  »b) | Uanset litra a) kan anlægsstaten, når anlægsindehaverens ansvar er ubegrænset, under hensyn til karakteren af det pågældende nukleare anlæg eller nukleare materiale og de sandsynlige følger af en nuklear ulykke forvoldt heraf fastsætte, at anlægsindehaveren skal stille en lavere økonomisk sikkerhed, forudsat at beløbet i intet tilfælde fastsættes til under 5 mio. SDR, og forudsat at anlægsstaten sikrer, at der op til den grænse, der er fastsat i litra a), udbetales erstatning for nuklear skade, når krav herpå er godtgjort over for anlægsindehaveren, ved at staten stiller de nødvendige midler til rådighed i det omfang, at forsikringsbeløbet eller den økonomiske sikkerhed ikke kan dække kravene.« |
| --- | --- | --- |

2)

I stk. 1 tilføjes følgende nye litra b):

»b)

Uanset litra a) kan anlægsstaten, når anlægsindehaverens ansvar er ubegrænset, under hensyn til karakteren af det pågældende nukleare anlæg eller nukleare materiale og de sandsynlige følger af en nuklear ulykke forvoldt heraf fastsætte, at anlægsindehaveren skal stille en lavere økonomisk sikkerhed, forudsat at beløbet i intet tilfælde fastsættes til under 5 mio. SDR, og forudsat at anlægsstaten sikrer, at der op til den grænse, der er fastsat i litra a), udbetales erstatning for nuklear skade, når krav herpå er godtgjort over for anlægsindehaveren, ved at staten stiller de nødvendige midler til rådighed i det omfang, at forsikringsbeløbet eller den økonomiske sikkerhed ikke kan dække kravene.«

| 3) | I stk. 3 indsættes ordene »eller artikel V, stk. 1, litra b) og c)« efter ordene »stykke 1«. |
| --- | --- |

3)

I stk. 3 indsættes ordene »eller artikel V, stk. 1, litra b) og c)« efter ordene »stykke 1«.

Artikel 10

I artikel VIII i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1. | Teksten i artikel VIII bliver denne artikels stk. 1. |
| --- | --- |

1.

Teksten i artikel VIII bliver denne artikels stk. 1.

| 2. | Følgende nye stk. 2 tilføjes:
  »2.   Medmindre andet følger af bestemmelsen i artikel VI, stk. 1, litra c), skal der i første række tildeles erstatning for krav vedrørende tab af menneskeliv eller personskade, når den skade, der i forbindelse med erstatningskrav over for anlægsindehaveren skal erstattes i henhold til denne konvention, overstiger eller kan forventes at overstige det maksimalbeløb, der stilles til rådighed i henhold til artikel V, stk. 1.« |
| --- | --- |

2.

Følgende nye stk. 2 tilføjes:

»2.   Medmindre andet følger af bestemmelsen i artikel VI, stk. 1, litra c), skal der i første række tildeles erstatning for krav vedrørende tab af menneskeliv eller personskade, når den skade, der i forbindelse med erstatningskrav over for anlægsindehaveren skal erstattes i henhold til denne konvention, overstiger eller kan forventes at overstige det maksimalbeløb, der stilles til rådighed i henhold til artikel V, stk. 1.«

Artikel 11

I slutningen af artikel X i Wienkonventionen af 1963 tilføjes følgende nye punktum:

»Den regresret, der er omhandlet i denne artikel, kan udvides til også at gælde anlægsstaten, hvis den har stillet offentlige midler til rådighed i henhold til denne konvention.«

Artikel 12

I artikel XI i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1) | Følgende nye stk. 1a tilføjes:
  »1a)   Finder en nuklear ulykke sted i en kontraherende part eksklusive økonomiske zone eller, i tilfælde af at en sådan zone ikke er fastlagt, i en zone, der ikke går uden for grænserne for en eksklusiv økonomisk zone, hvis en sådan skal fastlægges, påkendes søgsmål vedrørende nuklear skade forvoldt af denne nukleare ulykke inden for denne konventions anvendelsesområde udelukkende af den pågældende parts domstole, forudsat at den pågældende kontraherende part har underrettet depositaren om en sådan zone forud for den nukleare ulykke. Intet i dette litra må fortolkes, som om det giver ret til at udøve jurisdiktion på en måde, der strider mod den internationale havret, herunder De Forenede Nationers havretskonvention.« |
| --- | --- |

1)

Følgende nye stk. 1a tilføjes:

»1a)   Finder en nuklear ulykke sted i en kontraherende part eksklusive økonomiske zone eller, i tilfælde af at en sådan zone ikke er fastlagt, i en zone, der ikke går uden for grænserne for en eksklusiv økonomisk zone, hvis en sådan skal fastlægges, påkendes søgsmål vedrørende nuklear skade forvoldt af denne nukleare ulykke inden for denne konventions anvendelsesområde udelukkende af den pågældende parts domstole, forudsat at den pågældende kontraherende part har underrettet depositaren om en sådan zone forud for den nukleare ulykke. Intet i dette litra må fortolkes, som om det giver ret til at udøve jurisdiktion på en måde, der strider mod den internationale havret, herunder De Forenede Nationers havretskonvention.«

| 2) | Stk. 2 affattes således:
  »2.   Når en nuklear ulykke ikke finder sted inden for en kontraherende parts område eller inden for en zone, der er meddelt i henhold til stk. 1a, eller når det ikke med sikkerhed kan fastslås, hvor den nukleare ulykke fandt sted, er det domstolene i den ansvarlige anlægsindehavers anlægsstat, der har kompetence til at påkende sagerne.« |
| --- | --- |

2)

Stk. 2 affattes således:

»2.   Når en nuklear ulykke ikke finder sted inden for en kontraherende parts område eller inden for en zone, der er meddelt i henhold til stk. 1a, eller når det ikke med sikkerhed kan fastslås, hvor den nukleare ulykke fandt sted, er det domstolene i den ansvarlige anlægsindehavers anlægsstat, der har kompetence til at påkende sagerne.«

| 3) | I den indledende sætning i stk. 3 og i litra b) indsættes », 1a« efter tallet »1«. |
| --- | --- |

3)

I den indledende sætning i stk. 3 og i litra b) indsættes », 1a« efter tallet »1«.

| 4) | Følgende nye stk. 4 tilføjes:
  »4.   Den kontraherende part, hvis lands domstole har kompetence til at påkende sager, sikrer, at kun én domstol har kompetence til at påkende sager vedrørende enhver form for nuklear ulykke.« |
| --- | --- |

4)

Følgende nye stk. 4 tilføjes:

»4.   Den kontraherende part, hvis lands domstole har kompetence til at påkende sager, sikrer, at kun én domstol har kompetence til at påkende sager vedrørende enhver form for nuklear ulykke.«

Artikel 13

Efter artikel XI tilføjes følgende nye artikel XI A:

»Artikel XI A

Den kontraherende part, hvis lands domstole har kompetence til at påkende sager, sikrer i forbindelse med sager om erstatning for nuklear skade, at:

| a) | enhver stat kan anlægge erstatningssag på vegne af personer, der har lidt nuklear skade og er statsborgere i den pågældende stat eller har deres bopæl eller opholdssted på statens område, og som har givet deres samtykke hertil; og |
| --- | --- |

a)

enhver stat kan anlægge erstatningssag på vegne af personer, der har lidt nuklear skade og er statsborgere i den pågældende stat eller har deres bopæl eller opholdssted på statens område, og som har givet deres samtykke hertil; og

| b) | enhver person kan anlægge sag for at gøre rettigheder gældende, der i henhold til denne konvention er erhvervet ved subrogation eller overdragelse.« |
| --- | --- |

b)

enhver person kan anlægge sag for at gøre rettigheder gældende, der i henhold til denne konvention er erhvervet ved subrogation eller overdragelse.«

Artikel 14

Artikel XII i Wienkonventionen af 1963 affattes således:

»Artikel XII

1.   En dom, som ikke kan underkastes fornyet prøvelse, og som er afsagt af en kontraherende parts kompetente domstol, skal anerkendes, undtagen:

| a) | når dommen er opnået ved svig |
| --- | --- |

a)

når dommen er opnået ved svig

| b) | når den part, som dommen gik imod, ikke har fået en fair lejlighed til at fremstille sin sag; eller |
| --- | --- |

b)

når den part, som dommen gik imod, ikke har fået en fair lejlighed til at fremstille sin sag; eller

| c) | når dommen er i strid med retsordenen (»ordre public«) i den kontraherende stat, på hvis område anerkendelse søges, eller ikke er i overensstemmelse med grundlæggende retsprincipper. |
| --- | --- |

c)

når dommen er i strid med retsordenen (»ordre public«) i den kontraherende stat, på hvis område anerkendelse søges, eller ikke er i overensstemmelse med grundlæggende retsprincipper.

2.   En dom, som anerkendes i henhold til stk. 1, skal, når den fremlægges med henblik på fuldbyrdelse i overensstemmelse med de formaliteter, som kræves efter gældende ret i den kontraherende part, hvor fuldbyrdelse søges, kunne fuldbyrdes, som om det var en dom afsagt af en domstol i den pågældende kontraherende part. Omstændighederne vedrørende det krav, der er afsagt dom om, kan ikke underkastes fornyet prøvelse.«

Artikel 15

I artikel XIII i Wienkonventionen af 1963 foretages følgende ændringer:

| 1. | Teksten i artikel XIII bliver denne artikels stk. 1. |
| --- | --- |

1.

Teksten i artikel XIII bliver denne artikels stk. 1.

| 2. | Følgende nye stk. 2 tilføjes:
  »2.   Uanset stk. 1 kan anlægsstatens lovgivning, for så vidt erstatningen for nuklear skade overstiger 150 mio. SDR, fravige denne konventions bestemmelser med hensyn til nuklear skade, der er lidt på et område eller i et havområde, der er fastlagt i overensstemmelse med international havret, og som tilhører en anden stat, som på ulykkestidspunktet har et nukleart anlæg på dette område, såfremt den ikke giver gensidige fordele af tilsvarende størrelse.« |
| --- | --- |

2.

Følgende nye stk. 2 tilføjes:

»2.   Uanset stk. 1 kan anlægsstatens lovgivning, for så vidt erstatningen for nuklear skade overstiger 150 mio. SDR, fravige denne konventions bestemmelser med hensyn til nuklear skade, der er lidt på et område eller i et havområde, der er fastlagt i overensstemmelse med international havret, og som tilhører en anden stat, som på ulykkestidspunktet har et nukleart anlæg på dette område, såfremt den ikke giver gensidige fordele af tilsvarende størrelse.«

Artikel 16

Artikel XVIII i Wienkonventionen af 1963 affattes således:

»Denne konvention berører ikke en kontraherende parts almindelige folkeretlige rettigheder og pligter.«

Artikel 17

Efter artikel XX i Wienkonventionen af 1963 tilføjes følgende nye artikel XX A:

»Artikel XX A

1.   I tilfælde af en tvist mellem kontraherende parter om fortolkningen eller anvendelsen af denne konvention skal parterne i tvisten rådføre sig med hinanden med henblik på bilæggelse af tvisten ved forhandling eller ved ethvert andet fredeligt middel til bilæggelse af tvister, som de kan acceptere.

2.   Såfremt en tvist som anført i stk. 1 ikke kan bilægges inden for seks måneder efter, at der er fremsat anmodning om samråd i henhold til stk. 1, indbringes sagen efter anmodning fra en hvilken som helst part i den pågældende tvist for en voldgiftsret eller for Den Internationale Domstol med henblik på en afgørelse. Hvis en tvist henvises til voldgift, og hvis tvistens parter ikke er i stand til at opnå enighed om voldgiftens tilrettelæggelse inden for seks måneder efter, at anmodningen er fremsat, kan en af parterne anmode formanden for Den Internationale Domstol eller De Forenede Nationers generalsekretær om at udpege en eller flere voldgiftsmænd. Dersom der er modstridende anmodninger fra parterne i tvisten, har anmodningen til generalsekretæren for De Forenede Nationer forrang.

3.   Ved ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af denne konvention kan en stat erklære, at den ikke betragter sig som bundet af den ene eller af begge af de i stk. 2 anførte fremgangsmåder til afgørelse af tvister. De andre kontraherende parter er ikke bundet af en i stk. 2 fastsat fremgangsmåde til afgørelse af tvister over for en kontraherende part, som har fremsat en sådan erklæring.

4.   En kontraherende part, der har fremsat en erklæring i henhold til stk. 3, kan når som helst trække denne erklæring tilbage ved meddelelse til depositaren.«

Artikel 18

1.   Artikel XX til XXV, artikel XXVI, stk. 2 og 3, samt styknummeret »1«, samt artikel XXVII og XXIX i Wienkonventionen af 1963 udgår.

2.   Parterne i denne protokol læser og fortolker Wienkonventionen af 1963 og denne protokol sammen som en enkelt akt, der kan henvises til som Wienkonventionen af 1997 om civilretligt ansvar for nuklear skade.

Artikel 19

1.   En stat, som er part i denne protokol, men ikke i Wienkonventionen af 1963, er bundet af bestemmelserne i denne konvention som ændret ved protokollen i forholdet til andre stater, som er parter i konventionen, og såfremt denne stat ved deponeringen af sit instrument som omhandlet i artikel 20 ikke har givet udtryk for en anden hensigt, er den bundet af bestemmelserne i Wienkonventionen af 1963 i forholdet til stater, som kun er parter i denne konvention.

2.   Intet i denne protokol berører forpligtelser indgået af en stat, som er part i både Wienkonventionen af 1963 og denne protokol, i forhold til en stat, som er part i Wienkonventionen af 1963, men ikke er part i denne protokol.

Artikel 20

1.   Denne protokol er åben for undertegnelse for alle stater i Den Internationale Atomenergiorganisations hovedkontor i Wien fra den 29. september 1997 og indtil dens ikrafttræden.

2.   Denne protokol skal ratificeres, accepteres eller godkendes af signatarstaterne.

3.   Efter ikrafttrædelsen er protokollen åben for tiltrædelse for enhver stat, som ikke har undertegnet den.

4.   Ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne skal deponeres hos generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation, som er depositar for denne protokol.

Artikel 21

1.   Denne protokol træder i kraft tre måneder efter datoen for deponeringen af det femte ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument.

2.   For enhver stat, som ratificerer, accepterer, godkender eller tiltræder denne protokol efter deponeringen af det femte ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument, træder denne protokol i kraft tre måneder efter datoen for denne stats deponering af det pågældende instrument.

Artikel 22

1.   Enhver kontraherende part kan opsige denne protokol ved skriftlig henvendelse til depositaren.

2.   Opsigelsen får virkning ét år efter depositarens modtagelse af henvendelsen.

3.   En kontraherende parts opsigelse af Wienkonventionen af 1963 i overensstemmelse med dens artikel XXVI kan af de kontraherende parter i denne protokol ikke opfattes som en opsigelse af Wienkonventionen af 1963 som ændret ved denne protokol.

4.   Uanset en kontraherende parts opsigelse af denne protokol i henhold til denne artikel finder bestemmelserne i denne protokol fortsat anvendelse på enhver nuklear skade, som forårsages af en nuklear ulykke, der opstår, inden en sådan opsigelse får virkning.

Artikel 23

Depositaren underretter straks de kontraherende stater og alle andre stater om:

| a) | enhver undertegnelse af denne protokol |
| --- | --- |

a)

enhver undertegnelse af denne protokol

| b) | hver enkelt deponering af et ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument |
| --- | --- |

b)

hver enkelt deponering af et ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument

| c) | denne protokols ikrafttræden |
| --- | --- |

c)

denne protokols ikrafttræden

| d) | enhver meddelelse modtaget i henhold til artikel XI, stk. 1a |
| --- | --- |

d)

enhver meddelelse modtaget i henhold til artikel XI, stk. 1a

| e) | anmodninger om indkaldelse til en revisionskonference i henhold til artikel XXVI i Wienkonventionen af 1963 og om et møde med de kontraherende parter i henhold til artikel V D i Wienkonventionen af 1963 som ændret ved denne protokol |
| --- | --- |

e)

anmodninger om indkaldelse til en revisionskonference i henhold til artikel XXVI i Wienkonventionen af 1963 og om et møde med de kontraherende parter i henhold til artikel V D i Wienkonventionen af 1963 som ændret ved denne protokol

| f) | henvendelser om opsigelser, som modtages i henhold til artikel 22, og andre relevante oplysninger vedrørende denne protokol. |
| --- | --- |

f)

henvendelser om opsigelser, som modtages i henhold til artikel 22, og andre relevante oplysninger vedrørende denne protokol.

Artikel 24

1.   Originalteksten til denne protokol, hvis arabiske, engelske, franske, kinesiske, russiske og spanske udgave er lige autentiske, deponeres hos depositaren.

2.   Den Internationale Atomenergiorganisation udarbejder den konsoliderede udgave af Wienkonventionen af 1963 som ændret ved denne protokol på arabisk, engelsk, fransk, kinesisk, russisk og spansk som anført i bilaget til denne protokol.

3.   Depositaren sender en bekræftet genpart af denne protokol til alle stater sammen med den konsoliderede udgave af Wienkonventionen af 1963 som ændret ved denne protokol.

TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget hertil, underskrevet denne protokol.

Udfærdiget i Wien, den tolvte september, nitten hundrede og syvoghalvfems.

---

FORORDNINGER

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/12

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 785/2013

af 14. august 2013

om godkendelse af en væsentlig ændring af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Miel de La Alcarria (BOB))

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 52, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forordning (EU) nr. 1151/2012 ophæver og erstatter Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2). |
| --- | --- |

(1)

Forordning (EU) nr. 1151/2012 ophæver og erstatter Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (2).

| (2) | Kommissionen har i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 behandlet Spaniens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse "Miel de La Alcarria", der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 (3). |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen har i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EF) nr. 510/2006 behandlet Spaniens ansøgning om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse "Miel de La Alcarria", der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1107/96 (3).

| (3) | Eftersom den pågældende ændring ikke er af mindre omfang, har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006 offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør ændringen af varespecifikationen godkendes — |
| --- | --- |

(3)

Eftersom den pågældende ændring ikke er af mindre omfang, har Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006 offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør ændringen af varespecifikationen godkendes —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Den ændring af varebeskrivelsen, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen i bilaget til denne forordning, godkendes.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. august 2013.

På Kommissionens vegne For formanden

Johannes HAHN

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 343 af 14.12.2012, s. 1.

1

(2)  EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.

2

(3)  EUT L 148 af 21.6.1996, s. 1.

3

(4)  EUT C 302 af 6.10.2012. s. 24.

4

---

BILAG

Landbrugsprodukter bestemt til konsum, som er opført i traktatens bilag I:

Kategori 1.4.   Andre animalske produkter (æg, honning, forskellige mejeriprodukter undtagen smør, m.m.)

SPANIEN

Miel de La Alcarria (BOB)

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/14

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 786/2013

af 16. august 2013

om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til de tilladte grænser for yessotoksiner i levende toskallede bløddyr

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (1), særlig artikel 10, stk. 1, litra d), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Der er ved forordning (EF) nr. 853/2004 fastsat særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer gældende for ledere af fødevarevirksomheder. I henhold til forordningen skal ledere af fødevarevirksomheder sikre, at levende toskallede bløddyr, der afsættes til konsum, ikke indeholder visse marine biotoksiner i samlede mængder målt for hele kroppen eller enhver spiselig særskilt del, der overstiger de grænser, der er fastsat i afsnit VII, kapitel V, punkt 2, i bilag III til nævnte forordning. I punkt 2, litra d), i samme kapitel fastsættes den maksimale grænseværdi for yessotoksiner til 1 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg. |
| --- | --- |

(1)

Der er ved forordning (EF) nr. 853/2004 fastsat særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer gældende for ledere af fødevarevirksomheder. I henhold til forordningen skal ledere af fødevarevirksomheder sikre, at levende toskallede bløddyr, der afsættes til konsum, ikke indeholder visse marine biotoksiner i samlede mængder målt for hele kroppen eller enhver spiselig særskilt del, der overstiger de grænser, der er fastsat i afsnit VII, kapitel V, punkt 2, i bilag III til nævnte forordning. I punkt 2, litra d), i samme kapitel fastsættes den maksimale grænseværdi for yessotoksiner til 1 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg.

| (2) | I december 2008 bekræftede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) en udtalelse fra Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om en anmodning fra Europa-Kommissionen angående marine biotoksiner i bløddyr — yessotoksin-gruppen (2). Ifølge denne udtalelse er der i forbindelse med en række undersøgelser af akut toksicitet efter oral administration af yessotoksiner ikke blevet observeret hverken dødelighed og eller kliniske tegn på toksicitet. Desuden konkluderede EFSA, at skaldyr ikke bør indeholde mere end 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg. Dette niveau ligger over den nuværende grænseværdi, der er fastsat i afsnit VII, kapitel V, punkt 2, litra d), i bilag III til forordning (EF) Nr. 853/2004. |
| --- | --- |

(2)

I december 2008 bekræftede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) en udtalelse fra Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden om en anmodning fra Europa-Kommissionen angående marine biotoksiner i bløddyr — yessotoksin-gruppen (2). Ifølge denne udtalelse er der i forbindelse med en række undersøgelser af akut toksicitet efter oral administration af yessotoksiner ikke blevet observeret hverken dødelighed og eller kliniske tegn på toksicitet. Desuden konkluderede EFSA, at skaldyr ikke bør indeholde mere end 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg. Dette niveau ligger over den nuværende grænseværdi, der er fastsat i afsnit VII, kapitel V, punkt 2, litra d), i bilag III til forordning (EF) Nr. 853/2004.

| (3) | Det blev på det 32. møde i Codex-udvalget for fisk og fiskevarer (1.-5. oktober 2012) bekræftet, at yessotoksiner bør fjernes fra listen over marine biotoksiner, som bør testes på internationalt plan. |
| --- | --- |

(3)

Det blev på det 32. møde i Codex-udvalget for fisk og fiskevarer (1.-5. oktober 2012) bekræftet, at yessotoksiner bør fjernes fra listen over marine biotoksiner, som bør testes på internationalt plan.

| (4) | I lyset af EFSA’s udtalelse og konklusionerne af det 32. møde i Codex-udvalget for fisk og fiskevarer bør den nuværende grænseværdi for yessotoksiner forhøjes til 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg. |
| --- | --- |

(4)

I lyset af EFSA’s udtalelse og konklusionerne af det 32. møde i Codex-udvalget for fisk og fiskevarer bør den nuværende grænseværdi for yessotoksiner forhøjes til 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg.

| (5) | Bilag III til forordning (EF) nr. 853/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(5)

Bilag III til forordning (EF) nr. 853/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (6) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne — |
| --- | --- |

(6)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

I bilag III til forordning (EF) Nr. 853/2004 affattes afsnit VII, kapitel V, punkt 2, litra d), således:

| »d) | for yessotoksiner 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg«. |
| --- | --- |

»d)

for yessotoksiner 3,75 mg yessotoksinækvivalenter pr. kg«.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. august 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EFT L 139 af 30.4.2004, s. 55.

1

(2)  EFSA Journal (2009), 907, 1-62.

2

EFSA Journal

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/15 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/15

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 787/2013

af 16. august 2013

om godkendelse af et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) som tilsætningsstof til foder til slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl (indehaver af godkendelsen er Kemin Europa N.V.)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser. |
| --- | --- |

(1)

Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser.

| (2) | Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om godkendelse af en ny anvendelse af et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737). Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003. |
| --- | --- |

(2)

Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om godkendelse af en ny anvendelse af et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737). Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.

| (3) | Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af en ny anvendelse af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) som tilsætningsstof til foder til slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl. |
| --- | --- |

(3)

Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af en ny anvendelse af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) som tilsætningsstof til foder til slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl.

| (4) | Et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) blev i en periode på ti år tilladt anvendt for slagtekyllinger ved Kommissionens forordning (EU) nr. 107/2010 (2) og for hønniker, slagteænder, vagtler, fasaner, agerhøns, perlehøns, duer, slagtegæs og strudse ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 885/2011 (3) og for fravænnede smågrise og andre fravænnede dyr af svinefamilien end Sus scrofa domesticus ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 306/2013 (4). |
| --- | --- |

(4)

Et præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) blev i en periode på ti år tilladt anvendt for slagtekyllinger ved Kommissionens forordning (EU) nr. 107/2010 (2) og for hønniker, slagteænder, vagtler, fasaner, agerhøns, perlehøns, duer, slagtegæs og strudse ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 885/2011 (3) og for fravænnede smågrise og andre fravænnede dyr af svinefamilien end Sus scrofa domesticus ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 306/2013 (4).

| (5) | Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) bekræftede i sin udtalelse af 13. marts 2013 (5) som tidligere konkluderet, at præparatet af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) under de foreslåede betingelser for anvendelse formodes at være sikkert for alle dyrs og menneskers sundhed samt miljøet. Autoriteten konkluderede også, at tilsætningsstoffet har potentialet til at forbedre de zootekniske egenskaber hos slagtekalkuner, og at denne konklusion kan udvides til kalkuner opdrættet til avl. Autoriteten mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. Autoriteten har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden for fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium. |
| --- | --- |

(5)

Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) bekræftede i sin udtalelse af 13. marts 2013 (5) som tidligere konkluderet, at præparatet af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) under de foreslåede betingelser for anvendelse formodes at være sikkert for alle dyrs og menneskers sundhed samt miljøet. Autoriteten konkluderede også, at tilsætningsstoffet har potentialet til at forbedre de zootekniske egenskaber hos slagtekalkuner, og at denne konklusion kan udvides til kalkuner opdrættet til avl. Autoriteten mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. Autoriteten har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden for fodertilsætningsstoffet i foder, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.

| (6) | Vurderingen af præparatet af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af dette præparat godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning. |
| --- | --- |

(6)

Vurderingen af præparatet af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af dette præparat godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning.

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Det i bilaget opførte præparat, der tilhører tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »tarmflorastabilisatorer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstof på de betingelser, der er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. august 2013.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.

1

(2)  EUT L 36 af 9.2.2010, s. 1.

2

(3)  EUT L 229 af 6.9.2011, s. 3.

3

(4)  EUT L 91 af 3.4.2013, s. 5.

4

(5)  EFSA Journal 2013, 11(4):3176.

5

EFSA Journal 2013

---

BILAG

| Tilsætningsstoffets identifikationsnummer | Navn på indehaveren af godkendelsen | Tilsætningsstof | Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode | Dyreart eller -kategori | Maksimumsalder | Minimumsindhold | Maksimumsindhold | Andre bestemmelser | Godkendelse gyldig til |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CFU/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 % |
| Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: tarmflorastabilisatorer |
| 4b1823 | Kemin Europa N.V. | Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) | | Tilsætningsstoffets sammensætning

  Præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737), der indeholder mindst 1 × 1010 CFU/g tilsætningsstof
  Fast form |

Tilsætningsstoffets identifikationsnummer

Navn på indehaveren af godkendelsen

Tilsætningsstof

Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode

Dyreart eller -kategori

Maksimumsalder

Minimumsindhold

Maksimumsindhold

Andre bestemmelser

Godkendelse gyldig til

CFU/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 %

Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: tarmflorastabilisatorer

4b1823

Kemin Europa N.V.

Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737)

Tilsætningsstoffets sammensætning

Præparat af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737), der indeholder mindst 1 × 1010 CFU/g tilsætningsstof

Fast form

| | Aktivstoffets karakteristika

  Levedygtige sporer af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) |
| --- | --- |

Aktivstoffets karakteristika

Levedygtige sporer af Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737)

| | Analysemetode
   (1)

  Tælling ved pladespredningsmetoden med anvendelse af trypton-soja-agar og termisk forbehandling af foderprøverne
  Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis) |
| --- | --- |

Analysemetode
   (1)

Tælling ved pladespredningsmetoden med anvendelse af trypton-soja-agar og termisk forbehandling af foderprøverne

Identifikation: PFG-elektroforese (pulsed field gel electrophoresis)

Slagtekalkuner og kalkuner opdrættet til avl

—

1 × 108

—

| 1. | I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringsbetingelserne og pelleteringsstabilitet. |
| --- | --- |

1.

I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringsbetingelserne og pelleteringsstabilitet.

| 2. | Kan bruges i foder, der indeholder de tilladte coccidiostatika: diclazuril, robenidinhydrochlorid, lasalocid A-natrium, maduramicinammonium eller monensinnatrium på betingelse af at det pågældende coccidiostatikum er tilladt til den pågældende art. |
| --- | --- |

2.

Kan bruges i foder, der indeholder de tilladte coccidiostatika: diclazuril, robenidinhydrochlorid, lasalocid A-natrium, maduramicinammonium eller monensinnatrium på betingelse af at det pågældende coccidiostatikum er tilladt til den pågældende art.

6. september 2023

---

(1)  Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på EF-referencelaboratoriets hjemmeside: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/18

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 788/2013

af 16. august 2013

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. august 2013.

På Kommissionens vegne For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0709 93 10 | TR | 133,6 |
| ZZ | 133,6 |
| 0805 50 10 | AR | 107,7 |
| CL | 102,1 |
| TR | 70,0 |
| UY | 105,6 |
| ZA | 99,1 |
| ZZ | 96,9 |
| 0806 10 10 | EG | 186,1 |
| MA | 162,1 |
| MX | 264,4 |
| TR | 158,7 |
| ZZ | 192,8 |
| 0808 10 80 | AR | 193,0 |
| BR | 112,1 |
| CL | 142,9 |
| CN | 75,0 |
| NZ | 122,9 |
| US | 141,8 |
| ZA | 118,7 |
| ZZ | 129,5 |
| 0808 30 90 | AR | 184,1 |
| CL | 146,4 |
| TR | 152,1 |
| ZA | 110,8 |
| ZZ | 148,4 |
| 0809 30 | TR | 148,6 |
| ZZ | 148,6 |
| 0809 40 05 | BA | 50,5 |
| TR | 101,0 |
| ZZ | 75,8 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0709 93 10

TR

133,6

ZZ

133,6

0805 50 10

AR

107,7

CL

102,1

TR

70,0

UY

105,6

ZA

99,1

ZZ

96,9

0806 10 10

EG

186,1

MA

162,1

MX

264,4

TR

158,7

ZZ

192,8

0808 10 80

AR

193,0

BR

112,1

CL

142,9

CN

75,0

NZ

122,9

US

141,8

ZA

118,7

ZZ

129,5

0808 30 90

AR

184,1

CL

146,4

TR

152,1

ZA

110,8

ZZ

148,4

0809 30

TR

148,6

ZZ

148,6

0809 40 05

BA

50,5

TR

101,0

ZZ

75,8

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/20

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 2. maj 2013

om statsstøtte SA.22843 (2012/C) (ex 2012/NN) iværksat af Frankrig til Société Nationale Corse Méditerranée og Compagnie Méridionale de Navigation

(meddelt under nummer C(2013) 1926)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2013/435/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a) (1),

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads) (2),

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (3), under hensyntagen til disse bemærkninger og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Kommissionen har ved brev af 27. september, 30. november og 20. december 2007 modtaget en klage fra Corsica Ferries vedrørende påstået ulovlig og uforenelig støtte til Société nationale Corse-Méditerranée (herefter »SNCM«) og Compagnie Maritime de Navigation (»CMN«) i medfør af en aftale om delegering af offentlig tjeneste (herefter »aftalen«) indgået mellem de regionale myndigheder på Korsika og Office des transports de Corse (herefter »OTC«) på den ene side og SNCM og CMN på den anden. Denne aftale vedrører skibsforbindelserne mellem Korsika og Marseille i perioden 2007-2013. Klageren sendte yderligere oplysninger til støtte for sin klage ved brev af 20. maj 2010, 16. juli 2010, 22. marts 2011, 22. juni 2011, 15. december 2011 og 10. januar 2012. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen har ved brev af 27. september, 30. november og 20. december 2007 modtaget en klage fra Corsica Ferries vedrørende påstået ulovlig og uforenelig støtte til Société nationale Corse-Méditerranée (herefter »SNCM«) og Compagnie Maritime de Navigation (»CMN«) i medfør af en aftale om delegering af offentlig tjeneste (herefter »aftalen«) indgået mellem de regionale myndigheder på Korsika og Office des transports de Corse (herefter »OTC«) på den ene side og SNCM og CMN på den anden. Denne aftale vedrører skibsforbindelserne mellem Korsika og Marseille i perioden 2007-2013. Klageren sendte yderligere oplysninger til støtte for sin klage ved brev af 20. maj 2010, 16. juli 2010, 22. marts 2011, 22. juni 2011, 15. december 2011 og 10. januar 2012.

| (2) | Kommissionen har anmodet Frankrig om yderligere oplysninger ved brev af 17. marts 2010, 12. november 2010, 13. oktober 2011 og 14. december 2011. De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger og svar ved brev af 3. juni 2008, 14. januar 2009, 7. december 2011 og 20. januar 2012. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen har anmodet Frankrig om yderligere oplysninger ved brev af 17. marts 2010, 12. november 2010, 13. oktober 2011 og 14. december 2011. De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger og svar ved brev af 3. juni 2008, 14. januar 2009, 7. december 2011 og 20. januar 2012.

| (3) | Ved brev af 27. juni 2012 meddelte Kommissionen Frankrig sin beslutning om at indlede proceduren ifølge artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) angående eventuel støtte til SNCM og CMN i aftalen. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (herefter »indledningsbeslutningen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4) den 5. oktober 2012. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 27. juni 2012 meddelte Kommissionen Frankrig sin beslutning om at indlede proceduren ifølge artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) angående eventuel støtte til SNCM og CMN i aftalen. Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (herefter »indledningsbeslutningen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4) den 5. oktober 2012.

| (4) | De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger og svar på spørgsmålene i indledningsbeslutningen ved brev af 13. juli 2012, 7. september 2012, 14. november 2012 og 16. januar 2013. |
| --- | --- |

(4)

De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger og svar på spørgsmålene i indledningsbeslutningen ved brev af 13. juli 2012, 7. september 2012, 14. november 2012 og 16. januar 2013.

| (5) | Selskaberne Corsica Ferries, SNCM og CMN fremsendte deres bemærkninger i den periode, der ifølge indledningsbeslutningen var afsat til formålet. Ved brev af 22. oktober 2012 og 21. december 2012 fremsendte Kommissionen disse bemærkninger til de franske myndigheder. Frankrig fremsendte sine kommentarer til tredjeparternes bemærkninger ved brev af 3. januar 2013 og 12. februar 2013. |
| --- | --- |

(5)

Selskaberne Corsica Ferries, SNCM og CMN fremsendte deres bemærkninger i den periode, der ifølge indledningsbeslutningen var afsat til formålet. Ved brev af 22. oktober 2012 og 21. december 2012 fremsendte Kommissionen disse bemærkninger til de franske myndigheder. Frankrig fremsendte sine kommentarer til tredjeparternes bemærkninger ved brev af 3. januar 2013 og 12. februar 2013.

