# Den Europæiske Unions L 218/2013

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2013.218.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 218 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 56. årgang14. august 2013 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2013.218.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 218

Dansk udgave

Retsforskrifter

56. årgang14. august 2013

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/38/EU af 12. august 2013 om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA | 8 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien | 15 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/38/EU af 12. august 2013 om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol (
  1
  )

1

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/40/EU af 12. august 2013 om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA

8

AFGØRELSER

*

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien

15

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 779/2013 af 13. august 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 24 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2013/430/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. august 2013 om de beløb, der i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 overføres for regnskabsåret 2014 fra de nationale støtteprogrammer i vinsektoren til enkeltbetalingsordningen
  (meddelt under nummer C(2013) 5180) | 26 |
| | | 2013/431/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. august 2013 om medlemsstaternes forlængelse af midlertidige godkendelser af aktivstofferne benalaxyl-M og valifenalat
  (meddelt under nummer C(2013) 5184)

   (
  1
  ) | 28 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 779/2013 af 13. august 2013 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

24

AFGØRELSER

2013/430/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. august 2013 om de beløb, der i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 overføres for regnskabsåret 2014 fra de nationale støtteprogrammer i vinsektoren til enkeltbetalingsordningen
  (meddelt under nummer C(2013) 5180)

(meddelt under nummer C(2013) 5180)

26

2013/431/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. august 2013 om medlemsstaternes forlængelse af midlertidige godkendelser af aktivstofferne benalaxyl-M og valifenalat
  (meddelt under nummer C(2013) 5184)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2013) 5184)

1

28

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende
  (se omslagets tredje side) | s3 |
| | * | Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på(se omslagets tredje side) | s3 |

*

Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende
  (se omslagets tredje side)

Meddelelse til læserne — Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende

s3

*

Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på(se omslagets tredje side)

Meddelelse til læseren — måden, der henvises til en retsakt på

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

DIREKTIVER

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/38/EU

af 12. august 2013

om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter høring af Regionsudvalget,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006) med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende dokument, der så vidt muligt omfatter alle ajourførte standarder fra eksisterende internationale konventioner og henstillinger vedrørende søfarendes arbejdsforhold samt de grundlæggende principper, der er fastsat i andre internationale arbejdskonventioner. |
| --- | --- |

(1)

Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006) med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende dokument, der så vidt muligt omfatter alle ajourførte standarder fra eksisterende internationale konventioner og henstillinger vedrørende søfarendes arbejdsforhold samt de grundlæggende principper, der er fastsat i andre internationale arbejdskonventioner.

| (2) | Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere MLC 2006. Medlemsstaterne bør derfor ratificere den så hurtigt som muligt. |
| --- | --- |

(2)

Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere MLC 2006. Medlemsstaterne bør derfor ratificere den så hurtigt som muligt.

| (3) | Når medlemsstaterne udfører havnestatskontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (4) vedrørende forhold, der er omfattet af konventioner, som de endnu ikke har ratificeret, og som fastsætter, at alle skibe skal underkastes kontrol af behørigt bemyndigede embedsmænd, når de befinder sig i en anden kontraherende stats eller parts havn, bør de gøre deres yderste for at overholde procedurer og praksis efter disse konventioner og bør således afholde sig fra at udarbejde rapporter af betydning for havnestatskontrol til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og/eller ILO. De medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret en international konvention, der er dækket af direktiv 2009/16/EF, når den træder i kraft, bør gøre deres yderste for at etablere lignende vilkår om bord på deres skibe i overensstemmelse med kravene i konventionen. |
| --- | --- |

(3)

Når medlemsstaterne udfører havnestatskontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (4) vedrørende forhold, der er omfattet af konventioner, som de endnu ikke har ratificeret, og som fastsætter, at alle skibe skal underkastes kontrol af behørigt bemyndigede embedsmænd, når de befinder sig i en anden kontraherende stats eller parts havn, bør de gøre deres yderste for at overholde procedurer og praksis efter disse konventioner og bør således afholde sig fra at udarbejde rapporter af betydning for havnestatskontrol til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og/eller ILO. De medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret en international konvention, der er dækket af direktiv 2009/16/EF, når den træder i kraft, bør gøre deres yderste for at etablere lignende vilkår om bord på deres skibe i overensstemmelse med kravene i konventionen.

| (4) | For at sikre en harmoniseret tilgang til effektiv håndhævelse af de internationale standarder blandt medlemsstaterne, når de udfører såvel flagstats- som havnestatskontroller, og for at undgå konflikter mellem international ret og EU-ret bør medlemsstaterne tilstræbe at ratificere konventionerne senest den dato, hvor de træder i kraft, i det mindste de dele af konventionerne, der hører ind under Unionens kompetence. |
| --- | --- |

(4)

For at sikre en harmoniseret tilgang til effektiv håndhævelse af de internationale standarder blandt medlemsstaterne, når de udfører såvel flagstats- som havnestatskontroller, og for at undgå konflikter mellem international ret og EU-ret bør medlemsstaterne tilstræbe at ratificere konventionerne senest den dato, hvor de træder i kraft, i det mindste de dele af konventionerne, der hører ind under Unionens kompetence.

| (5) | MLC 2006 fastlægger arbejdsstandarder for alle søfarende uanset deres nationalitet og flaget på det skib, de arbejder på. |
| --- | --- |

(5)

MLC 2006 fastlægger arbejdsstandarder for alle søfarende uanset deres nationalitet og flaget på det skib, de arbejder på.

| (6) | I stedet for at definere termerne »søfarende« og »besætning« er det i direktiv 2009/16/EF at foretrække, at disse termer i de enkelte tilfælde forstås i overensstemmelse med den måde, som de er defineret eller forstået på i de relevante internationale konventioner. Navnlig for så vidt angår spørgsmål vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, bør termen »besætning« forstås som en henvisning til »søfarende« som defineret i MLC 2006. |
| --- | --- |

(6)

I stedet for at definere termerne »søfarende« og »besætning« er det i direktiv 2009/16/EF at foretrække, at disse termer i de enkelte tilfælde forstås i overensstemmelse med den måde, som de er defineret eller forstået på i de relevante internationale konventioner. Navnlig for så vidt angår spørgsmål vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, bør termen »besætning« forstås som en henvisning til »søfarende« som defineret i MLC 2006.

| (7) | For så vidt angår spørgsmål omfattet af nærværende direktiv vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, herunder for skibe, som den internationale kode for sikker skibsdrift ikke finder anvendelse på, bør henvisninger i direktiv 2009/16/EF til »rederi« forstås som »reder« som defineret af den relevante bestemmelse i MLC 2006, eftersom sidstnævnte definition bedre passer til de specifikke behov i MLC 2006. |
| --- | --- |

(7)

For så vidt angår spørgsmål omfattet af nærværende direktiv vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, herunder for skibe, som den internationale kode for sikker skibsdrift ikke finder anvendelse på, bør henvisninger i direktiv 2009/16/EF til »rederi« forstås som »reder« som defineret af den relevante bestemmelse i MLC 2006, eftersom sidstnævnte definition bedre passer til de specifikke behov i MLC 2006.

| (8) | En væsentlig del af normerne i MLC 2006 gennemføres i EU-retten ved hjælp af Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (5) og Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (6). De normer i MLC 2006, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/13/EF og/eller direktiv 1999/63/EF, bør gennemføres af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse direktiver. |
| --- | --- |

(8)

En væsentlig del af normerne i MLC 2006 gennemføres i EU-retten ved hjælp af Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (5) og Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (6). De normer i MLC 2006, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/13/EF og/eller direktiv 1999/63/EF, bør gennemføres af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse direktiver.

| (9) | Som generelt princip bør de foranstaltninger, der vedtages med henblik på dette direktivs gennemførelse, under ingen omstændigheder anvendes af medlemsstater som begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af søfarende om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, i henhold til Unionens gældende sociallovgivning. |
| --- | --- |

(9)

Som generelt princip bør de foranstaltninger, der vedtages med henblik på dette direktivs gennemførelse, under ingen omstændigheder anvendes af medlemsstater som begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af søfarende om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, i henhold til Unionens gældende sociallovgivning.

| (10) | MLC 2006 indeholder håndhævelsesbestemmelser, som definerer staters ansvar for udøvelse af havnestatskontrolforpligtelser. Af hensyn til sikkerheden og for at undgå konkurrenceforvridninger bør medlemsstaterne have lov til at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i MLC 2006 på alle skibe, der anløber deres havne og ankerpladser, uanset hvilket flag skibene fører. |
| --- | --- |

(10)

MLC 2006 indeholder håndhævelsesbestemmelser, som definerer staters ansvar for udøvelse af havnestatskontrolforpligtelser. Af hensyn til sikkerheden og for at undgå konkurrenceforvridninger bør medlemsstaterne have lov til at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i MLC 2006 på alle skibe, der anløber deres havne og ankerpladser, uanset hvilket flag skibene fører.

| (11) | Havnestatskontrol er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, som bør nævne MLC 2006 blandt de konventioner, hvis gennemførelse kontrolleres af medlemsstaternes myndigheder i deres havne. |
| --- | --- |

(11)

Havnestatskontrol er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, som bør nævne MLC 2006 blandt de konventioner, hvis gennemførelse kontrolleres af medlemsstaternes myndigheder i deres havne.

| (12) | Når medlemsstaterne udøver havnestatskontrol i overensstemmelse med direktiv 2009/16/EF, bør de tage hensyn til de bestemmelser i MLC 2006, som fastsætter, at certifikatet vedrørende søfarendes arbejdsforhold og overensstemmelseserklæringen vedrørende søfarendes arbejdsforhold skal accepteres som umiddelbart bevis for, at kravene i MLC 2006 er overholdt. |
| --- | --- |

(12)

Når medlemsstaterne udøver havnestatskontrol i overensstemmelse med direktiv 2009/16/EF, bør de tage hensyn til de bestemmelser i MLC 2006, som fastsætter, at certifikatet vedrørende søfarendes arbejdsforhold og overensstemmelseserklæringen vedrørende søfarendes arbejdsforhold skal accepteres som umiddelbart bevis for, at kravene i MLC 2006 er overholdt.

| (13) | EU-retten bør også afspejle de procedurer, der fastlægges i MLC 2006, hvad angår håndtering af klager i land vedrørende de forhold, der er omhandlet i MLC 2006. |
| --- | --- |

(13)

EU-retten bør også afspejle de procedurer, der fastlægges i MLC 2006, hvad angår håndtering af klager i land vedrørende de forhold, der er omhandlet i MLC 2006.

| (14) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2009/16/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter: til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer; til at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af udvidede inspektioner, herunder hvilke risikoområder, der er omfattet; til at sikre ensartet anvendelse af procedurerne for kontrol med skibe og med sikringskontrollen; til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format for indberetning af klager angående MLC 2006; til at gennemføre harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne; og til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysninger om rederier med et lavt og meget lavt præstationsniveau, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Dette er en særdeles teknisk opgave, der skal gennemføres inden for rammerne af de principper og kriterier, der fastlægges ved nævnte direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7). |
| --- | --- |

(14)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2009/16/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter: til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer; til at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af udvidede inspektioner, herunder hvilke risikoområder, der er omfattet; til at sikre ensartet anvendelse af procedurerne for kontrol med skibe og med sikringskontrollen; til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format for indberetning af klager angående MLC 2006; til at gennemføre harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne; og til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysninger om rederier med et lavt og meget lavt præstationsniveau, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Dette er en særdeles teknisk opgave, der skal gennemføres inden for rammerne af de principper og kriterier, der fastlægges ved nævnte direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).

| (15) | Gennemførelsesretsakter vedrørende metoden til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig angår flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer, vedrørende lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetninger, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne, og vedrørende de nærmere ordninger for offentliggørelsen af oplysninger om rederier med et lavt eller meget lavt præstationsniveau, bør ikke vedtages af Kommissionen, hvis det i dette direktiv omhandlede udvalg ikke afgiver nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen har forelagt. |
| --- | --- |

(15)

Gennemførelsesretsakter vedrørende metoden til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig angår flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer, vedrørende lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetninger, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne, og vedrørende de nærmere ordninger for offentliggørelsen af oplysninger om rederier med et lavt eller meget lavt præstationsniveau, bør ikke vedtages af Kommissionen, hvis det i dette direktiv omhandlede udvalg ikke afgiver nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen har forelagt.

| (16) | Kommissionen bør i forbindelse med udarbejdelsen af gennemførelsesbestemmelser tage særligt hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået med inspektionssystemet i Unionen, og bygge videre på ekspertisen fra Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet den 26. januar 1982 i Paris (»Paris MOU«), i sin ajourførte udgave. |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen bør i forbindelse med udarbejdelsen af gennemførelsesbestemmelser tage særligt hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået med inspektionssystemet i Unionen, og bygge videre på ekspertisen fra Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet den 26. januar 1982 i Paris (»Paris MOU«), i sin ajourførte udgave.

| (17) | Gennemførelsesbestemmelserne, herunder henvisninger til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør ikke være til hinder for, at inspektørerne eller den kompetente myndighed kan foretage et fagligt skøn, eller berøre den fleksibilitet, der er hjemlet i direktiv 2009/16/EF. |
| --- | --- |

(17)

Gennemførelsesbestemmelserne, herunder henvisninger til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør ikke være til hinder for, at inspektørerne eller den kompetente myndighed kan foretage et fagligt skøn, eller berøre den fleksibilitet, der er hjemlet i direktiv 2009/16/EF.

| (18) | Den inspektionsdatabase, der er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, bør tilpasses og udvikles i overensstemmelse med de ændringer, der er indført ved dette direktiv, eller ændringer, der er vedtaget inden for rammerne af Paris MOU. |
| --- | --- |

(18)

Den inspektionsdatabase, der er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, bør tilpasses og udvikles i overensstemmelse med de ændringer, der er indført ved dette direktiv, eller ændringer, der er vedtaget inden for rammerne af Paris MOU.

| (19) | Paris MOU sigter mod at eliminere anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne, ved hjælp af et harmoniseret havnestatskontrolsystem omfattende koordineret inspektion af skibe, der anløber havne, herunder medlemsstaternes havne, i Paris MOU-regionen. Disse inspektioner har til formål at kontrollere, at skibe opfylder internationale sikkerheds- og miljøstandarder, og at de søfarende har passende leve- og arbejdsvilkår, i overensstemmelse med gældende internationale konventioner. Når der foretages inspektioner og henvises til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør der tages hensyn til, at disse instrukser og retningslinjer er udviklet og vedtaget for at sikre sammenhæng og for at skabe retningslinjer for inspektionerne med henblik på at fremme den højest mulige grad af konvergens. |
| --- | --- |