2.   DE FAKTISKE OMSTÆNDIGHEDER

2.1.   FORBINDELSEN MELLEM KORSIKA OG FASTLANDET

| (6) | Som anført i indledningsbeslutningen har den territoriale kontinuitet mellem Korsika og fastlandet været forankret i den første 25-årige koncessionskontrakt, der blev undertegnet i 1976 mellem SNCM og CMN på den ene side og staten på den anden side. Fra 1. januar 2002 er det kun ruterne med afgang fra Marseille, der er blevet besejlet af SNCM og CMN i henhold til en aftale om delegering af offentlig tjeneste indgået med Korsikas regionale myndigheder og OTC for en 5-årig periode. |
| --- | --- |

(6)

Som anført i indledningsbeslutningen har den territoriale kontinuitet mellem Korsika og fastlandet været forankret i den første 25-årige koncessionskontrakt, der blev undertegnet i 1976 mellem SNCM og CMN på den ene side og staten på den anden side. Fra 1. januar 2002 er det kun ruterne med afgang fra Marseille, der er blevet besejlet af SNCM og CMN i henhold til en aftale om delegering af offentlig tjeneste indgået med Korsikas regionale myndigheder og OTC for en 5-årig periode.

| (7) | Parallelt hermed blev der for de øvrige sejlruters vedkommende indført en social støtteordning (5). Ordningen såvel som forlængelsen af den i perioden 2007-2013 er godkendt af Kommissionen (6). |
| --- | --- |

(7)

Parallelt hermed blev der for de øvrige sejlruters vedkommende indført en social støtteordning (5). Ordningen såvel som forlængelsen af den i perioden 2007-2013 er godkendt af Kommissionen (6).

| (8) | Siden 1. juli 2007 har SNCM og CMN drevet ruterne mellem Marseille og Korsika i henhold til aftalen, som blev indgået den 7. juni 2007 (se afsnit 2.5 nedenfor). Denne aftale udløber den 31. december 2013. |
| --- | --- |

(8)

Siden 1. juli 2007 har SNCM og CMN drevet ruterne mellem Marseille og Korsika i henhold til aftalen, som blev indgået den 7. juni 2007 (se afsnit 2.5 nedenfor). Denne aftale udløber den 31. december 2013.

| (9) | De primære selskaber, der driver skibsfart mellem det franske fastland og Korsika, er SNCM og CMN (se afsnit 2.2 og 2.3 ovenfor) og selskabet Corsica Ferries, som besejler ruter med udgangspunkt i Toulon og Nice. |
| --- | --- |

(9)

De primære selskaber, der driver skibsfart mellem det franske fastland og Korsika, er SNCM og CMN (se afsnit 2.2 og 2.3 ovenfor) og selskabet Corsica Ferries, som besejler ruter med udgangspunkt i Toulon og Nice.

| (10) | Besejlingen af Korsika har i mange år været kendetegnet ved stærke sæsonudsving, idet hovedparten af passagertrafikken foregår i sommermånederne. I løbet af 00'erne har tendensen i søtransporten mellem Korsika og det franske fastland primært været udviklingen af transportudbuddet med udgangspunkt i Toulon, som er blevet den vigtigste forbindelseshavn for Korsika rent trafikalt. Det skal navnlig bemærkes, at der har været tendens til stigende trafik fra Toulon allerede inden indførelsen af den sociale støtteordning i 2002, og at tendensen siden er fortsat (7). Denne udvikling er sket parallelt med stigningen i selskabet Corsica Ferries' markedsandel. |
| --- | --- |

(10)

Besejlingen af Korsika har i mange år været kendetegnet ved stærke sæsonudsving, idet hovedparten af passagertrafikken foregår i sommermånederne. I løbet af 00'erne har tendensen i søtransporten mellem Korsika og det franske fastland primært været udviklingen af transportudbuddet med udgangspunkt i Toulon, som er blevet den vigtigste forbindelseshavn for Korsika rent trafikalt. Det skal navnlig bemærkes, at der har været tendens til stigende trafik fra Toulon allerede inden indførelsen af den sociale støtteordning i 2002, og at tendensen siden er fortsat (7). Denne udvikling er sket parallelt med stigningen i selskabet Corsica Ferries' markedsandel.

2.2.   SNCM

| (11) | SNCM, som er et rederi med hovedsæde i Marseille, blev af den franske regering valgt i 1976 til at varetage den territoriale kontinuitet med Korsika. Rederiet driver en fuldstændig besejling af Korsika med udgangspunkt i Marseille og Nice og forbindelser fra disse havne til havnene i Ajaccio, Bastia, Calvi, Ile Rousse, Porto-Vecchio og Propriano. |
| --- | --- |

(11)

SNCM, som er et rederi med hovedsæde i Marseille, blev af den franske regering valgt i 1976 til at varetage den territoriale kontinuitet med Korsika. Rederiet driver en fuldstændig besejling af Korsika med udgangspunkt i Marseille og Nice og forbindelser fra disse havne til havnene i Ajaccio, Bastia, Calvi, Ile Rousse, Porto-Vecchio og Propriano.

| (12) | SNCM besejler ligeledes Sardinien (Porto Torres) fra Marseille og fra to havne på Korsika (Ajaccio og Propriano). Endelig driver det sejlruter til Algeriet (Algier, Skikda, Bejaia og Oran) og Tunesien med udgangspunkt i Sète, Marseille og Toulon. |
| --- | --- |

(12)

SNCM besejler ligeledes Sardinien (Porto Torres) fra Marseille og fra to havne på Korsika (Ajaccio og Propriano). Endelig driver det sejlruter til Algeriet (Algier, Skikda, Bejaia og Oran) og Tunesien med udgangspunkt i Sète, Marseille og Toulon.

| (13) | Indtil maj 2006 ejede Compagnie générale maritime et financière (»CGMF«) (8) 80 % af SNCM og Société nationale des chemins de fer (SNCF) de resterende 20 %. Den 26. januar 2005 indledte den franske regering en privatiseringsproces af SNCM og valgte til sidst Butler Capital Partners (38 % af kapitalen), et selskab i Connex-koncernen og datterselskab af Veolia (28 % af kapitalen). De ansatte fik 9 %, mens staten beholdt de resterende 25 % via CGMF. |
| --- | --- |

(13)

Indtil maj 2006 ejede Compagnie générale maritime et financière (»CGMF«) (8) 80 % af SNCM og Société nationale des chemins de fer (SNCF) de resterende 20 %. Den 26. januar 2005 indledte den franske regering en privatiseringsproces af SNCM og valgte til sidst Butler Capital Partners (38 % af kapitalen), et selskab i Connex-koncernen og datterselskab af Veolia (28 % af kapitalen). De ansatte fik 9 %, mens staten beholdt de resterende 25 % via CGMF.

| (14) | Denne privatisering indeholdt en klausul om ophævelse til fordel for Butler Capital Partners og Veolia, som opkøberne navnlig kunne påberåbe sig i følgende tilfælde:






  — | hvis de regionale myndigheder på Korsika skulle beslutte at igangsætte en høring om tildeling af en aftale om delegering af offentlig tjeneste med virkning fra 1. januar 2007, som i hovedsagen ikke var i overensstemmelse med de retningslinjer, som Korsikas regionalforsamling havde fastlagt for driften af sejlruterne mellem Marseille og Korsika fra 1. januar 2007 (9) |
| --- | --- | --- |

(14)

Denne privatisering indeholdt en klausul om ophævelse til fordel for Butler Capital Partners og Veolia, som opkøberne navnlig kunne påberåbe sig i følgende tilfælde:

—

hvis de regionale myndigheder på Korsika skulle beslutte at igangsætte en høring om tildeling af en aftale om delegering af offentlig tjeneste med virkning fra 1. januar 2007, som i hovedsagen ikke var i overensstemmelse med de retningslinjer, som Korsikas regionalforsamling havde fastlagt for driften af sejlruterne mellem Marseille og Korsika fra 1. januar 2007 (9)

| — | hvis delegeringen blev tildelt en tredjepart eller SNCM på betydeligt forringede økonomiske vilkår. |
| --- | --- |

—

hvis delegeringen blev tildelt en tredjepart eller SNCM på betydeligt forringede økonomiske vilkår.

| (15) | Overdragelsen til den private sektor var ledsaget af en række omstruktureringsforanstaltninger, som var genstand for en separat procedure i henseende til statsstøtte (10). |
| --- | --- |

(15)

Overdragelsen til den private sektor var ledsaget af en række omstruktureringsforanstaltninger, som var genstand for en separat procedure i henseende til statsstøtte (10).

| (16) | Den 10. november 2008 overdrog Butler Capital Partners sine andele til Veolia Transport. I 2011 fusionerede Veolia Transport med Transdev og dannede Veolia Transdev (11), som derefter ejede 66 % af kapitalen. Den 30. marts 2012 indgik Veolia Environnement en aftale med CDC, hvorefter selskabet alene skulle overtage de 66 % af kapitalen i SNCM, som tidligere var ejet af fusionspartneren, for en afhændelsespris af 1 euro. |
| --- | --- |

(16)

Den 10. november 2008 overdrog Butler Capital Partners sine andele til Veolia Transport. I 2011 fusionerede Veolia Transport med Transdev og dannede Veolia Transdev (11), som derefter ejede 66 % af kapitalen. Den 30. marts 2012 indgik Veolia Environnement en aftale med CDC, hvorefter selskabet alene skulle overtage de 66 % af kapitalen i SNCM, som tidligere var ejet af fusionspartneren, for en afhændelsespris af 1 euro.

| (17) | SNCM driver i øjeblikket en flåde på 10 fartøjer, heraf seks færger (12) og fire stykgodsskibe: Jean Nicoli (13), Pascal Paoli, Paglia Orba og Monte d'Oro. |
| --- | --- |

(17)

SNCM driver i øjeblikket en flåde på 10 fartøjer, heraf seks færger (12) og fire stykgodsskibe: Jean Nicoli (13), Pascal Paoli, Paglia Orba og Monte d'Oro.

2.3.   CMN

| (18) | CMN er et rederi, der er stiftet af private i 1931 og har hovedsæde i Marseille. Dets primære formål er besejling af Korsika (fragt og passagerer) og Sardinien. |
| --- | --- |

(18)

CMN er et rederi, der er stiftet af private i 1931 og har hovedsæde i Marseille. Dets primære formål er besejling af Korsika (fragt og passagerer) og Sardinien.

| (19) | Før den 2. oktober 2009 var CMN ejet af Compagnie Méridionale de Participations (CMP) (53,1 %), SNCM (45 %) og de ansatte (1,9 %). CMP var selv 55 % ejet af Société de travaux industriels et maritimes d’Orbigny (STIM d'Orbigny), datterselskab i koncernen STEF-TFE, og 45 % af Compagnie Générale de Tourisme et d'Hôtellerie (CGTH), som er et 100 % ejet datterselskab af SNCM. Siden da er de kapitalandele, som SNCM ejede direkte og indirekte i CMN, blevet købt af STEF-koncernen. STEF-koncernen ejer nu 97,9 % af kapitalen i CMN sammen med de ansatte, som ejer de resterende 2,1 %. |
| --- | --- |

(19)

Før den 2. oktober 2009 var CMN ejet af Compagnie Méridionale de Participations (CMP) (53,1 %), SNCM (45 %) og de ansatte (1,9 %). CMP var selv 55 % ejet af Société de travaux industriels et maritimes d’Orbigny (STIM d'Orbigny), datterselskab i koncernen STEF-TFE, og 45 % af Compagnie Générale de Tourisme et d'Hôtellerie (CGTH), som er et 100 % ejet datterselskab af SNCM. Siden da er de kapitalandele, som SNCM ejede direkte og indirekte i CMN, blevet købt af STEF-koncernen. STEF-koncernen ejer nu 97,9 % af kapitalen i CMN sammen med de ansatte, som ejer de resterende 2,1 %.

| (20) | CMN driver en del af tjenesten på tre ruter mellem Korsika og Marseille (Marseille–Ajaccio, Marseille–Bastia og Marseille–Propriano) i forbindelse med aftalen (se afsnit 2.5 nedenfor). Selskabet driver samtidig uden for aftalen om delegering af offentlig tjeneste en forbindelse til Sardinien (Porto Torres). Til at varetage sine forpligtelser i forbindelse med delegeringen af offentlig tjeneste har Méridionale tre stykgodsskibe, Girolata, Piana (som erstattede Scandola) og Kalliste. |
| --- | --- |

(20)

CMN driver en del af tjenesten på tre ruter mellem Korsika og Marseille (Marseille–Ajaccio, Marseille–Bastia og Marseille–Propriano) i forbindelse med aftalen (se afsnit 2.5 nedenfor). Selskabet driver samtidig uden for aftalen om delegering af offentlig tjeneste en forbindelse til Sardinien (Porto Torres). Til at varetage sine forpligtelser i forbindelse med delegeringen af offentlig tjeneste har Méridionale tre stykgodsskibe, Girolata, Piana (som erstattede Scandola) og Kalliste.

2.4.   AFTALEN OM DELEGERING AF OFFENTLIG TJENESTE 2007-2013

2.4.1.   PROCEDURE FOR INDGÅELSE AF AFTALEN

| (21) | Kommissionen giver blot her en kort beskrivelse af proceduren for indgåelse af aftalen. Proceduren er udførligt beskrevet i indledningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(21)

Kommissionen giver blot her en kort beskrivelse af proceduren for indgåelse af aftalen. Proceduren er udførligt beskrevet i indledningsbeslutningen.

| (22) | Den 24. marts 2006 godkendte den korsikanske regionalforsamling ved beslutning nr. 06/22 (délibération no06/22) princippet om fornyelse af delegeringen af offentlig tjeneste vedrørende besejling af havnene i Bastia, Ajaccio, Balagne (Ile-Rousse og Calvi), Porto-Vecchio og Propriano fra havnen i Marseille fra 1. januar 2007. |
| --- | --- |

(22)

Den 24. marts 2006 godkendte den korsikanske regionalforsamling ved beslutning nr. 06/22 (délibération no06/22) princippet om fornyelse af delegeringen af offentlig tjeneste vedrørende besejling af havnene i Bastia, Ajaccio, Balagne (Ile-Rousse og Calvi), Porto-Vecchio og Propriano fra havnen i Marseille fra 1. januar 2007.

| (23) | Et offentligt udbud blev annonceret i Den Europæiske Unions Tidende den 27. maj 2006 og i avisen Les Echos den 9. juni 2006. Der indkom fire bud (14). Efter Conseil de la concurrences (det franske konkurrenceråd) beslutning af 11. december 2006 (15) og Conseil d'Etats afgørelse af 15. december 2006 (16) blev proceduren for delegering af offentlig tjeneste ophævet i sin helhed for at sikre overholdelse af pligten til at sende opgaver i udbud. |
| --- | --- |

(23)

Et offentligt udbud blev annonceret i Den Europæiske Unions Tidende den 27. maj 2006 og i avisen Les Echos den 9. juni 2006. Der indkom fire bud (14). Efter Conseil de la concurrences (det franske konkurrenceråd) beslutning af 11. december 2006 (15) og Conseil d'Etats afgørelse af 15. december 2006 (16) blev proceduren for delegering af offentlig tjeneste ophævet i sin helhed for at sikre overholdelse af pligten til at sende opgaver i udbud.

| (24) | Ved beslutning nr. 06/263 AC af 22. december 2006 besluttede den korsikanske regionalforsamling at genoptage proceduren for delegering af offentlig tjeneste og forlænge den igangværende delegering frem til 30. april 2007. |
| --- | --- |

(24)

Ved beslutning nr. 06/263 AC af 22. december 2006 besluttede den korsikanske regionalforsamling at genoptage proceduren for delegering af offentlig tjeneste og forlænge den igangværende delegering frem til 30. april 2007.

| (25) | Der blev herefter offentliggjort et nyt udbud den 30. december 2006 i EUT, den 4. januar 2007 i Les Echos og den 5. januar 2007 i Journal de la Marine Marchande. To kandidater afgav bud, dels konsortiet af SNCM og CMN (17), dels selskabet Corsica Ferries (18). |
| --- | --- |

(25)

Der blev herefter offentliggjort et nyt udbud den 30. december 2006 i EUT, den 4. januar 2007 i Les Echos og den 5. januar 2007 i Journal de la Marine Marchande. To kandidater afgav bud, dels konsortiet af SNCM og CMN (17), dels selskabet Corsica Ferries (18).

| (26) | De økonomiske parametre, som SNCM/CMN foreslog i konsortiets samlede tilbud, er beskrevet i indledningsbeslutningen (19). Den 28. marts 2007 fremsendte konsortiet SNCM/CMN et ændret tilbud til OTC, som bl.a. udmøntede sig i en væsentlig nedsættelse af det tilskud, som konsortiet krævede til det samlede tilbud. Det ændrede tilbud medførte en ændring i det forventede trafikniveau, salgsværdien af nogle af konsortiets skibe, befragtningsdatoen for nye skibe og besparelserne på driften i det samlede tilbud i forhold til tilbuddet på de enkelte ruter. |
| --- | --- |

(26)

De økonomiske parametre, som SNCM/CMN foreslog i konsortiets samlede tilbud, er beskrevet i indledningsbeslutningen (19). Den 28. marts 2007 fremsendte konsortiet SNCM/CMN et ændret tilbud til OTC, som bl.a. udmøntede sig i en væsentlig nedsættelse af det tilskud, som konsortiet krævede til det samlede tilbud. Det ændrede tilbud medførte en ændring i det forventede trafikniveau, salgsværdien af nogle af konsortiets skibe, befragtningsdatoen for nye skibe og besparelserne på driften i det samlede tilbud i forhold til tilbuddet på de enkelte ruter.

| (27) | Efter at den korsikanske regionalforsamling den 1. juli 2007 havde udskudt datoen for den nye delegeringsaftales ikrafttræden og en anden procedure med forhandling, foreslog OTC at afvise Corsica Ferries' tilbud (20). |
| --- | --- |

(27)

Efter at den korsikanske regionalforsamling den 1. juli 2007 havde udskudt datoen for den nye delegeringsaftales ikrafttræden og en anden procedure med forhandling, foreslog OTC at afvise Corsica Ferries' tilbud (20).

| (28) | Ved beslutning nr. 07/108 af 7. juni 2007 tildelte den korsikanske regionalforsamling konsortiet SNCM/CMN aftalen om delegering af offentlig tjeneste på sejlruterne mellem Marseille og havnene på Korsika, og ved en anden beslutning af samme dato blev formanden for de lokale korsikanske myndigheders conseil exécutif (forretningsudvalg) beføjet til at underskrive aftalen (herefter »de to beslutninger af 7. juni 2007«). |
| --- | --- |

(28)

Ved beslutning nr. 07/108 af 7. juni 2007 tildelte den korsikanske regionalforsamling konsortiet SNCM/CMN aftalen om delegering af offentlig tjeneste på sejlruterne mellem Marseille og havnene på Korsika, og ved en anden beslutning af samme dato blev formanden for de lokale korsikanske myndigheders conseil exécutif (forretningsudvalg) beføjet til at underskrive aftalen (herefter »de to beslutninger af 7. juni 2007«).

2.4.2.   PRØVELSE AF GYLDIGHEDEN AF DE TO BESLUTNINGER AF 7. JUNI 2007

| (29) | Tribunal administratif (forvaltningsdomstolen) i Bastia afviste den 24. januar 2008 Corsica Ferries' anmodning om annullation af de to beslutninger af 7. juni 2007. Senere annullerede Cour administrative d'appel (forvaltningsappelretten) i Marseille (CAA) den 7. november 2011 forvaltningsdomstolen i Bastias afgørelse af 24. januar 2008 og de to beslutninger af 7. juni 2007. |
| --- | --- |

(29)

Tribunal administratif (forvaltningsdomstolen) i Bastia afviste den 24. januar 2008 Corsica Ferries' anmodning om annullation af de to beslutninger af 7. juni 2007. Senere annullerede Cour administrative d'appel (forvaltningsappelretten) i Marseille (CAA) den 7. november 2011 forvaltningsdomstolen i Bastias afgørelse af 24. januar 2008 og de to beslutninger af 7. juni 2007.

| (30) | CAA fastslog i sin afgørelse, at der var sket en overtrædelse af Rådets forordning nr. 3577/92 om cabotagesejlads (21) (herefter »cabotageforordningen«), og at aftalen havde karakter af ulovlig statsstøtte. I afgørelsen henviser CAA til, at bestemmelserne i stk. 1 i aftalens paragraf 7 gør, at aftalen ikke opfylder det tredje kriterium i retspraksis fra Altmark-sagen (22). Derfor gav CAA de regionale myndigheder på Korsika påbud om at ophæve aftalen mindeligt inden 1. september 2012 (23). |
| --- | --- |

(30)

CAA fastslog i sin afgørelse, at der var sket en overtrædelse af Rådets forordning nr. 3577/92 om cabotagesejlads (21) (herefter »cabotageforordningen«), og at aftalen havde karakter af ulovlig statsstøtte. I afgørelsen henviser CAA til, at bestemmelserne i stk. 1 i aftalens paragraf 7 gør, at aftalen ikke opfylder det tredje kriterium i retspraksis fra Altmark-sagen (22). Derfor gav CAA de regionale myndigheder på Korsika påbud om at ophæve aftalen mindeligt inden 1. september 2012 (23).

| (31) | På anmodning fra SNCM og CMN annullerede Conseil d'Etat den 13. juli 2012 forvaltningsappelrettens afgørelse af 7. november 2011 (24) og hjemviste sagen til fornyet behandling i CAA i Marseille. |
| --- | --- |

(31)

På anmodning fra SNCM og CMN annullerede Conseil d'Etat den 13. juli 2012 forvaltningsappelrettens afgørelse af 7. november 2011 (24) og hjemviste sagen til fornyet behandling i CAA i Marseille.

2.5.   RESUMÉ AF DE VIGTIGSTE BESTEMMELSER I AFTALEN

| (32) | Aftalen blev indgået for perioden fra 1. juli 2007 til 31. december 2013. I paragraf 1 defineres aftalens formål som værende levering af fast rutefart på samtlige ruter, der er genstand for delegeringen af offentlig tjeneste (herefter »DOT«), mellem havnen i Marseille og følgende havne: Bastia, Ajaccio, Porto-Vecchio, Propriano og Balagne. |
| --- | --- |

(32)

Aftalen blev indgået for perioden fra 1. juli 2007 til 31. december 2013. I paragraf 1 defineres aftalens formål som værende levering af fast rutefart på samtlige ruter, der er genstand for delegeringen af offentlig tjeneste (herefter »DOT«), mellem havnen i Marseille og følgende havne: Bastia, Ajaccio, Porto-Vecchio, Propriano og Balagne.

| (33) | I udbudsbetingelserne i bilag 1 til aftalen defineres arten af disse tjenester. Der skelnes navnlig mellem:






  i) | fast »passager- og godsbefordring« (25), som konsortiet SNCM-CMN skal drive hele året (herefter »basistjeneste«) og |
| --- | --- | --- |

(33)

I udbudsbetingelserne i bilag 1 til aftalen defineres arten af disse tjenester. Der skelnes navnlig mellem:

i)

fast »passager- og godsbefordring« (25), som konsortiet SNCM-CMN skal drive hele året (herefter »basistjeneste«) og

| ii) | supplerende passagerbefordring (26) i spidsbelastningsperioder, ca. 37 uger, på ruterne Marseille–Ajaccio og Marseille–Bastia samt perioden 1. maj til 30. september på ruten Marseille–Propriano (herefter »supplerende tjeneste«). |
| --- | --- |

ii)

supplerende passagerbefordring (26) i spidsbelastningsperioder, ca. 37 uger, på ruterne Marseille–Ajaccio og Marseille–Bastia samt perioden 1. maj til 30. september på ruten Marseille–Propriano (herefter »supplerende tjeneste«).

| (34) | I aftalens paragraf 2 anføres den finansielle referencekompensation, i henhold til hvilken kontrahenterne afgiver tilsagn i delegeringsperioden. Beløbene for denne finansielle referencekompensation er gengivet i tabel 4 i indledningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(34)

I aftalens paragraf 2 anføres den finansielle referencekompensation, i henhold til hvilken kontrahenterne afgiver tilsagn i delegeringsperioden. Beløbene for denne finansielle referencekompensation er gengivet i tabel 4 i indledningsbeslutningen.

| (35) | I aftalens paragraf 3 anføres det, at DOT ikke giver eneret på de omhandlede ruter, men giver mulighed for, at andre selskaber kan drive fast rutefart uden finansiel kompensation. Ikke desto mindre ville en eventuel ny aktør være underlagt en række forpligtelser, som er gengivet i indledningsbeslutningen (27). I øvrigt anføres det i paragraf 3, at kontrahenternes anmodning om finansiel kompensation er fastlagt i henhold til den sociale støtteordning (28). |
| --- | --- |

(35)

I aftalens paragraf 3 anføres det, at DOT ikke giver eneret på de omhandlede ruter, men giver mulighed for, at andre selskaber kan drive fast rutefart uden finansiel kompensation. Ikke desto mindre ville en eventuel ny aktør være underlagt en række forpligtelser, som er gengivet i indledningsbeslutningen (27). I øvrigt anføres det i paragraf 3, at kontrahenternes anmodning om finansiel kompensation er fastlagt i henhold til den sociale støtteordning (28).

| (36) | Ifølge aftalens paragraf 5, stk. 2, tredje afsnit, er den endelige årlige finansielle kompensation til hver kontrahent begrænset til et beløb svarende til det driftsunderskud, der hidrører fra forpligtelserne i udbudsbetingelserne, idet der tages højde for, at der skal være et afkast på 15 % af flådens konventionelle værdi set i forhold til de dage, hvor den faktisk udnyttes til de overfarter, som modsvarer disse forpligtelser. Den konventionelle værdi er specificeret i bilag III til aftalen (29). |
| --- | --- |

(36)

Ifølge aftalens paragraf 5, stk. 2, tredje afsnit, er den endelige årlige finansielle kompensation til hver kontrahent begrænset til et beløb svarende til det driftsunderskud, der hidrører fra forpligtelserne i udbudsbetingelserne, idet der tages højde for, at der skal være et afkast på 15 % af flådens konventionelle værdi set i forhold til de dage, hvor den faktisk udnyttes til de overfarter, som modsvarer disse forpligtelser. Den konventionelle værdi er specificeret i bilag III til aftalen (29).

| (37) | Ifølge aftalens paragraf 7 (herefter »beskyttelsesklausulen«) er det muligt at ændre de faste årlige beløb, der ellers er fastsat i aftalens paragraf 2 for hele kontraktperioden, for den finansielle kompensation, der udbetales til kontrahenterne i henhold til deres tilsagn. |
| --- | --- |

(37)

Ifølge aftalens paragraf 7 (herefter »beskyttelsesklausulen«) er det muligt at ændre de faste årlige beløb, der ellers er fastsat i aftalens paragraf 2 for hele kontraktperioden, for den finansielle kompensation, der udbetales til kontrahenterne i henhold til deres tilsagn.

| (38) | I henhold til paragraf 7, stk. 1, skal parterne mødes, hvis der sker væsentlige ændringer i aftalens tekniske, lovgivningsmæssige eller økonomiske betingelser, for at træffe foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, først og fremmest med hensyn til maksimumpriser og tilpasning af tjenesterne. |
| --- | --- |

(38)

I henhold til paragraf 7, stk. 1, skal parterne mødes, hvis der sker væsentlige ændringer i aftalens tekniske, lovgivningsmæssige eller økonomiske betingelser, for at træffe foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, først og fremmest med hensyn til maksimumpriser og tilpasning af tjenesterne.

| (39) | I aftalens paragraf 7, stk. 2, mindes der om, at beløbene for den finansielle kompensation er fastlagt ud fra de forventede indtægter ved passager- og godsbefordring. Hvert år skal der, hvis den absolutte værdi af forskellen mellem de forventede (30) og de reelle indtægter overstiger 2 % af de forventede indtægter (31), foretages en op- eller nedjustering af den finansielle kompensation for hver indtægtskategori og hver kontrahent (32). |
| --- | --- |

(39)

I aftalens paragraf 7, stk. 2, mindes der om, at beløbene for den finansielle kompensation er fastlagt ud fra de forventede indtægter ved passager- og godsbefordring. Hvert år skal der, hvis den absolutte værdi af forskellen mellem de forventede (30) og de reelle indtægter overstiger 2 % af de forventede indtægter (31), foretages en op- eller nedjustering af den finansielle kompensation for hver indtægtskategori og hver kontrahent (32).

| (40) | Det er fastlagt i aftalen (33), at der i løbet af det tredje år af delegeringsaftalen efter aftale mellem parterne lægges et loft over justeringerne af kompensationen i henhold til denne bestemmelse. |
| --- | --- |

(40)

Det er fastlagt i aftalen (33), at der i løbet af det tredje år af delegeringsaftalen efter aftale mellem parterne lægges et loft over justeringerne af kompensationen i henhold til denne bestemmelse.

| (41) | De forventede indtægter for de to typer skibstrafik og de to kontrahenter er resumeret i tabel 5 i indledningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(41)

De forventede indtægter for de to typer skibstrafik og de to kontrahenter er resumeret i tabel 5 i indledningsbeslutningen.

| (42) | I medfør af tilpasningsbestemmelsen blev aftalen om delegering af offentlig tjeneste ændret ved en tillægskontrakt den 28. december 2009. Denne ændring medførte nedlæggelse af 108 overfarter om året mellem Marseille og Korsika. Antallet af pladser blev således sænket fra 9 000 til 8 000 i juleferieperioden, fra 3 500 til 2 300 i forårs- og efterårssæsonen og fra 85 000 til 71 000 i sommersæsonen på ruten Marseille-Ajaccio. Den supplerende tjeneste blev indskrænket med 7 000 pladser på ruten Marseille-Propriano. |
| --- | --- |

(42)

I medfør af tilpasningsbestemmelsen blev aftalen om delegering af offentlig tjeneste ændret ved en tillægskontrakt den 28. december 2009. Denne ændring medførte nedlæggelse af 108 overfarter om året mellem Marseille og Korsika. Antallet af pladser blev således sænket fra 9 000 til 8 000 i juleferieperioden, fra 3 500 til 2 300 i forårs- og efterårssæsonen og fra 85 000 til 71 000 i sommersæsonen på ruten Marseille-Ajaccio. Den supplerende tjeneste blev indskrænket med 7 000 pladser på ruten Marseille-Propriano.

| (43) | OTC omdefinerede ligeledes de enkelte trafikperioder til henholdsvis højsæson – 11 sommeruger fra sidste uge i juni til primo september – og mellemsæson – 22 uger fra april til juni og fra primo september til ultimo oktober undtagen skoleferierne i foråret og allehelgensdag. |
| --- | --- |

(43)

OTC omdefinerede ligeledes de enkelte trafikperioder til henholdsvis højsæson – 11 sommeruger fra sidste uge i juni til primo september – og mellemsæson – 22 uger fra april til juni og fra primo september til ultimo oktober undtagen skoleferierne i foråret og allehelgensdag.

| (44) | Taksterne og den finansielle kompensation blev også ændret. Med hensyn til den finansielle referencekompensation ender ændringen (i 2007-priser) fra 2010 og indtil 2013 i en nedsættelse af de årlige beløb på 6,5 mio. EUR for begge kontrahenter. De reviderede kompensationsbeløb og de forventede indtægtsbeløb fremgår af tabel 7 og 8 i indledningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(44)

Taksterne og den finansielle kompensation blev også ændret. Med hensyn til den finansielle referencekompensation ender ændringen (i 2007-priser) fra 2010 og indtil 2013 i en nedsættelse af de årlige beløb på 6,5 mio. EUR for begge kontrahenter. De reviderede kompensationsbeløb og de forventede indtægtsbeløb fremgår af tabel 7 og 8 i indledningsbeslutningen.

| (45) | Ifølge aftalen (34) udbetales 95 % af de indekserede forventede kompensationsbeløb i månedlige rater inden syv dage efter fremsendelse af en kortfattet rapport over udført tjeneste. Resten af kompensationen med tillæg eller fradrag for justeringer udbetales årligt inden 15 dage efter fremsendelse af den endelige rapport over udført tjeneste. |
| --- | --- |

(45)

Ifølge aftalen (34) udbetales 95 % af de indekserede forventede kompensationsbeløb i månedlige rater inden syv dage efter fremsendelse af en kortfattet rapport over udført tjeneste. Resten af kompensationen med tillæg eller fradrag for justeringer udbetales årligt inden 15 dage efter fremsendelse af den endelige rapport over udført tjeneste.

| (46) | Det samlede beløb for den forventede kompensation var 659 mio. EUR i 2007. Under hensyntagen til henholdsvis indekseringsbestemmelsen (inflation) og justeringsbestemmelsen (forskel mellem reelle og forventede indtægter, prisudviklingen på brændstof, bøder osv.) var de faktisk udbetalte kompensationsbeløb indtil 2011 følgende:












  Mio. EUR | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | I alt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SNCM i alt | 34,242 | 77,779 | 82,672 | 78,577 | 87,275 | 360,545 |
| heraf basistjeneste | 20,453 | 39,343 | 41,818 | 39,423 | 46,123 | 187,160 |
| heraf supplerende tjeneste | 13,764 | 38,415 | 40,738 | 39,018 | 40,839 | 172,774 |
| CMN | 12,525 | 28,067 | 29,270 | 29,184 | 33,853 | 132,899 |
| I alt | 46,766 | 105,846 | 111,942 | 107,761 | 121,128 | 493,443 |

(46)

Det samlede beløb for den forventede kompensation var 659 mio. EUR i 2007. Under hensyntagen til henholdsvis indekseringsbestemmelsen (inflation) og justeringsbestemmelsen (forskel mellem reelle og forventede indtægter, prisudviklingen på brændstof, bøder osv.) var de faktisk udbetalte kompensationsbeløb indtil 2011 følgende:

Mio. EUR

2007

2008

2009

2010

2011

I alt

SNCM i alt

34,242

77,779

82,672

78,577

87,275

360,545

heraf basistjeneste

20,453

39,343

41,818

39,423

46,123

187,160

heraf supplerende tjeneste

13,764

38,415

40,738

39,018

40,839

172,774

CMN

12,525

28,067

29,270

29,184

33,853

132,899

I alt

46,766

105,846

111,942

107,761

121,128

493,443

| (47) | Den kompensation, der blev udbetalt til SNCM, og som blev fastlagt under ét i aftalens paragraf 2, er fordelt på basistjenesten (udført af stykgodsskibene) og den supplerende tjeneste (udført af passagerskibene) ifølge et sæt tildelingsregler, som primært går ud på at fordele resultatet – som er negativt (35) – forholdsmæssigt før finansiel kompensation til hver type tjeneste, sådan som det ville fremgå af resultatopgørelsen i konsortiet SNCM/CMN's tilbud (36). |
| --- | --- |

(47)

Den kompensation, der blev udbetalt til SNCM, og som blev fastlagt under ét i aftalens paragraf 2, er fordelt på basistjenesten (udført af stykgodsskibene) og den supplerende tjeneste (udført af passagerskibene) ifølge et sæt tildelingsregler, som primært går ud på at fordele resultatet – som er negativt (35) – forholdsmæssigt før finansiel kompensation til hver type tjeneste, sådan som det ville fremgå af resultatopgørelsen i konsortiet SNCM/CMN's tilbud (36).