(19)

Paris MOU sigter mod at eliminere anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne, ved hjælp af et harmoniseret havnestatskontrolsystem omfattende koordineret inspektion af skibe, der anløber havne, herunder medlemsstaternes havne, i Paris MOU-regionen. Disse inspektioner har til formål at kontrollere, at skibe opfylder internationale sikkerheds- og miljøstandarder, og at de søfarende har passende leve- og arbejdsvilkår, i overensstemmelse med gældende internationale konventioner. Når der foretages inspektioner og henvises til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør der tages hensyn til, at disse instrukser og retningslinjer er udviklet og vedtaget for at sikre sammenhæng og for at skabe retningslinjer for inspektionerne med henblik på at fremme den højest mulige grad af konvergens.

| (20) | Inspektion af søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord og af deres uddannelse og kvalifikationer med det formål at kontrollere, at disse overholder kravene i MLC 2006, nødvendiggør tilstrækkelig uddannelse af inspektørerne. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og medlemsstaterne bør fremme spørgsmålet om uddannelse af inspektører med henblik på at undersøge overholdelsen af MLC 2006. |
| --- | --- |

(20)

Inspektion af søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord og af deres uddannelse og kvalifikationer med det formål at kontrollere, at disse overholder kravene i MLC 2006, nødvendiggør tilstrækkelig uddannelse af inspektørerne. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og medlemsstaterne bør fremme spørgsmålet om uddannelse af inspektører med henblik på at undersøge overholdelsen af MLC 2006.

| (21) | For at Kommissionen hurtigt kan ajourføre de relevante procedurer og dermed bidrage til at sikre lige konkurrencevilkår for skibsfarten på verdensplan, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag VI til direktiv 2009/16/EF, som indeholder listen over de instrukser, der er vedtaget som led i Paris MOU, med henblik på at sikre, at procedurerne forbliver gældende og kan håndhæves inden for medlemsstaternes område i overensstemmelse med de internationale aftaler og de relevante konventioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. |
| --- | --- |

(21)

For at Kommissionen hurtigt kan ajourføre de relevante procedurer og dermed bidrage til at sikre lige konkurrencevilkår for skibsfarten på verdensplan, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag VI til direktiv 2009/16/EF, som indeholder listen over de instrukser, der er vedtaget som led i Paris MOU, med henblik på at sikre, at procedurerne forbliver gældende og kan håndhæves inden for medlemsstaternes område i overensstemmelse med de internationale aftaler og de relevante konventioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.

| (22) | Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(22)

Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (23) | Direktiv 2009/16/EF bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(23)

Direktiv 2009/16/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

| (24) | I henhold til artikel VIII træder MLC 2006 i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikation af mindst 30 ILO-medlemmer med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse var opfyldt den 20. august 2012 og MLC 2006 træder i kraft den 20. august 2013. |
| --- | --- |

(24)

I henhold til artikel VIII træder MLC 2006 i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikation af mindst 30 ILO-medlemmer med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse var opfyldt den 20. august 2012 og MLC 2006 træder i kraft den 20. august 2013.

| (25) | Dette direktiv bør træde i kraft på samme dato som MLC 2006 — |
| --- | --- |

(25)

Dette direktiv bør træde i kraft på samme dato som MLC 2006 —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Ændring af direktiv 2009/16/EF

I direktiv 2009/16/EF foretages følgende ændringer:

| 1) | I artikel 2 foretages følgende ændringer:






  a) | I nr. 1 foretages følgende ændringer:






  i) | Litra g) udgår. |
| --- | --- | --- | --- |

1)

I artikel 2 foretages følgende ændringer:

a)

I nr. 1 foretages følgende ændringer:

i)

Litra g) udgår.

| ii) | Følgende litraer tilføjes:






  »i) | konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006) |
| --- | --- | --- |

ii)

Følgende litraer tilføjes:

»i)

konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006)

| j) | den internationale konvention af 2001 om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe (AFS 2001) |
| --- | --- |

j)

den internationale konvention af 2001 om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe (AFS 2001)

| k) | den internationale konvention af 2001 om civilretligt ansvar for forureningsskader forårsaget af bunkerolie (bunkeroliekonventionen, 2001).« |
| --- | --- |

k)

den internationale konvention af 2001 om civilretligt ansvar for forureningsskader forårsaget af bunkerolie (bunkeroliekonventionen, 2001).«

| b) | Følgende numre indsættes:






  »23) | »certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: det certifikat, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006 |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende numre indsættes:

»23)

»certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: det certifikat, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006

| 24) | »overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: den erklæring, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006.« |
| --- | --- |

24)

»overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: den erklæring, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006.«

| c) | Følgende stykke tilføjes:
  »Alle henvisninger i dette direktiv til de konventioner, internationale kodekser og resolutioner, herunder for certifikater og andre dokumenter, er henvisninger til disse konventioner, internationale kodekser og resolutioner i deres ajourførte affattelser.« |
| --- | --- |

c)

Følgende stykke tilføjes:

»Alle henvisninger i dette direktiv til de konventioner, internationale kodekser og resolutioner, herunder for certifikater og andre dokumenter, er henvisninger til disse konventioner, internationale kodekser og resolutioner i deres ajourførte affattelser.«

| 2) | I artikel 3 foretages følgende ændringer:






  a) | Stk. 3 affattes således:
  »3.   Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen. Et sådant skib underkastes en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med de procedurer, der er opstillet under Paris MOU.« |
| --- | --- | --- |

2)

I artikel 3 foretages følgende ændringer:

a)

Stk. 3 affattes således:

»3.   Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen. Et sådant skib underkastes en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med de procedurer, der er opstillet under Paris MOU.«

| b) | Følgende stykke tilføjes:
  »5.   Foranstaltninger, der er vedtaget med henblik på dette direktivs gennemførelse, må ikke føre til, at det generelle niveau for beskyttelse af søfarende i henhold til EU's sociallovgivning sænkes på områder, hvor dette direktiv finder anvendelse, i forhold til den allerede eksisterende situation i hver medlemsstat. Hvis den kompetente myndighed i havnestaten i forbindelse med gennemførelsen af disse foranstaltninger får kendskab til en klar overtrædelse af EU-retten om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, skal den i overensstemmelse med national ret og praksis straks underrette enhver anden relevant kompetent myndighed med henblik på, at der træffes eventuelle yderligere foranstaltninger.« |
| --- | --- |

b)

Følgende stykke tilføjes:

»5.   Foranstaltninger, der er vedtaget med henblik på dette direktivs gennemførelse, må ikke føre til, at det generelle niveau for beskyttelse af søfarende i henhold til EU's sociallovgivning sænkes på områder, hvor dette direktiv finder anvendelse, i forhold til den allerede eksisterende situation i hver medlemsstat. Hvis den kompetente myndighed i havnestaten i forbindelse med gennemførelsen af disse foranstaltninger får kendskab til en klar overtrædelse af EU-retten om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, skal den i overensstemmelse med national ret og praksis straks underrette enhver anden relevant kompetent myndighed med henblik på, at der træffes eventuelle yderligere foranstaltninger.«

| 3) | Artikel 8, stk. 4, udgår. |
| --- | --- |

3)

Artikel 8, stk. 4, udgår.

| 4) | Artikel 10, stk. 3, affattes således:
  »3.   Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«. |
| --- | --- |

4)

Artikel 10, stk. 3, affattes således:

»3.   Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.

| 5) | Artikel 14, stk. 4, affattes således:
  »4.   Det er fastsat i bilag VII, hvad en udvidet inspektion omfatter, herunder også hvilke risikoområder der er omfattet. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af bilag VII. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«. |
| --- | --- |

5)

Artikel 14, stk. 4, affattes således:

»4.   Det er fastsat i bilag VII, hvad en udvidet inspektion omfatter, herunder også hvilke risikoområder der er omfattet. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af bilag VII. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.

| 6) | Artikel 15, stk. 4, affattes således:
  »4.   Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartet anvendelse af procedurerne i nærværende artikels stk. 1 og af sikringskontrollen i nærværende artikels stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«. |
| --- | --- |

6)

Artikel 15, stk. 4, affattes således:

»4.   Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartet anvendelse af procedurerne i nærværende artikels stk. 1 og af sikringskontrollen i nærværende artikels stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.

| 7) | I artikel 17 tilføjes følgende stykker:
  »Kan leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet efter en mere detaljeret inspektion ikke betragtes som værende i overensstemmelse med kravene i MLC 2006, meddeler inspektøren straks disse mangler til skibets fører sammen med en tidsfrist for afhjælpning heraf.
  I tilfælde af, at inspektøren anser sådanne mangler for væsentlige, eller de vedrører en mulig klage i medfør af bilag V, del A, punkt 19, meddeler inspektøren ligeledes manglerne til de søfarendes og redernes relevante organisationer i den medlemsstat, hvor inspektionen blev foretaget, og kan:






  a) | underrette en repræsentant for flagstaten |
| --- | --- | --- |

7)

I artikel 17 tilføjes følgende stykker:

»Kan leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet efter en mere detaljeret inspektion ikke betragtes som værende i overensstemmelse med kravene i MLC 2006, meddeler inspektøren straks disse mangler til skibets fører sammen med en tidsfrist for afhjælpning heraf.

I tilfælde af, at inspektøren anser sådanne mangler for væsentlige, eller de vedrører en mulig klage i medfør af bilag V, del A, punkt 19, meddeler inspektøren ligeledes manglerne til de søfarendes og redernes relevante organisationer i den medlemsstat, hvor inspektionen blev foretaget, og kan:

a)

underrette en repræsentant for flagstaten

| b) | give de kompetente myndigheder i den næste anløbshavn de relevante oplysninger. |
| --- | --- |

b)

give de kompetente myndigheder i den næste anløbshavn de relevante oplysninger.

I sager vedrørende MLC 2006 har den medlemsstat, hvor inspektionen bliver gennemført, ret til at fremsende en kopi af inspektørens rapport, der skal ledsages af eventuelle svar, som er modtaget fra de kompetente myndigheder i flagstaten inden for de angivne frister, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, så denne kan foretage, hvad der anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt for at sikre, at disse oplysninger registreres og meddeles til de parter, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.«.

| 8) | Artikel 18, stk. 4, affattes således:
  »Klagerens identitet må ikke afsløres over for skibets fører eller reder. Skibsinspektøren foretager det fornødne for at sikre fortroligheden i forbindelse med klager fra søfarende, herunder at sikre fortrolig behandling af eventuelle samtaler med søfarende.«. |
| --- | --- |

8)

Artikel 18, stk. 4, affattes således:

»Klagerens identitet må ikke afsløres over for skibets fører eller reder. Skibsinspektøren foretager det fornødne for at sikre fortroligheden i forbindelse med klager fra søfarende, herunder at sikre fortrolig behandling af eventuelle samtaler med søfarende.«.

| 9) | Følgende artikel indsættes:
  »Artikel 18a
  Behandling af klager i land i henhold til MLC 2006
  1.   Klager fra en søfarende med påstand om en overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) kan indgives til en skibsinspektør i den havn, hvor den søfarendes skib er anløbet. I sådanne tilfælde forestår skibsinspektøren en indledende undersøgelse.
  2.   Når det er hensigtsmæssigt i betragtning af klagens art, tages der i den indledende undersøgelse hensyn til, om procedurerne for klager om bord, som fastsat i forskrift 5.1.5 i MLC 2006, er blevet fulgt. Skibsinspektøren kan også foretage en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 13.
  3.   Når det er hensigtsmæssigt, søger skibsinspektøren at fremme en løsning af klagen om bord.
  4.   I tilfælde af, at undersøgelsen eller inspektionen afslører en uoverensstemmelse, der falder ind under anvendelsesområdet for artikel 19, finder nævnte artikel anvendelse.
  5.   Hvis stk. 4 ikke finder anvendelse, og en klage fra en søfarende vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006, ikke løses om bord, underretter skibsinspektøren straks flagstaten med henblik på at opnå råd og en udbedrende handlingsplan, der fremsendes af flagstaten, inden for en angiven tidsfrist. En rapport om enhver inspektion, der er foretaget, fremsendes elektronisk til inspektionsdatabasen omhandlet i artikel 24.
  6.   Hvis klagen ikke løses som følge af foranstaltninger truffet i overensstemmelse med stk. 5, fremsender havnestaten en kopi af skibsinspektørens rapport til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, ledsaget af samtlige svar, der er modtaget inden for den angivne tidsfrist fra flagstatens kompetente myndighed. De søfarendes og redernes relevante organisationer i havnestaten underrettes tilsvarende. Endvidere fremsender havnestaten regelmæssigt statistikker og oplysninger vedrørende de klager, der er løst, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau.
  Sådanne fremsendelser udføres for, at der på grundlag af passende og hensigtsmæssige foranstaltninger kan føres en fortegnelse over sådanne oplysninger, og at de meddeles parterne, herunder de søfarendes og redernes organisationer, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.
  7.   For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af nærværende artikel tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format og en harmoniseret procedure for indberetning af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.
  8.   Nærværende artikel berører ikke artikel 18. Artikel 18, stk. 4, finder også anvendelse på klager vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006.«. |
| --- | --- |

9)

Følgende artikel indsættes:

»Artikel 18a

Behandling af klager i land i henhold til MLC 2006

1.   Klager fra en søfarende med påstand om en overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) kan indgives til en skibsinspektør i den havn, hvor den søfarendes skib er anløbet. I sådanne tilfælde forestår skibsinspektøren en indledende undersøgelse.

2.   Når det er hensigtsmæssigt i betragtning af klagens art, tages der i den indledende undersøgelse hensyn til, om procedurerne for klager om bord, som fastsat i forskrift 5.1.5 i MLC 2006, er blevet fulgt. Skibsinspektøren kan også foretage en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 13.

3.   Når det er hensigtsmæssigt, søger skibsinspektøren at fremme en løsning af klagen om bord.

4.   I tilfælde af, at undersøgelsen eller inspektionen afslører en uoverensstemmelse, der falder ind under anvendelsesområdet for artikel 19, finder nævnte artikel anvendelse.

5.   Hvis stk. 4 ikke finder anvendelse, og en klage fra en søfarende vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006, ikke løses om bord, underretter skibsinspektøren straks flagstaten med henblik på at opnå råd og en udbedrende handlingsplan, der fremsendes af flagstaten, inden for en angiven tidsfrist. En rapport om enhver inspektion, der er foretaget, fremsendes elektronisk til inspektionsdatabasen omhandlet i artikel 24.

6.   Hvis klagen ikke løses som følge af foranstaltninger truffet i overensstemmelse med stk. 5, fremsender havnestaten en kopi af skibsinspektørens rapport til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, ledsaget af samtlige svar, der er modtaget inden for den angivne tidsfrist fra flagstatens kompetente myndighed. De søfarendes og redernes relevante organisationer i havnestaten underrettes tilsvarende. Endvidere fremsender havnestaten regelmæssigt statistikker og oplysninger vedrørende de klager, der er løst, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau.

Sådanne fremsendelser udføres for, at der på grundlag af passende og hensigtsmæssige foranstaltninger kan føres en fortegnelse over sådanne oplysninger, og at de meddeles parterne, herunder de søfarendes og redernes organisationer, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.

7.   For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af nærværende artikel tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format og en harmoniseret procedure for indberetning af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.

8.   Nærværende artikel berører ikke artikel 18. Artikel 18, stk. 4, finder også anvendelse på klager vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006.«.

| 10) | I artikel 19 foretages følgende ændringer:






  a) | Følgende stykke indsættes:
  »2a.   Når leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, eller fejl og mangler udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), sikrer havnestatens kompetente myndighed, dér hvor skibet bliver inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes.
  Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før disse fejl og mangler er blevet udbedret, eller før den kompetente myndighed har godkendt en handlingsplan med henblik på at udbedre disse fejl og mangler og finder det godtgjort, at planen vil blive gennemført hurtigst muligt. Inden handlingsplanen accepteres, kan skibsinspektøren konsultere flagstaten.« |
| --- | --- | --- |

10)

I artikel 19 foretages følgende ændringer:

a)

Følgende stykke indsættes:

»2a.   Når leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, eller fejl og mangler udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), sikrer havnestatens kompetente myndighed, dér hvor skibet bliver inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes.

Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før disse fejl og mangler er blevet udbedret, eller før den kompetente myndighed har godkendt en handlingsplan med henblik på at udbedre disse fejl og mangler og finder det godtgjort, at planen vil blive gennemført hurtigst muligt. Inden handlingsplanen accepteres, kan skibsinspektøren konsultere flagstaten.«

| b) | Stk. 6 affattes således:
  »6.   I tilfælde af tilbageholdelse skal den kompetente myndighed straks skriftligt og ved samtidig fremsendelse af inspektionsrapporten underrette flagstatsadministrationen eller, hvis dette ikke er muligt, konsulen eller i dennes fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for nævnte stat, om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de anerkendte organisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af klassificeringscertifikater eller myndighedscertifikater i overensstemmelse med konventionerne, også underrettes, når det er relevant. Hvis et skib er forhindret i at sejle på grund af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), eller fordi leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, underretter den kompetente myndighed desuden straks flagstaten herom og opfordrer en repræsentant for flagstaten til at være til stede, hvis det er muligt, og anmoder flagstaten om at svare inden for en angiven tidsfrist. Den kompetente myndighed underretter også straks de søfarendes og redernes relevante organisationer i den havnestat, hvor inspektionen blev foretaget.« |
| --- | --- |

b)

Stk. 6 affattes således:

»6.   I tilfælde af tilbageholdelse skal den kompetente myndighed straks skriftligt og ved samtidig fremsendelse af inspektionsrapporten underrette flagstatsadministrationen eller, hvis dette ikke er muligt, konsulen eller i dennes fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for nævnte stat, om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de anerkendte organisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af klassificeringscertifikater eller myndighedscertifikater i overensstemmelse med konventionerne, også underrettes, når det er relevant. Hvis et skib er forhindret i at sejle på grund af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), eller fordi leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, underretter den kompetente myndighed desuden straks flagstaten herom og opfordrer en repræsentant for flagstaten til at være til stede, hvis det er muligt, og anmoder flagstaten om at svare inden for en angiven tidsfrist. Den kompetente myndighed underretter også straks de søfarendes og redernes relevante organisationer i den havnestat, hvor inspektionen blev foretaget.«

| 11) | Artikel 23, stk. 5, affattes således:
  »5.   Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.« |
| --- | --- |

11)

Artikel 23, stk. 5, affattes således:

»5.   Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«

| 12) | Artikel 27, stk. 2, affattes således:
  »Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysningerne i stk. 1, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.« |
| --- | --- |

12)

Artikel 27, stk. 2, affattes således:

»Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysningerne i stk. 1, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«

| 13) | Følgende artikler indsættes:
  »Artikel 30a
  Delegerede retsakter
  Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30b vedrørende ændring af bilag VI med henblik på at føje instruktioner vedrørende havnestatskontrol vedtaget inden for rammerne af Paris MOU-organisationen til den liste, der er fastlagt i bilag VI.
  Artikel 30b
  Udøvelse af de delegerede beføjelser
  1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
  2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 30a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
  3.   Den i artikel 30a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
  4.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
  5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«. |
| --- | --- |

13)

Følgende artikler indsættes:

»Artikel 30a

Delegerede retsakter

Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30b vedrørende ændring af bilag VI med henblik på at føje instruktioner vedrørende havnestatskontrol vedtaget inden for rammerne af Paris MOU-organisationen til den liste, der er fastlagt i bilag VI.

Artikel 30b

Udøvelse af de delegerede beføjelser

1.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.

2.   Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 30a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.

3.   Den i artikel 30a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.

4.   Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.

5.   En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.

| 14) | Artikel 31 affattes således:
  »Artikel 31
  Udvalg
  1.   Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (8). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
  2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
  Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse om et udkast til gennemførelsesretsakt, der skal vedtages i medfør af henholdsvis artikel 10, stk. 3, artikel 23, stk. 5, og artikel 27, stk. 2, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse. |
| --- | --- |

14)

Artikel 31 affattes således:

»Artikel 31

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (8). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse om et udkast til gennemførelsesretsakt, der skal vedtages i medfør af henholdsvis artikel 10, stk. 3, artikel 23, stk. 5, og artikel 27, stk. 2, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.

| 15) | Artikel 32 udgår. |
| --- | --- |

15)

Artikel 32 udgår.

| 16) | Artikel 33 affattes således:
  »Artikel 33
  Gennemførelsesbestemmelser
  Kommissionen skal i forbindelse med udarbejdelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 4, artikel 18a, stk. 7, artikel 23, stk. 5, og artikel 27 efter proceduren i artikel 31, stk. 3, drage særlig omsorg for, at disse bestemmelser tager hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået i kraft af inspektionssystemet i Unionen, og bygger på ekspertisen i Paris MOU.« |
| --- | --- |

16)

Artikel 33 affattes således:

»Artikel 33

Gennemførelsesbestemmelser

Kommissionen skal i forbindelse med udarbejdelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 4, artikel 18a, stk. 7, artikel 23, stk. 5, og artikel 27 efter proceduren i artikel 31, stk. 3, drage særlig omsorg for, at disse bestemmelser tager hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået i kraft af inspektionssystemet i Unionen, og bygger på ekspertisen i Paris MOU.«

| 17) | I bilag I, del II, punkt 2B, foretages følgende ændringer:






  a) | Femte led affattes således:






  »— | skibe, for hvilke der er foretaget indberetning eller indgivet klage, herunder en klage på land, fra skibsføreren, et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en berettiget interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis, i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende medlemsstat anser indberetningen eller klagen for åbenbart ubegrundet.« |
| --- | --- | --- | --- |

17)

I bilag I, del II, punkt 2B, foretages følgende ændringer:

a)

Femte led affattes således:

»—

skibe, for hvilke der er foretaget indberetning eller indgivet klage, herunder en klage på land, fra skibsføreren, et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en berettiget interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis, i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende medlemsstat anser indberetningen eller klagen for åbenbart ubegrundet.«

| b) | Der tilføjes følgende led:






  »— | skibe, for hvilke en handlingsplan med henblik på at udbedre fejlene og manglerne som omhandlet i artikel 19, stk. 2a, er blevet vedtaget, men hvor planens gennemførelse ikke er blevet kontrolleret af en skibsinspektør.«. |
| --- | --- | --- |

b)

Der tilføjes følgende led:

»—

skibe, for hvilke en handlingsplan med henblik på at udbedre fejlene og manglerne som omhandlet i artikel 19, stk. 2a, er blevet vedtaget, men hvor planens gennemførelse ikke er blevet kontrolleret af en skibsinspektør.«.

| 18) | I bilag IV foretages følgende ændringer:






  a) | Punkt 14, 15 og 16 affattes således:






  »14. | Lægeattester (jf. MLC 2006). |
| --- | --- | --- | --- |

18)

I bilag IV foretages følgende ændringer:

a)

Punkt 14, 15 og 16 affattes således:

»14.

Lægeattester (jf. MLC 2006).

| 15. | Oversigt over arbejdstilrettelæggelsen om bord (jf. MLC 2006 og STCW 78/95). |
| --- | --- |

15.

Oversigt over arbejdstilrettelæggelsen om bord (jf. MLC 2006 og STCW 78/95).

| 16. | Registre over søfarendes arbejds- og hviletider (jf. MLC 2006).« |
| --- | --- |

16.

Registre over søfarendes arbejds- og hviletider (jf. MLC 2006).«

| b) | Følgende punkter tilføjes:






  »45. | Certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold. |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende punkter tilføjes:

»45.

Certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold.

| 46. | Overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold, del I og II. |
| --- | --- |

46.

Overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold, del I og II.

| 47. | Internationalt antifoulingsystemcertifikat. |
| --- | --- |

47.

Internationalt antifoulingsystemcertifikat.

| 48. | Certifikat om forsikring eller anden økonomisk sikkerhed for det civilretlige ansvar for forurening forårsaget af bunkerolie.«. |
| --- | --- |

48.

Certifikat om forsikring eller anden økonomisk sikkerhed for det civilretlige ansvar for forurening forårsaget af bunkerolie.«.

| 19) | I bilag V, del A, tilføjes følgende punkter:






  »16. | De dokumenter, der kræves i henhold til MLC 2006, fremlægges eller vedligeholdes ikke eller vedligeholdes på falsk vis, eller de fremlagte dokumenter indeholder ikke de oplysninger, der kræves i henhold til MLC 2006, eller er på anden måde ugyldige. |
| --- | --- | --- |

19)

I bilag V, del A, tilføjes følgende punkter:

»16.

De dokumenter, der kræves i henhold til MLC 2006, fremlægges eller vedligeholdes ikke eller vedligeholdes på falsk vis, eller de fremlagte dokumenter indeholder ikke de oplysninger, der kræves i henhold til MLC 2006, eller er på anden måde ugyldige.

| 17. | Leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet er ikke i overensstemmelse med kravene i MLC 2006. |
| --- | --- |

17.

Leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet er ikke i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.

| 18. | Der er rimelig grund til at antage, at skibet har skiftet flag med henblik på at undgå overholdelse af MLC 2006. |
| --- | --- |

18.

Der er rimelig grund til at antage, at skibet har skiftet flag med henblik på at undgå overholdelse af MLC 2006.

| 19. | Der er en klage med påstand om, at specifikke leve- og arbejdsleveforhold om bord på skibet ikke er i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.« |
| --- | --- |

19.

Der er en klage med påstand om, at specifikke leve- og arbejdsleveforhold om bord på skibet ikke er i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.«

| 20) | I bilag X, punkt 3.10., foretages følgende ændringer:






  a) | Overskriften affattes således:
  »Områder under MLC 2006« |
| --- | --- | --- |

20)

I bilag X, punkt 3.10., foretages følgende ændringer:

a)

Overskriften affattes således:

»Områder under MLC 2006«

| b) | Følgende punkter tilføjes:






  »8. | Forholdene om bord udgør en åbenbar fare for de søfarendes sundhed eller sikkerhed. |
| --- | --- | --- |

b)

Følgende punkter tilføjes:

»8.

Forholdene om bord udgør en åbenbar fare for de søfarendes sundhed eller sikkerhed.

| 9. | Den manglende overensstemmelse udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) for så vidt angår søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord på skibet, som fastlagt i skibets certifikat og overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsvilkår.«. |
| --- | --- |

9.

Den manglende overensstemmelse udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) for så vidt angår søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord på skibet, som fastlagt i skibets certifikat og overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsvilkår.«.

Artikel 2

Gennemførelse i national lovgivning

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. november 2014. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 3

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft den 20. august 2013, ikrafttrædelsesdatoen for MLC 2006.

Artikel 4

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 153.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 2.7.2013 (endnu ikke offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende) og Rådets afgørelse af 22.7.2013.

2

Den Europæiske Unions Tidende

(3)  EUT L 161 af 22.6.2007, s. 63.

3

(4)  EUT L 131 af 28.5.2009, s. 57.

4

(5)  EUT L 124 af 20.5.2009, s. 30.

5

(6)  EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33.