3.   BEGRUNDELSE FOR AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

| (48) | For det første udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt forpligtelsen til offentlig tjeneste er nødvendig og proportionel, navnlig da den både omfatter basistjeneste og supplerende tjeneste. Kommissionen vurderede, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i delegeringen af offentlig tjeneste formentlig udgjorde en overtrædelse af bestemmelserne i førnævnte forordning 3577/92 og dermed førte til manglende opfyldelse af det første Altmark-kriterium (klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste). Kommissionen konstaterede da også, at de franske myndigheder ikke påviste et reelt behov for offentlig tjeneste i forbindelse med den supplerende tjeneste, og at denne ikke forekom at være uundværlig for den korrekte udførelse af basistjenesten. |
| --- | --- |

(48)

For det første udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt forpligtelsen til offentlig tjeneste er nødvendig og proportionel, navnlig da den både omfatter basistjeneste og supplerende tjeneste. Kommissionen vurderede, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i delegeringen af offentlig tjeneste formentlig udgjorde en overtrædelse af bestemmelserne i førnævnte forordning 3577/92 og dermed førte til manglende opfyldelse af det første Altmark-kriterium (klart definerede forpligtelser til offentlig tjeneste). Kommissionen konstaterede da også, at de franske myndigheder ikke påviste et reelt behov for offentlig tjeneste i forbindelse med den supplerende tjeneste, og at denne ikke forekom at være uundværlig for den korrekte udførelse af basistjenesten.

| (49) | For det andet udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til parametrene for kompensation for offentlig tjeneste, der var fastsat i paragraf 7 i aftalen om delegering af offentlig tjeneste (se betragtning 86-94 i indledningsbeslutningen), og deres opfyldelse af det andet Altmark-kriterium (forud fastsatte parametre for fastlæggelse af kompensationsbeløb). Desuden foretog Kommissionen den foreløbige vurdering, at udsvingene i de forventede indtægter mellem de forskellige tilbud, som kontrahenterne havde afgivet, kunne have bevirket, at kompensationsmekanismens parametre blev uigennemsigtige. Endelig tyder visse oplysninger på, at der kan være givet finansielle kompensationer til kontrahenterne uden for rammerne af aftalen. |
| --- | --- |

(49)

For det andet udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til parametrene for kompensation for offentlig tjeneste, der var fastsat i paragraf 7 i aftalen om delegering af offentlig tjeneste (se betragtning 86-94 i indledningsbeslutningen), og deres opfyldelse af det andet Altmark-kriterium (forud fastsatte parametre for fastlæggelse af kompensationsbeløb). Desuden foretog Kommissionen den foreløbige vurdering, at udsvingene i de forventede indtægter mellem de forskellige tilbud, som kontrahenterne havde afgivet, kunne have bevirket, at kompensationsmekanismens parametre blev uigennemsigtige. Endelig tyder visse oplysninger på, at der kan være givet finansielle kompensationer til kontrahenterne uden for rammerne af aftalen.

| (50) | For det tredje udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til opfyldelsen af det tredje Altmark-kriterium (rimelig kompensation for de omkostninger, der påløber ved opfyldelsen af forpligtelsen til offentlig tjeneste). Den understregede, at den ikke var i besiddelse af oplysninger, der var tilstrækkelige til at bekræfte, at kontrahenterne ikke blev overkompenseret, især i henseende til vurderingen af den rimelige fortjeneste. Den var navnlig i tvivl om, hvorvidt paragraf 5, stk. 2, i aftalen (se betragtning 95-102 i indledningsbeslutningen) var tilstrækkelig til at undgå enhver overkompensation af tjenesteydernes omkostninger. |
| --- | --- |

(50)

For det tredje udtrykte Kommissionen tvivl med hensyn til opfyldelsen af det tredje Altmark-kriterium (rimelig kompensation for de omkostninger, der påløber ved opfyldelsen af forpligtelsen til offentlig tjeneste). Den understregede, at den ikke var i besiddelse af oplysninger, der var tilstrækkelige til at bekræfte, at kontrahenterne ikke blev overkompenseret, især i henseende til vurderingen af den rimelige fortjeneste. Den var navnlig i tvivl om, hvorvidt paragraf 5, stk. 2, i aftalen (se betragtning 95-102 i indledningsbeslutningen) var tilstrækkelig til at undgå enhver overkompensation af tjenesteydernes omkostninger.

| (51) | Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt det var muligt at sikre reel og åben konkurrence i udbudsproceduren, som skulle have gjort det muligt kun at vælge den kandidat, som var i stand til at levere de omhandlede tjenester til den laveste pris for samfundet, i overensstemmelse med det fjerde Altmark-kriterium (udvælgelse af tjenesteyderen). Kommissionen kunne navnlig ikke udelukke, at udbudsbetingelserne, især dem, der omhandlede fartøjernes maksimale alder og muligheden for at give et samlet tilbud for alle ruterne, har kunnet bevirke, at en egentlig konkurrence om tildeling af aftalen er blevet forhindret. |
| --- | --- |

(51)

Endelig udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt det var muligt at sikre reel og åben konkurrence i udbudsproceduren, som skulle have gjort det muligt kun at vælge den kandidat, som var i stand til at levere de omhandlede tjenester til den laveste pris for samfundet, i overensstemmelse med det fjerde Altmark-kriterium (udvælgelse af tjenesteyderen). Kommissionen kunne navnlig ikke udelukke, at udbudsbetingelserne, især dem, der omhandlede fartøjernes maksimale alder og muligheden for at give et samlet tilbud for alle ruterne, har kunnet bevirke, at en egentlig konkurrence om tildeling af aftalen er blevet forhindret.

| (52) | Derfor udtrykte Kommissionen i indledningsbeslutningen alvorlig tvivl om, at aftalen skulle have opfyldt alle Altmark-kriterierne. Kommissionen kunne derfor ikke udelukke, at SNCM og CMN har fået en selektiv fordel i kraft af aftalen. Idet de to virksomheder er aktive på et marked, der har været fuldt liberaliseret siden den 1. januar 1993 (37), bemærkede Kommissionen desuden, at en sådan selektiv fordel kunne forvride konkurrencen i det indre marked og påvirke medlemsstaternes samhandel. |
| --- | --- |

(52)

Derfor udtrykte Kommissionen i indledningsbeslutningen alvorlig tvivl om, at aftalen skulle have opfyldt alle Altmark-kriterierne. Kommissionen kunne derfor ikke udelukke, at SNCM og CMN har fået en selektiv fordel i kraft af aftalen. Idet de to virksomheder er aktive på et marked, der har været fuldt liberaliseret siden den 1. januar 1993 (37), bemærkede Kommissionen desuden, at en sådan selektiv fordel kunne forvride konkurrencen i det indre marked og påvirke medlemsstaternes samhandel.

| (53) | Kommissionen konkluderede, at den således ikke kunne udelukke, at de kompensationer, der i forbindelse med aftalen er udbetalt til SNCM og CMN, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. I sin indledningsbeslutning vurderede Kommissionen tillige – med forbehold for at det er muligt at konkludere, at forpligtelserne til offentlig tjeneste har været korrekt defineret – at de specifikke bestemmelser for anvendelsen af artikel 106, afsnit 2, i TEUF kunne finde anvendelse herpå. Nærmere betegnet havde Kommissionen identificeret Den Europæiske Unions rammebestemmelser for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (2011) (38) (herefter »SGEI-rammebestemmelserne«) som retsgrundlag, uden at det berører et eventuelt andet grundlag for forenelighed, som det er op til Frankrig at påberåbe sig. |
| --- | --- |

(53)

Kommissionen konkluderede, at den således ikke kunne udelukke, at de kompensationer, der i forbindelse med aftalen er udbetalt til SNCM og CMN, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. I sin indledningsbeslutning vurderede Kommissionen tillige – med forbehold for at det er muligt at konkludere, at forpligtelserne til offentlig tjeneste har været korrekt defineret – at de specifikke bestemmelser for anvendelsen af artikel 106, afsnit 2, i TEUF kunne finde anvendelse herpå. Nærmere betegnet havde Kommissionen identificeret Den Europæiske Unions rammebestemmelser for statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste (2011) (38) (herefter »SGEI-rammebestemmelserne«) som retsgrundlag, uden at det berører et eventuelt andet grundlag for forenelighed, som det er op til Frankrig at påberåbe sig.

4.   FRANKRIGS BEMÆRKNINGER

| (54) | De franske myndigheder anfører allerførst, at der findes separate driftsregnskaber for ruterne uden for offentlig tjeneste, så de kan skelnes fra DOT-driften. |
| --- | --- |

(54)

De franske myndigheder anfører allerførst, at der findes separate driftsregnskaber for ruterne uden for offentlig tjeneste, så de kan skelnes fra DOT-driften.

| (55) | De understreger dernæst, at privatiseringsprotokollen indeholdt en ophævelsesklausul. Denne klausul kunne navnlig bringes i anvendelse, hvis de regionale myndigheder på Korsika besluttede at igangsætte en høring om tildeling af en aftale om delegering af offentlig tjeneste med virkning fra 1. januar 2007, i tilfælde af at denne DOT i hovedsagen ikke var i overensstemmelse med de retningslinjer, som Korsikas regionalforsamling havde fastlagt (39). De franske myndigheder præciserer, at denne klausul ligeledes kan bringes i anvendelse, hvis delegeringen blev tildelt en tredjepart eller SNCM på betydeligt forringede økonomiske vilkår. |
| --- | --- |

(55)

De understreger dernæst, at privatiseringsprotokollen indeholdt en ophævelsesklausul. Denne klausul kunne navnlig bringes i anvendelse, hvis de regionale myndigheder på Korsika besluttede at igangsætte en høring om tildeling af en aftale om delegering af offentlig tjeneste med virkning fra 1. januar 2007, i tilfælde af at denne DOT i hovedsagen ikke var i overensstemmelse med de retningslinjer, som Korsikas regionalforsamling havde fastlagt (39). De franske myndigheder præciserer, at denne klausul ligeledes kan bringes i anvendelse, hvis delegeringen blev tildelt en tredjepart eller SNCM på betydeligt forringede økonomiske vilkår.

| (56) | De franske myndigheder bemærker endvidere, at SNCM ikke siden 2. oktober 2009 har ejet en indirekte andel af CMN, hvorved enhver kapitalforbindelse mellem de to kontrahenter således er fjernet. |
| --- | --- |

(56)

De franske myndigheder bemærker endvidere, at SNCM ikke siden 2. oktober 2009 har ejet en indirekte andel af CMN, hvorved enhver kapitalforbindelse mellem de to kontrahenter således er fjernet.

| (57) | De nævner i øvrigt, at udviklingen i parametrene i konsortiet SNCM/CMN's tilbud fra februar 2007 til den 28. marts 2007 skyldes, at der skulle tages hensyn til ændringer i prognoserne for trafikbelastningen og driftsomkostningerne. Vurderingen af salgsværdien skulle foretages af et uvildigt internationalt mæglerkontor, som skal have revideret sin vurdering i perioden mellem SNCM's to tilbud. |
| --- | --- |

(57)

De nævner i øvrigt, at udviklingen i parametrene i konsortiet SNCM/CMN's tilbud fra februar 2007 til den 28. marts 2007 skyldes, at der skulle tages hensyn til ændringer i prognoserne for trafikbelastningen og driftsomkostningerne. Vurderingen af salgsværdien skulle foretages af et uvildigt internationalt mæglerkontor, som skal have revideret sin vurdering i perioden mellem SNCM's to tilbud.

4.1.   DEFINITIONEN AF STØTTE

| (58) | Frankrig fremsatte følgende bemærkninger til den foreløbige vurdering af opfyldelsen af Altmark-kriterierne, som Kommissionen havde foretaget i indledningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(58)

Frankrig fremsatte følgende bemærkninger til den foreløbige vurdering af opfyldelsen af Altmark-kriterierne, som Kommissionen havde foretaget i indledningsbeslutningen.

| (59) | Vedrørende den eventuelle forekomst af elementer af statsstøtte i aftalen henviser de franske myndigheder for det første til Conseil d'Etats afgørelse af 13. juli 2012 (40) om, at klausulen, der tillader vedtagelse af foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, ikke i sig selv udgør statsstøtte i henhold til artikel 107 i TEUF. |
| --- | --- |

(59)

Vedrørende den eventuelle forekomst af elementer af statsstøtte i aftalen henviser de franske myndigheder for det første til Conseil d'Etats afgørelse af 13. juli 2012 (40) om, at klausulen, der tillader vedtagelse af foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, ikke i sig selv udgør statsstøtte i henhold til artikel 107 i TEUF.

4.1.1.   AFGRÆNSNING AF OFFENTLIG TJENESTE OG DET FØRSTE ALTMARK-KRITERIUM

| (60) | De franske myndigheder anfægter Kommissionens sondring mellem »basistjeneste« og »supplerende tjeneste«. De mener tværtimod, at der i aftalen defineres to sæsoner, som modsvares af tilbuddets forskellige kapacitetsangivelser som følge af spidsbelastningsperioder. Det samlede tilbud skulle svare til en fast tjeneste forhøjet med yderligere minimumskapacitet i henhold til trafikudviklingen. |
| --- | --- |

(60)

De franske myndigheder anfægter Kommissionens sondring mellem »basistjeneste« og »supplerende tjeneste«. De mener tværtimod, at der i aftalen defineres to sæsoner, som modsvares af tilbuddets forskellige kapacitetsangivelser som følge af spidsbelastningsperioder. Det samlede tilbud skulle svare til en fast tjeneste forhøjet med yderligere minimumskapacitet i henhold til trafikudviklingen.

| (61) | Vedrørende opfyldelsen af det første kriterium, der blev fastlagt af Domstolen i Altmark-dommen, minder de franske myndigheder om medlemsstaternes vide skønsbeføjelser i henseende til afgrænsningen af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (SGEI). De understreger, at Kommissionens kontrol begrænser sig til at vurdere åbenbart urigtige skøn. |
| --- | --- |

(61)

Vedrørende opfyldelsen af det første kriterium, der blev fastlagt af Domstolen i Altmark-dommen, minder de franske myndigheder om medlemsstaternes vide skønsbeføjelser i henseende til afgrænsningen af en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (SGEI). De understreger, at Kommissionens kontrol begrænser sig til at vurdere åbenbart urigtige skøn.

| (62) | De tilføjer, at den faste tjeneste ikke kan adskilles fra den supplerende tjeneste. De franske myndigheder henviser til førnævnte afgørelse fra Conseil d'Etat, hvor denne konkluderer, at forordning 3577/92 ikke er til hinder for, at det reelle behov for offentlig tjeneste vurderes overordnet, uden at der er grund til at undersøge, om dette behov er permanent berettiget. De franske myndigheder understreger i den forbindelse, at det er vigtigt ikke at begrænse området for offentlig tjeneste til alene at omfatte urentable aktiviteter for at garantere en udligning. De præciserer til støtte for deres holdning, at der i udbudsbetingelserne til aftalen ikke kræves brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart. |
| --- | --- |

(62)

De tilføjer, at den faste tjeneste ikke kan adskilles fra den supplerende tjeneste. De franske myndigheder henviser til førnævnte afgørelse fra Conseil d'Etat, hvor denne konkluderer, at forordning 3577/92 ikke er til hinder for, at det reelle behov for offentlig tjeneste vurderes overordnet, uden at der er grund til at undersøge, om dette behov er permanent berettiget. De franske myndigheder understreger i den forbindelse, at det er vigtigt ikke at begrænse området for offentlig tjeneste til alene at omfatte urentable aktiviteter for at garantere en udligning. De præciserer til støtte for deres holdning, at der i udbudsbetingelserne til aftalen ikke kræves brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart.

| (63) | Vedrørende markedsaktørernes kapacitet til at varetage rutesejladsen mener de franske myndigheder, at trafikudviklingen på ruterne mellem Marseille og Korsika i sammenligning med forbindelserne mellem Toulon og Korsika ikke i sig selv gør det muligt at fastslå, at der foreligger et åbenbart urigtigt skøn i afgrænsningen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. De minder om, at Conseil de la concurrence i en beslutning af 11. december 2006 (41) konkluderede, at der ikke var substituerbarhed mellem de forskellige besejlinger af Korsika. De franske myndigheder mener således, at sejlforbindelserne med udgangspunkt i Marseille er et relevant marked. |
| --- | --- |

(63)

Vedrørende markedsaktørernes kapacitet til at varetage rutesejladsen mener de franske myndigheder, at trafikudviklingen på ruterne mellem Marseille og Korsika i sammenligning med forbindelserne mellem Toulon og Korsika ikke i sig selv gør det muligt at fastslå, at der foreligger et åbenbart urigtigt skøn i afgrænsningen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. De minder om, at Conseil de la concurrence i en beslutning af 11. december 2006 (41) konkluderede, at der ikke var substituerbarhed mellem de forskellige besejlinger af Korsika. De franske myndigheder mener således, at sejlforbindelserne med udgangspunkt i Marseille er et relevant marked.

| (64) | De franske myndigheder vurderer i øvrigt, at den nedadgående trafikmængde fra Marseille i 2004 og 2005 skyldes, at sejladsen var afbrudt i over en måned på grund af kollektive kampskridt hos SNCM. Omvendt skulle en stigning i trafikken fra Toulon til dels skyldes afgangene fra Italien ifølge de forbundne kars princip. |
| --- | --- |

(64)

De franske myndigheder vurderer i øvrigt, at den nedadgående trafikmængde fra Marseille i 2004 og 2005 skyldes, at sejladsen var afbrudt i over en måned på grund af kollektive kampskridt hos SNCM. Omvendt skulle en stigning i trafikken fra Toulon til dels skyldes afgangene fra Italien ifølge de forbundne kars princip.

| (65) | De hævder endelig, at Korsikas regionale myndigheder ikke har overdimensioneret tilbuddet. Kapacitetsniveauet skulle navnlig være et resultat af kravet om kontinuitet i den offentlige tjeneste samt aftalens bestemmelser i almindelighed om forpligtelser vedrørende takster og servicekvalitet. |
| --- | --- |

(65)

De hævder endelig, at Korsikas regionale myndigheder ikke har overdimensioneret tilbuddet. Kapacitetsniveauet skulle navnlig være et resultat af kravet om kontinuitet i den offentlige tjeneste samt aftalens bestemmelser i almindelighed om forpligtelser vedrørende takster og servicekvalitet.

4.1.2.   ØVRIGE ALTMARK-KRITERIER

| (66) | Med hensyn til opfyldelsen af det andet og tredje Altmark-kriterium anfører de franske myndigheder først og fremmest, at aftalens paragraf 7, stk. 1, som giver parterne tilladelse til at mødes for at træffe foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, ikke på forhånd behøver indeholde en fastsat formel for en sådan tilpasning. Dette råderum skulle være en forudsætning for tjenestens fleksibilitet i forhold til omgivelserne. De franske myndigheder understreger dernæst, at disse ændringer i aftalen kan være både en stigning og et fald i den udbetalte finansielle kompensation, men også at ændringerne primært vedrører de forpligtelser, der påhviler kontrahenterne, eller de priser, som brugerne opkræves. I de franske myndigheders øjne er det denne foranstaltning, som snarere burde være i søgelyset, hvad angår Altmark-kriterierne, og ikke aftalens paragraf 7, stk. 1, i sig selv, i tilfælde af at Korsikas regionale myndigheder skulle beslutte at udbetale en højere kompensation. |
| --- | --- |

(66)

Med hensyn til opfyldelsen af det andet og tredje Altmark-kriterium anfører de franske myndigheder først og fremmest, at aftalens paragraf 7, stk. 1, som giver parterne tilladelse til at mødes for at træffe foranstaltninger til genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt, ikke på forhånd behøver indeholde en fastsat formel for en sådan tilpasning. Dette råderum skulle være en forudsætning for tjenestens fleksibilitet i forhold til omgivelserne. De franske myndigheder understreger dernæst, at disse ændringer i aftalen kan være både en stigning og et fald i den udbetalte finansielle kompensation, men også at ændringerne primært vedrører de forpligtelser, der påhviler kontrahenterne, eller de priser, som brugerne opkræves. I de franske myndigheders øjne er det denne foranstaltning, som snarere burde være i søgelyset, hvad angår Altmark-kriterierne, og ikke aftalens paragraf 7, stk. 1, i sig selv, i tilfælde af at Korsikas regionale myndigheder skulle beslutte at udbetale en højere kompensation.

| (67) | Med hensyn til opfyldelsen af det fjerde Altmark-kriterium mener de franske myndigheder, at udbudsproceduren har sikret en tilstrækkelig grad af konkurrence. De hævder således, at denne procedure har givet anledning til flere kandidaturer og tilbud, at der ikke er registreret spørgsmål til eller ønsker om ændring af udbudsbetingelserne, at der blev forhandlet aktivt om alle tilbuddene, idet formanden for de regionale korsikanske myndigheder traf et valg mellem flere tilbud, og at forskellene mellem dem med hensyn til kvaliteten ikke gør det muligt at underbygge den teori, at der ikke skulle have foreligget faktisk konkurrence, samt at rækkefølgen af tvisterne om den omhandlede DOT i sig selv bekræfter, at der forelå konkurrence. |
| --- | --- |

(67)

Med hensyn til opfyldelsen af det fjerde Altmark-kriterium mener de franske myndigheder, at udbudsproceduren har sikret en tilstrækkelig grad af konkurrence. De hævder således, at denne procedure har givet anledning til flere kandidaturer og tilbud, at der ikke er registreret spørgsmål til eller ønsker om ændring af udbudsbetingelserne, at der blev forhandlet aktivt om alle tilbuddene, idet formanden for de regionale korsikanske myndigheder traf et valg mellem flere tilbud, og at forskellene mellem dem med hensyn til kvaliteten ikke gør det muligt at underbygge den teori, at der ikke skulle have foreligget faktisk konkurrence, samt at rækkefølgen af tvisterne om den omhandlede DOT i sig selv bekræfter, at der forelå konkurrence.

| (68) | De franske myndigheder understreger i øvrigt, at proceduren for privatisering af SNCM og proceduren for delegering af offentlig tjeneste var uafhængige af hinanden, og at de regionale myndigheder alene havde det fulde ansvar for besejlingen af Korsika. |
| --- | --- |

(68)

De franske myndigheder understreger i øvrigt, at proceduren for privatisering af SNCM og proceduren for delegering af offentlig tjeneste var uafhængige af hinanden, og at de regionale myndigheder alene havde det fulde ansvar for besejlingen af Korsika.

| (69) | Som svar på Kommissionens tvivl, der nævnes i betragtning 51 ovenfor, anfører de franske myndigheder endelig, at medlemsstaterne lovligt (42) i forbindelse med definitionen af aftalen om offentlig tjeneste på søfartsområdet kan pålægge forpligtelser, der rækker ud over betingelserne om 1/ de havne, der skal besejles, 2/ regelmæssighed, 3) kontinuitet, 4/ hyppighed, 5/ kapacitet til at udføre tjenesten, 6/ de anvendte takster og 7/ skibets besætning. |
| --- | --- |

(69)

Som svar på Kommissionens tvivl, der nævnes i betragtning 51 ovenfor, anfører de franske myndigheder endelig, at medlemsstaterne lovligt (42) i forbindelse med definitionen af aftalen om offentlig tjeneste på søfartsområdet kan pålægge forpligtelser, der rækker ud over betingelserne om 1/ de havne, der skal besejles, 2/ regelmæssighed, 3) kontinuitet, 4/ hyppighed, 5/ kapacitet til at udføre tjenesten, 6/ de anvendte takster og 7/ skibets besætning.

4.2.   FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED

| (70) | Subsidiært mener de franske myndigheder, at man i det foreliggende tilfælde har opfyldt de samlede betingelser i SGEI-rammebestemmelserne, uanset om det drejer sig om definitionen af en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, præciseringen af overdragelsesakten, den ikke for lange kontraktperiode, foreneligheden med direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed (43) og fraværet af overkompensation. |
| --- | --- |

(70)

Subsidiært mener de franske myndigheder, at man i det foreliggende tilfælde har opfyldt de samlede betingelser i SGEI-rammebestemmelserne, uanset om det drejer sig om definitionen af en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, præciseringen af overdragelsesakten, den ikke for lange kontraktperiode, foreneligheden med direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed (43) og fraværet af overkompensation.

5.   BEMÆRKNINGER FRA TREDJEPARTER

5.1.   SELSKABET CORSICA FERRIES' BEMÆRKNINGER

| (71) | Corsica Ferries minder først og fremmest om den økonomiske faktor i besejlingen af Korsika for markedets aktører, idet selskabet navnlig understreger, at driften af de omhandlede forbindelser generelt udgør en større del af aktørernes nettoresultater end den del af omsætningen, der hidrører fra denne aktivitet (44). |
| --- | --- |

(71)

Corsica Ferries minder først og fremmest om den økonomiske faktor i besejlingen af Korsika for markedets aktører, idet selskabet navnlig understreger, at driften af de omhandlede forbindelser generelt udgør en større del af aktørernes nettoresultater end den del af omsætningen, der hidrører fra denne aktivitet (44).

5.1.1.   BETEGNELSE AF AFTALEN SOM STATSSTØTTE

| (72) | Corsica Ferries kommenterer først og fremmest foranstaltningens betegnelse som statsstøtte. Selskabet mener, at kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt i det foreliggende tilfælde, og vurderer navnlig, at den støtte, der er udbetalt af OTC, udgør en selektiv fordel for modtagerne, som kan fordreje konkurrence mellem medlemsstaterne. Med hensyn til de fire Altmark-kriterier har selskabet følgende bemærkninger. |
| --- | --- |

(72)

Corsica Ferries kommenterer først og fremmest foranstaltningens betegnelse som statsstøtte. Selskabet mener, at kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF er opfyldt i det foreliggende tilfælde, og vurderer navnlig, at den støtte, der er udbetalt af OTC, udgør en selektiv fordel for modtagerne, som kan fordreje konkurrence mellem medlemsstaterne. Med hensyn til de fire Altmark-kriterier har selskabet følgende bemærkninger.

5.1.1.1.   
  Vedrørende det første Altmark-kriterium

| (73) | Med hensyn til den selvstændige karakter af basistjenesten i forhold til den supplerende tjeneste mener Corsica Ferries, at det fremgår af såvel aftalen i sig selv som af dens gennemførelse, at disse aktiviteter kan adskilles fra hinanden. Generelt understreger selskabet, at forpligtelserne til offentlig tjeneste skulle være strengere for basistjenesten ifølge et sæt detaljerede kriterier beskrevet i det følgende:

  Sammenligning mellem de tekniske krav til basistjenesten henholdsvis den supplerende tjeneste på ruterne fra Marseille til Ajaccio og Bastia | Basistjeneste
  Gods og passagerer | Supplerende tjeneste
  Passagerer |
| --- | --- | --- | --- |
| Periode | Alle dage i kontraktperioden | Jul/februar
  22 uger i foråret
  11 uger om sommeren |
| Tidsplan | Afgang mellem kl. 18 og 20
  Ankomst mellem kl. 6 og 8 | Overlades til koncessionshaver |
| Hyppighed | 365 dage om året | Overlades til koncessionshaver |
| Kapacitet til køretøjer | Fast i kontraktperioden og fastlagt pr. overfart | Variabel alt efter sæson og frit ansat pr. overfart |
| Kahytter | Fast i kontraktperioden og fastlagt pr. overfart | Variabel alt efter sæson og frit ansat pr. overfart |
| Reception og restauration | Samlet reception og restauration | Mindst to typer restauration |
| Overfart | Uden anløb undervejs | Ekstra anløb muligt |

(73)

Med hensyn til den selvstændige karakter af basistjenesten i forhold til den supplerende tjeneste mener Corsica Ferries, at det fremgår af såvel aftalen i sig selv som af dens gennemførelse, at disse aktiviteter kan adskilles fra hinanden. Generelt understreger selskabet, at forpligtelserne til offentlig tjeneste skulle være strengere for basistjenesten ifølge et sæt detaljerede kriterier beskrevet i det følgende:

Sammenligning mellem de tekniske krav til basistjenesten henholdsvis den supplerende tjeneste på ruterne fra Marseille til Ajaccio og Bastia

Basistjeneste

Gods og passagerer

Supplerende tjeneste

Passagerer

Periode

Alle dage i kontraktperioden

Jul/februar

22 uger i foråret

11 uger om sommeren

Tidsplan

Afgang mellem kl. 18 og 20

Ankomst mellem kl. 6 og 8

Overlades til koncessionshaver

Hyppighed

365 dage om året

Overlades til koncessionshaver

Kapacitet til køretøjer

Fast i kontraktperioden og fastlagt pr. overfart

Variabel alt efter sæson og frit ansat pr. overfart

Kahytter

Fast i kontraktperioden og fastlagt pr. overfart

Variabel alt efter sæson og frit ansat pr. overfart

Reception og restauration

Samlet reception og restauration

Mindst to typer restauration

Overfart

Uden anløb undervejs

Ekstra anløb muligt

| (74) | Nærmere bestemt anfægter Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste kan anses som teknisk uundværlig for basistjenesten. Selskabet anfører således, at skibene i den supplerende tjeneste (bilfærger) ikke ville kunne bruges til drift af basistjenesten (stykgodsskibe), at der ville være tale om forskellige typer personale, og at det kun er SNCM, der ifølge udbudsbetingelserne kan varetage den supplerende tjeneste. Selskabet bemærker i øvrigt, at det i de planlagte udbudsbetingelser for perioden efter 2013 bestemmes, at kontrahenten kun skal varetage basistjenesten. |
| --- | --- |

(74)

Nærmere bestemt anfægter Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste kan anses som teknisk uundværlig for basistjenesten. Selskabet anfører således, at skibene i den supplerende tjeneste (bilfærger) ikke ville kunne bruges til drift af basistjenesten (stykgodsskibe), at der ville være tale om forskellige typer personale, og at det kun er SNCM, der ifølge udbudsbetingelserne kan varetage den supplerende tjeneste. Selskabet bemærker i øvrigt, at det i de planlagte udbudsbetingelser for perioden efter 2013 bestemmes, at kontrahenten kun skal varetage basistjenesten.

| (75) | Med hensyn til manglen på privat initiativ præciserer Corsica Ferries, at de franske myndigheder ikke har fastslået, at tjenesteudbuddet, som det ville foreligge i en situation med fri konkurrence, ikke ville opfylde det definerede behov for offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(75)

Med hensyn til manglen på privat initiativ præciserer Corsica Ferries, at de franske myndigheder ikke har fastslået, at tjenesteudbuddet, som det ville foreligge i en situation med fri konkurrence, ikke ville opfylde det definerede behov for offentlig tjeneste.

| (76) | Selskabet mener for det første, at det kun er basistjenesten, der – i kraft af de ledsagende forpligtelser – opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste. Den supplerende tjeneste ville derimod adskille sig derfra, idet den kun vedrører passagerbefordring i nogle af årets måneder og kun til tre ud af seks korsikanske havne. For Corsica Ferries bekræftes denne vurdering af, at lofterne over billettaksterne blev hævet med 40 % i sommerperioden, og at passagererne på den supplerende tjenestes overfarter hovedsagelig ville være turister, for hvem det var ligegyldigt, om de rejste til Korsika fra Marseille eller Toulon. Omvendt ville passagererne på basisruterne hovedsagelig være indbyggere på Korsika eller i Sydfrankrig, som ville være mere påvirket af, om afgangshavnen lå tæt på deres hjem. |
| --- | --- |

(76)

Selskabet mener for det første, at det kun er basistjenesten, der – i kraft af de ledsagende forpligtelser – opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste. Den supplerende tjeneste ville derimod adskille sig derfra, idet den kun vedrører passagerbefordring i nogle af årets måneder og kun til tre ud af seks korsikanske havne. For Corsica Ferries bekræftes denne vurdering af, at lofterne over billettaksterne blev hævet med 40 % i sommerperioden, og at passagererne på den supplerende tjenestes overfarter hovedsagelig ville være turister, for hvem det var ligegyldigt, om de rejste til Korsika fra Marseille eller Toulon. Omvendt ville passagererne på basisruterne hovedsagelig være indbyggere på Korsika eller i Sydfrankrig, som ville være mere påvirket af, om afgangshavnen lå tæt på deres hjem.

| (77) | Ifølge Corsica Ferries tydeliggør trafikudviklingen fra 2002 til 2005, som var kendetegnet ved en svag stigning i basistjenestens trafik (45), et kraftigt fald i trafikken på de supplerende ruter (46) og en stigning i trafikken mellem Toulon og Korsika (47), den direkte konkurrence mellem tilbuddet om supplerende tjeneste og dens egen rute med udgangspunkt i Toulon. Denne konkurrence bekræftede ifølge selskabet det markeds- og konkurrencepræg, der gjaldt den supplerende tjeneste, som derfor ikke opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(77)

Ifølge Corsica Ferries tydeliggør trafikudviklingen fra 2002 til 2005, som var kendetegnet ved en svag stigning i basistjenestens trafik (45), et kraftigt fald i trafikken på de supplerende ruter (46) og en stigning i trafikken mellem Toulon og Korsika (47), den direkte konkurrence mellem tilbuddet om supplerende tjeneste og dens egen rute med udgangspunkt i Toulon. Denne konkurrence bekræftede ifølge selskabet det markeds- og konkurrencepræg, der gjaldt den supplerende tjeneste, som derfor ikke opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste.

| (78) | For det andet mener Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste, som den var fastlagt i aftalen, ikke ville være forholdsmæssig i henhold til Analir-dommen (48), idet den var klart overdimensioneret i forhold til trafikken på sejlruterne mellem Marseille og Korsika. |
| --- | --- |

(78)

For det andet mener Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste, som den var fastlagt i aftalen, ikke ville være forholdsmæssig i henhold til Analir-dommen (48), idet den var klart overdimensioneret i forhold til trafikken på sejlruterne mellem Marseille og Korsika.

| (79) | Sidst fremhævede Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste på datoen for regionalforsamlingens beslutning den 24. marts 2006 ikke kunne anses for at afhjælpe en mangel på privat initiativ. Selskabet understreger ligeledes, at selv om dets udbud steg med 455 % med afgang fra Toulon i perioden 2000-2007, begrænsede det bevidst dette udbud på grund af forekomsten af en supplerende støttet tjeneste. Det præciserer, at den kapacitet, det tilbyder i sommerperioden og forårs-/efterårsperioden, som svarer til kapaciteten i den basistjeneste, som kontrahenten tilbød, ville være nok til at dække efterspørgslen. Det angiver således, at kontrahentens belægningsprocent på de skibe, der er afsat til den supplerende tjeneste i forbindelse med DOT 2007-2013, ikke oversteg 30 % (49). Corsica Ferries slutter deraf, at manglen på privat initiativ ikke kan være anslået på samme måde ved fastlæggelsen af udbudsbetingelserne for DOT 2007-2013 som for den periode, der gik forud. |
| --- | --- |

(79)

Sidst fremhævede Corsica Ferries, at den supplerende tjeneste på datoen for regionalforsamlingens beslutning den 24. marts 2006 ikke kunne anses for at afhjælpe en mangel på privat initiativ. Selskabet understreger ligeledes, at selv om dets udbud steg med 455 % med afgang fra Toulon i perioden 2000-2007, begrænsede det bevidst dette udbud på grund af forekomsten af en supplerende støttet tjeneste. Det præciserer, at den kapacitet, det tilbyder i sommerperioden og forårs-/efterårsperioden, som svarer til kapaciteten i den basistjeneste, som kontrahenten tilbød, ville være nok til at dække efterspørgslen. Det angiver således, at kontrahentens belægningsprocent på de skibe, der er afsat til den supplerende tjeneste i forbindelse med DOT 2007-2013, ikke oversteg 30 % (49). Corsica Ferries slutter deraf, at manglen på privat initiativ ikke kan være anslået på samme måde ved fastlæggelsen af udbudsbetingelserne for DOT 2007-2013 som for den periode, der gik forud.

| (80) | Supplerende mener Corsica Ferries, at selskabets argumentation til dels er gældende for godstrafikken. Det præciserer, at udviklingen på fragtmarkedet med afgang fra Toulon ikke havde negativ indflydelse på de mængder, der blev fragtet på området for DOT, og understreger således, at det oprettede en tjeneste, som ville respektere kravene til kontinuitet og servicekvalitet, og som ville have opfyldt et udækket behov. |
| --- | --- |

(80)

Supplerende mener Corsica Ferries, at selskabets argumentation til dels er gældende for godstrafikken. Det præciserer, at udviklingen på fragtmarkedet med afgang fra Toulon ikke havde negativ indflydelse på de mængder, der blev fragtet på området for DOT, og understreger således, at det oprettede en tjeneste, som ville respektere kravene til kontinuitet og servicekvalitet, og som ville have opfyldt et udækket behov.

| (81) | Corsica Ferries vurderer, at det af ovenstående fremgår, at det første Altmark-kriterium ikke er opfyldt i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

(81)

Corsica Ferries vurderer, at det af ovenstående fremgår, at det første Altmark-kriterium ikke er opfyldt i det foreliggende tilfælde.

5.1.1.2.   
  Vedrørende det andet Altmark-kriterium

| (82) | Med hensyn til kompensationsbeløbet mener Corsica Ferries, at dette skal bedømmes i lyset af gældende lovgivning, som ville hindre enhver mulighed for at konkurrere med kontrahenterne. |
| --- | --- |

(82)

Med hensyn til kompensationsbeløbet mener Corsica Ferries, at dette skal bedømmes i lyset af gældende lovgivning, som ville hindre enhver mulighed for at konkurrere med kontrahenterne.

| (83) | Corsica Ferries mener for det første, at kompensationen for offentlig tjeneste ikke ville opfylde kravene om præcision, objektivitet og gennemskuelighed. Det mener, at det ville være for upræcist at henvise til en stigning, der sker »unormalt, uforudsigeligt og af grunde, som ikke skyldes« selskaberne, som begrundelse for udviklingen i de maksimale takster. Generelt ville den finansielle kompensation stige hurtigere, end de reelle indtægter ville falde, og omvendt. |
| --- | --- |

(83)

Corsica Ferries mener for det første, at kompensationen for offentlig tjeneste ikke ville opfylde kravene om præcision, objektivitet og gennemskuelighed. Det mener, at det ville være for upræcist at henvise til en stigning, der sker »unormalt, uforudsigeligt og af grunde, som ikke skyldes« selskaberne, som begrundelse for udviklingen i de maksimale takster. Generelt ville den finansielle kompensation stige hurtigere, end de reelle indtægter ville falde, og omvendt.

| (84) | Selskabet tilføjer, at opjusteringen af de forventede indtægter fra tilbuddet i december 2006 til tilbuddet i marts 2007 har haft til formål ved anvendelse af beskyttelsesklausulen (aftalens paragraf 7) at føre til udbetaling af en ekstra kompensation i tillæg til driftstilskuddet. Det mener i øvrigt, at det grundlag, der tjener som reference for fastlæggelsen af værdien af SNCM's skibe, hverken var objektivt eller gennemskueligt, idet dette grundlag havde udviklet sig væsentligt fra selskabets første tilbud til de næste. |
| --- | --- |

(84)

Selskabet tilføjer, at opjusteringen af de forventede indtægter fra tilbuddet i december 2006 til tilbuddet i marts 2007 har haft til formål ved anvendelse af beskyttelsesklausulen (aftalens paragraf 7) at føre til udbetaling af en ekstra kompensation i tillæg til driftstilskuddet. Det mener i øvrigt, at det grundlag, der tjener som reference for fastlæggelsen af værdien af SNCM's skibe, hverken var objektivt eller gennemskueligt, idet dette grundlag havde udviklet sig væsentligt fra selskabets første tilbud til de næste.

| (85) | Corsica Ferries mener oven i købet, at beregningsparametrene for kompensationen i tilknytning til anvendelsen af beskyttelsesklausulen ikke var fastlagt. Denne manglende fastlæggelse skulle have givet sig udslag i tildeling af yderligere finansiering til kontrahenterne. Det mener, at det er med henvisning til en overvurderet forventet trafik, at den delvise kompensation for forskellen mellem forventede og reelle indtægter skulle være beregnet. |
| --- | --- |

(85)

Corsica Ferries mener oven i købet, at beregningsparametrene for kompensationen i tilknytning til anvendelsen af beskyttelsesklausulen ikke var fastlagt. Denne manglende fastlæggelse skulle have givet sig udslag i tildeling af yderligere finansiering til kontrahenterne. Det mener, at det er med henvisning til en overvurderet forventet trafik, at den delvise kompensation for forskellen mellem forventede og reelle indtægter skulle være beregnet.

5.1.1.3.   
  Vedrørende det tredje Altmark-kriterium

| (86) | Corsica Ferries mener for det første, at et kapitalafkast på 15 % er for stort set i lyset af det normale niveau for søtransport. Det mener, at denne virkning forøges af det niveau, som SNCM har vurderet salgsværdien af sine skibe til. |
| --- | --- |

(86)

Corsica Ferries mener for det første, at et kapitalafkast på 15 % er for stort set i lyset af det normale niveau for søtransport. Det mener, at denne virkning forøges af det niveau, som SNCM har vurderet salgsværdien af sine skibe til.

| (87) | Det mener for det andet, at der ikke er blevet indført en effektiv kontrolmekanisme til at sikre, at der ikke sker overkompensation. |
| --- | --- |

(87)

Det mener for det andet, at der ikke er blevet indført en effektiv kontrolmekanisme til at sikre, at der ikke sker overkompensation.

5.1.1.4.   
  Vedrørende det fjerde Altmark-kriterium

| (88) | Corsica Ferries hævder, at DOT-proceduren ikke gav mulighed for at sikre tilstrækkelig reel og åben konkurrence. Selskabet mener, at resultatet af denne procedure er blevet påvirket af de økonomiske konsekvenser, som anvendelsen af ophævelsesklausulen ville have afstedkommet, hvis DOT ikke var blevet fornyet. Det mener i øvrigt ikke, at udbudsbetingelserne ville have sikret, at der faktisk var konkurrence. Det nævner den klausul, der skulle sikre, at kontrahentens økonomiske betingelser ikke blev forringet (50), omfanget af den pålagte forpligtelse til offentlig tjeneste, fraværet af finansiel kompensation til selskaber i konkurrence med kontrahenterne, OTC's skønsbeføjelser vedrørende afvigelser fra de særlige udbudsbetingelser og udbudsmaterialet, forpligtelsen til at benytte skibe, der er taget i drift efter 1. januar 1987, overdimensioneringen af den offentlige besejlingstjeneste, manglende adskillelse af basistjeneste og supplerende tjeneste og fortolkning af de særlige udbudsbetingelser med hensyn til afgivelse af et tilbud med unavngivne skibe. |
| --- | --- |

(88)

Corsica Ferries hævder, at DOT-proceduren ikke gav mulighed for at sikre tilstrækkelig reel og åben konkurrence. Selskabet mener, at resultatet af denne procedure er blevet påvirket af de økonomiske konsekvenser, som anvendelsen af ophævelsesklausulen ville have afstedkommet, hvis DOT ikke var blevet fornyet. Det mener i øvrigt ikke, at udbudsbetingelserne ville have sikret, at der faktisk var konkurrence. Det nævner den klausul, der skulle sikre, at kontrahentens økonomiske betingelser ikke blev forringet (50), omfanget af den pålagte forpligtelse til offentlig tjeneste, fraværet af finansiel kompensation til selskaber i konkurrence med kontrahenterne, OTC's skønsbeføjelser vedrørende afvigelser fra de særlige udbudsbetingelser og udbudsmaterialet, forpligtelsen til at benytte skibe, der er taget i drift efter 1. januar 1987, overdimensioneringen af den offentlige besejlingstjeneste, manglende adskillelse af basistjeneste og supplerende tjeneste og fortolkning af de særlige udbudsbetingelser med hensyn til afgivelse af et tilbud med unavngivne skibe.

| (89) | Corsica Ferries supplerer med en understregning af, at DOT-proceduren ikke har ført til udvælgelsen af det laveste bud. SNCM/CMN-konsortiets bud ville have indebåret et tilskud på over 15 mio. EUR mere om året end det bud, som en konstellation med Corsica Ferries' tilbud ville have udmøntet sig i. |
| --- | --- |

(89)

Corsica Ferries supplerer med en understregning af, at DOT-proceduren ikke har ført til udvælgelsen af det laveste bud. SNCM/CMN-konsortiets bud ville have indebåret et tilskud på over 15 mio. EUR mere om året end det bud, som en konstellation med Corsica Ferries' tilbud ville have udmøntet sig i.

| (90) | Derfor understreger Corsica Ferries, at kompensationsniveauet burde være fastsat med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler. Da selskabet mener at kunne udgøre dette udgangspunkt, mener det også at have været i stand til at besejle havnene Ajaccio, Propriano og Porto-Vecchio til en udgift, som ville have været under halvt så stor som den, konsortiet af SNCM og CMN tilbød. |
| --- | --- |

(90)

Derfor understreger Corsica Ferries, at kompensationsniveauet burde være fastsat med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler. Da selskabet mener at kunne udgøre dette udgangspunkt, mener det også at have været i stand til at besejle havnene Ajaccio, Propriano og Porto-Vecchio til en udgift, som ville have været under halvt så stor som den, konsortiet af SNCM og CMN tilbød.

5.1.2.   BEMÆRKNINGER OM DEN SOCIALE STØTTEORDNING

| (91) | Corsica Ferries understreger, at den sociale støtteordning havde den fordel, at der kun refunderedes de overfarter, som de støtteberettigede passagerer faktisk foretog, til forskel fra DOT, hvor det er en transportkapacitet, der finansieres. Denne sociale støtteordning ville gøre det muligt at finansiere forpligtelserne til offentlig tjeneste til en betydelig lavere pris end den, som DOT-ordningen indebærer. |
| --- | --- |

(91)

Corsica Ferries understreger, at den sociale støtteordning havde den fordel, at der kun refunderedes de overfarter, som de støtteberettigede passagerer faktisk foretog, til forskel fra DOT, hvor det er en transportkapacitet, der finansieres. Denne sociale støtteordning ville gøre det muligt at finansiere forpligtelserne til offentlig tjeneste til en betydelig lavere pris end den, som DOT-ordningen indebærer.

5.2.   BEMÆRKNINGER FREMSAT AF SNCM OG CMN

5.2.1.   AFGRÆNSNING AF OFFENTLIG TJENESTE OG DET FØRSTE ALTMARK-KRITERIUM

| (92) | SNCM og CMN mener først og fremmest, at der i aftalen ikke skelnes mellem en basistjeneste og en supplerende tjeneste. De mener i lighed med de franske myndigheder, at der i aftalen defineres to sæsoner, som modsvares af tilbuddets forskellige kapacitetsangivelser som følge af spidsbelastningsperioder. Ifølge SNCM var der ikke tvivl om, at samfundet skulle påtage sig de faste udgifter, som kontrahenterne blev pålagt helårligt for at varetage de delegerede spidsbelastninger. |
| --- | --- |

(92)

SNCM og CMN mener først og fremmest, at der i aftalen ikke skelnes mellem en basistjeneste og en supplerende tjeneste. De mener i lighed med de franske myndigheder, at der i aftalen defineres to sæsoner, som modsvares af tilbuddets forskellige kapacitetsangivelser som følge af spidsbelastningsperioder. Ifølge SNCM var der ikke tvivl om, at samfundet skulle påtage sig de faste udgifter, som kontrahenterne blev pålagt helårligt for at varetage de delegerede spidsbelastninger.

| (93) | SNCM minder i den forbindelse om, at medlemsstaterne har vide skønsbeføjelser med hensyn til at definere tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, som Kommissionen normalt kun ville anfægte i tilfælde af et åbenbart urigtigt skøn. Selskabet mener i så henseende, at det ville være en overdreven bevisbyrde at kræve, at den pågældende medlemsstat godtgør, at de regelmæssige transporttjenester, sådan som de ville blive varetaget i en situation med fri konkurrence, ikke ville opfylde det behov, der defineres som offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(93)

SNCM minder i den forbindelse om, at medlemsstaterne har vide skønsbeføjelser med hensyn til at definere tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, som Kommissionen normalt kun ville anfægte i tilfælde af et åbenbart urigtigt skøn. Selskabet mener i så henseende, at det ville være en overdreven bevisbyrde at kræve, at den pågældende medlemsstat godtgør, at de regelmæssige transporttjenester, sådan som de ville blive varetaget i en situation med fri konkurrence, ikke ville opfylde det behov, der defineres som offentlig tjeneste.

| (94) | SNCM mener ligeledes, at det ikke følger af artikel 4 i forordning 3577/92, at kriteriet om et reelt behov for offentlig tjeneste som følge af en mangel på privat initiativ er en generel regel, der finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. Selskabet mener, at Domstolens fortolkning heraf i Analir-dommen (51) ikke generelt gør medlemsstaternes beføjelse til at definere omfanget af offentlige tjenester betinget af opfyldelsen af dette kriterium. |
| --- | --- |

(94)

SNCM mener ligeledes, at det ikke følger af artikel 4 i forordning 3577/92, at kriteriet om et reelt behov for offentlig tjeneste som følge af en mangel på privat initiativ er en generel regel, der finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. Selskabet mener, at Domstolens fortolkning heraf i Analir-dommen (51) ikke generelt gør medlemsstaternes beføjelse til at definere omfanget af offentlige tjenester betinget af opfyldelsen af dette kriterium.

| (95) | SNCM og CMN vurderer ligeledes i overensstemmelse med de franske myndigheders holdning, at hvis denne fortolkning skulle blive forkastet af Kommissionen, burde behovet for offentlig tjeneste som følge af en mangel på privat initiativ vurderes samlet for hele kontraktperioden. Denne samlede vurdering ville således gøre det muligt at lette byrden ved offentlig tjeneste gennem kompensation i form af højsæsonens indtægter. Det ville så være afgørende at vurdere, om den private erhvervsdrivende er i stand til at opfylde kravene til den helårlige tjenestes regelmæssighed, kontinuitet og hyppighed. CMN vurderer også, at basistjenesten ikke kan adskilles fra den supplerende tjeneste. |
| --- | --- |

(95)

SNCM og CMN vurderer ligeledes i overensstemmelse med de franske myndigheders holdning, at hvis denne fortolkning skulle blive forkastet af Kommissionen, burde behovet for offentlig tjeneste som følge af en mangel på privat initiativ vurderes samlet for hele kontraktperioden. Denne samlede vurdering ville således gøre det muligt at lette byrden ved offentlig tjeneste gennem kompensation i form af højsæsonens indtægter. Det ville så være afgørende at vurdere, om den private erhvervsdrivende er i stand til at opfylde kravene til den helårlige tjenestes regelmæssighed, kontinuitet og hyppighed. CMN vurderer også, at basistjenesten ikke kan adskilles fra den supplerende tjeneste.

| (96) | SNCM anfører i denne forbindelse, at der i udbudsbetingelserne for DOT ikke kræves brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart. |
| --- | --- |

(96)

SNCM anfører i denne forbindelse, at der i udbudsbetingelserne for DOT ikke kræves brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart.

| (97) | Selskabet mener oven i købet, at sammenligningen af trafikken på overfarterne mellem Marseille og Korsika henholdsvis Toulon og Korsika ikke er et tilstrækkeligt grundlag til at fastslå, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn vedrørende vurderingen af det private udbuds kapacitet til at opfylde behovet, sådan som det defineres for forpligtelser til offentlig tjeneste. I øvrigt skal faldet i den samlede trafikmængde på kontrahenternes ruter i 2004 og 2005, sådan som de franske myndigheder mener, skyldes afbrydelsen af SNCM's sejladser på grund af kollektive kampskridt. Omvendt skal en stigning i trafikken fra Toulon skyldes afgangene fra Italien ifølge de forbundne kars princip. |
| --- | --- |

(97)

Selskabet mener oven i købet, at sammenligningen af trafikken på overfarterne mellem Marseille og Korsika henholdsvis Toulon og Korsika ikke er et tilstrækkeligt grundlag til at fastslå, at der er foretaget et åbenbart urigtigt skøn vedrørende vurderingen af det private udbuds kapacitet til at opfylde behovet, sådan som det defineres for forpligtelser til offentlig tjeneste. I øvrigt skal faldet i den samlede trafikmængde på kontrahenternes ruter i 2004 og 2005, sådan som de franske myndigheder mener, skyldes afbrydelsen af SNCM's sejladser på grund af kollektive kampskridt. Omvendt skal en stigning i trafikken fra Toulon skyldes afgangene fra Italien ifølge de forbundne kars princip.

| (98) | Vedrørende en eventuel overdimensionering af tilbuddet på aftalen mener SNCM, at referenceperioden ikke burde omfatte årene 2004 og 2005 på grund af førnævnte kollektive kampskridt. Passagerfærgerne ville derfor være nødvendige til dækning af trafikken i højsæsonen. CMN præciserer ligeledes, at tilbuddets dimensionering var en følge af det økonomiske klima, driftsforstyrrelser og retningsbestemte udsving i højsæsonen, som kunne give overfarter med lav belægningsprocent. |
| --- | --- |

(98)

Vedrørende en eventuel overdimensionering af tilbuddet på aftalen mener SNCM, at referenceperioden ikke burde omfatte årene 2004 og 2005 på grund af førnævnte kollektive kampskridt. Passagerfærgerne ville derfor være nødvendige til dækning af trafikken i højsæsonen. CMN præciserer ligeledes, at tilbuddets dimensionering var en følge af det økonomiske klima, driftsforstyrrelser og retningsbestemte udsving i højsæsonen, som kunne give overfarter med lav belægningsprocent.

| (99) | SNCM og CMN bemærker oven i købet, at de tjenesteydelser, som Corsica Ferries tilbyder med afgang fra Toulon, ikke er underlagt de samme forpligtelser som dem, der pålægges kontrahenterne i medfør af aftalen. På fragtmarkedet understreger SNCM og CMN forpligtelserne vedrørende fartplan, nyttelast og de takster, som konsortiet er underlagt. På passagerområdet mener SCNM, at kravene til fartplanen begrænser antallet af overfarter, at de mindre strenge takstkrav til Corsica Ferries giver dette selskab større forretningsmæssig frihed, og at forpligtelserne vedrørende servicekvalitet ville medføre større omkostninger for kontrahenterne. Ligeledes nævner SNCM de specifikke destinationer i udbudsbetingelserne og forpligtelsen til daglige sejladser, sådan som Corsica Ferries minder om. |
| --- | --- |

(99)

SNCM og CMN bemærker oven i købet, at de tjenesteydelser, som Corsica Ferries tilbyder med afgang fra Toulon, ikke er underlagt de samme forpligtelser som dem, der pålægges kontrahenterne i medfør af aftalen. På fragtmarkedet understreger SNCM og CMN forpligtelserne vedrørende fartplan, nyttelast og de takster, som konsortiet er underlagt. På passagerområdet mener SCNM, at kravene til fartplanen begrænser antallet af overfarter, at de mindre strenge takstkrav til Corsica Ferries giver dette selskab større forretningsmæssig frihed, og at forpligtelserne vedrørende servicekvalitet ville medføre større omkostninger for kontrahenterne. Ligeledes nævner SNCM de specifikke destinationer i udbudsbetingelserne og forpligtelsen til daglige sejladser, sådan som Corsica Ferries minder om.

| (100) | Subsidiært understreger SNCM, at de tilskud, som de øvrige markedsaktører har modtaget, og især den sociale støtte, har kunnet spille en rolle i trafikudviklingen. Trafikudviklingen viser dermed ikke, at kontrahenterne har haft en mindre kapacitet til at opfylde deres forpligtelser. |
| --- | --- |

(100)

Subsidiært understreger SNCM, at de tilskud, som de øvrige markedsaktører har modtaget, og især den sociale støtte, har kunnet spille en rolle i trafikudviklingen. Trafikudviklingen viser dermed ikke, at kontrahenterne har haft en mindre kapacitet til at opfylde deres forpligtelser.

| (101) | Endelig bemærker SNCM, at dets tilbud blev afgivet i 2007. At OTC slækkede på sine krav i 2009, skyldtes således først og fremmest den økonomiske krise og dernæst de investeringer, som selskabet Corsica Ferries havde foretaget. |
| --- | --- |

(101)

Endelig bemærker SNCM, at dets tilbud blev afgivet i 2007. At OTC slækkede på sine krav i 2009, skyldtes således først og fremmest den økonomiske krise og dernæst de investeringer, som selskabet Corsica Ferries havde foretaget.

5.2.2.   VEDRØRENDE DET ANDET ALTMARK-KRITERIUM

| (102) | I overensstemmelse med de franske myndigheders holdning (se betragtning 66 ovenfor) vurderer SCNM, at aftalens paragraf 7, stk. 1, er tilstrækkelig til at fastslå de parametre, som kompensationen er beregnet ud fra. I øvrigt er det kun handlinger, der er foretaget på grundlag af denne bestemmelse, der bør kunne være genstand for en kontrol, og ikke eksistensen af paragraf 7, stk. 1, i sig selv. |
| --- | --- |

(102)

I overensstemmelse med de franske myndigheders holdning (se betragtning 66 ovenfor) vurderer SCNM, at aftalens paragraf 7, stk. 1, er tilstrækkelig til at fastslå de parametre, som kompensationen er beregnet ud fra. I øvrigt er det kun handlinger, der er foretaget på grundlag af denne bestemmelse, der bør kunne være genstand for en kontrol, og ikke eksistensen af paragraf 7, stk. 1, i sig selv.

| (103) | SNCM og CMN mener i øvrigt, at Frankrigs ræsonnement i førnævnte betragtning ligeledes er gældende for spørgsmålet om justering af kompensationen efter de reelle indtægter, som forventes i henhold til aftalen. Anvendelsen af denne bestemmelse skulle ske automatisk og ville ikke give mulighed for en subjektiv fortolkning. Beskyttelsesklausulen vedrørende brændstof var berettiget, fordi det ville være umuligt at forudse udviklingen i markedet og virkningen af udviklingen i reglerne. CMN understreger endelig, at beskyttelsesklausulen vedrørende indtægterne gælder for et fald, men også hvis indtægterne skulle stige. |
| --- | --- |

(103)

SNCM og CMN mener i øvrigt, at Frankrigs ræsonnement i førnævnte betragtning ligeledes er gældende for spørgsmålet om justering af kompensationen efter de reelle indtægter, som forventes i henhold til aftalen. Anvendelsen af denne bestemmelse skulle ske automatisk og ville ikke give mulighed for en subjektiv fortolkning. Beskyttelsesklausulen vedrørende brændstof var berettiget, fordi det ville være umuligt at forudse udviklingen i markedet og virkningen af udviklingen i reglerne. CMN understreger endelig, at beskyttelsesklausulen vedrørende indtægterne gælder for et fald, men også hvis indtægterne skulle stige.

| (104) | SNCM mener, at variationen i beløbet for de forventede indtægter mellem de forskellige tilbud fra kontrahenterne ikke er af en sådan karakter, at den kan så tvivl om, at kompensationsmekanismens parametre er gennemsigtige. |
| --- | --- |

(104)

SNCM mener, at variationen i beløbet for de forventede indtægter mellem de forskellige tilbud fra kontrahenterne ikke er af en sådan karakter, at den kan så tvivl om, at kompensationsmekanismens parametre er gennemsigtige.

| (105) | SNCM præciserer ligeledes, at der ikke er udbetalt finansiel kompensation uden for rammerne af DOT. Selskabet understreger, at aftalen indeholder en bestemmelse om, at de udgifter, som kontrahenterne i visse tilfælde af driftsforstyrrelser har ved at iværksætte erstatningsdrift eller ved at udbetale erstatning til kunderne, modregnes den bøde, som OTC i henhold til aftalen fakturerer til kontrahenterne. Hvis anmodningen herom fra SNCM til OTC beløber sig til 600 000 EUR, ville beløbet dog ikke blive udbetalt og ville kun svare til en hensættelse for de anslåede erstatninger, som SNCM udbetalte som følge af de kollektive kampskridt i 2010. |
| --- | --- |

(105)

SNCM præciserer ligeledes, at der ikke er udbetalt finansiel kompensation uden for rammerne af DOT. Selskabet understreger, at aftalen indeholder en bestemmelse om, at de udgifter, som kontrahenterne i visse tilfælde af driftsforstyrrelser har ved at iværksætte erstatningsdrift eller ved at udbetale erstatning til kunderne, modregnes den bøde, som OTC i henhold til aftalen fakturerer til kontrahenterne. Hvis anmodningen herom fra SNCM til OTC beløber sig til 600 000 EUR, ville beløbet dog ikke blive udbetalt og ville kun svare til en hensættelse for de anslåede erstatninger, som SNCM udbetalte som følge af de kollektive kampskridt i 2010.

5.2.3.   ØVRIGE ALTMARK-KRITERIER

| (106) | Med hensyn til niveauet for kompensation for omkostningerne ved forpligtelserne til offentlig tjeneste vurderer SNCM og CMN ikke at have modtaget overkompensation. I henseende til kravene til kapitalafkast understreger SNCM tværtimod, at omkostningerne ved forpligtelserne til offentlig tjeneste ikke blev tilstrækkeligt kompenseret, og at selskabet derfor fik et negativt resultat efter kapitalomkostninger. |
| --- | --- |

(106)

Med hensyn til niveauet for kompensation for omkostningerne ved forpligtelserne til offentlig tjeneste vurderer SNCM og CMN ikke at have modtaget overkompensation. I henseende til kravene til kapitalafkast understreger SNCM tværtimod, at omkostningerne ved forpligtelserne til offentlig tjeneste ikke blev tilstrækkeligt kompenseret, og at selskabet derfor fik et negativt resultat efter kapitalomkostninger.

| (107) | Vedrørende proceduren for udvælgelse af tjenesteyderen minder SNCM om, at privatiseringsprotokollen indeholdt en ophævelsesklausul. Den bør analyseres ifølge de samme vilkår, som de franske myndigheder nævner i betragtning 55 ovenfor. Selskabet mener i øvrigt ikke, at privatiseringsprocessen af SNCM, som ikke involverede Korsikas regionale myndigheder, kan have haft nogen indflydelse på proceduren for tildeling af DOT. |
| --- | --- |

(107)

Vedrørende proceduren for udvælgelse af tjenesteyderen minder SNCM om, at privatiseringsprotokollen indeholdt en ophævelsesklausul. Den bør analyseres ifølge de samme vilkår, som de franske myndigheder nævner i betragtning 55 ovenfor. Selskabet mener i øvrigt ikke, at privatiseringsprocessen af SNCM, som ikke involverede Korsikas regionale myndigheder, kan have haft nogen indflydelse på proceduren for tildeling af DOT.

| (108) | SNCM og CMN mener endvidere ikke, at kravene i udbudsbetingelserne har givet anledning til at betvivle, at proceduren for tildeling af DOT har karakter af konkurrence. De mener ikke, at kontrollen af, om det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt, vedrører den passende karakter af forpligtelserne til offentlig tjeneste, som pålægges tredjeparterne i DOT. |
| --- | --- |

(108)

SNCM og CMN mener endvidere ikke, at kravene i udbudsbetingelserne har givet anledning til at betvivle, at proceduren for tildeling af DOT har karakter af konkurrence. De mener ikke, at kontrollen af, om det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt, vedrører den passende karakter af forpligtelserne til offentlig tjeneste, som pålægges tredjeparterne i DOT.

| (109) | SNCM og CMN understreger oven i købet, at de begrænsninger, der er foretaget af indholdet af kontrakterne om offentlig tjeneste ved forordning 3577/92, ikke hindrer medlemsstaterne i at knytte andre krav dertil. |
| --- | --- |

(109)

SNCM og CMN understreger oven i købet, at de begrænsninger, der er foretaget af indholdet af kontrakterne om offentlig tjeneste ved forordning 3577/92, ikke hindrer medlemsstaterne i at knytte andre krav dertil.

| (110) | Med baggrund i de franske myndigheders samlede argumentation, som fremlægges i betragtning 67 ovenfor, vurderer SNCM desuden, at proceduren for valg af kontrahent ikke har haft karakter af forskelsbehandling. At Corsica Ferries bestrider, at Tribunal administratif i Bastia og Korsikas regionale myndigheder skulle være upartiske, er i SNCM's øjne en bekræftelse heraf. |
| --- | --- |

(110)

Med baggrund i de franske myndigheders samlede argumentation, som fremlægges i betragtning 67 ovenfor, vurderer SNCM desuden, at proceduren for valg af kontrahent ikke har haft karakter af forskelsbehandling. At Corsica Ferries bestrider, at Tribunal administratif i Bastia og Korsikas regionale myndigheder skulle være upartiske, er i SNCM's øjne en bekræftelse heraf.

| (111) | Subsidiært mener SNCM og CMN, at de modtagne kompensationer – såfremt kriterierne i Altmark-dommen ikke er opfyldt – burde betegnes som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til SGEI-rammebestemmelserne. Set i det lys mener de, at varigheden af delegeringen er rimelig, og fremhæver, at forbindelserne uden for DOT har separate driftsregnskaber, som kan adskille dem fra de delegerede ruter, hvilket således er i overensstemmelse med direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed. |
| --- | --- |

(111)

Subsidiært mener SNCM og CMN, at de modtagne kompensationer – såfremt kriterierne i Altmark-dommen ikke er opfyldt – burde betegnes som statsstøtte, der er forenelig med det indre marked i henhold til SGEI-rammebestemmelserne. Set i det lys mener de, at varigheden af delegeringen er rimelig, og fremhæver, at forbindelserne uden for DOT har separate driftsregnskaber, som kan adskille dem fra de delegerede ruter, hvilket således er i overensstemmelse med direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed.

6.   FRANKRIGS KOMMENTARER TIL BEMÆRKNINGERNE FRA INTERESSEREDE PARTER

6.1.   AFGRÆNSNING AF OFFENTLIG TJENESTE OG DET FØRSTE ALTMARK-KRITERIUM

| (112) | Med hensyn til bemærkningerne fra Corsica Ferries om opfyldelsen af det første Altmark-kriterium minder de franske myndigheder først og fremmest om deres holdning om, at basistjenesten og den supplerende tjeneste ikke kan adskilles. De mener ikke, at ansættelse af midlertidigt personale til drift af den supplerende tjeneste er et bevis på det modsatte. |
| --- | --- |

(112)

Med hensyn til bemærkningerne fra Corsica Ferries om opfyldelsen af det første Altmark-kriterium minder de franske myndigheder først og fremmest om deres holdning om, at basistjenesten og den supplerende tjeneste ikke kan adskilles. De mener ikke, at ansættelse af midlertidigt personale til drift af den supplerende tjeneste er et bevis på det modsatte.

| (113) | De bestrider dernæst Corsica Ferries' påstand om, at kriteriet om kapacitet er det eneste krav vedrørende den supplerende tjeneste. De minder om, at kvalitetskriteriet, som er fastlagt i udbudsbetingelserne, gælder lige så vel. |
| --- | --- |

(113)

De bestrider dernæst Corsica Ferries' påstand om, at kriteriet om kapacitet er det eneste krav vedrørende den supplerende tjeneste. De minder om, at kvalitetskriteriet, som er fastlagt i udbudsbetingelserne, gælder lige så vel.

| (114) | I øvrigt kræves der ikke i udbudsbetingelserne til DOT brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart. |
| --- | --- |

(114)

I øvrigt kræves der ikke i udbudsbetingelserne til DOT brug af forskellige skibe til henholdsvis den faste og den supplerende rutefart.

| (115) | De mener desuden ikke, det er velbegrundet at begrænse analysen af en eventuel mangel på privat initiativ til kun at omfatte perioderne for den supplerende tjeneste. De mener ikke, at der er grundlag for at nægte at kalde den supplerende tjeneste for en offentlig tjeneste, blot fordi den i hovedsagen er beregnet til turistbefordring, idet formålet er at garantere den territoriale kontinuitet med henblik på at afbøde ulemperne for Korsika af at være en ø. |
| --- | --- |

(115)

De mener desuden ikke, det er velbegrundet at begrænse analysen af en eventuel mangel på privat initiativ til kun at omfatte perioderne for den supplerende tjeneste. De mener ikke, at der er grundlag for at nægte at kalde den supplerende tjeneste for en offentlig tjeneste, blot fordi den i hovedsagen er beregnet til turistbefordring, idet formålet er at garantere den territoriale kontinuitet med henblik på at afbøde ulemperne for Korsika af at være en ø.

| (116) | De franske myndigheder er ikke enige i Corsica Ferries' analyse af det udbudsniveau, der ifølge aftalen blev fastlagt som passende, og som svarer til den supplerende tjeneste. De mener, at referenceperioden for passagertrafikken burde være begrænset til perioden efter 2006, idet årene 2002-2005 var kendetegnet ved driftsforstyrrelser som følge af kollektive kampskridt. De tilskriver i øvrigt den samlede overdimensionering af udbuddet i perioden 2010-2013 Corsica Ferries' indsættelse af skibet Smeralda. |
| --- | --- |

(116)

De franske myndigheder er ikke enige i Corsica Ferries' analyse af det udbudsniveau, der ifølge aftalen blev fastlagt som passende, og som svarer til den supplerende tjeneste. De mener, at referenceperioden for passagertrafikken burde være begrænset til perioden efter 2006, idet årene 2002-2005 var kendetegnet ved driftsforstyrrelser som følge af kollektive kampskridt. De tilskriver i øvrigt den samlede overdimensionering af udbuddet i perioden 2010-2013 Corsica Ferries' indsættelse af skibet Smeralda.

| (117) | De franske myndigheder bemærker endelig, at Corsica Ferries er den primære modtager af udbetalinger i henhold til den sociale støtteordning, idet beløbet afhænger af antal befordrede passagerer. I øvrigt tager Corsica Ferries kun hensyn til transportkapaciteten uden at henvise til de øvrige kriterier såsom servicekvaliteten. |
| --- | --- |

(117)

De franske myndigheder bemærker endelig, at Corsica Ferries er den primære modtager af udbetalinger i henhold til den sociale støtteordning, idet beløbet afhænger af antal befordrede passagerer. I øvrigt tager Corsica Ferries kun hensyn til transportkapaciteten uden at henvise til de øvrige kriterier såsom servicekvaliteten.

6.2.   ØVRIGE ALTMARK-KRITERIER

| (118) | Med hensyn til Corsica Ferries' bemærkninger om opfyldelsen af det andet og tredje Altmark-kriterium præciserer de franske myndigheder, at ændringen i form af en tillægskontrakt til DOT den 28. december 2009 skyldes forskellen mellem en forventet trafikmængde, som blev fastlagt på grundlag af ambitiøse økonomiske udviklingsmål, og den realiserede mængde, der var resultatet af den økonomiske afmatning og stigningen i udbuddet af søtransport. De understreger, at de finansielle domstoles prøvelse af kompensationsordningen ikke går på dennes overensstemmelse med gældende lov om statsstøtte, men på, om forvaltningen af den sker efter reglerne og er effektiv. De franske myndigheder understreger oven i købet, at de fremsatte bemærkninger ligeledes gjaldt den sociale støtteordning, som Corsica Ferries umiddelbart ville nyde godt af, idet de afsatte midler til ordningen ifølge de franske myndigheder steg fra 13,8 mio. til 20,8 mio. EUR fra 2002 til 2009. |
| --- | --- |

(118)

Med hensyn til Corsica Ferries' bemærkninger om opfyldelsen af det andet og tredje Altmark-kriterium præciserer de franske myndigheder, at ændringen i form af en tillægskontrakt til DOT den 28. december 2009 skyldes forskellen mellem en forventet trafikmængde, som blev fastlagt på grundlag af ambitiøse økonomiske udviklingsmål, og den realiserede mængde, der var resultatet af den økonomiske afmatning og stigningen i udbuddet af søtransport. De understreger, at de finansielle domstoles prøvelse af kompensationsordningen ikke går på dennes overensstemmelse med gældende lov om statsstøtte, men på, om forvaltningen af den sker efter reglerne og er effektiv. De franske myndigheder understreger oven i købet, at de fremsatte bemærkninger ligeledes gjaldt den sociale støtteordning, som Corsica Ferries umiddelbart ville nyde godt af, idet de afsatte midler til ordningen ifølge de franske myndigheder steg fra 13,8 mio. til 20,8 mio. EUR fra 2002 til 2009.

| (119) | Vedrørende Corsica Ferries' bemærkninger om opfyldelsen af det fjerde Altmark-kriterium præciserer de franske myndigheder, at Rettens dom af 11. september 2012 i sag T-565/08 ikke knytter dette til tildelingen af DOT. De bestrider således Corsica Ferries' fortolkning af denne dom og mener i den henseende, at ophævelsesklausulen kun kan bringes i anvendelse, hvis Kommissionen vedtager en afgørelse om, at de omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte, som er uforenelig med det indre marked, eller hvis SNCM ikke får tildelt aftalen om delegering af offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(119)

Vedrørende Corsica Ferries' bemærkninger om opfyldelsen af det fjerde Altmark-kriterium præciserer de franske myndigheder, at Rettens dom af 11. september 2012 i sag T-565/08 ikke knytter dette til tildelingen af DOT. De bestrider således Corsica Ferries' fortolkning af denne dom og mener i den henseende, at ophævelsesklausulen kun kan bringes i anvendelse, hvis Kommissionen vedtager en afgørelse om, at de omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte, som er uforenelig med det indre marked, eller hvis SNCM ikke får tildelt aftalen om delegering af offentlig tjeneste.

| (120) | De franske myndigheder mener endelig, at det ikke er i overensstemmelse med gældende lov at bedømme graden af faktisk konkurrence på grundlag af en erklæring fra formanden for regionalforsamlingen, idet denne myndighed ikke har beføjelse til andet end at vedtage udbudsbetingelserne for DOT. Parallelt hermed bemærker de, at analysen af tilbuddene har ført til den konklusion, at Corsica Ferries ikke overholdt disse udbudsbetingelser, ikke leverede dokumentation til bedømmelse af selskabets gældsætning og ej heller garanterede, at dets forventede driftsregnskab var relevant. |
| --- | --- |

(120)

De franske myndigheder mener endelig, at det ikke er i overensstemmelse med gældende lov at bedømme graden af faktisk konkurrence på grundlag af en erklæring fra formanden for regionalforsamlingen, idet denne myndighed ikke har beføjelse til andet end at vedtage udbudsbetingelserne for DOT. Parallelt hermed bemærker de, at analysen af tilbuddene har ført til den konklusion, at Corsica Ferries ikke overholdt disse udbudsbetingelser, ikke leverede dokumentation til bedømmelse af selskabets gældsætning og ej heller garanterede, at dets forventede driftsregnskab var relevant.

7.   VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

7.1.   FOREKOMST AF STATSSTØTTE EFTER ARTIKEL 107, STK. 1, I TEUF

| (121) | I EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, hedder det, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(121)

I EUF-traktatens artikel 107, stk. 1, hedder det, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (122) | En national foranstaltning udgør statsstøtte, hvis alle de følgende betingelser er opfyldt: 1) modtageren eller modtagerne er virksomheder efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, 2) den omhandlede foranstaltning tildeles for statsmidler og kan tilregnes staten, 3) foranstaltningen giver modtagerne en selektiv fordel, og 4) den omhandlede foranstaltning fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen og kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (52). |
| --- | --- |

(122)

En national foranstaltning udgør statsstøtte, hvis alle de følgende betingelser er opfyldt: 1) modtageren eller modtagerne er virksomheder efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, 2) den omhandlede foranstaltning tildeles for statsmidler og kan tilregnes staten, 3) foranstaltningen giver modtagerne en selektiv fordel, og 4) den omhandlede foranstaltning fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen og kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (52).

7.1.1.   BEGREBERNE VIRKSOMHED OG ØKONOMISK AKTIVITET

| (123) | Som det understreges i indledningsbeslutningen (betragtning 62), er SNCM og CMN to erhvervsdrivende virksomheder, der leverer tjenesteydelser inden for søtransport og dermed udøver en økonomisk aktivitet. |
| --- | --- |

(123)

Som det understreges i indledningsbeslutningen (betragtning 62), er SNCM og CMN to erhvervsdrivende virksomheder, der leverer tjenesteydelser inden for søtransport og dermed udøver en økonomisk aktivitet.

7.1.2.   STATSMIDLER OG TILREGNELSE TIL STATEN

| (124) | Som der gøres rede for i indledningsbeslutningen (betragtning 63-65), blev beslutningen om at indgå aftalen truffet af den korsikanske regionalforsamling, og den offentlige myndighed OTC's midler er offentlige midler, som bl.a. stammer fra bevillingen til territorial kontinuitet, som staten udbetaler. De kompensationer, der udbetales i henhold til DOT, udgør dermed en overførsel af statsmidler, som kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(124)

Som der gøres rede for i indledningsbeslutningen (betragtning 63-65), blev beslutningen om at indgå aftalen truffet af den korsikanske regionalforsamling, og den offentlige myndighed OTC's midler er offentlige midler, som bl.a. stammer fra bevillingen til territorial kontinuitet, som staten udbetaler. De kompensationer, der udbetales i henhold til DOT, udgør dermed en overførsel af statsmidler, som kan tilregnes staten.