6

(7)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

7

(8)  EFT L 324 af 29.11.2002, s. 1.«

8

---

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/8 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/8

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/40/EU

af 12. august 2013

om angreb på informationssystemer og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 83, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Dette direktivs formål er at tilnærme medlemsstaternes strafferet til hinanden med hensyn til angreb på informationssystemer ved at fastsætte minimumsregler for definitionen af strafbare handlinger og de relevante sanktioner og at forbedre samarbejdet mellem de kompetente myndigheder, herunder politiet og andre specialiserede retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne samt kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer, som f.eks. Eurojust, Europol og dets europæiske center for bekæmpelse af it-kriminalitet og Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA). |
| --- | --- |

(1)

Dette direktivs formål er at tilnærme medlemsstaternes strafferet til hinanden med hensyn til angreb på informationssystemer ved at fastsætte minimumsregler for definitionen af strafbare handlinger og de relevante sanktioner og at forbedre samarbejdet mellem de kompetente myndigheder, herunder politiet og andre specialiserede retshåndhævende myndigheder i medlemsstaterne samt kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer, som f.eks. Eurojust, Europol og dets europæiske center for bekæmpelse af it-kriminalitet og Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA).

| (2) | Informationssystemer er et centralt element i det politiske, sociale og økonomiske samspil i Unionen. Samfundet er dybt afhængigt af sådanne systemer og bliver det i stadig større udstrækning. Disse systemers funktionsdygtighed og sikkerhed i Unionen er en forudsætning for udviklingen af det indre marked og af en konkurrencedygtig og innovativ økonomi. Der bør sikres et passende beskyttelsesniveau for informationssystemer som led i en effektiv overordnet ramme for forebyggende foranstaltninger, der ledsager de strafferetlige foranstaltninger over for it-kriminalitet. |
| --- | --- |

(2)

Informationssystemer er et centralt element i det politiske, sociale og økonomiske samspil i Unionen. Samfundet er dybt afhængigt af sådanne systemer og bliver det i stadig større udstrækning. Disse systemers funktionsdygtighed og sikkerhed i Unionen er en forudsætning for udviklingen af det indre marked og af en konkurrencedygtig og innovativ økonomi. Der bør sikres et passende beskyttelsesniveau for informationssystemer som led i en effektiv overordnet ramme for forebyggende foranstaltninger, der ledsager de strafferetlige foranstaltninger over for it-kriminalitet.

| (3) | Angreb på informationssystemer, og især angreb som led i organiseret kriminalitet, er en voksende trussel såvel i Unionen som globalt, og der er i stigende grad bekymring for mulige terrorangreb eller politisk motiverede angreb på informationssystemer, der indgår i medlemsstaternes og Unionens kritiske infrastruktur. Dette udgør en trussel mod etableringen af et sikrere informationssamfund og et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og kræver derfor en reaktion på EU-niveau samt bedre samarbejde og koordination på internationalt niveau. |
| --- | --- |

(3)

Angreb på informationssystemer, og især angreb som led i organiseret kriminalitet, er en voksende trussel såvel i Unionen som globalt, og der er i stigende grad bekymring for mulige terrorangreb eller politisk motiverede angreb på informationssystemer, der indgår i medlemsstaternes og Unionens kritiske infrastruktur. Dette udgør en trussel mod etableringen af et sikrere informationssamfund og et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og kræver derfor en reaktion på EU-niveau samt bedre samarbejde og koordination på internationalt niveau.

| (4) | Der findes adskillige kritiske infrastrukturer i Unionen, hvis afbrydelse eller ødelæggelse ville få betydelige konsekvenser på tværs af grænserne. Det er blevet klart ud fra behovet for at øge Unionens evne til at beskytte kritisk infrastruktur, at foranstaltningerne mod it-angreb bør suppleres af strenge strafferetlige sanktioner, der afspejler disse angrebs alvorlige karakter. Kritisk infrastruktur kan forstås som aktiver, systemer eller dele deraf, der befinder sig i medlemsstaterne, og som er væsentlige for opretholdelsen af vitale samfundsmæssige funktioner, menneskers sundhed, sikkerhed og økonomiske eller sociale velfærd, såsom kraftværker, transportnetværk og statslige netværk, og hvis afbrydelse eller ødelæggelse i væsentlig grad ville påvirke en medlemsstat som følge af, at disse funktioner ikke kan opretholdes. |
| --- | --- |

(4)

Der findes adskillige kritiske infrastrukturer i Unionen, hvis afbrydelse eller ødelæggelse ville få betydelige konsekvenser på tværs af grænserne. Det er blevet klart ud fra behovet for at øge Unionens evne til at beskytte kritisk infrastruktur, at foranstaltningerne mod it-angreb bør suppleres af strenge strafferetlige sanktioner, der afspejler disse angrebs alvorlige karakter. Kritisk infrastruktur kan forstås som aktiver, systemer eller dele deraf, der befinder sig i medlemsstaterne, og som er væsentlige for opretholdelsen af vitale samfundsmæssige funktioner, menneskers sundhed, sikkerhed og økonomiske eller sociale velfærd, såsom kraftværker, transportnetværk og statslige netværk, og hvis afbrydelse eller ødelæggelse i væsentlig grad ville påvirke en medlemsstat som følge af, at disse funktioner ikke kan opretholdes.

| (5) | Der er tegn på en tendens til stadig farligere og gentagne omfattende angreb på informationssystemer, der ofte kan være kritiske for medlemsstaterne eller for enkelte funktioner i den offentlige eller private sektor. Denne tendens falder sammen med udviklingen af stadigt mere avancerede metoder, f.eks. oprettelsen og anvendelsen af såkaldte botnet, der indebærer flere stadier af en strafbar handling, hvor hvert stadium i sig selv kan udgøre en alvorlig risiko for samfundets interesser. Dette direktiv sigter bl.a. mod at indføre strafferetlige sanktioner for oprettelse af botnet, dvs. den handling, som går ud på gennem målrettede it-angreb, at etablere fjernstyring af et betydeligt antal computere ved at inficere dem med skadelig software. Efter oprettelsen kan det inficerede netværk af computere, der udgør botnettet, aktiveres uden computerbrugerens vidende for at foretage et omfattende it-angreb, der som regel har kapacitet til at volde alvorlig skade, som omhandlet i dette direktiv. Medlemsstaterne bør kunne fastsætte, hvad der i henhold til deres nationale lovgivning og praksis udgør alvorlig skade, så som afbrydelse af systemtjenester med væsentlig betydning for offentligheden eller forårsagelse af store økonomiske omkostninger eller tab af personoplysninger eller følsomme oplysninger. |
| --- | --- |

(5)

Der er tegn på en tendens til stadig farligere og gentagne omfattende angreb på informationssystemer, der ofte kan være kritiske for medlemsstaterne eller for enkelte funktioner i den offentlige eller private sektor. Denne tendens falder sammen med udviklingen af stadigt mere avancerede metoder, f.eks. oprettelsen og anvendelsen af såkaldte botnet, der indebærer flere stadier af en strafbar handling, hvor hvert stadium i sig selv kan udgøre en alvorlig risiko for samfundets interesser. Dette direktiv sigter bl.a. mod at indføre strafferetlige sanktioner for oprettelse af botnet, dvs. den handling, som går ud på gennem målrettede it-angreb, at etablere fjernstyring af et betydeligt antal computere ved at inficere dem med skadelig software. Efter oprettelsen kan det inficerede netværk af computere, der udgør botnettet, aktiveres uden computerbrugerens vidende for at foretage et omfattende it-angreb, der som regel har kapacitet til at volde alvorlig skade, som omhandlet i dette direktiv. Medlemsstaterne bør kunne fastsætte, hvad der i henhold til deres nationale lovgivning og praksis udgør alvorlig skade, så som afbrydelse af systemtjenester med væsentlig betydning for offentligheden eller forårsagelse af store økonomiske omkostninger eller tab af personoplysninger eller følsomme oplysninger.

| (6) | Omfattende it-angreb kan forvolde alvorlig økonomisk skade, såvel gennem afbrydelsen af informationssystemer og kommunikationsstrømme som gennem tabet eller forvanskningen af kommercielt vigtig fortrolig information eller andre data. Der bør lægges særlig vægt på at gøre innovative små og mellemstore virksomheder bevidste om trusler i forbindelse med sådanne angreb og deres sårbarhed overfor sådanne angreb som følge af deres øgede afhængighed af velfungerende og tilgængelige informationssystemer og ofte begrænsede midler til informationssikkerhed. |
| --- | --- |

(6)

Omfattende it-angreb kan forvolde alvorlig økonomisk skade, såvel gennem afbrydelsen af informationssystemer og kommunikationsstrømme som gennem tabet eller forvanskningen af kommercielt vigtig fortrolig information eller andre data. Der bør lægges særlig vægt på at gøre innovative små og mellemstore virksomheder bevidste om trusler i forbindelse med sådanne angreb og deres sårbarhed overfor sådanne angreb som følge af deres øgede afhængighed af velfungerende og tilgængelige informationssystemer og ofte begrænsede midler til informationssikkerhed.

| (7) | Fælles definitioner på dette område er vigtige for at sikre en ensartet tilgang i medlemsstaterne til anvendelsen af dette direktiv. |
| --- | --- |

(7)

Fælles definitioner på dette område er vigtige for at sikre en ensartet tilgang i medlemsstaterne til anvendelsen af dette direktiv.

| (8) | Der er behov for at nå frem til en fælles tilgang til gerningsindholdet af strafbare handlinger ved at indføre fælles definitioner af strafbare handlinger med hensyn til ulovlig adgang til informationssystemer, ulovligt indgreb i informationssystemer, ulovligt indgreb i data og ulovlig opfangning. |
| --- | --- |

(8)

Der er behov for at nå frem til en fælles tilgang til gerningsindholdet af strafbare handlinger ved at indføre fælles definitioner af strafbare handlinger med hensyn til ulovlig adgang til informationssystemer, ulovligt indgreb i informationssystemer, ulovligt indgreb i data og ulovlig opfangning.

| (9) | Opfangning omfatter, men er ikke nødvendigvis begrænset til, aflytning, overvågning eller kontrol af kommunikationens indhold og fremskaffelse af dataindholdet enten direkte via adgang til og brug af informationssystemerne, eller indirekte via anvendelse af elektronisk aflytning eller aflytningsudstyr ved hjælp af tekniske hjælpemidler. |
| --- | --- |

(9)

Opfangning omfatter, men er ikke nødvendigvis begrænset til, aflytning, overvågning eller kontrol af kommunikationens indhold og fremskaffelse af dataindholdet enten direkte via adgang til og brug af informationssystemerne, eller indirekte via anvendelse af elektronisk aflytning eller aflytningsudstyr ved hjælp af tekniske hjælpemidler.

| (10) | Medlemsstaterne bør fastsætte sanktioner for angreb på informationssystemer. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til de strafbare handlingers grovhed og have afskrækkende virkning og bør omfatte fængsels- og/eller bødestraf. |
| --- | --- |

(10)

Medlemsstaterne bør fastsætte sanktioner for angreb på informationssystemer. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til de strafbare handlingers grovhed og have afskrækkende virkning og bør omfatte fængsels- og/eller bødestraf.

| (11) | Dette direktiv fastsætter strafferetlige sanktioner i det mindste i grovere tilfælde. Medlemsstaterne kan beslutte, hvilke tilfælde der ikke er grove i henhold til deres nationale lovgivning og praksis. Et tilfælde kan betragtes som mindre groft, f.eks. når den skade og/eller den fare for offentlige eller private interesser, der forårsages af den strafbare handling, såsom på et computersystems eller computerdatas integritet eller på en persons integritet, rettigheder og andre interesser, er ubetydelig eller af en sådan karakter, at der ikke er behov for at pålægge en strafferetlig sanktion inden for straffelovgivningens rammer eller pålægge strafferetligt ansvar. |
| --- | --- |

(11)

Dette direktiv fastsætter strafferetlige sanktioner i det mindste i grovere tilfælde. Medlemsstaterne kan beslutte, hvilke tilfælde der ikke er grove i henhold til deres nationale lovgivning og praksis. Et tilfælde kan betragtes som mindre groft, f.eks. når den skade og/eller den fare for offentlige eller private interesser, der forårsages af den strafbare handling, såsom på et computersystems eller computerdatas integritet eller på en persons integritet, rettigheder og andre interesser, er ubetydelig eller af en sådan karakter, at der ikke er behov for at pålægge en strafferetlig sanktion inden for straffelovgivningens rammer eller pålægge strafferetligt ansvar.

| (12) | Identifikation og indberetning af de trusler og risici, som it-angreb indebærer, og informationssystemers dermed forbundne sårbarhed er et vigtigt element i en effektiv forebyggelse af og reaktion på it-angreb og for forbedringen af informationssystemers sikkerhed. Incitamenter til at indberette sikkerhedsmangler kunne bidrage hertil. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at skabe muligheder for lovligt at afsløre sikkerhedsmangler og indberette dem. |
| --- | --- |

(12)

Identifikation og indberetning af de trusler og risici, som it-angreb indebærer, og informationssystemers dermed forbundne sårbarhed er et vigtigt element i en effektiv forebyggelse af og reaktion på it-angreb og for forbedringen af informationssystemers sikkerhed. Incitamenter til at indberette sikkerhedsmangler kunne bidrage hertil. Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at skabe muligheder for lovligt at afsløre sikkerhedsmangler og indberette dem.

| (13) | Det er hensigtsmæssigt at fastsætte strengere sanktioner, når det er en kriminel organisation som defineret i Rådets rammeafgørelse 2008/841/RIA af 24. oktober 2008 om bekæmpelse af organiseret kriminalitet (3), der har begået angrebet på informationssystemet, når it-angrebet er meget omfattende og dermed berører et betydeligt antal informationssystemer, herunder når angrebet har til formål at oprette et botnet, eller når et it-angreb volder alvorlig skade, herunder når det udføres ved hjælp af et botnet. Det er også hensigtsmæssigt at fastsætte strengere sanktioner, når der foretages et angreb på kritisk infrastruktur i medlemsstaterne eller Unionen. |
| --- | --- |

(13)

Det er hensigtsmæssigt at fastsætte strengere sanktioner, når det er en kriminel organisation som defineret i Rådets rammeafgørelse 2008/841/RIA af 24. oktober 2008 om bekæmpelse af organiseret kriminalitet (3), der har begået angrebet på informationssystemet, når it-angrebet er meget omfattende og dermed berører et betydeligt antal informationssystemer, herunder når angrebet har til formål at oprette et botnet, eller når et it-angreb volder alvorlig skade, herunder når det udføres ved hjælp af et botnet. Det er også hensigtsmæssigt at fastsætte strengere sanktioner, når der foretages et angreb på kritisk infrastruktur i medlemsstaterne eller Unionen.

| (14) | Indførelse af effektive foranstaltninger til bekæmpelse af identitetstyveri og andre identitetsrelaterede strafbare handlinger udgør et andet vigtigt element i en integreret strategi mod it-kriminalitet. Behov for EU-tiltag over for denne type kriminel adfærd kunne også overvejes i forbindelse med vurderingen af nødvendigheden af et omfattende horisontalt EU-instrument. |
| --- | --- |

(14)

Indførelse af effektive foranstaltninger til bekæmpelse af identitetstyveri og andre identitetsrelaterede strafbare handlinger udgør et andet vigtigt element i en integreret strategi mod it-kriminalitet. Behov for EU-tiltag over for denne type kriminel adfærd kunne også overvejes i forbindelse med vurderingen af nødvendigheden af et omfattende horisontalt EU-instrument.

| (15) | Rådet anførte i sine konklusioner fra samlingen den 27.-28. november 2008, at der burde udvikles en ny strategi sammen med medlemsstaterne og Kommissionen, hvori der skulle tages hensyn til indholdet af Europarådets konvention om it-kriminalitet af 2001. Konventionen udgør den retlige referenceramme for bekæmpelse af it-kriminalitet, herunder angreb på informationssystemer. Dette direktiv bygger på konventionen. Det bør betragtes som en prioritet, at medlemsstaterne hurtigst muligt fuldfører konventionens ratifikationsproces. |
| --- | --- |

(15)

Rådet anførte i sine konklusioner fra samlingen den 27.-28. november 2008, at der burde udvikles en ny strategi sammen med medlemsstaterne og Kommissionen, hvori der skulle tages hensyn til indholdet af Europarådets konvention om it-kriminalitet af 2001. Konventionen udgør den retlige referenceramme for bekæmpelse af it-kriminalitet, herunder angreb på informationssystemer. Dette direktiv bygger på konventionen. Det bør betragtes som en prioritet, at medlemsstaterne hurtigst muligt fuldfører konventionens ratifikationsproces.