7.1.3.   SELEKTIV FORDEL FOR KONTRAHENTERNE

| (125) | For at vurdere, om en statslig foranstaltning udgør støtte til en virksomhed, skal det fastslås, om den pågældende virksomhed får en økonomisk fordel, hvorved den undgår omkostninger, som den normalt ville have skullet afholde af sin egen kapital, eller om den får en fordel, som den på normale markedsvilkår ikke ville have fået (53). |
| --- | --- |

(125)

For at vurdere, om en statslig foranstaltning udgør støtte til en virksomhed, skal det fastslås, om den pågældende virksomhed får en økonomisk fordel, hvorved den undgår omkostninger, som den normalt ville have skullet afholde af sin egen kapital, eller om den får en fordel, som den på normale markedsvilkår ikke ville have fået (53).

| (126) | I den forbindelse mener Kommissionen i modsætning til CMN, at de konkurrerende erhvervsdrivendes vundne markedsandele på ingen måde er et bevis for, at kontrahenterne ikke fik en fordel. Det står da også fast, at kontrahenterne ikke uden offentlig medvirken ville have fået kompensation for deres driftsomkostninger, sådan som det var fastlagt i aftalen. |
| --- | --- |

(126)

I den forbindelse mener Kommissionen i modsætning til CMN, at de konkurrerende erhvervsdrivendes vundne markedsandele på ingen måde er et bevis for, at kontrahenterne ikke fik en fordel. Det står da også fast, at kontrahenterne ikke uden offentlig medvirken ville have fået kompensation for deres driftsomkostninger, sådan som det var fastlagt i aftalen.

| (127) | Frankrig henviser bl.a. til Conseil d'Etats afgørelse af 13. juli 2012 som grundlag for, at der ikke forekom elementer af statsstøtte i aftalen som helhed. Kommissionen anfører ikke desto mindre, at den nationale domstol med sin afgørelse nøjedes med at vurdere, at beskyttelsesklausulen i aftalens paragraf 7, stk. 1 (54), ikke i sig selv kunne betegnes som statsstøtte (55). Da Kommissionen ikke undersøger beskyttelsesklausulen isoleret, men tager aftalen i dens helhed i betragtning, mener den ikke, at afgørelsens præmisser vedrørende den nævnte klausul er relevante med hensyn til at fastslå, om aftalen i sin helhed indeholder elementer af statsstøtte. Den vil undersøge substansen i de argumenter, der er fremført i denne afgørelse, i forbindelse med sin undersøgelse af definitionen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, som er omfattet af aftalen (se afsnit 7.1.3.1 nedenfor). |
| --- | --- |

(127)

Frankrig henviser bl.a. til Conseil d'Etats afgørelse af 13. juli 2012 som grundlag for, at der ikke forekom elementer af statsstøtte i aftalen som helhed. Kommissionen anfører ikke desto mindre, at den nationale domstol med sin afgørelse nøjedes med at vurdere, at beskyttelsesklausulen i aftalens paragraf 7, stk. 1 (54), ikke i sig selv kunne betegnes som statsstøtte (55). Da Kommissionen ikke undersøger beskyttelsesklausulen isoleret, men tager aftalen i dens helhed i betragtning, mener den ikke, at afgørelsens præmisser vedrørende den nævnte klausul er relevante med hensyn til at fastslå, om aftalen i sin helhed indeholder elementer af statsstøtte. Den vil undersøge substansen i de argumenter, der er fremført i denne afgørelse, i forbindelse med sin undersøgelse af definitionen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, som er omfattet af aftalen (se afsnit 7.1.3.1 nedenfor).

| (128) | Da Frankrig hævder, at kompensationen ikke medfører en selektiv fordel for modtagerne i henhold til retspraksis fra Altmark-dommen, skal Kommissionen undersøge, om den kompensation, som ydes i medfør af aftalen, opfylder alle Altmark-kriterierne, sådan som de franske myndigheder og kontrahenterne hævder. |
| --- | --- |

(128)

Da Frankrig hævder, at kompensationen ikke medfører en selektiv fordel for modtagerne i henhold til retspraksis fra Altmark-dommen, skal Kommissionen undersøge, om den kompensation, som ydes i medfør af aftalen, opfylder alle Altmark-kriterierne, sådan som de franske myndigheder og kontrahenterne hævder.

| (129) | I den henseende skal det bemærkes, at Domstolen i Altmark-dommen (56) afgjorde, at kompensation ydet for udførelse af forpligtelser til offentlig tjeneste ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, når følgende fire kriterier er opfyldt samtidig:






  — | den begunstigede virksomhed er faktisk blevet pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser er blevet klart defineret (første kriterium) |
| --- | --- | --- |

(129)

I den henseende skal det bemærkes, at Domstolen i Altmark-dommen (56) afgjorde, at kompensation ydet for udførelse af forpligtelser til offentlig tjeneste ikke udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, når følgende fire kriterier er opfyldt samtidig:

—

den begunstigede virksomhed er faktisk blevet pålagt at opfylde forpligtelser til offentlig tjeneste, og disse forpligtelser er blevet klart defineret (første kriterium)

| — | de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, skal være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde (andet kriterium) |
| --- | --- |

—

de kriterier, der er grundlaget for beregningen af kompensationen, skal være fastlagt på forhånd på en objektiv og gennemsigtig måde (andet kriterium)

| — | kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (tredje kriterium) |
| --- | --- |

—

kompensationen må ikke overstige, hvad der er nødvendigt for helt eller delvis at dække de udgifter, der er afholdt ved opfyldelsen af forpligtelserne til offentlig tjeneste, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (tredje kriterium)

| — | når udvælgelsen af den virksomhed, der har fået overdraget en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, skal størrelsen af den nødvendige kompensation fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (fjerde kriterium). |
| --- | --- |

—

når udvælgelsen af den virksomhed, der har fået overdraget en forpligtelse til offentlig tjeneste, i et konkret tilfælde ikke gennemføres inden for rammerne af en procedure for tildeling af offentlige kontrakter, skal størrelsen af den nødvendige kompensation fastlægges på grundlag af en analyse af de omkostninger, som en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkeligt udstyret med transportmidler til at kunne opfylde de stillede krav til den offentlige tjeneste, ville have ved at gennemføre forpligtelserne, idet der skal tages hensyn til de hermed forbundne indtægter og til en rimelig fortjeneste ved opfyldelsen af forpligtelserne (fjerde kriterium).

| (130) | I sin meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på kompensation for levering af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (57) (herefter »SGEI-meddelelsen«) har Kommissionen udstedt en række retningslinjer for at klarlægge kravene til kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Denne meddelelse omhandler de forskellige betingelser, der følger af retspraksis fra Altmark-sagen, navnlig begrebet tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse i henhold til artikel 106 i TEUF, behovet for en overdragelsesakt, forpligtelsen til at fastlægge parametre for kompensationen, principperne for at undgå overkompensation og principperne for valg af leverandør. |
| --- | --- |

(130)

I sin meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på kompensation for levering af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (57) (herefter »SGEI-meddelelsen«) har Kommissionen udstedt en række retningslinjer for at klarlægge kravene til kompensation for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse. Denne meddelelse omhandler de forskellige betingelser, der følger af retspraksis fra Altmark-sagen, navnlig begrebet tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse i henhold til artikel 106 i TEUF, behovet for en overdragelsesakt, forpligtelsen til at fastlægge parametre for kompensationen, principperne for at undgå overkompensation og principperne for valg af leverandør.

| (131) | I det foreliggende tilfælde finder Kommissionen det begrundet at analysere første og fjerde Altmark-kriterium. |
| --- | --- |

(131)

I det foreliggende tilfælde finder Kommissionen det begrundet at analysere første og fjerde Altmark-kriterium.

7.1.3.1.   
  Definition af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse (første kriterium)

| (132) | Det skal påpeges, at Kommissionens kompetence vedrørende definitionen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse begrænser sig til at kontrollere, at den pågældende medlemsstat ikke har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved definitionen af en tjenesteydelse af almindelige økonomisk interesse (58). |
| --- | --- |

(132)

Det skal påpeges, at Kommissionens kompetence vedrørende definitionen af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse begrænser sig til at kontrollere, at den pågældende medlemsstat ikke har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved definitionen af en tjenesteydelse af almindelige økonomisk interesse (58).

| (133) | Når der findes specifikke EU-regler, er medlemsstaternes skøn i øvrigt bundet af disse regler, uden at det vedrører Kommissionens forpligtelse til at foretage en vurdering af, om tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse er blevet defineret korrekt med henblik på statsstøttekontrol (59). I indledningsbeslutningen havde Kommissionen i den henseende i hovedsagen fundet, at afgrænsningen af en offentlig tjeneste for at kunne godtages med henblik på statsstøttekontrollen skal overholde forordning 3577/92, sådan som denne fortolkes i Domstolens retspraksis (60). Derfor havde Kommissionen angivet, at den ville analysere, om den offentlige tjenestes anvendelsesområde som defineret i aftalen var nødvendigt og proportionelt afgrænset i forhold til et reelt behov for offentlig tjeneste, som skulle være påvist i kraft af utilstrækkelig regelmæssig transportdækning i en situation med fri konkurrence. |
| --- | --- |

(133)

Når der findes specifikke EU-regler, er medlemsstaternes skøn i øvrigt bundet af disse regler, uden at det vedrører Kommissionens forpligtelse til at foretage en vurdering af, om tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse er blevet defineret korrekt med henblik på statsstøttekontrol (59). I indledningsbeslutningen havde Kommissionen i den henseende i hovedsagen fundet, at afgrænsningen af en offentlig tjeneste for at kunne godtages med henblik på statsstøttekontrollen skal overholde forordning 3577/92, sådan som denne fortolkes i Domstolens retspraksis (60). Derfor havde Kommissionen angivet, at den ville analysere, om den offentlige tjenestes anvendelsesområde som defineret i aftalen var nødvendigt og proportionelt afgrænset i forhold til et reelt behov for offentlig tjeneste, som skulle være påvist i kraft af utilstrækkelig regelmæssig transportdækning i en situation med fri konkurrence.

| (134) | I tilfælde af manglende overholdelse af de væsentlige kriterier i forordning 3577/92, sådan som de fortolkes i retspraksis, kunne den omhandlede kompensation således ikke i det foreliggende tilfælde erklæres forenelig i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF. Overholdelsen af forordning 3577/92 er dermed en nødvendig betingelse for, at SGEI-rammebestemmelserne kan finde anvendelse på den foreliggende sag (61). |
| --- | --- |

(134)

I tilfælde af manglende overholdelse af de væsentlige kriterier i forordning 3577/92, sådan som de fortolkes i retspraksis, kunne den omhandlede kompensation således ikke i det foreliggende tilfælde erklæres forenelig i henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF. Overholdelsen af forordning 3577/92 er dermed en nødvendig betingelse for, at SGEI-rammebestemmelserne kan finde anvendelse på den foreliggende sag (61).

| (135) | I den henseende konstaterer Kommissionen, at aftalen tydeligvis er en »kontrakt om offentlig tjeneste« efter forordning 3577/92 (62). Den mener i den forbindelse, at betingelserne i Analir-dommen er særlig relevante for analysen af en sådan kontrakt om offentlig tjeneste. Faktisk er kompensation for specifikke forpligtelser i forbindelse med en kontrakt om offentlig tjeneste i form af tilskud til et tjenesteudbud en klar forhindring for den fri udveksling af tjenesteydelser (63). Denne hindring kan kun berettiges, hvis en række restriktive betingelser om nødvendighed og proportionalitet er opfyldt ved definitionen af samtlige de tjenester, der fjernes fra den fri konkurrence, set i forhold til et reelt behov for transport, som ikke dækkes i en situation med fri konkurrence. |
| --- | --- |

(135)

I den henseende konstaterer Kommissionen, at aftalen tydeligvis er en »kontrakt om offentlig tjeneste« efter forordning 3577/92 (62). Den mener i den forbindelse, at betingelserne i Analir-dommen er særlig relevante for analysen af en sådan kontrakt om offentlig tjeneste. Faktisk er kompensation for specifikke forpligtelser i forbindelse med en kontrakt om offentlig tjeneste i form af tilskud til et tjenesteudbud en klar forhindring for den fri udveksling af tjenesteydelser (63). Denne hindring kan kun berettiges, hvis en række restriktive betingelser om nødvendighed og proportionalitet er opfyldt ved definitionen af samtlige de tjenester, der fjernes fra den fri konkurrence, set i forhold til et reelt behov for transport, som ikke dækkes i en situation med fri konkurrence.

| (136) | Kommissionen mener derfor i analogi med førnævnte Analir-dom, at anvendelsesområdet for den offentlige tjeneste, der er defineret i kontrakten om offentlig tjeneste, skal være nødvendigt og proportionelt i forhold til et reelt behov for offentlig tjeneste, som skal påvises i kraft af utilstrækkelig regelmæssig transportdækning på normale markedsvilkår. |
| --- | --- |

(136)

Kommissionen mener derfor i analogi med førnævnte Analir-dom, at anvendelsesområdet for den offentlige tjeneste, der er defineret i kontrakten om offentlig tjeneste, skal være nødvendigt og proportionelt i forhold til et reelt behov for offentlig tjeneste, som skal påvises i kraft af utilstrækkelig regelmæssig transportdækning på normale markedsvilkår.

| (137) | De franske myndigheder hævder indledningsvis, at basistjenesten og den supplerende tjeneste som defineret i indledningsbeslutningen og resumeret ovenfor ikke er adskilte tjenester. Kommissionen mener ikke desto mindre, at sondringen mellem de forskellige transporttjenester, der skal leveres i årets løb i forbindelse med basistjenesten, og den supplerende kapacitet, der skal leveres i spidsbelastningsperioder, fremgår tydeligt af udbudsbetingelserne for DOT (64). |
| --- | --- |

(137)

De franske myndigheder hævder indledningsvis, at basistjenesten og den supplerende tjeneste som defineret i indledningsbeslutningen og resumeret ovenfor ikke er adskilte tjenester. Kommissionen mener ikke desto mindre, at sondringen mellem de forskellige transporttjenester, der skal leveres i årets løb i forbindelse med basistjenesten, og den supplerende kapacitet, der skal leveres i spidsbelastningsperioder, fremgår tydeligt af udbudsbetingelserne for DOT (64).

| (138) | De franske myndigheder hævder ligeledes, at afgrænsningen af den offentlige tjeneste skal vurderes samlet for de to typer tjeneste. De henviser i den forbindelse til førnævnte afgørelse fra Conseil d'Etat af 13. juli 2012, hvori den nationale domstol afgjorde, at førnævnte forordning 3577/92 ikke var til hinder for, at det reelle behov for offentlig tjeneste vurderes overordnet for hver forbindelse, uden at der er grund til at undersøge, om dette behov er permanent berettiget. Conseil d'Etat sluttede deraf, at forordning 3577/92 ikke krævede, at den supplerende tjeneste opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste, som kan skelnes fra det behov, som basistjenesten opfylder. |
| --- | --- |

(138)

De franske myndigheder hævder ligeledes, at afgrænsningen af den offentlige tjeneste skal vurderes samlet for de to typer tjeneste. De henviser i den forbindelse til førnævnte afgørelse fra Conseil d'Etat af 13. juli 2012, hvori den nationale domstol afgjorde, at førnævnte forordning 3577/92 ikke var til hinder for, at det reelle behov for offentlig tjeneste vurderes overordnet for hver forbindelse, uden at der er grund til at undersøge, om dette behov er permanent berettiget. Conseil d'Etat sluttede deraf, at forordning 3577/92 ikke krævede, at den supplerende tjeneste opfylder et reelt behov for offentlig tjeneste, som kan skelnes fra det behov, som basistjenesten opfylder.

| (139) | I den henseende mener Kommissionen da også i overensstemmelse med sin beslutningspraksis (65), at det for at undgå, at et rederi skummer fløden (66) til skade for såvel den økonomiske effektivitet i udførelsen af tjenesteydelserne som disses kvalitet og rentabilitet, kan være legitimt, når efterspørgslen efter tranport er tydeligt sæsonbetonet, at pålægge forpligtelser til offentlig tjeneste i både højsæson og lavsæson. Under de omstændigheder, der gør sig gældende i det foreliggende tilfælde, mener Kommissionen således, at det kun ville være legitimt at mene, at den supplerende tjeneste kan være begrundet i et reelt behov for offentlig tjeneste, som basistjenesten opfyldte, hvis driften af den supplerende tjeneste – som de franske myndigheder hævder – er uundværlig for basistjenesten af en række tekniske og økonomiske grunde. |
| --- | --- |

(139)

I den henseende mener Kommissionen da også i overensstemmelse med sin beslutningspraksis (65), at det for at undgå, at et rederi skummer fløden (66) til skade for såvel den økonomiske effektivitet i udførelsen af tjenesteydelserne som disses kvalitet og rentabilitet, kan være legitimt, når efterspørgslen efter tranport er tydeligt sæsonbetonet, at pålægge forpligtelser til offentlig tjeneste i både højsæson og lavsæson. Under de omstændigheder, der gør sig gældende i det foreliggende tilfælde, mener Kommissionen således, at det kun ville være legitimt at mene, at den supplerende tjeneste kan være begrundet i et reelt behov for offentlig tjeneste, som basistjenesten opfyldte, hvis driften af den supplerende tjeneste – som de franske myndigheder hævder – er uundværlig for basistjenesten af en række tekniske og økonomiske grunde.

| (140) | Men i modsætning til, hvad Frankrig, SNCM og CMN påstår, forekommer driften af den supplerende tjeneste ikke i det foreliggende tilfælde at være uundværlig for basistjenesten. |
| --- | --- |

(140)

Men i modsætning til, hvad Frankrig, SNCM og CMN påstår, forekommer driften af den supplerende tjeneste ikke i det foreliggende tilfælde at være uundværlig for basistjenesten.

| (141) | Kommissionen minder om, at en udvidelse af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste på visse betingelser kan begrundes med teknisk komplementaritet eller veldefinerede økonomiske effektivitetshensyn (synergi). Men i det foreliggende tilfælde er det ikke godtgjort, at der foreligger teknisk komplementaritet mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste. Kommissionen anfører da også, at de pålagte forpligtelser er forskellige for de to tjenester, især hvad angår fartplan og hyppighed. Med hensyn til fartplanen var der ikke defineret nogen fartplan for den supplerende tjeneste, mens der for basistjenesten var fastlagt snævre tidsrum for afgang og ankomst (67). Med hensyn til hyppigheden var der ikke pålagt den supplerende tjeneste nogen forpligtelse i udbudsbetingelserne til aftalen, idet transportkapaciteten for spidsbelastningsperioderne blev defineret hvert år. I øvrigt blev driften af tjenesteydelser, som var tilrettelagt ifølge en lignende sondring (68), gennemført med forskellige skibe og besætninger i perioden 2002-2006. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen minder om, at en udvidelse af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste på visse betingelser kan begrundes med teknisk komplementaritet eller veldefinerede økonomiske effektivitetshensyn (synergi). Men i det foreliggende tilfælde er det ikke godtgjort, at der foreligger teknisk komplementaritet mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste. Kommissionen anfører da også, at de pålagte forpligtelser er forskellige for de to tjenester, især hvad angår fartplan og hyppighed. Med hensyn til fartplanen var der ikke defineret nogen fartplan for den supplerende tjeneste, mens der for basistjenesten var fastlagt snævre tidsrum for afgang og ankomst (67). Med hensyn til hyppigheden var der ikke pålagt den supplerende tjeneste nogen forpligtelse i udbudsbetingelserne til aftalen, idet transportkapaciteten for spidsbelastningsperioderne blev defineret hvert år. I øvrigt blev driften af tjenesteydelser, som var tilrettelagt ifølge en lignende sondring (68), gennemført med forskellige skibe og besætninger i perioden 2002-2006.

| (142) | Det er i den henseende vigtigt at anføre, at de franske myndigheders argument om, at udbudsbetingelserne ikke pålagde brug af forskellige skibstyper, ikke påvirker denne konklusion, idet erfaringen fra den tidligere DOT i perioden 2002-2006 viser, at de to typer tjeneste kunne varetages med forskellige skibe (69). |
| --- | --- |

(142)

Det er i den henseende vigtigt at anføre, at de franske myndigheders argument om, at udbudsbetingelserne ikke pålagde brug af forskellige skibstyper, ikke påvirker denne konklusion, idet erfaringen fra den tidligere DOT i perioden 2002-2006 viser, at de to typer tjeneste kunne varetages med forskellige skibe (69).

| (143) | I øvrigt og angående de franske myndigheders argument om, at inddragelsen af den supplerende tjeneste var begrundet i en finansiel udligning med basistjenesten, kan det blot konstateres, at SNCM's driftsregnskab for basistjenesten udviser et varigt driftsunderskud (70). Argumentet bør derfor afvises. |
| --- | --- |

(143)

I øvrigt og angående de franske myndigheders argument om, at inddragelsen af den supplerende tjeneste var begrundet i en finansiel udligning med basistjenesten, kan det blot konstateres, at SNCM's driftsregnskab for basistjenesten udviser et varigt driftsunderskud (70). Argumentet bør derfor afvises.

| (144) | Det følger heraf, at det under de særlige omstændigheder i det foreliggende tilfælde ikke bør konkluderes, at udførelsen af den supplerende tjeneste er uundværlig for den korrekte udførelse af basistjenesten, og at ingen af de argumenter, som de franske myndigheder og kontrahenterne har fremført herom, kan afkræfte denne konklusion. Kommissionen mener derfor, at de to typer tjeneste skal vurderes hver for sig med hensyn til at kunne betegnes som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(144)

Det følger heraf, at det under de særlige omstændigheder i det foreliggende tilfælde ikke bør konkluderes, at udførelsen af den supplerende tjeneste er uundværlig for den korrekte udførelse af basistjenesten, og at ingen af de argumenter, som de franske myndigheder og kontrahenterne har fremført herom, kan afkræfte denne konklusion. Kommissionen mener derfor, at de to typer tjeneste skal vurderes hver for sig med hensyn til at kunne betegnes som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

| (145) | Kommissionen anfører først og fremmest i overensstemmelse med retspraksis (71) og sin egen beslutningspraksis (72) på området, at de franske myndigheders politik om territorial kontinuitet er i offentlighedens legitime interesse, nemlig at sikre tilstrækkelig transport til at dække Korsikas behov for økonomisk og samfundsmæssig udvikling. Det fremgår således, at den omhandlede ydelse af en minimumstjeneste til sikring af territorial kontinuitet mellem Marseille og fem havne på Korsika opfylder et klart defineret behov for offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(145)

Kommissionen anfører først og fremmest i overensstemmelse med retspraksis (71) og sin egen beslutningspraksis (72) på området, at de franske myndigheders politik om territorial kontinuitet er i offentlighedens legitime interesse, nemlig at sikre tilstrækkelig transport til at dække Korsikas behov for økonomisk og samfundsmæssig udvikling. Det fremgår således, at den omhandlede ydelse af en minimumstjeneste til sikring af territorial kontinuitet mellem Marseille og fem havne på Korsika opfylder et klart defineret behov for offentlig tjeneste.

| (146) | Angående mangel på privat initiativ vedrørende basistjenesten erkender de øvrige markedsaktører selv, at de ikke ville have været i stand til at varetage denne tjeneste (73). |
| --- | --- |

(146)

Angående mangel på privat initiativ vedrørende basistjenesten erkender de øvrige markedsaktører selv, at de ikke ville have været i stand til at varetage denne tjeneste (73).

| (147) | Hvad navnlig angår den periode, hvor denne mangel er iagttaget, mener Kommissionen, at konstateringen for hver af de omhandlede ruter af en mangel på privat initiativ til dækning af et transportbehov, der er veldefineret, i årets lavsæsoner alene er tilstrækkeligt til at berettige, at basistjenesten omfattes af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste hele året og for alle ruter. Åbenlyse hensyn til teknisk effektivitet og økonomi berettiger da også basistjenestens permanente karakter, uden at det derfor er nødvendigt at tale om mangel på transporttjeneste året rundt. Omstilling af bestemte skibe i løbet af året ville i denne henseende have indebåret en ekstra økonomisk byrde for kontrahenterne og samtidig have frataget dem betydelige indtægter i spidsbelastningsperioder. |
| --- | --- |

(147)

Hvad navnlig angår den periode, hvor denne mangel er iagttaget, mener Kommissionen, at konstateringen for hver af de omhandlede ruter af en mangel på privat initiativ til dækning af et transportbehov, der er veldefineret, i årets lavsæsoner alene er tilstrækkeligt til at berettige, at basistjenesten omfattes af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste hele året og for alle ruter. Åbenlyse hensyn til teknisk effektivitet og økonomi berettiger da også basistjenestens permanente karakter, uden at det derfor er nødvendigt at tale om mangel på transporttjeneste året rundt. Omstilling af bestemte skibe i løbet af året ville i denne henseende have indebåret en ekstra økonomisk byrde for kontrahenterne og samtidig have frataget dem betydelige indtægter i spidsbelastningsperioder.

| (148) | Endelig er det, som Kommissionen har anført i sin fortolkende meddelelse (74) om forordning 3577/92, ikke i sig selv i strid med denne forordning at »sammenknytte søtransportforbindelser« i en enkelt tjeneste. Tværtimod gør sammenknytningen af de fem forbindelser i det foreliggende tilfælde det muligt at samle transportmidlerne for at forbedre den omhandlede servicekvalitet (75) og reducere omkostningerne, for så vidt som de tekniske krav til forbindelserne til de fem havne på Korsika i forbindelse med basistjenesten kan sammenlignes med hensyn til fartplan, overfartstid og fordeling af kapaciteten mellem gods og passagerer (76). Faktisk er det i aftalen (77) bestemt, at der både skal indsættes bestemte skibe på flere separate ruter i basistjenesten og flere separate skibe på den samme rute (78). |
| --- | --- |

(148)

Endelig er det, som Kommissionen har anført i sin fortolkende meddelelse (74) om forordning 3577/92, ikke i sig selv i strid med denne forordning at »sammenknytte søtransportforbindelser« i en enkelt tjeneste. Tværtimod gør sammenknytningen af de fem forbindelser i det foreliggende tilfælde det muligt at samle transportmidlerne for at forbedre den omhandlede servicekvalitet (75) og reducere omkostningerne, for så vidt som de tekniske krav til forbindelserne til de fem havne på Korsika i forbindelse med basistjenesten kan sammenlignes med hensyn til fartplan, overfartstid og fordeling af kapaciteten mellem gods og passagerer (76). Faktisk er det i aftalen (77) bestemt, at der både skal indsættes bestemte skibe på flere separate ruter i basistjenesten og flere separate skibe på den samme rute (78).

| (149) | Endelig fastsættes der i aftalen og dens bilag i overensstemmelse med artikel 4 i forordning 3577/92 præcise standarder for kontinuitet, regelmæssighed, kapacitet og takster, som kontrahenterne skal overholde med henblik på at varetage basistjenesten (se afsnit 2.5). |
| --- | --- |

(149)

Endelig fastsættes der i aftalen og dens bilag i overensstemmelse med artikel 4 i forordning 3577/92 præcise standarder for kontinuitet, regelmæssighed, kapacitet og takster, som kontrahenterne skal overholde med henblik på at varetage basistjenesten (se afsnit 2.5).

| (150) | Det følger heraf, at inddragelsen af basistjenesten i aftalens anvendelsesområde er nødvendig og proportionel i forhold til det reelle behov for offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

(150)

Det følger heraf, at inddragelsen af basistjenesten i aftalens anvendelsesområde er nødvendig og proportionel i forhold til det reelle behov for offentlig tjeneste.

| (151) | Med hensyn til den supplerende tjeneste mener Kommissionen, at inddragelsen af denne tjeneste i anvendelsesområdet for offentlig tjeneste er i strid med kravet om nødvendighed og proportionalitet i forbindelse med definitionen af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste i forhold til det reelle behov for offentlig tjeneste (se afsnit 8.1.1 nedenfor). |
| --- | --- |

(151)

Med hensyn til den supplerende tjeneste mener Kommissionen, at inddragelsen af denne tjeneste i anvendelsesområdet for offentlig tjeneste er i strid med kravet om nødvendighed og proportionalitet i forbindelse med definitionen af anvendelsesområdet for offentlig tjeneste i forhold til det reelle behov for offentlig tjeneste (se afsnit 8.1.1 nedenfor).

| (152) | I den henseende konstaterer Kommissionen, at driften af de tre supplerende ruter, nemlig Marseille–Ajaccio, Marseille–Bastia og Marseille–Propriano, blev varetaget på udelelig vis af SNCM ved anvendelse af to passagerskibe, Danielle Casanova og Napoléon Bonaparte, til levering af ydelserne på de tre ruter (79). Kommissionen anfører desuden, at de beskedne forpligtelser, der blev pålagt i forbindelse med levering af den supplerende tjeneste i det foreliggende tilfælde (80), faktisk gjorde samlingen af transportmidlerne desto mere relevant for udførelsen af tjenesten, idet den fremmede en teknisk og økonomisk komplementaritet for driften af de tre omhandlede ruter. Kommissionen mener derfor, at gyldigheden af inddragelsen af den supplerende tjeneste i anvendelsesområdet for aftalen skal vurderes samlet. |
| --- | --- |

(152)

I den henseende konstaterer Kommissionen, at driften af de tre supplerende ruter, nemlig Marseille–Ajaccio, Marseille–Bastia og Marseille–Propriano, blev varetaget på udelelig vis af SNCM ved anvendelse af to passagerskibe, Danielle Casanova og Napoléon Bonaparte, til levering af ydelserne på de tre ruter (79). Kommissionen anfører desuden, at de beskedne forpligtelser, der blev pålagt i forbindelse med levering af den supplerende tjeneste i det foreliggende tilfælde (80), faktisk gjorde samlingen af transportmidlerne desto mere relevant for udførelsen af tjenesten, idet den fremmede en teknisk og økonomisk komplementaritet for driften af de tre omhandlede ruter. Kommissionen mener derfor, at gyldigheden af inddragelsen af den supplerende tjeneste i anvendelsesområdet for aftalen skal vurderes samlet.

| (153) | I øvrigt skal der ved undersøgelsen af nødvendigheden og proportionaliteten af afgrænsningen af DOT tages hensyn til, om der forekommer forpligtelser til offentlig tjeneste på alle ruter mellem det franske fastland og Korsika. Under de omstændigheder, der er gældende for det foreliggende tilfælde, og under hensyntagen til parternes argumenter (81) skal denne undersøgelse desuden også afdække, om der findes et privat udbud med afgang fra Toulon, som i betydeligt omfang er substituerbart med ruterne fra Marseille, der er genstand for denne DOT. |
| --- | --- |

(153)

I øvrigt skal der ved undersøgelsen af nødvendigheden og proportionaliteten af afgrænsningen af DOT tages hensyn til, om der forekommer forpligtelser til offentlig tjeneste på alle ruter mellem det franske fastland og Korsika. Under de omstændigheder, der er gældende for det foreliggende tilfælde, og under hensyntagen til parternes argumenter (81) skal denne undersøgelse desuden også afdække, om der findes et privat udbud med afgang fra Toulon, som i betydeligt omfang er substituerbart med ruterne fra Marseille, der er genstand for denne DOT.

| (154) | Kommissionen mindede i sin indledningsbeslutning om, at der fandtes en mængde dokumentation for substituerbarheden mellem forbindelserne fra henholdsvis Marseille og Toulon. Udviklingen i trafikken på forbindelserne mellem det franske fastland og Korsika viser da også, at der er sket en hastig udvikling i det udbud, som konkurrerer med de to kontrahenters udbud. På sejlruterne mellem det franske fastland og Korsika var der således en stigning i trafikmængden fra 2002 til 2009 på 31,6 %, hvad angår passagerbefordring (82). I den henseende viser fordelingen af trafikken på de besejlede havne en meget kraftig stigning i trafikken fra Toulon (+ 150 % fra 2002 til 2009) og en samtidig nedgang i trafikken fra Marseille (– 1,7 %). Det fremgår således, at stigningen i den samlede trafik hovedsagelig blev absorberet af tjenesteyderne i Toulon på bekostning af kontrahenternes udbud med afgang fra Marseille. |
| --- | --- |

(154)

Kommissionen mindede i sin indledningsbeslutning om, at der fandtes en mængde dokumentation for substituerbarheden mellem forbindelserne fra henholdsvis Marseille og Toulon. Udviklingen i trafikken på forbindelserne mellem det franske fastland og Korsika viser da også, at der er sket en hastig udvikling i det udbud, som konkurrerer med de to kontrahenters udbud. På sejlruterne mellem det franske fastland og Korsika var der således en stigning i trafikmængden fra 2002 til 2009 på 31,6 %, hvad angår passagerbefordring (82). I den henseende viser fordelingen af trafikken på de besejlede havne en meget kraftig stigning i trafikken fra Toulon (+ 150 % fra 2002 til 2009) og en samtidig nedgang i trafikken fra Marseille (– 1,7 %). Det fremgår således, at stigningen i den samlede trafik hovedsagelig blev absorberet af tjenesteyderne i Toulon på bekostning af kontrahenternes udbud med afgang fra Marseille.

| (155) | I modsætning til de franske myndigheders påstand, som de i øvrigt ikke kvantificerer, synes denne udvikling ikke at kunne tilregnes den italienske trafikudvikling ifølge de forbundne kars princip. Det lader da også til, at den andel af Korsika-trafikken, som kan tilskrives forbindelserne mellem det franske fastland og Korsika, er steget konstant i perioden 2002-2009 fra 60,9 % i 2002 til 66,2 % i 2009 (83) på bekostning af forbindelserne mellem Korsika og Italien (84). |
| --- | --- |

(155)

I modsætning til de franske myndigheders påstand, som de i øvrigt ikke kvantificerer, synes denne udvikling ikke at kunne tilregnes den italienske trafikudvikling ifølge de forbundne kars princip. Det lader da også til, at den andel af Korsika-trafikken, som kan tilskrives forbindelserne mellem det franske fastland og Korsika, er steget konstant i perioden 2002-2009 fra 60,9 % i 2002 til 66,2 % i 2009 (83) på bekostning af forbindelserne mellem Korsika og Italien (84).

| (156) | Hvad angår de franske myndigheders argument om, at Conseil de la concurrence i sin beslutning fra 2006 havde anerkendt, at det ikke kunne udelukkes, at passagerbefordringsmarkedet med afgang fra Marseille udgjorde et relevant marked, konstaterer Kommissionen, at Conseil de la concurrence til støtte for sine argumenter om, at SNCM havde en dominerende stilling i forbindelse med sit bud på OTC's udbud (85), har nøjedes med at anføre, at der fandtes et relevant marked bestående af forbindelserne med afgang fra Marseille (86). Dette standpunkt hindrede dog ikke Conseil de la concurrence i at mene, at »man på markedet for passagerbefordring i højsæsonen mellem fastlandet og Korsika (det franske fastland og Italien) ikke kan udelukke, at havnene i Nice, Toulon, Marseille, Livorno, Savona og Genova øver et vist konkurrencemæssigt pres på hinanden« (87). |
| --- | --- |

(156)

Hvad angår de franske myndigheders argument om, at Conseil de la concurrence i sin beslutning fra 2006 havde anerkendt, at det ikke kunne udelukkes, at passagerbefordringsmarkedet med afgang fra Marseille udgjorde et relevant marked, konstaterer Kommissionen, at Conseil de la concurrence til støtte for sine argumenter om, at SNCM havde en dominerende stilling i forbindelse med sit bud på OTC's udbud (85), har nøjedes med at anføre, at der fandtes et relevant marked bestående af forbindelserne med afgang fra Marseille (86). Dette standpunkt hindrede dog ikke Conseil de la concurrence i at mene, at »man på markedet for passagerbefordring i højsæsonen mellem fastlandet og Korsika (det franske fastland og Italien) ikke kan udelukke, at havnene i Nice, Toulon, Marseille, Livorno, Savona og Genova øver et vist konkurrencemæssigt pres på hinanden« (87).

| (157) | Udviklingen i trafikken mellem det franske fastland og Korsika til fordel for forbindelserne fra Toulon er faktisk endnu mere markant for den supplerende tjeneste. Fra 2002 til 2005 faldt den reelle, registrerede trafikmængde på den supplerende tjeneste med 208 213 passagerer på forbindelserne Marseille–Korsika, mens trafikken steg med 324 466 passagerer på forbindelserne Toulon–Korsika i samme periode. Faldet i den supplerende tjenestes andel af trafikken til fordel for andre aktører på baggrund af en samlet stigning i trafikken siden 2002 tyder på, at der var en høj grad af substituerbarhed mellem de to tjenester. |
| --- | --- |