| (16) | Under hensyn til de forskellige måder, hvorpå angreb kan foretages, og på grund af den hurtige udvikling i hardware og software, nævner dette direktiv værktøjer, som kan bruges til at begå de strafbare handlinger, der er opført i dette direktiv. Sådanne værktøjer kunne omfatte skadelig software, herunder værktøjer, der gør det muligt at oprette botnet, som bruges til at begå it-angreb. Selv om et sådant værktøj er egnet eller særligt egnet til at begå en af de i dette direktiv omhandlede strafbare handlinger, kan det være fremstillet til et lovligt formål. Drevet af behovet for at undgå kriminalisering i tilfælde, hvor sådanne værktøjer fremstilles og markedsføres til lovlige formål, såsom at teste pålideligheden af informationsteknologiprodukter eller informationssystemers sikkerhed, skal der foruden kravet om et generelt forsæt også foreligge et specifikt forsæt til, at anvende disse værktøjer til at begå en eller flere af de strafbare handlinger, der er fastlagt i dette direktiv. |
| --- | --- |

(16)

Under hensyn til de forskellige måder, hvorpå angreb kan foretages, og på grund af den hurtige udvikling i hardware og software, nævner dette direktiv værktøjer, som kan bruges til at begå de strafbare handlinger, der er opført i dette direktiv. Sådanne værktøjer kunne omfatte skadelig software, herunder værktøjer, der gør det muligt at oprette botnet, som bruges til at begå it-angreb. Selv om et sådant værktøj er egnet eller særligt egnet til at begå en af de i dette direktiv omhandlede strafbare handlinger, kan det være fremstillet til et lovligt formål. Drevet af behovet for at undgå kriminalisering i tilfælde, hvor sådanne værktøjer fremstilles og markedsføres til lovlige formål, såsom at teste pålideligheden af informationsteknologiprodukter eller informationssystemers sikkerhed, skal der foruden kravet om et generelt forsæt også foreligge et specifikt forsæt til, at anvende disse værktøjer til at begå en eller flere af de strafbare handlinger, der er fastlagt i dette direktiv.

| (17) | Dette direktiv pålægger ikke strafferetligt ansvar, når de objektive kriterier for de strafbare handlinger, der er fastlagt i dette direktiv, er opfyldt, men handlingerne begås uden forsæt til at begå en strafbar handling, f.eks. når en person ikke ved, at der ikke har været givet tilladelse til adgang eller når en tilladt intervention har til formål at afprøve eller sikre informationssystemer, f.eks. når en virksomhed eller en leverandør udpeger en person til at afprøve styrken af sine sikkerhedssystemer. I forbindelse med dette direktiv bør kontraktlige forpligtelser eller aftaler om at begrænse adgang til informationssystemer ved hjælp af en brugerpolitik eller brugerbetingelser samt arbejdskonflikter vedrørende adgangen til og anvendelse af en arbejdsgivers informationssystemer til private formål ikke medføre et strafferetligt ansvar, når det under sådanne omstændigheder antages, at der ikke var givet tilladelse til adgang og dette udgør det eneste grundlag for straffesagen. Dette direktiv berører ikke retten til adgang til oplysninger, som fastsat i den nationale ret og EU-retten, men må samtidig heller ikke tjene som en begrundelse for ulovlig eller vilkårlig adgang til oplysninger. |
| --- | --- |

(17)

Dette direktiv pålægger ikke strafferetligt ansvar, når de objektive kriterier for de strafbare handlinger, der er fastlagt i dette direktiv, er opfyldt, men handlingerne begås uden forsæt til at begå en strafbar handling, f.eks. når en person ikke ved, at der ikke har været givet tilladelse til adgang eller når en tilladt intervention har til formål at afprøve eller sikre informationssystemer, f.eks. når en virksomhed eller en leverandør udpeger en person til at afprøve styrken af sine sikkerhedssystemer. I forbindelse med dette direktiv bør kontraktlige forpligtelser eller aftaler om at begrænse adgang til informationssystemer ved hjælp af en brugerpolitik eller brugerbetingelser samt arbejdskonflikter vedrørende adgangen til og anvendelse af en arbejdsgivers informationssystemer til private formål ikke medføre et strafferetligt ansvar, når det under sådanne omstændigheder antages, at der ikke var givet tilladelse til adgang og dette udgør det eneste grundlag for straffesagen. Dette direktiv berører ikke retten til adgang til oplysninger, som fastsat i den nationale ret og EU-retten, men må samtidig heller ikke tjene som en begrundelse for ulovlig eller vilkårlig adgang til oplysninger.

| (18) | Forskellige omstændigheder kan lette it-angreb, som f.eks. når gerningsmanden inden for rammerne af sit arbejde har adgang til sikkerhedssystemer, der indgår i de berørte informationssystemer. Der bør i den nationale ret tages passende hensyn til sådanne omstændigheder i forbindelse med en straffesag. |
| --- | --- |

(18)

Forskellige omstændigheder kan lette it-angreb, som f.eks. når gerningsmanden inden for rammerne af sit arbejde har adgang til sikkerhedssystemer, der indgår i de berørte informationssystemer. Der bør i den nationale ret tages passende hensyn til sådanne omstændigheder i forbindelse med en straffesag.

| (19) | Medlemsstaterne bør i deres nationale ret fastsætte skærpende omstændigheder i overensstemmelse med de regler, som deres retssystem fastlægger med hensyn til skærpende omstændigheder. De bør sikre, at dommerne kan tage hensyn til disse skærpende omstændigheder, når de dømmer lovovertrædere. Det påhviler dommeren at vurdere disse omstændigheder sammen med de andre faktiske forhold i den pågældende sag. |
| --- | --- |

(19)

Medlemsstaterne bør i deres nationale ret fastsætte skærpende omstændigheder i overensstemmelse med de regler, som deres retssystem fastlægger med hensyn til skærpende omstændigheder. De bør sikre, at dommerne kan tage hensyn til disse skærpende omstændigheder, når de dømmer lovovertrædere. Det påhviler dommeren at vurdere disse omstændigheder sammen med de andre faktiske forhold i den pågældende sag.

| (20) | Dette direktiv regulerer ikke betingelser for udøvelse af straffemyndighed med hensyn til nogen af de i direktivet omhandlede strafbare handlinger, herunder en anmeldelse foretaget af ofret på gerningsstedet, en angivelse fra den stat, hvor den strafbare handling blev begået, eller en manglende retsforfølgelse af gerningsmanden på gerningsstedet. |
| --- | --- |

(20)

Dette direktiv regulerer ikke betingelser for udøvelse af straffemyndighed med hensyn til nogen af de i direktivet omhandlede strafbare handlinger, herunder en anmeldelse foretaget af ofret på gerningsstedet, en angivelse fra den stat, hvor den strafbare handling blev begået, eller en manglende retsforfølgelse af gerningsmanden på gerningsstedet.

| (21) | Inden for rammerne af dette direktiv er stater og offentlige organer fortsat fuldt ud forpligtet til at sikre respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i overensstemmelse med gældende internationale forpligtelser. |
| --- | --- |

(21)

Inden for rammerne af dette direktiv er stater og offentlige organer fortsat fuldt ud forpligtet til at sikre respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i overensstemmelse med gældende internationale forpligtelser.

| (22) | Dette direktiv øger vigtigheden af netværk, såsom G8 eller Europarådets netværk af kontaktpunkter, der står til disposition døgnet rundt på alle ugens dage. Disse kontaktpunkter bør kunne yde effektiv bistand og derved f.eks. lette udvekslingen af tilgængelige relevante oplysninger og adgangen til teknisk rådgivning eller tilvejebringelsen af juridiske oplysninger med henblik på efterforskning eller procedurer vedrørende strafbare handlinger i forbindelse med informationssystemer og relaterede data, der involverer den anmodende medlemsstat. For at sikre netværkenes funktionsdygtighed bør hvert kontaktpunkt have kapacitet til hurtigt at kommunikere med en anden medlemsstats kontaktpunkt med støtte bl.a. fra uddannet og udrustet personale. På grund af den hastighed, hvormed der kan foretages omfattende it-angreb, bør medlemsstaterne være i stand til straks at reagere på hastende anmodninger fra netværket af kontaktpunkter. I sådanne tilfælde kan det være formålstjenligt at lade anmodningen om oplysninger ledsage af telefonisk kontakt for at sikre, at anmodningen behandles hurtigt af den anmodede medlemsstat, og at der gives en tilbagemelding inden for otte timer. |
| --- | --- |

(22)

Dette direktiv øger vigtigheden af netværk, såsom G8 eller Europarådets netværk af kontaktpunkter, der står til disposition døgnet rundt på alle ugens dage. Disse kontaktpunkter bør kunne yde effektiv bistand og derved f.eks. lette udvekslingen af tilgængelige relevante oplysninger og adgangen til teknisk rådgivning eller tilvejebringelsen af juridiske oplysninger med henblik på efterforskning eller procedurer vedrørende strafbare handlinger i forbindelse med informationssystemer og relaterede data, der involverer den anmodende medlemsstat. For at sikre netværkenes funktionsdygtighed bør hvert kontaktpunkt have kapacitet til hurtigt at kommunikere med en anden medlemsstats kontaktpunkt med støtte bl.a. fra uddannet og udrustet personale. På grund af den hastighed, hvormed der kan foretages omfattende it-angreb, bør medlemsstaterne være i stand til straks at reagere på hastende anmodninger fra netværket af kontaktpunkter. I sådanne tilfælde kan det være formålstjenligt at lade anmodningen om oplysninger ledsage af telefonisk kontakt for at sikre, at anmodningen behandles hurtigt af den anmodede medlemsstat, og at der gives en tilbagemelding inden for otte timer.

| (23) | Samarbejde mellem offentlige myndigheder på den ene side og den private sektor og civilsamfundet på den anden side er af stor betydning for forebyggelsen og bekæmpelsen af angreb på informationssystemer. Det er nødvendigt at fremme og forbedre samarbejdet mellem tjenesteleverandører, producenter, retshåndhævende myndigheder og retslige myndigheder, samtidig med at retsstatsprincippet respekteres fuldt ud. Dette samarbejde kan omfatte tjenesteudbyderes bistand i forbindelse med bevarelse af eventuelle beviser, tilvejebringelse af elementer, som kan bruges til at identificere gerningsmænd og, som en sidste udvej, hel eller delvis lukning i overensstemmelse med national ret og praksis, af informationssystemer og funktioner, der er blevet inficerede eller anvendt til ulovlige formål. Medlemsstaterne bør også overveje at etablere samarbejds- og partnerskabsnetværk med tjenesteleverandører og producenter til udveksling af oplysninger om strafbare handlinger, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde. |
| --- | --- |

(23)

Samarbejde mellem offentlige myndigheder på den ene side og den private sektor og civilsamfundet på den anden side er af stor betydning for forebyggelsen og bekæmpelsen af angreb på informationssystemer. Det er nødvendigt at fremme og forbedre samarbejdet mellem tjenesteleverandører, producenter, retshåndhævende myndigheder og retslige myndigheder, samtidig med at retsstatsprincippet respekteres fuldt ud. Dette samarbejde kan omfatte tjenesteudbyderes bistand i forbindelse med bevarelse af eventuelle beviser, tilvejebringelse af elementer, som kan bruges til at identificere gerningsmænd og, som en sidste udvej, hel eller delvis lukning i overensstemmelse med national ret og praksis, af informationssystemer og funktioner, der er blevet inficerede eller anvendt til ulovlige formål. Medlemsstaterne bør også overveje at etablere samarbejds- og partnerskabsnetværk med tjenesteleverandører og producenter til udveksling af oplysninger om strafbare handlinger, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde.

| (24) | Der er et behov for at indsamle sammenlignelige data om de strafbare handlinger, der er fastsat i dette direktiv. Relevante data bør stilles til rådighed for de kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer såsom Europol og ENISA i overensstemmelse med deres opgaver og informationsbehov for at få et mere fuldstændigt billede af problemet med it-kriminalitet og net- og informationssikkerhed på EU-plan og dermed bidrage til at finde mere effektive løsninger på problemet. Medlemsstaterne bør fremsende oplysninger om gerningsmændenes modus operandi til Europol og dets europæiske center for bekæmpelse af it-kriminalitet med henblik på at foretage trusselsvurderinger og strategiske analyser af it-kriminalitet i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (4). Fremsendelse af oplysninger kan fremme en bedre forståelse af aktuelle og fremtidige trusler og derved bidrage til mere relevant og målrettet beslutningstagning om bekæmpelse og forebyggelse af angreb på informationssystemer. |
| --- | --- |

(24)

Der er et behov for at indsamle sammenlignelige data om de strafbare handlinger, der er fastsat i dette direktiv. Relevante data bør stilles til rådighed for de kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer såsom Europol og ENISA i overensstemmelse med deres opgaver og informationsbehov for at få et mere fuldstændigt billede af problemet med it-kriminalitet og net- og informationssikkerhed på EU-plan og dermed bidrage til at finde mere effektive løsninger på problemet. Medlemsstaterne bør fremsende oplysninger om gerningsmændenes modus operandi til Europol og dets europæiske center for bekæmpelse af it-kriminalitet med henblik på at foretage trusselsvurderinger og strategiske analyser af it-kriminalitet i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (4). Fremsendelse af oplysninger kan fremme en bedre forståelse af aktuelle og fremtidige trusler og derved bidrage til mere relevant og målrettet beslutningstagning om bekæmpelse og forebyggelse af angreb på informationssystemer.

| (25) | Kommissionen bør forelægge en rapport om anvendelsen af dette direktiv og fremsætte nødvendige forslag til retsakter som kunne føre til en udvidelse af dets anvendelsesområde under hensyntagen til udviklingen inden for it-kriminalitet. Sådanne udviklinger kan omfatte teknologiske fremskridt, f.eks. sådanne som muliggør en mere effektiv håndhævelse med hensyn til angreb på informationssystemer, letter forebyggelsen af angreb eller mindsker virkningerne heraf. Med henblik herpå bør Kommissionen tage hensyn til tilgængelige analyser og rapporter udarbejdet af relevante aktører, navnlig Europol og ENISA. |
| --- | --- |

(25)

Kommissionen bør forelægge en rapport om anvendelsen af dette direktiv og fremsætte nødvendige forslag til retsakter som kunne føre til en udvidelse af dets anvendelsesområde under hensyntagen til udviklingen inden for it-kriminalitet. Sådanne udviklinger kan omfatte teknologiske fremskridt, f.eks. sådanne som muliggør en mere effektiv håndhævelse med hensyn til angreb på informationssystemer, letter forebyggelsen af angreb eller mindsker virkningerne heraf. Med henblik herpå bør Kommissionen tage hensyn til tilgængelige analyser og rapporter udarbejdet af relevante aktører, navnlig Europol og ENISA.

| (26) | For at bekæmpe it-kriminalitet effektivt er det nødvendigt at øge informationssystemernes modstandsdygtighed ved at træffe relevante foranstaltninger til at beskytte dem mere effektivt mod it-angreb. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at beskytte deres kritiske infrastruktur mod it-angreb og bør betragte beskyttelsen af deres informationssystemer og de relaterede data som et led heri. At sikre at juridiske personer sørger for et passende niveau af beskyttelse og sikkerhed for informationssystemer, f.eks. i forbindelse med adgang til offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester i overensstemmelse med eksisterende EU-lovgivning om privatlivets fred og elektronisk kommunikation og databeskyttelse, er et centralt led i en omfattende tilgang til effektiv bekæmpelse af it-kriminalitet. Der bør leveres et passende niveau af beskyttelse mod rimeligt identificerbare trusler og sårbarheder i overensstemmelse med den nyeste udvikling i specifikke sektorer og specifikke databehandlingssituationer. Omkostninger og byrder i forbindelse med denne beskyttelse bør stå i forhold til den eventuelle skade, som et it-angreb ville påføre de berørte personer. Medlemsstaterne tilskyndes til i national ret at træffe relevante foranstaltninger om ansvarspådragelse i tilfælde, hvor en juridisk person åbenlyst har forsømt at tilvejebringe et passende beskyttelsesniveau mod it-angreb. |
| --- | --- |

(26)

For at bekæmpe it-kriminalitet effektivt er det nødvendigt at øge informationssystemernes modstandsdygtighed ved at træffe relevante foranstaltninger til at beskytte dem mere effektivt mod it-angreb. Medlemsstaterne bør træffe de nødvendige foranstaltninger til at beskytte deres kritiske infrastruktur mod it-angreb og bør betragte beskyttelsen af deres informationssystemer og de relaterede data som et led heri. At sikre at juridiske personer sørger for et passende niveau af beskyttelse og sikkerhed for informationssystemer, f.eks. i forbindelse med adgang til offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester i overensstemmelse med eksisterende EU-lovgivning om privatlivets fred og elektronisk kommunikation og databeskyttelse, er et centralt led i en omfattende tilgang til effektiv bekæmpelse af it-kriminalitet. Der bør leveres et passende niveau af beskyttelse mod rimeligt identificerbare trusler og sårbarheder i overensstemmelse med den nyeste udvikling i specifikke sektorer og specifikke databehandlingssituationer. Omkostninger og byrder i forbindelse med denne beskyttelse bør stå i forhold til den eventuelle skade, som et it-angreb ville påføre de berørte personer. Medlemsstaterne tilskyndes til i national ret at træffe relevante foranstaltninger om ansvarspådragelse i tilfælde, hvor en juridisk person åbenlyst har forsømt at tilvejebringe et passende beskyttelsesniveau mod it-angreb.

| (27) | Betydelige mangler i og forskelle mellem medlemsstaternes lovgivning og strafferetlige procedurer om angreb på informationssystemer kan hæmme bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og terrorisme og kan vanskeliggøre et effektivt samarbejde mellem politi og retsvæsen på dette område. Den omstændighed, at moderne informationssystemer går på tværs af landene og landegrænserne, betyder, at angreb på sådanne systemer har en grænseoverskridende dimension, hvilket understreger det presserende behov for yderligere initiativer med henblik på en indbyrdes tilnærmelse af strafferetten på området. Koordineringen af retsforfølgningen i forbindelse med tilfælde af angreb på informationssystemer bør desuden lettes ved passende gennemførelse og anvendelse af Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA af 30. november 2009 om forebyggelse og bilæggelse af konflikter om udøvelse af jurisdiktion i straffesager (5). Medlemsstaterne bør i samarbejde med Unionen ligeledes bestræbe sig på at forbedre det internationale samarbejde om informationssystemers, computernetværks og edb-datas sikkerhed. I alle internationale aftaler, der omhandler dataudveksling, bør der tages behørigt hensyn til dataoverførsels- og datalagringssikkerhed. |
| --- | --- |

(27)

Betydelige mangler i og forskelle mellem medlemsstaternes lovgivning og strafferetlige procedurer om angreb på informationssystemer kan hæmme bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og terrorisme og kan vanskeliggøre et effektivt samarbejde mellem politi og retsvæsen på dette område. Den omstændighed, at moderne informationssystemer går på tværs af landene og landegrænserne, betyder, at angreb på sådanne systemer har en grænseoverskridende dimension, hvilket understreger det presserende behov for yderligere initiativer med henblik på en indbyrdes tilnærmelse af strafferetten på området. Koordineringen af retsforfølgningen i forbindelse med tilfælde af angreb på informationssystemer bør desuden lettes ved passende gennemførelse og anvendelse af Rådets rammeafgørelse 2009/948/RIA af 30. november 2009 om forebyggelse og bilæggelse af konflikter om udøvelse af jurisdiktion i straffesager (5). Medlemsstaterne bør i samarbejde med Unionen ligeledes bestræbe sig på at forbedre det internationale samarbejde om informationssystemers, computernetværks og edb-datas sikkerhed. I alle internationale aftaler, der omhandler dataudveksling, bør der tages behørigt hensyn til dataoverførsels- og datalagringssikkerhed.

| (28) | Forbedret samarbejde mellem de kompetente retshåndhævende myndigheder og retslige myndigheder i Unionen er afgørende for en effektiv bekæmpelse af it-kriminalitet. I den forbindelse bør der tilskyndes til en øget indsats for passende uddannelse af de relevante myndigheder for at øge forståelsen af it-kriminalitet og dens følger og fremme samarbejde og udveksling af bedste praksis, f.eks. via de kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer. Denne uddannelse bør bl.a. sigte mod at øge opmærksomheden om de forskellige nationale retssystemer, eventuelle juridiske og tekniske udfordringer ved strafferetlige efterforskninger og fordelingen af beføjelser mellem de relevante nationale myndigheder. |
| --- | --- |

(28)

Forbedret samarbejde mellem de kompetente retshåndhævende myndigheder og retslige myndigheder i Unionen er afgørende for en effektiv bekæmpelse af it-kriminalitet. I den forbindelse bør der tilskyndes til en øget indsats for passende uddannelse af de relevante myndigheder for at øge forståelsen af it-kriminalitet og dens følger og fremme samarbejde og udveksling af bedste praksis, f.eks. via de kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer. Denne uddannelse bør bl.a. sigte mod at øge opmærksomheden om de forskellige nationale retssystemer, eventuelle juridiske og tekniske udfordringer ved strafferetlige efterforskninger og fordelingen af beføjelser mellem de relevante nationale myndigheder.

| (29) | Dette direktiv respekter menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og overholder de principper, som især er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder beskyttelsen af personoplysninger, retten til privatlivets fred, ytrings- og informationsfrihed, retten til en retfærdig rettergang, uskyldsformodningen og retten til et forsvar samt legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem strafbar handling og straf. Dette direktiv tilsigter især at sikre, at disse rettigheder og principper respekteres fuldt ud, og skal gennemføres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(29)

Dette direktiv respekter menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og overholder de principper, som især er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder beskyttelsen af personoplysninger, retten til privatlivets fred, ytrings- og informationsfrihed, retten til en retfærdig rettergang, uskyldsformodningen og retten til et forsvar samt legalitetsprincippet og princippet om proportionalitet mellem strafbar handling og straf. Dette direktiv tilsigter især at sikre, at disse rettigheder og principper respekteres fuldt ud, og skal gennemføres i overensstemmelse hermed.

| (30) | Beskyttelsen af personoplysninger er, i henhold til artikel 16, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 8 i chartret om grundlæggede rettigheder, en grundlæggende rettighed. Derfor bør enhver behandling af personoplysninger i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv fuldt ud overholde relevant EU-ret om databeskyttelse. |
| --- | --- |

(30)

Beskyttelsen af personoplysninger er, i henhold til artikel 16, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 8 i chartret om grundlæggede rettigheder, en grundlæggende rettighed. Derfor bør enhver behandling af personoplysninger i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv fuldt ud overholde relevant EU-ret om databeskyttelse.

| (31) | I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har disse medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv. |
| --- | --- |

(31)

I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har disse medlemsstater meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv.

| (32) | I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. |
| --- | --- |

(32)

I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

| (33) | Målene for dette direktiv, nemlig at underkaste angreb på informationssystemer i alle medlemsstaterne strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til de strafbare handlingers grovhed og har afskrækkende virkning, og at forbedre og fremme samarbejdet mellem retslige og andre kompetente myndigheder, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af deres omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål. |
| --- | --- |

(33)

Målene for dette direktiv, nemlig at underkaste angreb på informationssystemer i alle medlemsstaterne strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til de strafbare handlingers grovhed og har afskrækkende virkning, og at forbedre og fremme samarbejdet mellem retslige og andre kompetente myndigheder, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af deres omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

| (34) | Dette direktiv sigter mod at ændre og udvide bestemmelserne i Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer (6). Eftersom de ændringer, der skal foretages, er væsentlige, både hvad angår antal og karakter, bør rammeafgørelse 2005/222/RIA af hensyn til klarheden erstattes i sin helhed i forhold til de medlemsstater, der deltager i vedtagelsen af dette direktiv — |
| --- | --- |

(34)

Dette direktiv sigter mod at ændre og udvide bestemmelserne i Rådets rammeafgørelse 2005/222/RIA af 24. februar 2005 om angreb på informationssystemer (6). Eftersom de ændringer, der skal foretages, er væsentlige, både hvad angår antal og karakter, bør rammeafgørelse 2005/222/RIA af hensyn til klarheden erstattes i sin helhed i forhold til de medlemsstater, der deltager i vedtagelsen af dette direktiv —

VEDTAGET DETTE DIREKTIV:

Artikel 1

Genstand

Dette direktiv fastsætter minimumsregler vedrørende definitionen af strafbare handlinger og sanktioner i forbindelse med angreb på informationssystemer. Det sigter endvidere mod at lette forebyggelsen af sådanne strafbare handlinger og forbedre samarbejdet mellem retslige og andre kompetente myndigheder.

Artikel 2

Definitioner

I dette direktiv forstås ved:

a)   »informationssystem«: enhed eller gruppe af indbyrdes forbundne eller beslægtede enheder, hvoraf en eller flere ved hjælp af et program, som automatisk behandler edb-data, samt edb-data, som lagres, behandles, fremfindes eller overføres af denne enhed eller gruppe af enheder i forbindelse med dens eller deres drift, brug, beskyttelse og vedligeholdelse

b)   »edb-data«: enhver form for gengivelse af fakta, informationer eller begreber i et format, der egner sig til behandling i et informationssystem, herunder et program, som kan anvendes til at få et informationssystem til at udføre en funktion

c)   »juridisk person«: en enhed, der har status som juridisk person i henhold til den lovgivning, der finder anvendelse, med undtagelse af stater eller offentlige organer, der udøver deres statsmyndighed, eller offentlige internationale organisationer

d)   »uretmæssig«: adfærd som omhandlet i dette direktiv, herunder adgang, indgreb eller opfangning, som ejeren eller en anden rettighedsindehaver af systemet eller en del af det ikke har givet tilladelse til, eller som ikke er tilladt i henhold til national lovgivning.

Artikel 3

Ulovlig adgang til informationssystemer

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det er strafbart forsætligt at skaffe sig uretmæssig adgang til et informationssystem eller en del heraf, når den strafbare handling er begået ved brud på en sikkerhedsforanstaltning, i det mindste i grovere tilfælde.

Artikel 4

Ulovligt indgreb i informationssystemer

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det er strafbart forsætligt og uretmæssigt at forårsage en alvorlig hindring eller afbrydelse af et informationssystems drift ved at indlæse edb-data, overføre, beskadige, slette, forvanske, ændre eller tilbageholde sådanne data eller at gøre sådanne data utilgængelige, i det mindste i grovere tilfælde.

Artikel 5

Ulovligt indgreb i data

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det er strafbart forsætligt og uretmæssigt at slette, beskadige, forvanske, ændre eller tilbageholde edb-data i et informationssystem eller at gøre sådanne data utilgængelige, i det mindste i grovere tilfælde.

Artikel 6

Ulovlig opfangning

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det er strafbart forsætligt og uretmæssigt ved hjælp af tekniske hjælpemidler at opfange ikke-offentlige overførsler af edb-data til, fra eller inden for et informationssystem, herunder elektromagnetisk udsending fra et informationssystem, der indeholder disse edb-data, i det mindste i grovere tilfælde.

Artikel 7

Værktøjer, der anvendes til at begå strafbare handlinger

Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det er strafbart bevidst at fremstille, sælge, erhverve med henblik på brug, importere, distribuere eller på anden måde stille et af følgende værktøjer til rådighed uretmæssigt og med forsæt til, at det anvendes til at begå en af de strafbare handlinger i artikel 3-6, i det mindste i grovere tilfælde:

| a) | et edb-program, der hovedsagelig er beregnet eller tilpasset til at begå en af de strafbare handlinger i artikel 3-6 |
| --- | --- |

a)

et edb-program, der hovedsagelig er beregnet eller tilpasset til at begå en af de strafbare handlinger i artikel 3-6

| b) | edb-password, adgangskoder eller tilsvarende data, hvorved der kan opnås adgang til et helt informationssystem eller en del heraf. |
| --- | --- |

b)

edb-password, adgangskoder eller tilsvarende data, hvorved der kan opnås adgang til et helt informationssystem eller en del heraf.

Artikel 8

Anstiftelse, medvirken og tilskyndelse samt forsøg

1.   Medlemsstaterne sikrer, at det er strafbart at anstifte eller medvirke og tilskynde til at begå en strafbar handling som omhandlet i artikel 3-7.

2.   Medlemsstaterne sikrer, at det er strafbart at forsøge at begå en strafbar handling som omhandlet i artikel 4 og 5.

Artikel 9

Sanktioner

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de strafbare handlinger i artikel 3-8 kan straffes med strafferetlige sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til den strafbare handlings grovhed og har afskrækkende virkning.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de strafbare handlinger i artikel 3-7 kan straffes med fængsel med en maksimumstraf på mindst to år, i det mindste i grovere tilfælde.

3.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de strafbare handlinger i artikel 4 og 5, kan straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst tre år, når de begås forsætligt, og når et betydeligt antal informationssystemer er blevet berørt gennem anvendelsen af et af værktøjerne i artikel 7, der hovedsagelig er udarbejdet eller tilpasset til dette formål.