(157)

Udviklingen i trafikken mellem det franske fastland og Korsika til fordel for forbindelserne fra Toulon er faktisk endnu mere markant for den supplerende tjeneste. Fra 2002 til 2005 faldt den reelle, registrerede trafikmængde på den supplerende tjeneste med 208 213 passagerer på forbindelserne Marseille–Korsika, mens trafikken steg med 324 466 passagerer på forbindelserne Toulon–Korsika i samme periode. Faldet i den supplerende tjenestes andel af trafikken til fordel for andre aktører på baggrund af en samlet stigning i trafikken siden 2002 tyder på, at der var en høj grad af substituerbarhed mellem de to tjenester.

| (158) | I mere kvalitativ forstand sikrer den korte afstand på ca. 50 km mellem Marseille og Toulon faktisk i sig selv substituerbarheden mellem de forskellige ruter herfra og til en given havn på Korsika. Oven i købet er køretiden på 35-45 minutter fra Marseille til Toulon meget kortere end sejltiden (88) og kan derfor næppe tænkes at være til hinder for, at de to tjenester sendes i konkurrerende udbud af deres endelige modtager. Desuden ligger havnen i Toulon 50 km tættere på Korsika, hvorved overfarten for skibene fra Toulon bliver kortere end fra Marseille, og det øger Marseille-forbindelsernes substituerbarhed med forbindelserne fra Toulon (89). |
| --- | --- |

(158)

I mere kvalitativ forstand sikrer den korte afstand på ca. 50 km mellem Marseille og Toulon faktisk i sig selv substituerbarheden mellem de forskellige ruter herfra og til en given havn på Korsika. Oven i købet er køretiden på 35-45 minutter fra Marseille til Toulon meget kortere end sejltiden (88) og kan derfor næppe tænkes at være til hinder for, at de to tjenester sendes i konkurrerende udbud af deres endelige modtager. Desuden ligger havnen i Toulon 50 km tættere på Korsika, hvorved overfarten for skibene fra Toulon bliver kortere end fra Marseille, og det øger Marseille-forbindelsernes substituerbarhed med forbindelserne fra Toulon (89).

| (159) | Allerede fra 2006 kunne man således kvantitativt (90) bevise en betydelig grad af substituerbarhed mellem tjenesterne fra havnene Marseille og Toulon på grundlag af forskydninger af trafikken mod Toulon i den strejkeperiode, der alvorligt forstyrrede driften på forbindelserne fra Marseille i slutningen af 2005 (91). Selv under hensyntagen til virkningen af den almindelige stigningstendens i trafikken fra Toulon (92) skete der således en forskydning af Korsika-trafikken fra Marseille mod Toulon (93) på forbindelserne til Ajaccio i størrelsesordenen 89 % (94) i september-oktober 2005. |
| --- | --- |

(159)

Allerede fra 2006 kunne man således kvantitativt (90) bevise en betydelig grad af substituerbarhed mellem tjenesterne fra havnene Marseille og Toulon på grundlag af forskydninger af trafikken mod Toulon i den strejkeperiode, der alvorligt forstyrrede driften på forbindelserne fra Marseille i slutningen af 2005 (91). Selv under hensyntagen til virkningen af den almindelige stigningstendens i trafikken fra Toulon (92) skete der således en forskydning af Korsika-trafikken fra Marseille mod Toulon (93) på forbindelserne til Ajaccio i størrelsesordenen 89 % (94) i september-oktober 2005.

| (160) | På grundlag af samtlige disse oplysninger mener Kommissionen, at den supplerende tjeneste under omstændighederne i det foreliggende tilfælde hovedsagelig var substituerbar med hensyn til passagerefterspørgslen med tjenesterne fra Toulon til Bastia og Ajaccio ved tildelingen af aftalen. |
| --- | --- |

(160)

På grundlag af samtlige disse oplysninger mener Kommissionen, at den supplerende tjeneste under omstændighederne i det foreliggende tilfælde hovedsagelig var substituerbar med hensyn til passagerefterspørgslen med tjenesterne fra Toulon til Bastia og Ajaccio ved tildelingen af aftalen.

| (161) | Kommissionen mener ligeledes, at de franske myndigheder ikke har ført bevis for manglen på privat initiativ til den supplerende tjeneste. Selv om de bestrider sondringen mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste, nøjes de med at minde om de vide skønsbeføjelser, som medlemsstaterne har ved fastlæggelsen af anvendelsesområdet for en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. De begrunder dog ikke inddragelsen af den supplerende tjeneste i en mangel på privat initiativ til at dække et behov for en specifik tjeneste. De franske myndigheder begrunder da også aftalens samlede karakter i hensigten om ikke at begrænse området for offentlig tjeneste til alene at omfatte urentable aktiviteter for at garantere en finansiel udligning (se betragtning 61 og 62 ovenfor). Men det er tidligere anført, at dette argument bør afvises (se betragtning 143 ovenfor). |
| --- | --- |

(161)

Kommissionen mener ligeledes, at de franske myndigheder ikke har ført bevis for manglen på privat initiativ til den supplerende tjeneste. Selv om de bestrider sondringen mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste, nøjes de med at minde om de vide skønsbeføjelser, som medlemsstaterne har ved fastlæggelsen af anvendelsesområdet for en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. De begrunder dog ikke inddragelsen af den supplerende tjeneste i en mangel på privat initiativ til at dække et behov for en specifik tjeneste. De franske myndigheder begrunder da også aftalens samlede karakter i hensigten om ikke at begrænse området for offentlig tjeneste til alene at omfatte urentable aktiviteter for at garantere en finansiel udligning (se betragtning 61 og 62 ovenfor). Men det er tidligere anført, at dette argument bør afvises (se betragtning 143 ovenfor).

| (162) | I den forbindelse har Kommissionen sammenlignet den reelle passagertrafik til hver af havnene i den supplerende tjeneste med transporttilbuddet fra Corsica Ferries, som har afgang fra Toulon, og med basistjenesten i DOT. Det viser sig for havnene i Bastia og Ajaccio, som udgør 90 % af den krævede kapacitet i den supplerende tjeneste, at kombinationen af den kapacitet som henholdsvis basistjenesten i DOT med afgang fra Marseille og den private tjeneste, som fandtes fra 2004-2006 med afgang fra Toulon, var tilstrækkelig til at dække den faktisk konstaterede efterspørgsel, og det gjaldt såvel i perioden forår-efterår som i sommerperioden for hver af de to havne og for hvert år fra 2004 til 2006. |
| --- | --- |

(162)

I den forbindelse har Kommissionen sammenlignet den reelle passagertrafik til hver af havnene i den supplerende tjeneste med transporttilbuddet fra Corsica Ferries, som har afgang fra Toulon, og med basistjenesten i DOT. Det viser sig for havnene i Bastia og Ajaccio, som udgør 90 % af den krævede kapacitet i den supplerende tjeneste, at kombinationen af den kapacitet som henholdsvis basistjenesten i DOT med afgang fra Marseille og den private tjeneste, som fandtes fra 2004-2006 med afgang fra Toulon, var tilstrækkelig til at dække den faktisk konstaterede efterspørgsel, og det gjaldt såvel i perioden forår-efterår som i sommerperioden for hver af de to havne og for hvert år fra 2004 til 2006.

| (163) | Frankrig drog ikke denne konklusion i tvivl samlet set. De franske myndigheder nøjes med at henvise til usædvanlige omstændigheder i 2004 og 2005 (95), som skulle forklare faldet i antal passagerer på den supplerende tjeneste. Kommissionen mener ikke desto mindre, at rækkevidden af dette argument vedrørende 2004 og 2005 i høj grad begrænses af de massive forskydninger af trafikken, der kunne ses på afgangene fra Toulon (96). Desuden anfører Kommissionen i den henseende, at der også i 2006 kunne berettes om tilstrækkelige transporttjenester, nemlig umiddelbart før delegeringen af offentlig tjeneste (97) trådte i kraft, og hvor konkurrencesituationen straks fik en særlig betydning. |
| --- | --- |

(163)

Frankrig drog ikke denne konklusion i tvivl samlet set. De franske myndigheder nøjes med at henvise til usædvanlige omstændigheder i 2004 og 2005 (95), som skulle forklare faldet i antal passagerer på den supplerende tjeneste. Kommissionen mener ikke desto mindre, at rækkevidden af dette argument vedrørende 2004 og 2005 i høj grad begrænses af de massive forskydninger af trafikken, der kunne ses på afgangene fra Toulon (96). Desuden anfører Kommissionen i den henseende, at der også i 2006 kunne berettes om tilstrækkelige transporttjenester, nemlig umiddelbart før delegeringen af offentlig tjeneste (97) trådte i kraft, og hvor konkurrencesituationen straks fik en særlig betydning.

| (164) | Kommissionen mener derfor, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i anvendelsesområdet for DOT hverken var nødvendigt eller proportionelt med dækningen af et transportbehov, der var konstateret på ruterne Marseille–Bastia og Marseille–Ajaccio. Med hensyn til ruten Marseille–Propriano mener Kommissionen – om end Propriano ikke var blevet besejlet regelmæssigt af andre i 2006 – at denne rutes (98) beskedne andel af trafikken ikke gør det muligt at konkludere, at manglen på privat initiativ på denne rute alene rokker ved konklusionen vedrørende den supplerende tjeneste samlet set. |
| --- | --- |

(164)

Kommissionen mener derfor, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i anvendelsesområdet for DOT hverken var nødvendigt eller proportionelt med dækningen af et transportbehov, der var konstateret på ruterne Marseille–Bastia og Marseille–Ajaccio. Med hensyn til ruten Marseille–Propriano mener Kommissionen – om end Propriano ikke var blevet besejlet regelmæssigt af andre i 2006 – at denne rutes (98) beskedne andel af trafikken ikke gør det muligt at konkludere, at manglen på privat initiativ på denne rute alene rokker ved konklusionen vedrørende den supplerende tjeneste samlet set.

| (165) | Det er vigtigt i denne henseende at anføre, at Corsica Ferries' tjeneste opfyldte de gældende standarder for forpligtelse til offentlig tjeneste på alle ruterne mellem det franske fastland og Korsika og ikke udviste nogen kvalitativ forskel i forhold til den tjeneste, som blev leveret i forbindelse med den supplerende tjeneste. Som det påpeges i betragtning 141 ovenfor var de kvalitative forpligtelser ved den supplerende tjeneste da også betydeligt mildere end dem, der var knyttet til basistjenesten. |
| --- | --- |

(165)

Det er vigtigt i denne henseende at anføre, at Corsica Ferries' tjeneste opfyldte de gældende standarder for forpligtelse til offentlig tjeneste på alle ruterne mellem det franske fastland og Korsika og ikke udviste nogen kvalitativ forskel i forhold til den tjeneste, som blev leveret i forbindelse med den supplerende tjeneste. Som det påpeges i betragtning 141 ovenfor var de kvalitative forpligtelser ved den supplerende tjeneste da også betydeligt mildere end dem, der var knyttet til basistjenesten.

| (166) | I den henseende mener Kommissionen navnlig ikke, at medlemsstaterne kan knytte særlige forpligtelser til offentlig tjeneste til tjenester, som allerede ydes, eller som kan leveres af virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår (99), på tilfredsstillende vis og på vilkår (herunder hvad angår pris, objektive kvalitetskrav, kontinuitet og adgang til tjenesten), der er i overensstemmelse med den offentlige interesse, således som denne er defineret af staten. I den forbindelse mener Kommissionen, at ovenstående dokumenterer, at kompensationen for de omkostninger, som SNCM har ved at yde den supplerende tjeneste, ligeledes er i strid med Kommissionens praksis på området. I betragtning af forekomsten af forpligtelser til offentlig tjeneste og den sociale støtteordning (100) på samtlige ruter mellem det franske fastland og Korsika kunne SNCM's konkurrenter på passagertransport med afgang fra Toulon da også betragtes som virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår. |
| --- | --- |

(166)

I den henseende mener Kommissionen navnlig ikke, at medlemsstaterne kan knytte særlige forpligtelser til offentlig tjeneste til tjenester, som allerede ydes, eller som kan leveres af virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår (99), på tilfredsstillende vis og på vilkår (herunder hvad angår pris, objektive kvalitetskrav, kontinuitet og adgang til tjenesten), der er i overensstemmelse med den offentlige interesse, således som denne er defineret af staten. I den forbindelse mener Kommissionen, at ovenstående dokumenterer, at kompensationen for de omkostninger, som SNCM har ved at yde den supplerende tjeneste, ligeledes er i strid med Kommissionens praksis på området. I betragtning af forekomsten af forpligtelser til offentlig tjeneste og den sociale støtteordning (100) på samtlige ruter mellem det franske fastland og Korsika kunne SNCM's konkurrenter på passagertransport med afgang fra Toulon da også betragtes som virksomheder, der driver forretning på normale markedsvilkår.

| (167) | Kommissionen konkluderer, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i området for offentlig tjeneste ikke modsvarer et reelt behov for offentlig tjeneste, og at Frankrig derfor i henhold til gældende regler på området i det foreliggende tilfælde har begået et åbenbart urigtigt skøn ved at betegne den supplerende tjeneste i aftalen som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. Det første Altmark-kriterium er derfor ikke opfyldt, for så vidt angår den kompensation, der er tildelt i henhold til den supplerende tjeneste. |
| --- | --- |

(167)

Kommissionen konkluderer, at inddragelsen af den supplerende tjeneste i området for offentlig tjeneste ikke modsvarer et reelt behov for offentlig tjeneste, og at Frankrig derfor i henhold til gældende regler på området i det foreliggende tilfælde har begået et åbenbart urigtigt skøn ved at betegne den supplerende tjeneste i aftalen som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. Det første Altmark-kriterium er derfor ikke opfyldt, for så vidt angår den kompensation, der er tildelt i henhold til den supplerende tjeneste.

7.1.3.2.   
  Udvælgelsen af tjenesteyderen (fjerde kriterium)

| (168) | Ifølge det fjerde Altmark-kriterium skal kompensationen enten være et resultat af en offentlig udbudsprocedure, som giver mulighed for at udvælge den leverandør, der kan levere de pågældende ydelser til de laveste omkostninger for samfundet, eller fastsættes med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler (101). |
| --- | --- |

(168)

Ifølge det fjerde Altmark-kriterium skal kompensationen enten være et resultat af en offentlig udbudsprocedure, som giver mulighed for at udvælge den leverandør, der kan levere de pågældende ydelser til de laveste omkostninger for samfundet, eller fastsættes med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler (101).

| (169) | Tildelingen af delegeringen af besejlingen af Korsika fra det franske fastland skete efter en procedure med forhandling, som fulgte efter et offentligt udbud, der blev offentliggjort i EUT i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel L.1411-1 i CGCT (102). En offentlig udbudsprocedure udelukker dog kun forekomsten af statsstøtte, hvis den giver mulighed for at udvælge den tilbudsgiver, der kan levere de pågældende ydelser »til de laveste omkostninger for samfundet« (103). I indledningsbeslutningen havde Kommissionen udtrykt tvivl om, hvorvidt udvælgelsesproceduren kunne indebære en tilstrækkelig reel og åben konkurrence. |
| --- | --- |

(169)

Tildelingen af delegeringen af besejlingen af Korsika fra det franske fastland skete efter en procedure med forhandling, som fulgte efter et offentligt udbud, der blev offentliggjort i EUT i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel L.1411-1 i CGCT (102). En offentlig udbudsprocedure udelukker dog kun forekomsten af statsstøtte, hvis den giver mulighed for at udvælge den tilbudsgiver, der kan levere de pågældende ydelser »til de laveste omkostninger for samfundet« (103). I indledningsbeslutningen havde Kommissionen udtrykt tvivl om, hvorvidt udvælgelsesproceduren kunne indebære en tilstrækkelig reel og åben konkurrence.

| (170) | Den procedure, der er anvendt i det foreliggende tilfælde, og som følger fransk lov om tildeling af delegering af offentlig tjeneste, er en procedure med forhandling og forudgående offentliggørelse i henhold til EU-retten om offentlige kontrakter. Det skal først og fremmest påpeges, at en sådan procedure kun kan garantere faktisk konkurrence, hvis der sker en vurdering fra sag til sag (104). Den rummer vide skønsbeføjelser til den ordregivende myndighed og kan begrænse de interesserede aktørers deltagelse. |
| --- | --- |

(170)

Den procedure, der er anvendt i det foreliggende tilfælde, og som følger fransk lov om tildeling af delegering af offentlig tjeneste, er en procedure med forhandling og forudgående offentliggørelse i henhold til EU-retten om offentlige kontrakter. Det skal først og fremmest påpeges, at en sådan procedure kun kan garantere faktisk konkurrence, hvis der sker en vurdering fra sag til sag (104). Den rummer vide skønsbeføjelser til den ordregivende myndighed og kan begrænse de interesserede aktørers deltagelse.

| (171) | I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen ikke, at betingelserne for udbuddet har gjort det muligt at sikre faktisk konkurrence. |
| --- | --- |

(171)

I det foreliggende tilfælde mener Kommissionen ikke, at betingelserne for udbuddet har gjort det muligt at sikre faktisk konkurrence.

| (172) | Det eneste konkurrerende bud til kontrahenternes blev da heller ikke vurderet på sine egne kvaliteter (tildelingskriterier), men på baggrund af et udvælgelseskriterium, i det foreliggende tilfælde kandidatens kapacitet til at indsætte skibe allerede fra 1. juli 2007. Proceduren gjorde det dermed ikke muligt for OTC at sammenligne flere bud for derefter at vælge det økonomisk mest fordelagtige. |
| --- | --- |

(172)

Det eneste konkurrerende bud til kontrahenternes blev da heller ikke vurderet på sine egne kvaliteter (tildelingskriterier), men på baggrund af et udvælgelseskriterium, i det foreliggende tilfælde kandidatens kapacitet til at indsætte skibe allerede fra 1. juli 2007. Proceduren gjorde det dermed ikke muligt for OTC at sammenligne flere bud for derefter at vælge det økonomisk mest fordelagtige.

| (173) | I den forbindelse mener Kommissionen i modsætning til de franske myndigheder, at det forhold, at der faktisk indkom to bud, ikke er tilstrækkeligt til at indebære faktisk konkurrence, for så vidt som det konkurrerende bud ikke kunne udgøre et troværdigt alternativ. I det foreliggende tilfælde fastsatte Corsica Ferries da også i sit bud startdatoen for besejlingen til den 12. november 2007, mens udbudsbetingelserne krævede levering af tjenesten allerede fra 1. juli 2007 (105). I øvrigt anser Kommissionen i modsætning til de franske myndigheder ikke de mange tvister for at være dokumentation for faktisk konkurrence i forbindelse med proceduren for tildeling af aftalen. |
| --- | --- |

(173)

I den forbindelse mener Kommissionen i modsætning til de franske myndigheder, at det forhold, at der faktisk indkom to bud, ikke er tilstrækkeligt til at indebære faktisk konkurrence, for så vidt som det konkurrerende bud ikke kunne udgøre et troværdigt alternativ. I det foreliggende tilfælde fastsatte Corsica Ferries da også i sit bud startdatoen for besejlingen til den 12. november 2007, mens udbudsbetingelserne krævede levering af tjenesten allerede fra 1. juli 2007 (105). I øvrigt anser Kommissionen i modsætning til de franske myndigheder ikke de mange tvister for at være dokumentation for faktisk konkurrence i forbindelse med proceduren for tildeling af aftalen.

| (174) | Denne konstatering underbygges af en række oplysninger, der dokumenterer situationen på markedet og betingelserne i udbudsproceduren. |
| --- | --- |

(174)

Denne konstatering underbygges af en række oplysninger, der dokumenterer situationen på markedet og betingelserne i udbudsproceduren.

| (175) | Først og fremmest skal det anføres, at konsortiet SNCM/CMN havde en stor konkurrencefordel, bl.a. bemærket af Conseil de la concurrence (106), som historisk aktør, der allerede havde en flåde, der var tilpasset specifikationerne i udbudsmaterialet til aftalen. |
| --- | --- |

(175)

Først og fremmest skal det anføres, at konsortiet SNCM/CMN havde en stor konkurrencefordel, bl.a. bemærket af Conseil de la concurrence (106), som historisk aktør, der allerede havde en flåde, der var tilpasset specifikationerne i udbudsmaterialet til aftalen.

| (176) | I øvrigt var den meget korte frist fra datoen for tildeling af aftalen (endeligt tildelt den 7. juni 2007) og datoen for idriftsættelse af ruterne (den 1. juli 2007) så kort, at det kunne være til hinder for nye aktørers indsættelse af skibe i større stil. Sammen med de tekniske krav, der var forbundet med de berørte havnes særlige træk (107), betingelsen vedrørende flådens alder (108) og den kapacitet, der var krævet i udbudsbetingelserne til aftalen for hver enhed, var denne meget korte frist af en sådan karakter, at den kunne begrænse deltagelsen i udbuddet. Kommissionen mener da også, at en frist på tre uger er utilstrækkelig til at omlægge en flåde af skibe under de omstændigheder, der gjaldt i det foreliggende tilfælde, eller købe og/eller befragte en flåde, der opfyldte udbudsbetingelserne (109). |
| --- | --- |

(176)

I øvrigt var den meget korte frist fra datoen for tildeling af aftalen (endeligt tildelt den 7. juni 2007) og datoen for idriftsættelse af ruterne (den 1. juli 2007) så kort, at det kunne være til hinder for nye aktørers indsættelse af skibe i større stil. Sammen med de tekniske krav, der var forbundet med de berørte havnes særlige træk (107), betingelsen vedrørende flådens alder (108) og den kapacitet, der var krævet i udbudsbetingelserne til aftalen for hver enhed, var denne meget korte frist af en sådan karakter, at den kunne begrænse deltagelsen i udbuddet. Kommissionen mener da også, at en frist på tre uger er utilstrækkelig til at omlægge en flåde af skibe under de omstændigheder, der gjaldt i det foreliggende tilfælde, eller købe og/eller befragte en flåde, der opfyldte udbudsbetingelserne (109).

| (177) | Endelig har forekomsten af de mange mødeklausuler (110), der var knyttet til OTC's frihed til at træffe beslutning om undtagelser fra de gældende regler (111), også kunnet bidrage til at afskrække virksomheder fra deltagelse i udbuddet ved at så tvivl om visse tekniske og økonomiske parametre, der var afgørende ved udarbejdelsen af et bud. I den forbindelse mener Kommissionen i lighed med de franske myndigheder ikke, at betingelser, der pålægges oven i de betingelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, i forordning 3577/92, strider mod denne forordning i forbindelse med en kontrakt om offentlig tjeneste. Det påhvilede ikke desto mindre de nationale myndigheder i det foreliggende tilfælde at kontrollere, om den faktiske konkurrence om tildeling af aftalen – navnlig i betragtning af disse ekstra betingelser, der kunne begrænse deltagelsen i udbudsproceduren – kunne gøre det muligt at opfylde det fjerde Altmark-kriterium, og i modsat fald at drage de nødvendige juridiske konsekvenser. |
| --- | --- |

(177)

Endelig har forekomsten af de mange mødeklausuler (110), der var knyttet til OTC's frihed til at træffe beslutning om undtagelser fra de gældende regler (111), også kunnet bidrage til at afskrække virksomheder fra deltagelse i udbuddet ved at så tvivl om visse tekniske og økonomiske parametre, der var afgørende ved udarbejdelsen af et bud. I den forbindelse mener Kommissionen i lighed med de franske myndigheder ikke, at betingelser, der pålægges oven i de betingelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, i forordning 3577/92, strider mod denne forordning i forbindelse med en kontrakt om offentlig tjeneste. Det påhvilede ikke desto mindre de nationale myndigheder i det foreliggende tilfælde at kontrollere, om den faktiske konkurrence om tildeling af aftalen – navnlig i betragtning af disse ekstra betingelser, der kunne begrænse deltagelsen i udbudsproceduren – kunne gøre det muligt at opfylde det fjerde Altmark-kriterium, og i modsat fald at drage de nødvendige juridiske konsekvenser.

| (178) | På grundlag af samtlige disse oplysninger mener Kommissionen ikke, at betingelserne i den fulgte procedure har kunnet gøre det muligt i det foreliggende tilfælde at sikre faktisk konkurrence ved tildelingen af DOT og dermed en udvælgelse af det tilbud, der kunne gøre det muligt at levere ydelsen til den laveste omkostning for samfundet (112). |
| --- | --- |

(178)

På grundlag af samtlige disse oplysninger mener Kommissionen ikke, at betingelserne i den fulgte procedure har kunnet gøre det muligt i det foreliggende tilfælde at sikre faktisk konkurrence ved tildelingen af DOT og dermed en udvælgelse af det tilbud, der kunne gøre det muligt at levere ydelsen til den laveste omkostning for samfundet (112).

| (179) | Det påhvilede derfor de franske myndigheder at påvise, at kompensationen blev fastsat med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler (113). |
| --- | --- |

(179)

Det påhvilede derfor de franske myndigheder at påvise, at kompensationen blev fastsat med udgangspunkt i en gennemsnitsvirksomhed, der er veldrevet og tilstrækkelig udstyret med de nødvendige midler (113).

| (180) | Frankrig har ikke fremlagt sådanne oplysninger. Desuden var kompensationen, som understreget i afsnit 2.5 ovenfor, ikke defineret ved henvisning til et forud fastlagt omkostningsgrundlag eller ved sammenligning med andre sammenlignelige søfartsselskabers takststruktur, men under indtryk af forventede indtægter og omkostninger til brændstof, som kun omfatter en del af tjenestens indtægter og udgifter. |
| --- | --- |

(180)

Frankrig har ikke fremlagt sådanne oplysninger. Desuden var kompensationen, som understreget i afsnit 2.5 ovenfor, ikke defineret ved henvisning til et forud fastlagt omkostningsgrundlag eller ved sammenligning med andre sammenlignelige søfartsselskabers takststruktur, men under indtryk af forventede indtægter og omkostninger til brændstof, som kun omfatter en del af tjenestens indtægter og udgifter.

| (181) | I lighed med Chambre régionale des comptes de Corses rapport (114) konstaterer Kommissionen i øvrigt, at den forventede kompensation for DOT 2007-2013 var mærkbart højere end den, der forventedes for perioden 2002-2006, for sammenlignelige forpligtelser, endda en smule mindre vedrørende den udbudte kapacitet. |
| --- | --- |

(181)

I lighed med Chambre régionale des comptes de Corses rapport (114) konstaterer Kommissionen i øvrigt, at den forventede kompensation for DOT 2007-2013 var mærkbart højere end den, der forventedes for perioden 2002-2006, for sammenlignelige forpligtelser, endda en smule mindre vedrørende den udbudte kapacitet.

| (182) | Om end den økonomiske situation udviklede sig fra 2001 til 2007, var det derfor desto mere nødvendigt at foretage en sammenligning med de omkostninger, som en veldrevet virksomhed ville have, fordi visse oplysninger tydede på, at SNCM, som dengang var på vej ud af en intensiv omstruktureringsperiode (115), ikke selv var en sådan veldrevet virksomhed. |
| --- | --- |

(182)

Om end den økonomiske situation udviklede sig fra 2001 til 2007, var det derfor desto mere nødvendigt at foretage en sammenligning med de omkostninger, som en veldrevet virksomhed ville have, fordi visse oplysninger tydede på, at SNCM, som dengang var på vej ud af en intensiv omstruktureringsperiode (115), ikke selv var en sådan veldrevet virksomhed.

| (183) | På baggrund af ovenstående mener Kommissionen derfor ikke, at det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

(183)

På baggrund af ovenstående mener Kommissionen derfor ikke, at det fjerde Altmark-kriterium er opfyldt i det foreliggende tilfælde.

7.1.3.3.   
  Konklusion vedrørende forekomsten af en selektiv fordel

| (184) | Idet Altmark-kriterierne skal opfyldes samtidig, er den supplerende tjenestes manglende opfyldelse af det første kriterium og det forhold, at aftalen i sin helhed ikke opfylder det fjerde Altmark-kriterium, under alle omstændigheder tilstrækkeligt til at fastslå, at der blev givet en selektiv økonomisk fordel til kontrahenterne. |
| --- | --- |

(184)

Idet Altmark-kriterierne skal opfyldes samtidig, er den supplerende tjenestes manglende opfyldelse af det første kriterium og det forhold, at aftalen i sin helhed ikke opfylder det fjerde Altmark-kriterium, under alle omstændigheder tilstrækkeligt til at fastslå, at der blev givet en selektiv økonomisk fordel til kontrahenterne.

7.1.4.   OM BETINGELSERNE OM PÅVIRKNING AF SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE OG FORVRIDNING AF KONKURRENCEN

| (185) | Som angivet i indledningsbeslutningen driver SNCM og CMN færgeforbindelser mellem det franske fastland og Korsika i direkte konkurrence med aktører som Corsica Ferries, Moby Lines og Saremar. Derfor konstaterer Kommissionen, at den undersøgte offentlige kompensation vil kunne styrke SNCM's og CMN's stilling i forhold til de konkurrerende søfartsselskaber i EU, og at den dermed risikerer at fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(185)

Som angivet i indledningsbeslutningen driver SNCM og CMN færgeforbindelser mellem det franske fastland og Korsika i direkte konkurrence med aktører som Corsica Ferries, Moby Lines og Saremar. Derfor konstaterer Kommissionen, at den undersøgte offentlige kompensation vil kunne styrke SNCM's og CMN's stilling i forhold til de konkurrerende søfartsselskaber i EU, og at den dermed risikerer at fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

7.1.5.   KONKLUSION VEDRØRENDE FOREKOMSTEN AF STATSSTØTTE EFTER ARTIKEL 107, STK. 1, I TEUF

| (186) | På baggrund af ovenstående oplysninger mener Kommissionen, at alle de kompensationer, der i forbindelse med aftalen er udbetalt til SNCM og CMN, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF. |
| --- | --- |

(186)

På baggrund af ovenstående oplysninger mener Kommissionen, at alle de kompensationer, der i forbindelse med aftalen er udbetalt til SNCM og CMN, udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF.

| (187) | Såfremt denne støtte er ydet uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, er støtten ulovlig. |
| --- | --- |

(187)

Såfremt denne støtte er ydet uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, er støtten ulovlig.

8.   FORENELIGHED MED DET INDRE MARKED

8.1.   ANALYSE AF FORENELIGHEDEN EFTER ARTIKEL 106, STK. 2, I TEUF

| (188) | Som forklaret i indledningsbeslutningen (116) overstiger passagertallet i DOT 300 000 passagerer om året, og den kompensation, der er fastlagt i aftalen, overstiger 30 mio. EUR om året. Beslutningen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse fra 2005 (117) og afgørelsen herom fra 2011 (118) finder derfor ikke anvendelse på aftalen i medfør af henholdsvis artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 2, stk. 1, litra d). |
| --- | --- |

(188)

Som forklaret i indledningsbeslutningen (116) overstiger passagertallet i DOT 300 000 passagerer om året, og den kompensation, der er fastlagt i aftalen, overstiger 30 mio. EUR om året. Beslutningen om tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse fra 2005 (117) og afgørelsen herom fra 2011 (118) finder derfor ikke anvendelse på aftalen i medfør af henholdsvis artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 2, stk. 1, litra d).

| (189) | Idet Frankrig ikke har påberåbt sig et andet grundlag for forenelighed (119), mener Kommissionen således, at foreneligheden med det indre marked af den kompensation, der er ydet i henhold til aftalen, skal bedømmes i lyset af SGEI-rammebestemmelserne. Det bør imidlertid påpeges, at de principper, der nævnes i SGEI-rammebestemmelsernes punkt 14, 19, 20, 24, 39 og 60, i overensstemmelse med punkt 69 i disse rammebestemmelser ikke finder anvendelse på statsstøtte, der er ulovligt tildelt før den 31. januar 2012. |
| --- | --- |

(189)

Idet Frankrig ikke har påberåbt sig et andet grundlag for forenelighed (119), mener Kommissionen således, at foreneligheden med det indre marked af den kompensation, der er ydet i henhold til aftalen, skal bedømmes i lyset af SGEI-rammebestemmelserne. Det bør imidlertid påpeges, at de principper, der nævnes i SGEI-rammebestemmelsernes punkt 14, 19, 20, 24, 39 og 60, i overensstemmelse med punkt 69 i disse rammebestemmelser ikke finder anvendelse på statsstøtte, der er ulovligt tildelt før den 31. januar 2012.

| (190) | I overensstemmelse med punkt 11 i SGEI-rammebestemmelserne kan statsstøtte, der ikke er omfattet af afgørelsen fra 2011, erklæres for forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF, hvis den er nødvendig for udførelsen af den pågældende tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse og ikke påvirker udviklingen i samhandelen på en måde, der er i strid med Unionens interesse. En sådan balance er kun mulig, når de i rammebestemmelsernes afsnit 2.2-2.10 omhandlede betingelser er opfyldt. |
| --- | --- |

(190)

I overensstemmelse med punkt 11 i SGEI-rammebestemmelserne kan statsstøtte, der ikke er omfattet af afgørelsen fra 2011, erklæres for forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF, hvis den er nødvendig for udførelsen af den pågældende tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse og ikke påvirker udviklingen i samhandelen på en måde, der er i strid med Unionens interesse. En sådan balance er kun mulig, når de i rammebestemmelsernes afsnit 2.2-2.10 omhandlede betingelser er opfyldt.

| (191) | Det skal først og fremmest undersøges, hvordan den tjenesteydelse af almindelige økonomisk interesse, der hævdes at forekomme i det foreliggende tilfælde, er defineret. |
| --- | --- |

(191)

Det skal først og fremmest undersøges, hvordan den tjenesteydelse af almindelige økonomisk interesse, der hævdes at forekomme i det foreliggende tilfælde, er defineret.

8.1.1.   ÆGTE TJENESTEYDELSE AF ALMINDELIG ØKONOMISK INTERESSE

| (192) | Såfremt der er sket et åbenbart urigtigt skøn ved betegnelsen af den supplerende tjeneste som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (se betragtning 151-167 ovenfor), kan den kompensation, der er ydet til denne tjeneste ikke erklæres forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF. |
| --- | --- |

(192)

Såfremt der er sket et åbenbart urigtigt skøn ved betegnelsen af den supplerende tjeneste som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse (se betragtning 151-167 ovenfor), kan den kompensation, der er ydet til denne tjeneste ikke erklæres forenelig med artikel 106, stk. 2, i TEUF.

| (193) | Omvendt har Kommissionen på grundlag af analysen i betragtning 145-150 ovenfor fastslået, at basistjenesten svarede til en veldefineret tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(193)

Omvendt har Kommissionen på grundlag af analysen i betragtning 145-150 ovenfor fastslået, at basistjenesten svarede til en veldefineret tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

8.1.2.   ANDRE BETINGELSER I SGEI-RAMMEBESTEMMELSERNE

| (194) | Det skal undersøges, om de øvrige betingelser i SGEI-rammebestemmelserne er opfyldt af basistjenesten, som er den eneste, der svarer til en veldefineret tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse. |
| --- | --- |

(194)

Det skal undersøges, om de øvrige betingelser i SGEI-rammebestemmelserne er opfyldt af basistjenesten, som er den eneste, der svarer til en veldefineret tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse.

8.1.2.1.   
  Overdragelsesakt

| (195) | Vedrørende behovet for en overdragelsesakt, der indeholder forpligtelserne til offentlig tjeneste og beregningsmetoderne til kompensationen, præciseres de omhandlede forpligtelser i aftalen sammen med kompensationsparametrene. |
| --- | --- |

(195)

Vedrørende behovet for en overdragelsesakt, der indeholder forpligtelserne til offentlig tjeneste og beregningsmetoderne til kompensationen, præciseres de omhandlede forpligtelser i aftalen sammen med kompensationsparametrene.

| (196) | Som følge heraf skal det først og fremmest klarlægges, at den blotte tilstedeværelse af en beskyttelsesklausul (120), som finder anvendelse i tilfælde af væsentlige ændringer i aftalens tekniske, lovgivningsmæssige eller økonomiske betingelser, ikke rejser tvivl om, at definitionen af kompensationsparametrene er fastlagt på forhånd. |
| --- | --- |

(196)

Som følge heraf skal det først og fremmest klarlægges, at den blotte tilstedeværelse af en beskyttelsesklausul (120), som finder anvendelse i tilfælde af væsentlige ændringer i aftalens tekniske, lovgivningsmæssige eller økonomiske betingelser, ikke rejser tvivl om, at definitionen af kompensationsparametrene er fastlagt på forhånd.

| (197) | Den giver da også frem for alt parterne mulighed for at indgå tillægskontrakter i tilfælde af en betydelig udvikling i driftsvilkårene for tjenesterne, der vil kunne berøre aftalens formål. Den kan derfor sammenlignes med en almenretlig klausul om tillægskontrakt, hvis eventuelle anvendelse ikke desto mindre burde være genstand for en analyse i henseende til støttelovgivningen. Denne klausul er rettet mod »genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt«, som sikres ved primært at ændre de maksimale takster og arten af tjenesterne. Muligheden for at ændre kompensationen, som ikke udtrykkeligt står i teksten, kan derfor kun forstås som en ændring af de leverede tjenesteydelser. Som Conseil d'Etat anførte i ovennævnte afgørelse, kan denne beskyttelsesklausul derfor ikke i sig selv åbne mulighed for en overkompensation af de leverede tjenesteydelser. |
| --- | --- |

(197)

Den giver da også frem for alt parterne mulighed for at indgå tillægskontrakter i tilfælde af en betydelig udvikling i driftsvilkårene for tjenesterne, der vil kunne berøre aftalens formål. Den kan derfor sammenlignes med en almenretlig klausul om tillægskontrakt, hvis eventuelle anvendelse ikke desto mindre burde være genstand for en analyse i henseende til støttelovgivningen. Denne klausul er rettet mod »genetablering af den oprindelige økonomiske ligevægt«, som sikres ved primært at ændre de maksimale takster og arten af tjenesterne. Muligheden for at ændre kompensationen, som ikke udtrykkeligt står i teksten, kan derfor kun forstås som en ændring af de leverede tjenesteydelser. Som Conseil d'Etat anførte i ovennævnte afgørelse, kan denne beskyttelsesklausul derfor ikke i sig selv åbne mulighed for en overkompensation af de leverede tjenesteydelser.

| (198) | Det ville ikke være tilfældet, hvis – i modsætning til omstændighederne i det foreliggende tilfælde – ansøgnings- og genforhandlingssituationen var åbenlyst for bredt defineret, eller hvis klausulen omfattede muligheden for en yderligere kompensation af de tjenesteydelser, der allerede var leveret på tidspunktet for påberåbelsen af mødeklausulen, uden at parametrene for denne yderligere kompensation af den grund blev præciseret. Tilstedeværelsen af tilpasningsklausulen (121) sætter heller ikke spørgsmålstegn ved denne konklusion, for så vidt som anvendelsen af den dels skulle beskytte aftalens økonomi generelt og således begrænsede sig til tilpasninger og justeringer af beskedent omfang, dels skulle sikre en parallel indskrænkning af kompensation og tjenesteydelser. Selv i betragtning af, at tillægskontrakten af 28. december 2009 ville have ændret kompensationsparametrene og tjenestens omfang væsentligt, står det dog fast, at disse parametre blev defineret forud for leveringen af tjenesteydelserne i perioden 2010-2013, som parametrene finder anvendelse på. |
| --- | --- |

(198)

Det ville ikke være tilfældet, hvis – i modsætning til omstændighederne i det foreliggende tilfælde – ansøgnings- og genforhandlingssituationen var åbenlyst for bredt defineret, eller hvis klausulen omfattede muligheden for en yderligere kompensation af de tjenesteydelser, der allerede var leveret på tidspunktet for påberåbelsen af mødeklausulen, uden at parametrene for denne yderligere kompensation af den grund blev præciseret. Tilstedeværelsen af tilpasningsklausulen (121) sætter heller ikke spørgsmålstegn ved denne konklusion, for så vidt som anvendelsen af den dels skulle beskytte aftalens økonomi generelt og således begrænsede sig til tilpasninger og justeringer af beskedent omfang, dels skulle sikre en parallel indskrænkning af kompensation og tjenesteydelser. Selv i betragtning af, at tillægskontrakten af 28. december 2009 ville have ændret kompensationsparametrene og tjenestens omfang væsentligt, står det dog fast, at disse parametre blev defineret forud for leveringen af tjenesteydelserne i perioden 2010-2013, som parametrene finder anvendelse på.

| (199) | I øvrigt forekommer variationerne i de forventede indtægter mellem de forskellige bud, som kontrahenterne har indgivet, ikke berettigede. Kommissionen mener, at integrationen af de mere optimistiske forventede indtægter da også kan svare til ændringen af forventningerne i henhold til markedsprognoserne. Den anfører ligeledes, at den forventede trafik, man lagde sig fast på ved udgangen af forhandlingerne, samlet set var mere beskeden end den mængde, der blev præsenteret i det konkurrerende bud (122). I betragtning af de reelle henholdsvis forventede indtægter fra 2002 til 2006 (123) og den gunstige udvikling på markedet for besejling af Korsika i 2006 mener Kommissionen, at de referenceparametre, som justeringerne af kompensationen byggede på ifølge aftalen, under alle omstændigheder er plausible i henhold til punkt 23 i SGEI-rammebestemmelserne. |
| --- | --- |

(199)

I øvrigt forekommer variationerne i de forventede indtægter mellem de forskellige bud, som kontrahenterne har indgivet, ikke berettigede. Kommissionen mener, at integrationen af de mere optimistiske forventede indtægter da også kan svare til ændringen af forventningerne i henhold til markedsprognoserne. Den anfører ligeledes, at den forventede trafik, man lagde sig fast på ved udgangen af forhandlingerne, samlet set var mere beskeden end den mængde, der blev præsenteret i det konkurrerende bud (122). I betragtning af de reelle henholdsvis forventede indtægter fra 2002 til 2006 (123) og den gunstige udvikling på markedet for besejling af Korsika i 2006 mener Kommissionen, at de referenceparametre, som justeringerne af kompensationen byggede på ifølge aftalen, under alle omstændigheder er plausible i henhold til punkt 23 i SGEI-rammebestemmelserne.

| (200) | Vedrørende de øvrige punker, som klageren har fremhævet og uddraget af eksistensen af et sæt af justeringsklausuler (124), skal det påpeges, at den objektive og gennemsigtige karakter af kompensationsmekanismen (125) ifølge Rettens retspraksis ikke kan drages i tvivl af, at mekanismerne til justering af kompensationen er komplekse. |
| --- | --- |

(200)

Vedrørende de øvrige punker, som klageren har fremhævet og uddraget af eksistensen af et sæt af justeringsklausuler (124), skal det påpeges, at den objektive og gennemsigtige karakter af kompensationsmekanismen (125) ifølge Rettens retspraksis ikke kan drages i tvivl af, at mekanismerne til justering af kompensationen er komplekse.

| (201) | Endelig er Kommissionen ikke længere i tvivl med hensyn til den finansielle kompensation, som skulle være tildelt kontrahenterne uden for rammerne af aftalen, idet de franske myndigheder har ført bevis for, at de i indledningsbeslutningen nævnte summer svarede til simple anmodninger fra kontrahenterne, som i sidste ende blev afvist af OTC. |
| --- | --- |

(201)

Endelig er Kommissionen ikke længere i tvivl med hensyn til den finansielle kompensation, som skulle være tildelt kontrahenterne uden for rammerne af aftalen, idet de franske myndigheder har ført bevis for, at de i indledningsbeslutningen nævnte summer svarede til simple anmodninger fra kontrahenterne, som i sidste ende blev afvist af OTC.

8.1.2.2.   
  Overdragelsesaktens gyldighedsperiode

| (202) | Overdragelsesaktens gyldighedsperiode på seks et halv år er i overensstemmelse med EU-retningslinjerne på området (126), idet der her henvises til en periode på »omkring seks år«. |
| --- | --- |

(202)

Overdragelsesaktens gyldighedsperiode på seks et halv år er i overensstemmelse med EU-retningslinjerne på området (126), idet der her henvises til en periode på »omkring seks år«.

8.1.2.3.   
  Overholdelse af direktiv 2006/111/EF

| (203) | Med hensyn til overholdelsen af direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed har kontrahentvirksomhederne faktisk indført separate driftsregnskaber for deres forretninger inden for DOT-området. For SNCM's vedkommende er der i dette regnskab en yderligere sondring mellem basisaktiviteterne og den supplerende tjeneste (se betragtning 46 og 47 ovenfor). |
| --- | --- |

(203)

Med hensyn til overholdelsen af direktiv 2006/111/EF om finansiel gennemskuelighed har kontrahentvirksomhederne faktisk indført separate driftsregnskaber for deres forretninger inden for DOT-området. For SNCM's vedkommende er der i dette regnskab en yderligere sondring mellem basisaktiviteterne og den supplerende tjeneste (se betragtning 46 og 47 ovenfor).

8.1.2.4.   
  Kompensationens størrelse

| (204) | Med hensyn til fraværet af overkompensation var der i aftalen sat et loft over bruttoavancen (før afskrivninger, befragtningsafgifter og andre kapitalomkostninger) på 15 % af skibenes salgsværdi. I indledningsbeslutningen havde Kommissionen anført, at den ikke var i besiddelse af oplysninger, der på forhånd kunne udelukke overkompensation. |
| --- | --- |

(204)

Med hensyn til fraværet af overkompensation var der i aftalen sat et loft over bruttoavancen (før afskrivninger, befragtningsafgifter og andre kapitalomkostninger) på 15 % af skibenes salgsværdi. I indledningsbeslutningen havde Kommissionen anført, at den ikke var i besiddelse af oplysninger, der på forhånd kunne udelukke overkompensation.

| (205) | Den formelle undersøgelsesprocedure har først og fremmest gjort det muligt at klarlægge, at salgsværdien af skibene blev fastslået ved sagkyndig vurdering, idet der var indhentet flere vurderinger for at nå frem til kontraktens parametre. Det aktivgrundlag, der blev brugt til kompensationsloftet, udgør derfor den resterende markedsværdi af de skibe, der blev brugt i forbindelse med DOT (127). |
| --- | --- |

(205)

Den formelle undersøgelsesprocedure har først og fremmest gjort det muligt at klarlægge, at salgsværdien af skibene blev fastslået ved sagkyndig vurdering, idet der var indhentet flere vurderinger for at nå frem til kontraktens parametre. Det aktivgrundlag, der blev brugt til kompensationsloftet, udgør derfor den resterende markedsværdi af de skibe, der blev brugt i forbindelse med DOT (127).

| (206) | Ved at betragte den resterende markedsværdi af skibene i DOT som afskrevet på otte år (128), sådan som fransk skattelovgivning hjemler mulighed for, begrænsede loftklausulen faktisk afkastningsgraden (ROA) og det gennemsnitlige afkast af investeret kapital (ROCE) til 2,5 % (129). Sikkerhedssatsen, som angives i SGEI-rammebestemmelserne (130), på datoen for tildelingen af DOT var i øvrigt på over 5 % (131), mens en væsentlig del af forretningsrisikoen ved tjenesteydelserne faktisk blev båret af kontrahenterne SNCM og CMN. Desuden viser det sig i praksis, at resultatet før kontrahenternes kapitalomkostninger lå betydeligt under dette loft (se nedenfor). |
| --- | --- |

(206)

Ved at betragte den resterende markedsværdi af skibene i DOT som afskrevet på otte år (128), sådan som fransk skattelovgivning hjemler mulighed for, begrænsede loftklausulen faktisk afkastningsgraden (ROA) og det gennemsnitlige afkast af investeret kapital (ROCE) til 2,5 % (129). Sikkerhedssatsen, som angives i SGEI-rammebestemmelserne (130), på datoen for tildelingen af DOT var i øvrigt på over 5 % (131), mens en væsentlig del af forretningsrisikoen ved tjenesteydelserne faktisk blev båret af kontrahenterne SNCM og CMN. Desuden viser det sig i praksis, at resultatet før kontrahenternes kapitalomkostninger lå betydeligt under dette loft (se nedenfor).

| (207) | Aftalens betingelser førte ikke til en overkompensation. Fordelingen mellem kompensationen til henholdsvis basistjenesten og den supplerende tjeneste for SNCM vil ikke kunne så tvivl om denne konklusion vedrørende basistjenesten set i lyset af betingelserne for driftsmæssig fordeling af kompensationen mellem de to tjenester (se betragtning 46 ovenfor). Det ser da også ud til på baggrund af de tal, som Frankrig og SNCM har fremsendt, at SNCM's resultat før kapitalomkostninger på basistjenesten er forblevet mærkbart lavere end ovenfor omtalte loft på 15 %.

  Resultat før kapitalomkostninger pr. selskab og pr. tjeneste | SNCM's basistjeneste | SNCM samlet | CMN |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 andet halvår | [...] (132) | [...] | [...] |
| 2008 | [...] | [...] | [...] |
| 2009 | [...] | [...] | [...] |
| 2010 | [...] | [...] | [...] |
| 2011 | [...] | [...] | [...] |

(207)

Aftalens betingelser førte ikke til en overkompensation. Fordelingen mellem kompensationen til henholdsvis basistjenesten og den supplerende tjeneste for SNCM vil ikke kunne så tvivl om denne konklusion vedrørende basistjenesten set i lyset af betingelserne for driftsmæssig fordeling af kompensationen mellem de to tjenester (se betragtning 46 ovenfor). Det ser da også ud til på baggrund af de tal, som Frankrig og SNCM har fremsendt, at SNCM's resultat før kapitalomkostninger på basistjenesten er forblevet mærkbart lavere end ovenfor omtalte loft på 15 %.

Resultat før kapitalomkostninger pr. selskab og pr. tjeneste

SNCM's basistjeneste

SNCM samlet

CMN

2007 andet halvår

[...] (132)

[...]

[...]

2008

[...]

[...]

[...]

2009

[...]

[...]

[...]

2010

[...]

[...]

[...]

2011

[...]

[...]

[...]

| (208) | Endelig er der foretaget en kontrol af overkompensation med ekstern revision for OTC efter tre års delegeret tjeneste (regnskabsåret 2010). Et uafhængigt forvaltningsinstitut kontrollerer endvidere hvert år kontrahenternes driftsregnskaber for OTC's regning. |
| --- | --- |

(208)

Endelig er der foretaget en kontrol af overkompensation med ekstern revision for OTC efter tre års delegeret tjeneste (regnskabsåret 2010). Et uafhængigt forvaltningsinstitut kontrollerer endvidere hvert år kontrahenternes driftsregnskaber for OTC's regning.

8.1.2.5.   
  Yderligere krav, som kan være nødvendige, for at udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod Unionens interesse

| (209) | I betragtning af de oplysninger, der er nævnt i afsnit 8.1.1.3, mener Kommissionen ikke, at der findes nogen oplysninger, der kan underbygge, at den offentlige tjeneste til sikring af territorial kontinuitet kunne være udført på vilkår, der gjorde det muligt at mindske den konkurrenceforvridning, som en kontrakt om offentlig tjeneste medfører. Corsica Ferries' argumenter, som skulle påvise, at den gennemsnitlige omkostning ved aftalens besejlinger er langt højere end omkostningen ved forbindelserne fra Nice og Toulon, hvor den sociale støtteordning gælder (133), sår da heller ikke tvivl om nødvendigheden og proportionaliteten af en kontrakt om offentlig tjeneste vedrørende helårlig besejling af havnene på Korsika og navnlig besejlingen af de sekundære havne (Porto-Vecchio, Calvi-Balagne og Propriano). Som påpeget ovenfor i afsnit 7.1.3.1 mener Kommissionen desuden, at sammenknytningen af forbindelserne i basistjenesten modsvarer ubestridelige krav til teknisk og økonomisk effektivitet. |
| --- | --- |

(209)

I betragtning af de oplysninger, der er nævnt i afsnit 8.1.1.3, mener Kommissionen ikke, at der findes nogen oplysninger, der kan underbygge, at den offentlige tjeneste til sikring af territorial kontinuitet kunne være udført på vilkår, der gjorde det muligt at mindske den konkurrenceforvridning, som en kontrakt om offentlig tjeneste medfører. Corsica Ferries' argumenter, som skulle påvise, at den gennemsnitlige omkostning ved aftalens besejlinger er langt højere end omkostningen ved forbindelserne fra Nice og Toulon, hvor den sociale støtteordning gælder (133), sår da heller ikke tvivl om nødvendigheden og proportionaliteten af en kontrakt om offentlig tjeneste vedrørende helårlig besejling af havnene på Korsika og navnlig besejlingen af de sekundære havne (Porto-Vecchio, Calvi-Balagne og Propriano). Som påpeget ovenfor i afsnit 7.1.3.1 mener Kommissionen desuden, at sammenknytningen af forbindelserne i basistjenesten modsvarer ubestridelige krav til teknisk og økonomisk effektivitet.

| (210) | Kommissionen bemærker, at de franske myndigheder har igangsat en udbudsprocedure til udvælgelse af en tjenesteyder, som i perioden 2014-2023 kan drive besejling af Korsika fra Marseille på vilkår, der ligner dem, der gælder for basistjenesten i DOT, som er genstand for denne afgørelse. Denne procedure slutter i sommeren 2013. |
| --- | --- |

(210)

Kommissionen bemærker, at de franske myndigheder har igangsat en udbudsprocedure til udvælgelse af en tjenesteyder, som i perioden 2014-2023 kan drive besejling af Korsika fra Marseille på vilkår, der ligner dem, der gælder for basistjenesten i DOT, som er genstand for denne afgørelse. Denne procedure slutter i sommeren 2013.

| (211) | Med hensyn til konkurrenceforvridningerne på søtransportområdet bemærker Kommissionen, at kompensationen for omkostningerne ved basistjenesten ikke må overstige kontrahenternes omkostninger, heri indbefattet en rimelig fortjeneste (se foregående afsnit). Den gør det derfor ikke muligt for disse virksomheder at generere overdrevent store fortjenester, hvorved de kan finansiere andre tjenester. |
| --- | --- |

(211)

Med hensyn til konkurrenceforvridningerne på søtransportområdet bemærker Kommissionen, at kompensationen for omkostningerne ved basistjenesten ikke må overstige kontrahenternes omkostninger, heri indbefattet en rimelig fortjeneste (se foregående afsnit). Den gør det derfor ikke muligt for disse virksomheder at generere overdrevent store fortjenester, hvorved de kan finansiere andre tjenester.

| (212) | Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at kræve yderligere betingelser opfyldt for at sikre foreneligheden af kompensationen af basistjenesten med det indre marked. |
| --- | --- |

(212)

Kommissionen mener derfor ikke, at det er nødvendigt at kræve yderligere betingelser opfyldt for at sikre foreneligheden af kompensationen af basistjenesten med det indre marked.

9.   KONKLUSION

| (213) | I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at den kompensation, som SNCM og CMN har modtaget for basistjenesten udgør ulovlig statsstøtte, men at den er forenelig med det indre marked i medfør af artikel 106, stk. 2, i TEUF. |
| --- | --- |

(213)

I lyset af ovenstående mener Kommissionen, at den kompensation, som SNCM og CMN har modtaget for basistjenesten udgør ulovlig statsstøtte, men at den er forenelig med det indre marked i medfør af artikel 106, stk. 2, i TEUF.

| (214) | Den kompensation, som SNCM har modtaget for den supplerende tjeneste ifølge aftalen i perioden 1. juli 2007 til 31. december 2013 udgør ulovlig og uforenelig statsstøtte. |
| --- | --- |

(214)

Den kompensation, som SNCM har modtaget for den supplerende tjeneste ifølge aftalen i perioden 1. juli 2007 til 31. december 2013 udgør ulovlig og uforenelig statsstøtte.

| (215) | De franske myndigheder skal derfor med virkning fra datoen for denne afgørelses meddelelse annullere alle udbetalinger til SNCM af kompensation for den supplerende tjeneste. Dette gælder bl.a. den årlige rest af kompensationen for 2012 (hvis denne udbetaling endnu ikke er sket) og de månedlige rater for 2013, som ville blive udbetalt efter denne dato. |
| --- | --- |

(215)

De franske myndigheder skal derfor med virkning fra datoen for denne afgørelses meddelelse annullere alle udbetalinger til SNCM af kompensation for den supplerende tjeneste. Dette gælder bl.a. den årlige rest af kompensationen for 2012 (hvis denne udbetaling endnu ikke er sket) og de månedlige rater for 2013, som ville blive udbetalt efter denne dato.

| (216) | Kommissionen minder endvidere om, at enhver ulovlig og uforenelig støtte i medfør af artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 skal tilbagesøges hos modtageren (134). |
| --- | --- |

(216)

Kommissionen minder endvidere om, at enhver ulovlig og uforenelig støtte i medfør af artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 skal tilbagesøges hos modtageren (134).

| (217) | Derfor skal Frankrig træffe alle nødvendige forholdsregler til tilbagesøgning hos SNCM af den kompensation, som er udbetalt til denne for den supplerende tjeneste ifølge aftalen fra 1. juli 2007. |
| --- | --- |

(217)

Derfor skal Frankrig træffe alle nødvendige forholdsregler til tilbagesøgning hos SNCM af den kompensation, som er udbetalt til denne for den supplerende tjeneste ifølge aftalen fra 1. juli 2007.

| (218) | Til bestemmelse af det støttebeløb, der skal tilbagesøges uden renter, mener Kommissionen, at SNCM's driftsregnskab (135) udgør et tilstrækkeligt grundlag for fordeling af kompensationen mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste. På dette grundlag omfatter det støttebeløb, der skal tilbagesøges, følgende elementer:






  a) | den faktisk udbetalte kompensation fra 2007 til 2011 for den supplerende tjeneste, som beløber sig til 172,744 mio. EUR (se tabellen i betragtning 46 ovenfor) |
| --- | --- | --- |

(218)

Til bestemmelse af det støttebeløb, der skal tilbagesøges uden renter, mener Kommissionen, at SNCM's driftsregnskab (135) udgør et tilstrækkeligt grundlag for fordeling af kompensationen mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste. På dette grundlag omfatter det støttebeløb, der skal tilbagesøges, følgende elementer:

a)

den faktisk udbetalte kompensation fra 2007 til 2011 for den supplerende tjeneste, som beløber sig til 172,744 mio. EUR (se tabellen i betragtning 46 ovenfor)

| b) | de månedligt udbetalte rater for 2012 for den supplerende tjeneste, anslået i øjeblikket til 38 mio. EUR (136), samt resten af kompensationen, som skal udbetales efter fremsendelse af den endelige rapport over udført tjeneste, hvis denne allerede er blevet udbetalt. |
| --- | --- |

b)

de månedligt udbetalte rater for 2012 for den supplerende tjeneste, anslået i øjeblikket til 38 mio. EUR (136), samt resten af kompensationen, som skal udbetales efter fremsendelse af den endelige rapport over udført tjeneste, hvis denne allerede er blevet udbetalt.

| c) | de månedligt udbetalte rater for 2013 for den supplerende tjeneste indtil datoen for nærværende afgørelse, anslået i øjeblikket til 9,5 mio. EUR, idet Frankrig mindes om at annullere alle efterfølgende udbetalinger efter denne dato. |
| --- | --- |

c)

de månedligt udbetalte rater for 2013 for den supplerende tjeneste indtil datoen for nærværende afgørelse, anslået i øjeblikket til 9,5 mio. EUR, idet Frankrig mindes om at annullere alle efterfølgende udbetalinger efter denne dato.

| (219) | De franske myndigheder skal tilbagesøge de beløb, der svarer til alle udbetalinger, der er foretaget som kompensation for den supplerende tjeneste, inden fire måneder fra datoen for meddelelse af denne afgørelse. |
| --- | --- |

(219)

De franske myndigheder skal tilbagesøge de beløb, der svarer til alle udbetalinger, der er foretaget som kompensation for den supplerende tjeneste, inden fire måneder fra datoen for meddelelse af denne afgørelse.

| (220) | I forbindelse med denne tilbagesøgning skal de franske myndigheder i øvrigt til støttebeløbet føje løbende tilbagesøgningsrente fra den dato, den omhandlede støtte blev stillet til rådighed for virksomheden, nemlig hver faktisk dato for udbetaling af kompensationen ifølge aftalen, og indtil den faktiske tilbagebetaling er sket (137) i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 (138). |
| --- | --- |

(220)

I forbindelse med denne tilbagesøgning skal de franske myndigheder i øvrigt til støttebeløbet føje løbende tilbagesøgningsrente fra den dato, den omhandlede støtte blev stillet til rådighed for virksomheden, nemlig hver faktisk dato for udbetaling af kompensationen ifølge aftalen, og indtil den faktiske tilbagebetaling er sket (137) i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 (138).

| (221) | De franske myndigheder skal bilægge beregningen af tilbagesøgningsrenten, som de skal sende til Kommissionen inden to måneder fra meddelelsen af denne afgørelse, en tabel over datoer og nøjagtige beløb, der er udbetalt månedsvis, og de årlige justeringer, som er foretaget efter aftalens ikrafttræden og indtil datoen for vedtagelsen af afgørelsen — |
| --- | --- |

(221)

De franske myndigheder skal bilægge beregningen af tilbagesøgningsrenten, som de skal sende til Kommissionen inden to måneder fra meddelelsen af denne afgørelse, en tabel over datoer og nøjagtige beløb, der er udbetalt månedsvis, og de årlige justeringer, som er foretaget efter aftalens ikrafttræden og indtil datoen for vedtagelsen af afgørelsen —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den kompensation, der er udbetalt til SNCM og CMN i forbindelse med aftalen om delegering af offentlig tjeneste af 7. juni 2007, udgør statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF. Denne statsstøtte er tildelt i strid med forpligtelserne i artikel 108, stk. 3, i TEUF.

Artikel 2

1.   Den kompensation, der er udbetalt til SNCM i henseende til indsættelsen af supplerende kapacitet som beskrevet i punkt I a) 2), I b) 2) og I d) 1.4) i udbudsbetingelserne til førnævnte aftale om delegering af offentlig tjeneste, er uforenelig med det indre marked.

2.   Den kompensation, der er udbetalt til SNCM og CMN for drift af de øvrige tjenester ifølge førnævnte aftale om delegering af offentlig tjeneste, er forenelig med det indre marked.

Artikel 3

1.   Frankrig tilbagesøger den i artikel 2, stk. 1, nævnte støtte fra støttemodtageren.

2.   Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev stillet til støttemodtagerens rådighed, og indtil den er blevet tilbagebetalt.

3.   Rentebeløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 (139) og forordning (EF) nr. 271/2008 om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004 (140).

4.   Frankrig annullerer alle udbetalinger af den i artikel 2, stk. 1, omhandlede støtte, som kunne finde sted efter datoen for meddelelse af nærværende afgørelse.

Artikel 4

1.   Tilbagesøgningen af den i artikel 2, stk. 1, omhandlede støtte iværksættes omgående og effektivt.

2.   Frankrig skal efterkomme denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.

Artikel 5

1.   Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse Kommissionen om følgende:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale

| b) | en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme afgørelsen

| c) | dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten

| d) | dato og nøjagtigt beløb for de månedlige udbetalinger og årlige justeringer, som er foretaget siden aftalens ikrafttræden og indtil datoen for vedtagelsen af nærværende afgørelse. |
| --- | --- |

d)

dato og nøjagtigt beløb for de månedlige udbetalinger og årlige justeringer, som er foretaget siden aftalens ikrafttræden og indtil datoen for vedtagelsen af nærværende afgørelse.

2.   Frankrig holder Kommissionen underrettet om fremskridtene med de nationale foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 2, stk. 1, omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Frankrig fremsender endvidere detaljerede oplysninger om de støttebeløb og de renter, der allerede er tilbagebetalt af støttemodtageren.

Artikel 6

Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. maj 2013.

På Kommissionens vegne

Joaquín ALMUNIA

Næstformand

---

(1)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

1

(2)  EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7.

2

(3)  EUT C 301 af 5.10.2012, s. 1.

3

(4)  EUT C 301, s. 1.

4

(5)  Den individuelle sociale støtteordning, der med retsgrundlag i traktatens artikel 87, stk. 2, fik betegnelsen »Régime d’aides individuelles à caractère social sur la base de l’article 87.2 du Traité« og er målrettet indbyggerne på øen, men også visse veldefinerede samfundskategorier, er gældende for de ruter, der forbinder Korsika med havnebyerne Toulon og Nice. For hver passager, der er berettiget til en rabattakst, yder transportselskaberne i første omgang denne rabat, hvorefter de får refunderet beløbet.

5

Régime d’aides individuelles à caractère social sur la base de l’article 87.2 du Traité

(6)  Beslutning (ikke oversat): Décision du 2 juillet 2002 dans l'affaire Aide d'Etat no N 781/2001 – France – Régime d’aides individuelles à caractère social pour la desserte maritime de la Corse et décision du 23 avril 2007 dans l'affaire Aide d’Etat no N 13/2007 – France – Prolongation du régime d’aides individuelles à caractère social pour la desserte maritime de la Corse no N 781/2001.

6

Décision du 2 juillet 2002 dans l'affaire Aide d'Etat no

o

o

(7)  Se f.eks. Autorité de la Concurrences (nyt navn for det franske konkurrenceråd) udtalelse nr. 12-A-05 af 17. februar 2012 om søtransport mellem Korsika og fastlandet, stk. 125 (Autorité de la Concurrence, avis no12-A-05 du 17 février 2012 relatif au transport maritime entre la Corse et le continent, paragraphe 125).

7

Autorité de la Concurrence, avis no

(8)  Som ejes 100 % af den franske stat.

8

(9)  Disse retningslinjer var blevet fastlagt den 24. marts 2006, jf. afsnit 2.4.1 nedenfor.

9

(10)  Beslutning vedrørende C 58/02 (ex N 118/02) – Frankrig – om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée vedtaget den 25. februar 2003, EUT L 61 af 27.2.2004, s. 13. Den 15. juni 2005 afsagde Retten dom i sag T-349/03 og annullerede beslutningen fra 2003 med henvisning til en fejlagtig vurdering af støttens minimumskarakter. Efter en række nye omstruktureringsforanstaltninger forlængede Kommissionen undersøgelse C 58/02 ved beslutning af 13. september 2006. Kommissionen vedtog en ny beslutning den 8. juli 2008, EUT L 225 af 27.8.2009, s. 180. Denne beslutning blev delvist annulleret af Retten (sag T-565/08) efter en klage fremført af Corsica Ferries France. SNCM og Frankrig iværksatte appel til prøvelse af denne dom ved Retten (sag C-533/12 P og C-536/12 P).

10

(11)  Veolia Transdev var i 2011 ligeligt ejet af Veolia Environnement og Caisse des Dépôts et Consignations (CDC).

11

(12)  Heriblandt er det kun Napoléon Bonaparte og Danielle Casanova, der siden 2007 jævnligt er blevet brugt til offentlig tjeneste. De fire andre færger, der drives af SNCM i 2013, er Méditerrannée, Corse, Ile de Beauté og Excelsior.

12

(13)  Jean Nicoli erstattede Monte Cinto i offentlig tjeneste i 2009.

13

(14)  Et samlet og udeleligt bud fra SNCM på samtlige ruter, et tilbud fra Corsica Ferries på forskellige valgmuligheder, et tilbud fra CMN på seks forskellige enkeltforslag og et tilbud fra et konsortium bestående af Corsica Ferries og CMN på to valgmuligheder.

14

(15)  Se betragtning 24 i indledningsbeslutningen.

15

(16)  Se betragtning 25 i indledningsbeslutningen.

16

(17)  Ét tilbud omfattede hver af de fem sejlruter med offentlig tjeneste enkeltvis, mens det andet var et samlet og udeleligt tilbud på alle fem sejlruter.

17

(18)  Corsica Ferries afgav et tilbud på ruterne Marseille–Ajaccio, Marseille–Porto-Vecchio og Marseille–Propriano og et samlet tilbud på disse tre ruter.

18

(19)  Se betragtning 30 i indledningsbeslutningen.

19

(20)  OTC mente ikke, at Corsica Ferries var i stand til at fastsætte en fast og endelig dato for, hvornår selskabet ville kunne drive den offentlige tjeneste, og at det i øvrigt ikke opfyldte betingelsen om fartøjernes maksimale alder, som var fastlagt i de særlige udbudsbetingelser.

20

(21)  Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne (cabotagesejlads), EFT L 364 af 12.12.1992, s. 7.

21

(22)  Domstolens dom af 24.7.2003, sag C-280/00, Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg mod Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, Sml. 2003 I, s. 7747.

22

(23)  CAA de Marseille, 7.11.2011, Société Corsica Ferries mod Collectivité Territoriale de Corse, nr. 08MA01604. Se betragtning 40 i indledningsbeslutningen.

23

(24)  Conseil d'Etat fandt dels, at Rådets forordning nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for søtransport i medlemsstaterne »ikke er til hinder for, at det reelle behov for offentlig tjeneste vurderes overordnet for hver forbindelse eller rute for den samlede periode for udførelsen af kontrakten eller for separate periode i henhold til kontrakten, uden at der er grund til at undersøge, om dette behov er berettiget uafbrudt i perioden eller perioderne, og at forvaltningsappelretten i Marseille derfor har begået en retlig fejl ved at kende bestemmelserne i udbudsbetingelserne uforenelige med denne forordning med den begrundelse, at den ekstra sejlads, som kontrahentkonsortiet blev pålagt på ruterne Marseille–Ajaccio, Marseille–Bastia og Marseille–Propriano til i spidsbelastningsperioder at supplere den faste helårsdrift på de samme ruter, skulle opfylde et reelt behov for offentlig tjeneste, der kunne skelnes fra det behov, som den faste tjeneste opfyldte«. Dels vurderede Conseil d'Etat, at den omstændighed, at paragraf 7, stk. 1, i aftalen (se betragtning 38 herunder) »således kunne give anledning til, at den offentligretlige person, hvis dispositioner ville være betinget af en forudgående anmeldelse til Europa-Kommissionen, træffer en beslutning, ikke i sig selv gør det muligt at betegne denne bestemmelse som støtte efter traktatens artikel 107, og at forvaltningsappelretten derfor med sin afgørelse om det modsatte har begået en fejl i den retlige vurdering af disse faktiske omstændigheder«.

24

(25)  På ruterne Marseille–Bastia, Marseille–Ajaccio og Marseille–Porto-Vecchio skal kontrahenten i hver sejlretning tilbyde en minimumskapacitet til passagerbefordring på mindst 450 liggepladser i mindst 140 kahytter, mindst 50 siddepladser i fællesområder og mindst 150 pladser til biler. På ruten Marseille–Propiano skal der tilbydes mindst 200 liggepladser i mindst 55 kahytter og mindst 55 pladser til biler. På ruten Marseille–Balagne skal der tilbydes mindst 220 liggepladser i mindst 70 kahytter og mindst 70 pladser til biler. Med hensyn til fragttransporten skal ruten Marseille–Bastia have en kapacitet på mindst 1 800 løbende meter, ruten Marseille–Ajaccio mindst 1 200 løbende meter, ruten Marseille–Porto-Vecchio mindst 1 000 løbende meter og ruterne Marseille–Propriano og Marseille–Balagne mindst 600 løbende meter.

25

(26)  Den supplerende tjenestes omfang defineres i I a) 2) (Marseille–Ajaccio), I b) 2) (Marseille–Bastia) og I d) 1.4) (Marseille–Propiano) i udbudsbetingelserne til aftalen.

26

(27)  Se betragtning 44 i indledningsbeslutningen.

27

(28)  Se betragtning 45 i indledningsbeslutningen.

28

(29)  Se betragtning 46 i indledningsbeslutningen.

29

(30)  De forventede indtægter er de bruttoreferenceindtægter, som revurderes alt efter prognosen for BNP-prisindekset for det pågældende år.

30

(31)  Paragraf 7, stk. 2, fastsætter således en »frimargen« på 2 % af de forventede indtægter.

31

(32)  Se betragtning 49 i indledningsbeslutningen.

32

(33)  I aftalens paragraf 7, stk. 2, hedder det, at denne justeringsbestemmelse vedrørende de reelle indtægter er gældende indtil anvendelsen af den tilpasningsbestemmelse, der er fastlagt i paragraf 8.

33

(34)  Paragraf 5, stk. 1 og 2, indeholder de nærmere bestemmelser om udbetaling af den finansielle kompensation.

34

(35)  Resultatet før tilskud er negativt for de to tjenester (basis- og supplerende) for hvert af årene 2007 til 2011.

35

(36)  Denne tildelingsregel anvendes på indekserede kontraktfastsatte kompensationer. Justeringerne som følge af de reelle indtægter fordeles forholdsmæssigt efter den konstaterede årlige forskel for hver af de to tjenester, og tillæg for bestemte varer henføres til basistjenesten. Endelig bogføres justeringer vedrørende brændstof og tilbageholdelser for ikkeudført tjeneste direkte i den pågældende tjenestes regnskab.

36

(37)  Ovennævnte forordning (EØF) nr. 3577/92.

37

(38)  EUT C 8 af 11.1.2012, s. 15-22.

38

(39)  Frankrig henviser til de retningslinjer for drift af sejlruterne mellem Marseille og Korsika fra 1. januar 2007, som er defineret af Korsikas regionalforsamling den 24. marts 2006, se betragtning 22 ovenfor.