4.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de strafbare handlinger i artikel 4 og 5 kan straffes med fængsel med en maksimumsstraf på mindst fem år, når:

| a) | de er begået inden for rammerne af en kriminel organisation som defineret i rammeafgørelse 2008/841/RIA uanset den deri fastsatte straf |
| --- | --- |

a)

de er begået inden for rammerne af en kriminel organisation som defineret i rammeafgørelse 2008/841/RIA uanset den deri fastsatte straf

| b) | de forvolder alvorlig skade, eller |
| --- | --- |

b)

de forvolder alvorlig skade, eller

| c) | de er begået mod et kritisk infrastruktur-informationssystem. |
| --- | --- |

c)

de er begået mod et kritisk infrastruktur-informationssystem.

5.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at når de strafbare handlinger i artikel 4 og 5 begås ved at misbruge en anden persons personoplysninger med det formål at vinde tredjemands tillid og derved skade den, som identiteten egentlig tilhører, kan det, i overensstemmelse med national ret, betragtes som skærpende omstændigheder, medmindre disse omstændigheder allerede er omfattet af en anden handling, der er strafbar i henhold til national ret.

Artikel 10

Juridiske personers ansvar

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at juridiske personer kan drages til ansvar for de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger, som for at skaffe dem vinding begås af en person, der handler enten individuelt eller som medlem af et organ under den juridiske person, og som har en ledende stilling inden for den juridiske person baseret på et af følgende forhold:

| a) | en beføjelse til at repræsentere den juridiske person |
| --- | --- |

a)

en beføjelse til at repræsentere den juridiske person

| b) | en bemyndigelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne |
| --- | --- |

b)

en bemyndigelse til at træffe beslutninger på den juridiske persons vegne

| c) | en bemyndigelse til at udøve intern kontrol inden for den juridiske person. |
| --- | --- |

c)

en bemyndigelse til at udøve intern kontrol inden for den juridiske person.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den juridiske person kan drages til ansvar, hvis manglende tilsyn eller kontrol fra en af de i stk. 1 omhandlede personers side har gjort det muligt for en person, der er underlagt den juridiske persons myndighed, at begå nogen af de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger med henblik på at skaffe den juridiske person vinding.

3.   Juridiske personers ansvar i henhold til stk. 1 og 2 udelukker ikke strafferetlig retsforfølgning af fysiske personer, der begår eller anstifter eller medvirker til nogen af de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger.

Artikel 11

Sanktioner over for juridiske personer

1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at juridiske personer, der kendes ansvarlige i henhold til artikel 10, stk. 1, kan straffes med sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til handlingens grovhed og har afskrækkende virkning, som omfatter strafferetlige og andre bøder og som kan omfatte andre sanktioner såsom:

| a) | udelukkelse fra offentlige ydelser eller tilskud |
| --- | --- |

a)

udelukkelse fra offentlige ydelser eller tilskud

| b) | midlertidigt eller varigt forbud mod at udøve erhvervsvirksomhed |
| --- | --- |

b)

midlertidigt eller varigt forbud mod at udøve erhvervsvirksomhed

| c) | anbringelse under retsligt tilsyn |
| --- | --- |

c)

anbringelse under retsligt tilsyn

| d) | tvangsopløsning efter retskendelse |
| --- | --- |

d)

tvangsopløsning efter retskendelse

| e) | midlertidig eller permanent lukning af forretningssteder, der er blevet brugt til at begå den strafbare handling. |
| --- | --- |

e)

midlertidig eller permanent lukning af forretningssteder, der er blevet brugt til at begå den strafbare handling.

2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at juridiske personer, der kendes ansvarlige i henhold til artikel 10, stk. 2, kan straffes med sanktioner eller andre foranstaltninger, der er effektive, står i et rimeligt forhold til handlingens grovhed og har afskrækkende virkning.

Artikel 12

Straffemyndighed

1.   Hver medlemsstat fastlægger sin straffemyndighed med hensyn til de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger, når den strafbare handling er begået:

| a) | helt eller delvis på dens område, eller |
| --- | --- |

a)

helt eller delvis på dens område, eller

| b) | af en af dens statsborgere, i det mindste i de tilfælde, hvor handlingen er en strafbar handling dér, hvor den blev begået. |
| --- | --- |

b)

af en af dens statsborgere, i det mindste i de tilfælde, hvor handlingen er en strafbar handling dér, hvor den blev begået.

2.   Når en medlemsstat fastlægger sin straffemyndighed i overensstemmelse med stk. 1, litra a), sikrer den sig, at dens straffemyndighed omfatter tilfælde, hvor:

| a) | gerningsmanden begår den strafbare handling, mens vedkommende fysisk befinder sig på dens område, uanset om den strafbare handling er rettet mod et informationssystem på dens område, eller |
| --- | --- |

a)

gerningsmanden begår den strafbare handling, mens vedkommende fysisk befinder sig på dens område, uanset om den strafbare handling er rettet mod et informationssystem på dens område, eller

| b) | den strafbare handling begås mod et informationssystem på dens område, uanset om gerningsmanden på gerningstidspunktet fysisk befinder sig på dens område. |
| --- | --- |

b)

den strafbare handling begås mod et informationssystem på dens område, uanset om gerningsmanden på gerningstidspunktet fysisk befinder sig på dens område.

3.   En medlemsstat underretter Kommissionen, hvis den beslutter at fastlægge straffemyndighed med hensyn til en af de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger, som er begået uden for dens område, herunder når:

| a) | gerningsmanden har sit sædvanlige opholdssted på dens område, eller |
| --- | --- |

a)

gerningsmanden har sit sædvanlige opholdssted på dens område, eller

| b) | den strafbare handling er begået til fordel for en juridisk person, som har sit hjemsted på dens område. |
| --- | --- |

b)

den strafbare handling er begået til fordel for en juridisk person, som har sit hjemsted på dens område.

Artikel 13

Udveksling af oplysninger

1.   Med henblik på udveksling af oplysninger om de i artikel 3-8 omhandlede strafbare handlinger, sikrer medlemsstaterne, at de har et funktionsdygtigt nationalt kontaktpunkt, og at de gør brug af det bestående netværk af kontaktpunkter, der står til disposition døgnet rundt på alle ugens dage. Medlemsstaterne sikrer endvidere, at der findes procedurer, så den kompetente myndighed i forbindelse med hasteanmodninger om hjælp inden for otte timer fra modtagelsen kan angive som minimum, om anmodningen vil blive imødekommet, samt på hvilken måde og på hvilket tidspunkt dette forventes at ske.

2.   Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres udpegede kontaktpunkt, som omhandlet i stk. 1. Kommissionen videresender oplysningerne til de øvrige medlemsstater og kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer.

3.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der stilles passende anmeldelseskanaler til rådighed med henblik på at lette anmeldelse uden unødige forsinkelser til de kompetente nationale myndigheder om de i artikel 3-6 omhandlede strafbare handlinger.

Artikel 14

Overvågning og statistik

1.   Medlemsstaterne sikrer, at der findes et system til registrering, fremstilling og fremlæggelse af statistiske oplysninger om de i artikel 3–7 omhandlede strafbare handlinger.

2.   De statistiske oplysninger i stk. 1 skal mindst omfatte de eksisterende oplysninger om det antal strafbare handlinger, der henvises til i artikel 3-7, som er registreret i medlemsstaterne, og det antal personer, der er blevet retsforfulgt og dømt for de i artikel 3-7 omhandlede strafbare handlinger.

3.   Medlemsstaterne fremsender de oplysninger, der er indsamlet i henhold til denne artikel, til Kommissionen. Kommissionen sikrer, at der offentliggøres en konsolideret oversigt over disse statistiske rapporter, og at denne fremsendes til de kompetente specialiserede EU-agenturer og -organer.

Artikel 15

Erstatning af rammeafgørelse 2005/222/RIA

Rammeafgørelse 2005/222/RIA erstattes hermed i forhold til de medlemsstater, der deltager i vedtagelsen af dette direktiv, uden at det berører medlemsstaternes forpligtelser for så vidt angår fristerne for gennemførelse af rammeafgørelsen i national ret.

I forhold til de medlemsstater, der deltager i vedtagelsen af dette direktiv, gælder henvisninger til rammeafgørelse 2005/222/RIA som henvisninger til dette direktiv.

Artikel 16

Gennemførelse

1.   Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 4. september 2015.

2.   Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de love og bestemmelser, som gennemfører de forpligtelser, der pålægges dem i medfør af dette direktiv, i deres nationale lovgivning.

3.   Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.

Artikel 17

Rapportering

Kommissionen forelægger senest den 4. september 2017 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af, i hvilket omfang medlemsstaterne har truffet de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme dette direktiv, om nødvendigt ledsaget af lovgivningsmæssige forslag. Kommissionen tager også hensyn til den tekniske og lovgivningsmæssige udvikling inden for it-kriminalitet, navnlig med hensyn til dette direktivs anvendelsesområde.

Artikel 18

Ikrafttræden

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 19

Adressater

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  EUT C 218 af 23.7.2011, s. 130.

1

(2)  Europa-Parlamentets holdning af 4.7.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.7.2013.

2

(3)  EUT L 300 af 11.11.2008, s. 42.

3

(4)  EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37.

4

(5)  EUT L 238 af 15.12.2009, s. 42.

5

(6)  EUT L 69 af 16.3.2005, s. 67.

6

---

AFGØRELSER

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/15

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 778/2013/EU

af 12. august 2013

om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 26. juni 2013, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forbindelserne mellem Georgien og Den Europæiske Union udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. I 2006 aftalte Fællesskabet og Georgien en handlingsplan under den europæiske naboskabspolitik, hvori der blev fastlagt prioriteter på mellemlang sigt for forbindelserne mellem Unionen og Georgien. I 2010 indledte Unionen og Georgien forhandlingerne om en associeringsaftale, som forventes at træde i stedet for den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Unionen og Georgien (2). Rammerne for forbindelserne mellem Unionen og Georgien er blevet styrket yderligere med det nylig iværksatte østlige partnerskab. |
| --- | --- |

(1)

Forbindelserne mellem Georgien og Den Europæiske Union udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. I 2006 aftalte Fællesskabet og Georgien en handlingsplan under den europæiske naboskabspolitik, hvori der blev fastlagt prioriteter på mellemlang sigt for forbindelserne mellem Unionen og Georgien. I 2010 indledte Unionen og Georgien forhandlingerne om en associeringsaftale, som forventes at træde i stedet for den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Unionen og Georgien (2). Rammerne for forbindelserne mellem Unionen og Georgien er blevet styrket yderligere med det nylig iværksatte østlige partnerskab.

| (2) | På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde den 1. september 2008 blev det bekræftet, at Unionen ønsker at styrke forbindelserne med Georgien efter den væbnede konflikt i august 2008 mellem Georgien og Den Russiske Føderation. |
| --- | --- |

(2)

På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde den 1. september 2008 blev det bekræftet, at Unionen ønsker at styrke forbindelserne med Georgien efter den væbnede konflikt i august 2008 mellem Georgien og Den Russiske Føderation.

| (3) | Den georgiske økonomi er siden tredje kvartal 2008 blevet ramt af den internationale finansielle krise med deraf følgende faldende produktion, faldende skatteindtægter og stigende eksterne finansieringsbehov. |
| --- | --- |

(3)

Den georgiske økonomi er siden tredje kvartal 2008 blevet ramt af den internationale finansielle krise med deraf følgende faldende produktion, faldende skatteindtægter og stigende eksterne finansieringsbehov.

| (4) | På den internationale donorkonference, der blev afholdt den 22. oktober 2008, gav det internationale samfund tilsagn om støtte til Georgiens økonomiske genopretning i overensstemmelse med den fælles behovsvurdering, der er gennemført af De Forenede Nationer og Verdensbanken. |
| --- | --- |

(4)

På den internationale donorkonference, der blev afholdt den 22. oktober 2008, gav det internationale samfund tilsagn om støtte til Georgiens økonomiske genopretning i overensstemmelse med den fælles behovsvurdering, der er gennemført af De Forenede Nationer og Verdensbanken.

| (5) | Unionen bebudede, at den ville yde op til 500 mio. EUR som finansiel bistand til Georgien. |
| --- | --- |

(5)

Unionen bebudede, at den ville yde op til 500 mio. EUR som finansiel bistand til Georgien.

| (6) | Georgiens økonomiske tilpasning og genopretning støttes med finansiel bistand fra Den Internationale Valutafond (IMF). I september 2008 indgik de georgiske myndigheder og IMF en standbyaftale til et beløb af 750 mio. USD for at støtte den georgiske økonomi i at foretage de nødvendige tilpasninger i lyset af den finansielle krise. |
| --- | --- |

(6)

Georgiens økonomiske tilpasning og genopretning støttes med finansiel bistand fra Den Internationale Valutafond (IMF). I september 2008 indgik de georgiske myndigheder og IMF en standbyaftale til et beløb af 750 mio. USD for at støtte den georgiske økonomi i at foretage de nødvendige tilpasninger i lyset af den finansielle krise.

| (7) | Efter en yderligere forværring af Georgiens økonomiske situation og en nødvendig revision af IMF-programmets underliggende økonomiske antagelser samt en stigning i Georgiens behov for ekstern finansiering blev der indgået en aftale mellem Georgien og IMF om en forøgelse af standbyaftalen med 424 mio. USD, som IMF's bestyrelse godkendte i august 2009. |
| --- | --- |

(7)

Efter en yderligere forværring af Georgiens økonomiske situation og en nødvendig revision af IMF-programmets underliggende økonomiske antagelser samt en stigning i Georgiens behov for ekstern finansiering blev der indgået en aftale mellem Georgien og IMF om en forøgelse af standbyaftalen med 424 mio. USD, som IMF's bestyrelse godkendte i august 2009.

| (8) | Unionen tildelte for 2010-2012 Georgien i gennemsnit 24 mio. EUR om året i budgetstøtte (gavebistand) under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI). |
| --- | --- |

(8)

Unionen tildelte for 2010-2012 Georgien i gennemsnit 24 mio. EUR om året i budgetstøtte (gavebistand) under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI).

| (9) | På baggrund af Georgiens stadig ringere økonomiske situation og fremtidsudsigt har Georgien anmodet om makrofinansiel bistand fra Unionen. |
| --- | --- |

(9)

På baggrund af Georgiens stadig ringere økonomiske situation og fremtidsudsigt har Georgien anmodet om makrofinansiel bistand fra Unionen.

| (10) | I betragtning af at der stadig er et tilbageværende finansieringsunderskud på Georgiens betalingsbalance, anses det for hensigtsmæssigt at yde makrofinansiel bistand som svar på Georgiens anmodning under de nuværende ekstraordinære omstændigheder om at støtte den økonomiske stabilisering i forbindelse med det igangværende IMF-program. |
| --- | --- |

(10)

I betragtning af at der stadig er et tilbageværende finansieringsunderskud på Georgiens betalingsbalance, anses det for hensigtsmæssigt at yde makrofinansiel bistand som svar på Georgiens anmodning under de nuværende ekstraordinære omstændigheder om at støtte den økonomiske stabilisering i forbindelse med det igangværende IMF-program.