39

(40)  CE, 13.7.2012, Compagnie méridionale de navigation, Société nationale Corse Méditerranée, req. no355616.

40

o

(41)  Beslutning nr. 06-MC-03 af 11. december 2006 om anmodning om beskyttelsesforanstaltninger i sektoren for rutesejlads mellem Korsika og fastlandet.

41

(42)  De franske myndigheder henviser til meddelelse KOM(2003)595 endelig af 22. december 2003 om fortolkningen af ovennævnte forordning 3577/92.

42

(43)  Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16. november 2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder, EUT L 318 af 17.11.2006, s. 17-25.

43

(44)  Med andre ord skulle nettofortjenesten ved besejlingen af Korsika være højere end de pågældende virksomheders gennemsnitlige nettofortjeneste.

44

(45)  Stigning på 44 242 passagerer.

45

(46)  Fald på 208 213 passagerer.

46

(47)  Stigning på 324 466 passagerer.

47

(48)  Dom af 20.2.2001, sag C-205/99, Analir e.a./Spanien, Sml. 2001 I, s. 1295.

48

(49)  Corsica Ferries baserer sig navnlig på statistikker gengivet i den korsikanske regionalforsamlings beslutning af 26. november 2009.

49

(50)  Aftalens paragraf 3, se betragtning 35 ovenfor.

50

(51)  Ovennævnte sag C-205/99.

51

(52)  Se f.eks. Domstolens dom af 10.1.2006, sag C-222/04, Ministero dell'Economia e delle Finanze mod Cassa di Risparmio di Firenze, Sml. I, s. 289, præmis 129.

52

(53)  Se bl.a. Domstolens dom af 14.2.1990, sag C-301/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 307, præmis 41.

53

(54)  Se betragtning 38 ovenfor.

54

(55)  Se fodnote 24 ovenfor.

55

(56)  Se fodnote 22.

56

(57)  Meddelelse fra kommissionen om anvendelsen af Den Europæiske Unions statsstøtteregler på kompensation for levering af tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, vedtaget af Kommissionen 20.12.2011 og offentliggjort i EUT C 8 af 11.1.2012, s. 4.

57

(58)  Se førnævnte SGEI-meddelelse, punkt 46.

58

(59)  Se førnævnte SGEI-meddelelse, punkt 46.

59

(60)  Navnlig førnævnte Analir-dom.

60

(61)  Se SGEI-rammebestemmelserne, punkt 8 og 13.

61

(62)  Artikel 2 og 4 i forordning 3577/92, se ovenstående henvisning.

62

(63)  Se bl.a. dom af 25.7.1991, sag C-76/90, Säger, Sml. I, s. 4221, præmis 12, dom af 9.8.1994, sag C-43/93, Vander Elst, Sml. I, s. 3803, præmis 14, dom af 28.3.1996, sag C-272/94, Guiot, Sml. I, s. 1905, præmis 10, dom af 18.6.1998, sag C-266/96, Corsica Ferries France, Sml. I, s. 3949, præmis 56, og dom af 23.11.1999, forenede sager C-369/96 og C-376/96, Arblade e.a., Sml. I, s. 8453, præmis 33.

63

(64)  Omfanget af hver af tjenesterne er beskrevet i betragtning 33 og i fodnote 25 og 26 ovenfor. Omfanget af den supplerende tjeneste fremgår navnlig af I a) 2) (Marseille–Ajaccio), I b) 2) (Marseille–Bastia) og I d) 1.4) (Marseille–Propiano) i udbudsbetingelserne til aftalen.

64

(65)  Se Kommissionens beslutning af 30.10.2001 om Frankrigs statsstøtte til fordel for Société nationale maritime Corse-Méditerranée, EFT L 50 af 21.2.2002, s. 66, betragtning 74.

65

(66)  At skumme fløden beskriver den situation, hvor konkurrerende rederier kun driver rutefart i højsæsonen.

66

(67)  Aftalen, bilag I. Ankomsttidsrummet var 6.30-7.00 for ruterne Marseille–Ajaccio og Marseille–Bastia og 6.30-7.30 for ruten Marseille–Propriano under hensyntagen til kravene til transport af passagerer og gods.

67

(68)  I perioden 2002-2006 blev en »supplerende« tjeneste defineret som en tjeneste, hvor kontrahenterne indsatte supplerende passagerbefordringskapacitet i højsæsonen. Denne tjeneste blev drevet med passagerskibe. Se førnævnte rapport fra Chambre régionale des comptes Corse.

68

(69)  Basistjenesten blev drevet fra 2002 med stykgodsskibe, mens den supplerende tjeneste blev drevet med færger (eller passagerskibe). Som anført af bl.a. Chambre régionale des comptes Corse i en rapport om OTC (Rapport d'observations définitives sur l'Office des Transports de Corse, s. 80-82) minder aftalen »i sin ordlyd og generelle tilrettelæggelse om den tidligere aftale«, og »hvad angår forpligtelsen til offentlig tjeneste, har bestemmelserne herom ændret sig meget lidt«.

69

Rapport d'observations définitives sur l'Office des Transports de Corse

(70)  Se betragtning 47 ovenfor og fodnote 35.

70

(71)  Se Analir-dommen, præmis 27.

71

(72)  Se Kommissionens beslutning af 30.10.2001 om Frankrigs statsstøtte til fordel for Société nationale maritime Corse-Méditerranée, EFT L 50 af 21.2.2002.

72

(73)  Se betragtning 79 i indledningsbeslutningen.

73

(74)  KOM(2003) 595 endelig – ikke offentliggjort i EUT, afsnit 5.5.3.

74

(75)  Især ved at minimere virkningen af bestemte skibes driftsmæssige mangler.

75

(76)  Aftalen, bilag I.

76

(77)  Bilag 2, principiel indsættelse af skibe på hver rute.

77

(78)  Således var Pascal Paoli primært indsat på ruten Marseille—Bastia og lejlighedsvis på ruten Marseille–Balagne. Og basisbesejlingen af Propriano skulle ske med CMN's tre skibe Girolata, Kalliste og Scandola.

78

(79)  Se bilag 2 til aftalen.

79

(80)  Disse forpligtelser begrænser sig hovedsagelig til en minimumstransportkapacitet, der skal leveres i alle spidsbelastningsperioder, se betragtning 141 ovenfor.

80

(81)  Se afsnit 5.1.1. ovenfor.

81

(82)  Rapport d'observations définitives de la Chambre régionale des comptes de Corse, »Continuité territoriale«, 2010, s. 65.

82

Rapport d'observations définitives de la Chambre régionale des comptes de Corse, »Continuité territoriale«

(83)  Kommissionen henviser her til passagertrafikken med skib fra eller til samtlige korsikanske havne.

83

(84)  Kilde: Observatoire Régional des Transports de la Corse.

84

(85)  Se afsnit 2.4.

85

(86)  Se beslutning nr. 06-MC-03 af 11. december 2006, punkt 97.

86

(87)  Se beslutning nr. 06-MC-03 af 11. december 2006, punkt 80.

87

(88)  Sejltiden varierer fra 5 timer og 45 minutter fra Toulon til ca. 10 timer fra Marseille med stykgodsskib (nattesejlads).

88

(89)  Se også førnævnte udtalelse nr. 12-A-05 af 17. februar 2012, afsnit C 2), og især stk. 131 om en vis substituerbarhed mellem forbindelserne fra Korsikas havne til henholdsvis Marseille og Toulon, herunder i lavsæsonen. Der er ikke fremkommet dokumentation i forbindelse med proceduren for, at de faktorer, der påvirker substituerbarheden mellem forbindelserne fra henholdsvis Marseille og Toulon, skulle have ændret sig grundlæggende mellem 2006 og 2012.

89

substituerbarheden

(90)  De tjenester, der henvises til, er passagerforbindelserne til Bastia og Ajaccio, som kun besejles fra Toulon.

90

(91)  Der var en omfattende arbejdskonflikt i Marseille i september-oktober 2005 i forbindelse med privatiseringen af SNCM.

91

(92)  Kommissionen tog hensyn til denne virkning ved at korrigere den reelle trafikforskydning for de årlige stigninger, som kunne iagttages i månederne før strejken. Hvis det er sandsynligt, at trafikdataene for månederne umiddelbart efter en større driftsforstyrrelse også påvirkes af annulleringer af reservationer, giver tallene for de forudgående måneder til gengæld en reference, som mere pålideligt afspejler den langsigtede udvikling på de berørte markeder.

92

(93)  Modsat var forskydningen af trafikken mod Nice, om ikke ubetydelig, så dog klart mindre. Kilde: Observatoire Régional des Transports de la Corse.

93

(94)  Under hensyntagen til de førnævnte tendensbaserede justeringer er faldet i passagertallet fra Marseille på 22 600 personer, mens den justerede stigning i passagertallet fra Toulon er på 20 056 personer. Der er ikke iagttaget en justeret forskydning mod Nice.

94

(95)  Se betragtning 159 ovenfor og fodnote 93.

95

(96)  Virkningen af driftsforstyrrelserne på afgangene fra Marseille for den samlede faktisk konstaterede trafik mindskes da også af den samtidige stigning i antallet af passagerer, der befordres ad ruterne fra Toulon, se betragtning 159 ovenfor.

96

(97)  Desuden var 2006 kendetegnet ved en stærk stigning i antal passagerer, der samlet set blev befordret til Korsika, nemlig 8,5 % ifølge ORTC (Observatoire régional des transports de la Corse).

97

(98)  Såvel med hensyn til den kapacitet, der blev indsat i DOT 2007-2013, som den faktisk konstaterede efterspørgsel udgjorde forbindelsen Marseille–Propriano ca. 10 % af aktiviteten i den supplerende tjeneste. Kilde: ORTC et SNCM's rapport over udført tjeneste 2010.

98

(99)  Se punkt 48 i SGEI-meddelelsen.

99

(100)  Se betragtning 7 ovenfor og fodnote 5.

100

(101)  Se punkt 62 i SGEI-meddelelsen.

101

(102)  Code Général des Collectivités Territoriales.

102

(103)  Se punkt 65 og 66 i SGEI-meddelelsen.

103

(104)  Se SGEI-meddelelse, punkt 67.

104

(105)  Rapport fra udvalget for delegering af offentlig tjeneste (commission de délégation de service public).

105

(106)  Se beslutning nr. 06-MC-03 af 11. december 2006 om anmodning om beskyttelsesforanstaltninger i sektoren for rutesejlads mellem Korsika og fastlandet, især punkt 106: »Situationen for afgangene fra Marseille kan derfor analyseres, trods manglende juridisk eneret, som en faktisk eneret til fordel for de to kontrahenter, som i øvrigt i kraft af deres historiske position som færgeselskab på disse forbindelser råder over de bedst egnede skibe til varetagelse af gods- og passagertrafikken med afgang fra Marseille.«

106

(107)  Havnen i Bastia var således i 2007 sådan indrettet, at kun skibe på højst 180 m kunne anløbe den.

107

(108)  Betingelsen om ikke at indsætte skibe på over 20 år førte således til en begrænsning af den flåde, som konkurrenterne kunne sætte ind i konkurrence med de historiske aktører.

108

(109)  I den forbindelse skal det anføres, at den store udgift til et skib, der kunne opfylde udbudsbetingelserne for aftalen, endog til et brugt fartøj, var til hinder for den supplerende indsættelse. Stykgodsskibet Jean Nicoli blev således erhvervet af SNCM for 75 mio. EUR i 2009.

109

(110)  Se punkt 2.5 ovenfor.

110

(111)  Især hvad angår flådens alder eller tilpasning af tjenesterne (se aftalens bilag I).

111

(112)  Efter alt at dømme kan indgåelsen af en tillægskontrakt ved direkte forhandling mellem den ordregivende myndighed og kontrahentkonsortiet ikke drage denne konklusion i tvivl, for så vidt angår perioden 2010-2013.

112

(113)  Se punkt 61 i SGEI-meddelelsen.

113

(114)  Se Rapport d'observations définitives sur l'Office des Transports de Corse, s. 80.

114

Rapport d'observations définitives sur l'Office des Transports de Corse

(115)  Se betragtning 15 ovenfor og fodnote 10.

115

(116)  Se betragtning 118-120 i indledningsbeslutningen.

116

(117)  Kommissionens beslutning 2005/842/EF af 28. november 2005 om anvendelse af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 86, stk. 2, på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, EUT L 312 af 29.11.2005, s. 67.

117

(118)  Kommissionens afgørelse 2012/21/EU af 20.12.2011 om anvendelse af bestemmelserne i artikel 106, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på statsstøtte i form af kompensation for offentlig tjeneste ydet til visse virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse EUT L 7 af 11.1.2012, s. 3.

118

(119)  Se Domstolens dom af 28.4.1993, sag C-364/90, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1993 I, s. 02097, præmis 20.

119

(120)  Se betragtning 37 og 38 ovenfor.

120

(121)  Se fodnote 33 ovenfor og betragtning 54 i indledningsbeslutningen.

121

(122)  Vedrørende ruterne Marseille–Ajaccio, Marseille–Propriano og Marseille–Porto-Vecchio. Kilde: Rapport de la commission de délégation de service public.

122

Rapport de la commission de délégation de service public

(123)  SNCM's samlede nettoindtægt i 2005 på DOT-aktiviteterne var f.eks. 80,3 mio. EUR sammenlignet med de forventede indtægter på 85,5 mio. EUR i 2008.

123

(124)  Se betragtning 38 og 39 ovenfor og betragtning 53 i indledningsbeslutningen.

124

(125)  Se Rettens dom af 12.2.2008, sag T-289/03, BUPA mod Kommissionen, Sml. 2008 II, s. 81, præmis 217.

125

(126)  Se meddelelse C(2004) 43 fra Kommissionen – EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren, afsnit 9, stk. 3.

126

(127)  Salgsværdien af hvert skib bogføres pro rata ifølge anvendelsen til DOT.

127

(128)  Denne periode, der ganske vist er kort i forhold til et skibs økonomiske levetid (som kan overstige 20 år), er berettiget, for så vidt som 1) udbudsbetingelserne krævede en maksimal alder for skibene på 20 år, og 2) den gennemsnitlige alder for CMN's skibe var over 13 år og SNCM's 12 år, hvilket de facto begrænsede deres økonomiske levetid af mangel på investeringer i bygningsmæssig vedligeholdelse.

128

(129)  Værdien af de skibe, der blev indsat til DOT, udgør da også en lavere grænse for søfartsselskabets aktiver.

129

(130)  Se SGEI-rammebestemmelserne, punkt 36, hvor Kommissionen angiver en sats på 100 basispoint over den gældende swaprente (samme valuta og løbetid) som værende en rimelig fortjeneste uanset niveauet af den forretningsrisiko, som reelt bæres af leverandøren af tjenesteydelsen af almindelig økonomisk interesse.

130

(131)  I mangel af disponible swaprenter for en løbetid på seks et halvt år har Kommissionen som indikator brugt swaprenten for syv år. De daglige lukkerenter i måneden forud for tildelingen af DOT lå mellem 4,4 % og 4,7 % (kilde: Bloomberg).

131

(132)  Omfattet af tavshedspligt.

132

(133)  Se betragtning 7 ovenfor og fodnote 5.

133

(134)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelse af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

134

(135)  Se afsnit 2.5.

135

(136)  Dette beløb er anslået ud fra den driftsmæssige fordeling af kompensationen mellem basistjenesten og den supplerende tjeneste i 2011 på baggrund af en stigning i den forventede kompensation på 0,3 % i 2012 i forhold til 2011 for SNCM. De månedlige rater repræsenterer 95 % af den indekserede forventede kompensation (se betragtning 45 ovenfor).

136

(137)  Se artikel 14, stk. 2, i forordning nr. 659/99.

137

(138)  EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.

138

(139)  EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.

139

(140)  EUT L 82 af 25.3.2008, s. 1-64.

140

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/46 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/46

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 13. august 2013

om ændring af beslutning 2007/777/EF for så vidt angår indførelsen af en ny behandling til inaktivering af mund- og klovesygevirus i kødprodukter og betingelserne for import fra det russiske område Kaliningrad

(meddelt under nummer C(2013) 4970)

(EØS-relevant tekst)

(2013/436/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 8, stk. 1, 4 og 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Kommissionens beslutning 2007/777/EF af 29. november 2007 om dyre- og folkesundhedsbetingelser og standardcertifikater for import fra tredjelande af visse kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til konsum og om ophævelse af beslutning 2005/432/EF (2) er der fastsat bestemmelser om import til samt transit gennem og oplagring i Unionen af sendinger af kødprodukter og sendinger af behandlede maver, blærer og tarme som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (3). |
| --- | --- |

(1)

Ved Kommissionens beslutning 2007/777/EF af 29. november 2007 om dyre- og folkesundhedsbetingelser og standardcertifikater for import fra tredjelande af visse kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til konsum og om ophævelse af beslutning 2005/432/EF (2) er der fastsat bestemmelser om import til samt transit gennem og oplagring i Unionen af sendinger af kødprodukter og sendinger af behandlede maver, blærer og tarme som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (3).

| (2) | I del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF fastsættes listen over tredjelande og dele heraf, hvorfra det er tilladt at importere kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til Unionen, forudsat at de pågældende varer har været underkastet de behandlinger, der er nævnt i listen. Hvis tredjelande er regionaliseret med henblik på optagelse på listen, er deres regionaliserede områder fastsat i del 1 i samme bilag. |
| --- | --- |

(2)

I del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF fastsættes listen over tredjelande og dele heraf, hvorfra det er tilladt at importere kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme til Unionen, forudsat at de pågældende varer har været underkastet de behandlinger, der er nævnt i listen. Hvis tredjelande er regionaliseret med henblik på optagelse på listen, er deres regionaliserede områder fastsat i del 1 i samme bilag.

| (3) | I del 4 i bilag II til beslutning 2007/777/EF fastsættes de behandlinger, der henvises til i samme bilags del 2, med en kode for hver af disse behandlinger. I nævnte del opstilles en ikke-specifik behandling »A« og specifikke behandlinger »B« til »F«, som er anført i faldende orden efter intensitet. Disse er de behandlinger, som er anført i bilag III til direktiv 2002/99/EF, og som anses for effektive med hensyn til at fjerne visse dyresundhedsrisici, som er knyttet til kød og mælk. |
| --- | --- |

(3)

I del 4 i bilag II til beslutning 2007/777/EF fastsættes de behandlinger, der henvises til i samme bilags del 2, med en kode for hver af disse behandlinger. I nævnte del opstilles en ikke-specifik behandling »A« og specifikke behandlinger »B« til »F«, som er anført i faldende orden efter intensitet. Disse er de behandlinger, som er anført i bilag III til direktiv 2002/99/EF, og som anses for effektive med hensyn til at fjerne visse dyresundhedsrisici, som er knyttet til kød og mælk.

| (4) | Bilag III til direktiv 2002/99/EF er for nylig blevet ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/417/EU (4) for at indføre en behandling, som er effektiv mod mund- og klovesygevirus i kød, og som anbefales i det relevante kapitel i den zoosanitære kodeks vedrørende terrestriske dyr fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) (5). |
| --- | --- |

(4)

Bilag III til direktiv 2002/99/EF er for nylig blevet ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/417/EU (4) for at indføre en behandling, som er effektiv mod mund- og klovesygevirus i kød, og som anbefales i det relevante kapitel i den zoosanitære kodeks vedrørende terrestriske dyr fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) (5).

| (5) | Derfor bør del 4 i bilag II til beslutning 2007/777/EF ændres for at afspejle denne ændring af bilag III til direktiv 2002/99/EF. |
| --- | --- |

(5)

Derfor bør del 4 i bilag II til beslutning 2007/777/EF ændres for at afspejle denne ændring af bilag III til direktiv 2002/99/EF.

| (6) | Rusland har anmodet om tilladelse til import til Unionen af kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt og tamfår og tamgeder fra det russiske område Kaliningrad, som er blevet underkastet ovenstående behandling, der er fastsat i OIE's kodeks vedrørende terrestriske dyr. Denne behandling er ved gennemførelsesafgørelse 2013/417/EU nu indført i EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

(6)

Rusland har anmodet om tilladelse til import til Unionen af kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt og tamfår og tamgeder fra det russiske område Kaliningrad, som er blevet underkastet ovenstående behandling, der er fastsat i OIE's kodeks vedrørende terrestriske dyr. Denne behandling er ved gennemførelsesafgørelse 2013/417/EU nu indført i EU-lovgivningen.

| (7) | Det russiske område Kaliningrad er i øjeblikket opført i del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF som godkendt til import til Unionen for så vidt angår kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt, tamfår eller tamgeder, tamsvin og vildtlevende klovbærende vildt, som er blevet underkastet den særlige behandling »C«. |
| --- | --- |

(7)

Det russiske område Kaliningrad er i øjeblikket opført i del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF som godkendt til import til Unionen for så vidt angår kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt, tamfår eller tamgeder, tamsvin og vildtlevende klovbærende vildt, som er blevet underkastet den særlige behandling »C«.

| (8) | Under hensyntagen til dyresundhedssituationen i det russiske område Kaliningrad bør import fra dette område til Unionen tillades for så vidt angår kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt og tamfår og tamgeder, som er blevet underkastet den særlige behandling, der er indført i bilag III til direktiv 2002/99/EF. |
| --- | --- |

(8)

Under hensyntagen til dyresundhedssituationen i det russiske område Kaliningrad bør import fra dette område til Unionen tillades for så vidt angår kødprodukter og behandlede maver, blærer og tarme fra tamkvæg, opdrættet klovbærende vildt og tamfår og tamgeder, som er blevet underkastet den særlige behandling, der er indført i bilag III til direktiv 2002/99/EF.

| (9) | Derfor bør en sådan import til Unionen fra det russiske område Kaliningrad tillades, og derfor bør oplysningerne vedrørende dette område i del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF ændres. |
| --- | --- |

(9)

Derfor bør en sådan import til Unionen fra det russiske område Kaliningrad tillades, og derfor bør oplysningerne vedrørende dette område i del 2 i bilag II til beslutning 2007/777/EF ændres.

| (10) | Beslutning 2007/777/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(10)

Beslutning 2007/777/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (11) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(11)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag II til beslutning 2007/777/EF ændres som angivet i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. august 2013.

På Kommissionens vegne

Tonio BORG

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 18 af 23.1.2003, s. 11.

1

(2)  EUT L 312 af 30.11.2007, s. 49.

2

(3)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55.

3

(4)  EUT L 206 af 2.8.2013, s. 13.

4

(5)  http://www.oie.int/index.php?id=169&L=0&htmfile=chapitre_1.8.5.htm/

5

---

BILAG

I bilag II til beslutning 2007/777/EF foretages følgende ændringer:

| 1) | I del 2 affattes oplysningerne vedrørende Rusland således:



















  »RU | Rusland
  RU | XXX | XXX | XXX | XXX | A | XXX | A | C | C | XXX | A | XXX | A |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rusland (3)
  RU-1 | C | C | C | B | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX |
| Rusland
  RU-2 | C eller D1 | C eller D1 | C | B | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX | XXX« |

1)

I del 2 affattes oplysningerne vedrørende Rusland således:

»RU

Rusland

RU

XXX

XXX

XXX

XXX

A

XXX

A

C

C

XXX

A

XXX

A

Rusland (3)

RU-1

C

C

C

B

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

Rusland

RU-2

C eller D1

C eller D1

C

B

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX

XXX«

| 2) | I del 4 efter oplysningerne vedrørende kødbehandling D indsættes følgende oplysninger vedrørende kødbehandling D1:







  »D1 | = | Grundig kogning/stegning af kød, der forinden er udbenet og affedtet, og som varmebehandles, så der opretholdes en indre temperatur på mindst 70 °C i mindst 30 minutter.« |
| --- | --- | --- | --- |

2)

I del 4 efter oplysningerne vedrørende kødbehandling D indsættes følgende oplysninger vedrørende kødbehandling D1:

»D1

=

Grundig kogning/stegning af kød, der forinden er udbenet og affedtet, og som varmebehandles, så der opretholdes en indre temperatur på mindst 70 °C i mindst 30 minutter.«

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/49 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/49

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 14. august 2013

om ændring af afgørelse 2010/642/EU om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland og om ophævelse af beslutning 89/449/EØF om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland

(meddelt under nummer C(2013) 5302)

(Kun den græske udgave er autentisk)

(2013/437/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 43, litra m), sammenholdt med artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Kommissionens beslutning 89/449/EØF (2) godkendtes tre metoder til klassificering af svinekroppe i Grækenland. Grækenland har til Kommissionen oplyst, at klassificeringsmetoderne har udviklet sig betydeligt siden vedtagelsen af beslutningen, og at der er konstateret ændringer i svinebestanden. De tre klassificeringsmetoder, der godkendtes ved den pågældende beslutning, kan derfor ikke længere anvendes. |
| --- | --- |

(1)

Ved Kommissionens beslutning 89/449/EØF (2) godkendtes tre metoder til klassificering af svinekroppe i Grækenland. Grækenland har til Kommissionen oplyst, at klassificeringsmetoderne har udviklet sig betydeligt siden vedtagelsen af beslutningen, og at der er konstateret ændringer i svinebestanden. De tre klassificeringsmetoder, der godkendtes ved den pågældende beslutning, kan derfor ikke længere anvendes.

| (2) | Ved Kommissionens afgørelse 2010/642/EU (3) godkendtes én metode til klassificering af afhudede svinekroppe i Grækenland. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens afgørelse 2010/642/EU (3) godkendtes én metode til klassificering af afhudede svinekroppe i Grækenland.

| (3) | Grækenland har udarbejdet to nye ajourførte klassificeringsmetoder og anmodet Kommissionen om at godkende disse to nye metoder til klassificering af svinekroppe på landets eget område og har i forbindelse hermed fremlagt en detaljeret beskrivelse af dissektionsforsøgene og angivet de principper, som metoderne er baseret på, resultaterne af dissektionsforsøgene og de ligninger, der er anvendt til at vurdere procentindholdet af magert kød i den protokol, som er omhandlet i artikel 23, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1249/2008 (4). |
| --- | --- |

(3)

Grækenland har udarbejdet to nye ajourførte klassificeringsmetoder og anmodet Kommissionen om at godkende disse to nye metoder til klassificering af svinekroppe på landets eget område og har i forbindelse hermed fremlagt en detaljeret beskrivelse af dissektionsforsøgene og angivet de principper, som metoderne er baseret på, resultaterne af dissektionsforsøgene og de ligninger, der er anvendt til at vurdere procentindholdet af magert kød i den protokol, som er omhandlet i artikel 23, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1249/2008 (4).

| (4) | En gennemgang af anmodningen har vist, at betingelserne for godkendelse af de pågældende klassificeringsmetoder er opfyldt. Disse klassificeringsmetoder bør derfor godkendes i Grækenland. |
| --- | --- |

(4)

En gennemgang af anmodningen har vist, at betingelserne for godkendelse af de pågældende klassificeringsmetoder er opfyldt. Disse klassificeringsmetoder bør derfor godkendes i Grækenland.

| (5) | Afgørelse 2010/642/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(5)

Afgørelse 2010/642/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (6) | Beslutning 89/449/EØF bør ophæves. |
| --- | --- |

(6)

Beslutning 89/449/EØF bør ophæves.

| (7) | Ændringer af apparater og klassificeringsmetoder bør kun tillades, hvis de er udtrykkeligt godkendt ved en kommissionsafgørelse. |
| --- | --- |

(7)

Ændringer af apparater og klassificeringsmetoder bør kun tillades, hvis de er udtrykkeligt godkendt ved en kommissionsafgørelse.

| (8) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

I afgørelse 2010/642/EU foretages følgende ændringer:

| 1) | Artikel 1 affattes således:
  »Artikel 1
  1.   Brugen af følgende metode til klassificering af svinekroppe i henhold til pkt. B.III, stk. 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007 i Grækenland godkendes i henhold til stk. 1 i B.IV i det pågældende bilag: »OptiScan TP«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del I i bilaget til denne afgørelse.
  2.   Brugen af følgende metoder til klassificering af afhudede svinekroppe i henhold til pkt. B.IV, stk. 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007 i Grækenland godkendes:






  a) | »OptiScan TP«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del I i bilaget til denne afgørelse. |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 1 affattes således:

»Artikel 1

1.   Brugen af følgende metode til klassificering af svinekroppe i henhold til pkt. B.III, stk. 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007 i Grækenland godkendes i henhold til stk. 1 i B.IV i det pågældende bilag: »OptiScan TP«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del I i bilaget til denne afgørelse.

2.   Brugen af følgende metoder til klassificering af afhudede svinekroppe i henhold til pkt. B.IV, stk. 1, i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007 i Grækenland godkendes:

a)

»OptiScan TP«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del I i bilaget til denne afgørelse.

| b) | »Hennessy Grading Probe (HGP4)«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del II i bilaget til denne afgørelse.« |
| --- | --- |

b)

»Hennessy Grading Probe (HGP4)«-apparatet med tilhørende beregningsmetoder, der er beskrevet nærmere i del II i bilaget til denne afgørelse.«

| 2) | Bilaget erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse. |
| --- | --- |

2)

Bilaget erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Beslutning 89/449/EØF ophæves.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. august 2013.

På Kommissionens vegne

Dacian CIOLOȘ

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  Kommissionens beslutning 89/449/EØF af 17. juli 1989 om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland (EUT L 214 af 25.7.1989, s. 17).

2

(3)  Kommissionens afgørelse 2010/642/EU af 25. oktober 2010 om godkendelse af en metode til klassificering af svinekroppe i Grækenland (EUT L 280 af 26.10.2010, s. 60).

3

(4)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1249/2008 af 10. december 2008 om gennemførelsesbestemmelser til EF-handelsklasseskemaerne for slagtekroppe af voksent kvæg, svin og får og for indberetning af priser (EUT L 337 af 16.12.2008, s. 3).

4

---

BILAG

»BILAG

METODER TIL KLASSIFICERING AF SVINEKROPPE I GRÆKENLAND

Del I

OptiScan-TP

| 1. | Reglerne i denne del anvendes, hvis svinekroppene klassificeres ved hjælp af »OptiScan-TP«-apparatet. |
| --- | --- |

1.

Reglerne i denne del anvendes, hvis svinekroppene klassificeres ved hjælp af »OptiScan-TP«-apparatet.

| 2. | OptiScan TP-apparatet skal være forsynet med en digital billedgenerator, der tager et belyst foto af de to målepunkter på kroppene. Billederne benyttes til at beregne spæk- og muskeltykkelsen efter topunktsmetoden »Zwei-Punkte Messverfahren (ZP)«.
  OptiScan TP-apparatet omregner selv måleværdierne til beregnet indhold af magert kød. Fotografierne lagres og kan senere kontrolleres. Det integrerede Bluetooth® -interface gør det nemt at overføre data. |
| --- | --- |

2.

OptiScan TP-apparatet skal være forsynet med en digital billedgenerator, der tager et belyst foto af de to målepunkter på kroppene. Billederne benyttes til at beregne spæk- og muskeltykkelsen efter topunktsmetoden »Zwei-Punkte Messverfahren (ZP)«.

OptiScan TP-apparatet omregner selv måleværdierne til beregnet indhold af magert kød. Fotografierne lagres og kan senere kontrolleres. Det integrerede Bluetooth® -interface gør det nemt at overføre data.

| 3. | Svinekroppens indhold af magert kød beregnes efter følgende formel:






  3a. | Formel til klassificering af svinekroppe, hvis præsentation svarer til stk. 1 punkt B.III i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007:

  hvor:







  Ŷ | = | det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Χ1 | = | mindste spæklagstykkelse (inkl. svær) i mm over M. gluteus medius |
| Χ2 | = | lumbarmuskeltykkelsen i mm, målt som den korteste afstand fra den forreste (kraniale) del af lændemusklen M. gluteus medius til den øverste (dorsale) del af rygmarvskanalen. |

3.

Svinekroppens indhold af magert kød beregnes efter følgende formel:

3a.

Formel til klassificering af svinekroppe, hvis præsentation svarer til stk. 1 punkt B.III i bilag V til forordning (EF) nr. 1234/2007:

hvor:

Ŷ

=

det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent

Χ1

=

mindste spæklagstykkelse (inkl. svær) i mm over M. gluteus medius

Χ2

=

lumbarmuskeltykkelsen i mm, målt som den korteste afstand fra den forreste (kraniale) del af lændemusklen M. gluteus medius til den øverste (dorsale) del af rygmarvskanalen.

| 3b. | Formel til klassificering af afhudede svinekroppe:

  hvor:







  Ŷ | = | det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent |
| --- | --- | --- | --- |
| Χ1s | = | mindste spæklagstykkelse (ekskl. svær) i mm over M. gluteus medius |
| Χ2 | = | lumbarmuskeltykkelsen i mm, målt som den korteste afstand fra den forreste (kraniale) del af lændemusklen M. gluteus medius til den øverste (dorsale) del af rygmarvskanalen. |

3b.

Formel til klassificering af afhudede svinekroppe:

hvor:

Ŷ

=

det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent

Χ1s

=

mindste spæklagstykkelse (ekskl. svær) i mm over M. gluteus medius

Χ2

=

lumbarmuskeltykkelsen i mm, målt som den korteste afstand fra den forreste (kraniale) del af lændemusklen M. gluteus medius til den øverste (dorsale) del af rygmarvskanalen.

Formlerne gælder for kroppe på mellem 50 og 110 kg.

Del II

Hennessy Grading Probe (HGP 4)

| 1. | Reglerne i denne del anvendes, hvis svinekroppene klassificeres ved hjælp af »Hennessy Grading Probe (HGP 4)«-apparatet. |
| --- | --- |

1.

Reglerne i denne del anvendes, hvis svinekroppene klassificeres ved hjælp af »Hennessy Grading Probe (HGP 4)«-apparatet.

| 2. | Apparatet er forsynet med en sonde med en diameter på 5,95 mm (og på 6,3 mm på den kniv, der er anbragt på enden af sonden) med en fotodiode (Siemens LED af typen LYU 260-EO) og fotodetektor af typen Silonex SLCD-61N1 og en dybdeanvendelse på mellem 0 og 120 mm. Måleværdierne udtrykkes i beregnet indhold af magert kød ved hjælp af HGP 4 alene eller en datamat, der er forbundet med apparatet. |
| --- | --- |

2.

Apparatet er forsynet med en sonde med en diameter på 5,95 mm (og på 6,3 mm på den kniv, der er anbragt på enden af sonden) med en fotodiode (Siemens LED af typen LYU 260-EO) og fotodetektor af typen Silonex SLCD-61N1 og en dybdeanvendelse på mellem 0 og 120 mm. Måleværdierne udtrykkes i beregnet indhold af magert kød ved hjælp af HGP 4 alene eller en datamat, der er forbundet med apparatet.

| 3. | Svinekroppens indhold af magert kød beregnes efter følgende formel:



  hvor:







  Ŷ | = | det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent |
| --- | --- | --- | --- |
| Χ1 | = | spæklagets tykkelse (eksklusive svær) i mm, målt 8 cm fra svinekroppens midterlinje ved bageste ribben |
| Χ2 | = | spæklagets tykkelse (eksklusive svær) i mm, målt 6 cm fra svinekroppens midterlinje mellem tredje- og fjerdebageste ribben |
| Χ3 | = | muskeltykkelse i mm, målt på samme tid og sted som X2. |

3.

Svinekroppens indhold af magert kød beregnes efter følgende formel:

Formula

hvor:

Ŷ

=

det beregnede indhold af magert kød i svinekroppen i procent

Χ1

=

spæklagets tykkelse (eksklusive svær) i mm, målt 8 cm fra svinekroppens midterlinje ved bageste ribben

Χ2

=

spæklagets tykkelse (eksklusive svær) i mm, målt 6 cm fra svinekroppens midterlinje mellem tredje- og fjerdebageste ribben

Χ3

=

muskeltykkelse i mm, målt på samme tid og sted som X2.

Formlen gælder for kroppe på mellem 60 og 120 kg.«

---

17.8.2013

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSERNE

Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende

Fra den 1. juli 2013 anses kun den elektroniske udgave af EU-Tidende for autentisk og retsgyldig, jf. Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende (EUT L 69 af 13.3.2013, s. 1).

Hvis det på grund af uforudsete og ekstraordinære omstændigheder ikke er muligt at offentliggøre den elektroniske udgave af EU-Tidende, anses den trykte udgave for autentisk og retsgyldig, jf. vilkår og betingelser i forordning (EU) nr. 216/2013, artikel 3.

---

| 17.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 220/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 220/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSEREN — MÅDEN, DER HENVISES TIL EN RETSAKT PÅ

Fra den 1. juli 2013 blev måden at henvise til en retsakt på ændret.

I en overgangsperiode vil både den nye og den gamle måde blive anvendt.

---