| (11) | Unionens makrofinansielle bistand til Georgien (»Unionens makrofinansielle bistand«) bør ikke alene supplere programmer og ressourcer fra IMF og Verdensbanken, men bør sikre, at Unionens engagement skaber merværdi. |
| --- | --- |

(11)

Unionens makrofinansielle bistand til Georgien (»Unionens makrofinansielle bistand«) bør ikke alene supplere programmer og ressourcer fra IMF og Verdensbanken, men bør sikre, at Unionens engagement skaber merværdi.

| (12) | Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker.

| (13) | De særlige målsætninger for Unionens makrofinansielle bistand bør øge effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden. Kommissionen bør regelmæssigt føre kontrol med disse målsætninger. |
| --- | --- |

(13)

De særlige målsætninger for Unionens makrofinansielle bistand bør øge effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden. Kommissionen bør regelmæssigt føre kontrol med disse målsætninger.

| (14) | Betingelserne for ydelse af Unionens makrofinansielle bistand bør afspejle de vigtigste principper og målsætninger i Unionens politik over for Georgien. |
| --- | --- |

(14)

Betingelserne for ydelse af Unionens makrofinansielle bistand bør afspejle de vigtigste principper og målsætninger i Unionens politik over for Georgien.

| (15) | For at sikre en effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand er det nødvendigt, at Georgien vedtager hensigtsmæssige foranstaltninger vedrørende forebyggelsen og bekæmpelsen af svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand. Det er ligeledes nødvendigt, at Kommissionen udfører den fornødne kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision. |
| --- | --- |

(15)

For at sikre en effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand er det nødvendigt, at Georgien vedtager hensigtsmæssige foranstaltninger vedrørende forebyggelsen og bekæmpelsen af svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand. Det er ligeledes nødvendigt, at Kommissionen udfører den fornødne kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision.

| (16) | Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af budgetmyndighedens beføjelser. |
| --- | --- |

(16)

Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af budgetmyndighedens beføjelser.

| (17) | Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre at Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg kan følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt informere dem om udviklingen med hensyn til Unionens makrofinansielle bistand og forsyne dem med de relevante dokumenter. |
| --- | --- |

(17)

Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre at Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg kan følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt informere dem om udviklingen med hensyn til Unionens makrofinansielle bistand og forsyne dem med de relevante dokumenter.

| (18) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (3). |
| --- | --- |

(18)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (3).

| (19) | I denne forbindelse mindes der om, at rådgivningsproceduren i overensstemmelse med nævnte forordning som hovedregel bør finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i forordningen. I betragtning af den potentielt store betydning af de transaktioner, der overskrider tærsklen på 90 millioner EUR, vil det være hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for disse transaktioner. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bestand til Georgien bør rådgivningsprocedure finde anvendelse på vedtagelsen af aftalememorandummet eller på reduktion, eller suspendering eller annullering af bistanden — |
| --- | --- |

(19)

I denne forbindelse mindes der om, at rådgivningsproceduren i overensstemmelse med nævnte forordning som hovedregel bør finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i forordningen. I betragtning af den potentielt store betydning af de transaktioner, der overskrider tærsklen på 90 millioner EUR, vil det være hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for disse transaktioner. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bestand til Georgien bør rådgivningsprocedure finde anvendelse på vedtagelsen af aftalememorandummet eller på reduktion, eller suspendering eller annullering af bistanden —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   Unionen stiller makrofinansiel bistand til rådighed for Georgien for et maksimumsbeløb på 46 mio. EUR med henblik på at understøtte Georgiens økonomiske stabilisering og dække dets betalingsbalancebehov, som er identificeret i det igangværende IMF-program. Af dette maksimumsbeløb ydes op til 23 mio. EUR i form af gavebistand og op til 23 mio. EUR i form af lån. Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand er betinget af, at budgetmyndigheden godkender Unionens budget for 2013.

2.   Til finansiering af Unionens makrofinansielle bistands lånekomponent bemyndiges Kommissionen til på Unionens vegne at låne de nødvendige midler. Lånet skal have en løbetid på højst 15 år.

3.   Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand forvaltes af Kommissionen på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, som er indgået mellem IMF og Georgien, og med de centrale principper og målsætninger i den økonomiske reform, som er fastlagt i partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem Unionen og Georgien. Kommissionen orienterer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg om udviklingen i forvaltningen af Unionens makrofinansielle bistand og forsyner dem med relevante dokumenter.

4.   Unionens makrofinansielle bistand stilles til rådighed i en periode på to år og seks måneder, der begynder fra den første dag efter ikrafttrædelsen af det aftalememorandum, der henvises til i artikel 2, stk. 1.

Artikel 2

1.   Kommissionen vedtager efter rådgivningsproceduren i artikel 6, stk. 2, et aftalememorandum, som indeholder de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, som Unionens makrofinansielle bistand er underlagt, herunder en tidsramme for opfyldelsen af disse betingelser. De økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der henvises til i artikel 1, stk. 3. Disse betingelser har især til formål at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand, herunder de offentlige finansforvaltningssystemer i Georgien. Kommissionen fører regelmæssigt kontrol med fremskridt med hensyn til opfyldelsen af disse målsætninger. De detaljerede finansielle vilkår for Unionens makrofinansielle bistand fastlægges i den gavebistandsaftale og låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og Georgiens myndigheder.

2.   Under gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand overvåger Kommissionen, om Georgien råder over fornuftige finansielle arrangementer, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne bistand, og om Georgien overholder den fastlagte tidsramme.

3.   Kommissionen kontrollerer jævnligt, om Georgiens økonomiske politik er i overensstemmelse med målene for Unionens makrofinansielle bistand, og om de aftalte økonomisk-politiske betingelser opfyldes på tilfredsstillende vis. I denne forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med Den Internationale Valutafond og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.

Artikel 3

1.   Under iagttagelse af betingelserne i stk. 2 stiller Kommissionen Unionens makrofinansielle bistand til rådighed i to rater, hver bestående af et gavebistands- og låneelement. Raternes størrelse fastlægges i aftalememorandummet.

2.   Kommissionen frigiver raterne under forudsætning af en tilfredsstillende opfyldelse af de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet. Anden rate må ikke udbetales tidligere end tre måneder efter frigivelsen af første rate.

3.   EU-midlerne udbetales til Georgiens centralbank. Med forbehold af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af de resterende budgetfinansieringsbehov, kan EU-midlerne overføres til Georgiens statskasse som den endelige modtager.

Artikel 4

1.   De låntagnings- og långivningstransaktioner, der vedrører lånekomponenten i Unionens makrofinansielle bistand, gennemføres i euro med samme valørdato og må ikke udsætte Unionen for nogen ændring af forfaldsdatoen, eller for valutakurs- eller renterisici eller for nogen anden kommerciel risiko.

2.   Kommissionen træffer, hvis Georgien anmoder herom, de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der i lånevilkårene indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at vilkårene for Kommissionens låntagningstransaktioner indeholder en tilsvarende klausul.

3.   Tillader omstændighederne en forbedring af rentesatsen på lånet, og anmoder Georgien herom, kan Kommissionen refinansiere hele eller en del af sit oprindelige lån eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner skal foregå på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, og må ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for det pågældende lån eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.

4.   Alle Unionens omkostninger, som vedrører de låntagnings- og långivningstransaktioner, der er omfattet af denne afgørelse, afholdes af Georgien.

5.   Kommissionen holder løbende Europa-Parlamentet og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg underrettet om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.

Artikel 5

Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (4) samt gennemførelsesbestemmelserne hertil (5). Især gælder det, at det aftalememorandum, den låneaftale og den gavebistandsaftale, der indgås med Georgiens myndigheder, skal indeholde bestemmelser om specifikke foranstaltninger vedrørende forebyggelsen og bekæmpelsen af svig, korruption og alle andre uregelmæssigheder, der har indvirkning på Unionens makrofinansielle bistand. For at sikre større gennemsigtighed i forvaltningen og udbetalingen af midlerne skal aftalememorandummet, låneaftalen og gavebistandsaftalen også give mulighed for kontrol, bl.a. kontrol og inspektion på stedet, som skal foretages af Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig. Disse dokumenter skal også give Revisionsretten ret til at foretage revision, herunder om nødvendigt på stedet.

Artikel 6

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 7

1.   Senest den 30. juni hvert år forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år, herunder en vurdering heraf. I rapporten redegøres der for forbindelsen mellem de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Georgiens aktuelle økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens afgørelser om frigivelse af Unionens makrofinansielle bistandsrater.

2.   Senest to år efter udløbet af den rådighedsperiode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, forlægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport.

Artikel 8

Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

L. LINKEVIČIUS

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 10.5.2011 (EUT C 377 E af 7.12.2012, s. 211) og Rådets førstebehandlingsholdning af 10.5.2012 (EUT C 291 E af 27.9.2012, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 11.12.2012 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4.7.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 9.7.2013.

1

(2)  Partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side (EFT L 205 af 4.8.1999, s. 3).

2

(3)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

3

(4)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

4

(5)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

5

---

Fælles erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet vedtaget sammen med afgørelsen om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien

Europa-Parlamentet og Rådet:

| — | er enige om, at vedtagelsen af afgørelsen om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien bør ses i en bredere sammenhæng med behovet for en ramme, der skal sikre forsvarlige og effektive afgørelser om makrofinansiel bistand til tredjelande |
| --- | --- |

—

er enige om, at vedtagelsen af afgørelsen om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien bør ses i en bredere sammenhæng med behovet for en ramme, der skal sikre forsvarlige og effektive afgørelser om makrofinansiel bistand til tredjelande

| — | er enige om, at vedtagelsen af afgørelser om fremtidige makrofinansielle bistandstransaktioner bør baseres på de nedenfor anførte betragtninger og principper for tildeling af Unionens makrofinansielle bistand til bistandsberettigede tredjelande og områder, uden at det berører initiativretten på det lovgivningsmæssige område og den retlige form, som et fremtidigt instrument, der formaliserer disse betragtninger og principper, kan have |
| --- | --- |

—

er enige om, at vedtagelsen af afgørelser om fremtidige makrofinansielle bistandstransaktioner bør baseres på de nedenfor anførte betragtninger og principper for tildeling af Unionens makrofinansielle bistand til bistandsberettigede tredjelande og områder, uden at det berører initiativretten på det lovgivningsmæssige område og den retlige form, som et fremtidigt instrument, der formaliserer disse betragtninger og principper, kan have

| — | forpligter sig til fuldt ud at afspejle disse betragtninger og principper i de fremtidige individuelle afgørelser om Unionens makrofinansielle bistand. |
| --- | --- |

—

forpligter sig til fuldt ud at afspejle disse betragtninger og principper i de fremtidige individuelle afgørelser om Unionens makrofinansielle bistand.

DEL A —   BETRAGTNINGER

| 1) | Den Europæiske Union er en af de største donorer af økonomisk, finansiel og teknisk bistand til tredjelande. Unionens makrofinansielle bistand (»makrofinansiel bistand«) har vist sig at være et effektivt instrument til økonomisk stabilisering og en drivende kraft for strukturreformer i lande og områder, der modtager en sådan bistand (»modtagere«). I overensstemmelse med den overordnede politik over for kandidatlande, potentielle kandidatlande og nabolande bør Unionen være i stand til at yde makrofinansiel bistand til disse lande med sigte på at opbygge et område med fælles stabilitet, sikkerhed og velstand. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Union er en af de største donorer af økonomisk, finansiel og teknisk bistand til tredjelande. Unionens makrofinansielle bistand (»makrofinansiel bistand«) har vist sig at være et effektivt instrument til økonomisk stabilisering og en drivende kraft for strukturreformer i lande og områder, der modtager en sådan bistand (»modtagere«). I overensstemmelse med den overordnede politik over for kandidatlande, potentielle kandidatlande og nabolande bør Unionen være i stand til at yde makrofinansiel bistand til disse lande med sigte på at opbygge et område med fælles stabilitet, sikkerhed og velstand.

| 2) | Makrofinansiel bistand bør være baseret på Europa-Parlamentets og Rådets landespecifikke ad hoc-afgørelser. Disse principper har til formål at effektivisere beslutningsproceduren for sådanne afgørelser og deres gennemførelse samt at styrke modtagerens opfyldelse af de politiske forudsætninger for makrofinansiel bistand og forbedre gennemsigtigheden og den demokratiske kontrol af denne bistand. |
| --- | --- |

2)

Makrofinansiel bistand bør være baseret på Europa-Parlamentets og Rådets landespecifikke ad hoc-afgørelser. Disse principper har til formål at effektivisere beslutningsproceduren for sådanne afgørelser og deres gennemførelse samt at styrke modtagerens opfyldelse af de politiske forudsætninger for makrofinansiel bistand og forbedre gennemsigtigheden og den demokratiske kontrol af denne bistand.

| 3) | Europa-Parlamentet stillede i sin beslutning af 3. juni 2003 om gennemførelse af den makrofinansielle bistand til tredjelande krav om en rammeforordning om makrofinansiel bistand for at fremskynde beslutningsprocessen og give dette finansielle instrument et formelt og gennemsigtigt grundlag. |
| --- | --- |

3)

Europa-Parlamentet stillede i sin beslutning af 3. juni 2003 om gennemførelse af den makrofinansielle bistand til tredjelande krav om en rammeforordning om makrofinansiel bistand for at fremskynde beslutningsprocessen og give dette finansielle instrument et formelt og gennemsigtigt grundlag.

| 4) | Rådet fastsatte i sine konklusioner af 8. oktober 2002 en række kriterier (de såkaldte Genval-kriterier) som en vejledning for makrofinansielle bistandstransaktioner. Det vil være hensigtsmæssigt at ajourføre og præcisere disse kriterier, bl.a. kriterierne for fastsættelsen af en passende form for bistand (lån, gavebistand eller en kombination heraf). |
| --- | --- |

4)

Rådet fastsatte i sine konklusioner af 8. oktober 2002 en række kriterier (de såkaldte Genval-kriterier) som en vejledning for makrofinansielle bistandstransaktioner. Det vil være hensigtsmæssigt at ajourføre og præcisere disse kriterier, bl.a. kriterierne for fastsættelsen af en passende form for bistand (lån, gavebistand eller en kombination heraf).

| 5) | Disse principper bør gøre Unionen i stand til at yde makrofinansiel bistand med kort varsel, særlig når omstændighederne kræver øjeblikkelig handling, og gøre de kriterier, som anvendes til at gennemføre makrofinansiel bistand, klarere og mere gennemsigtige. |
| --- | --- |

5)

Disse principper bør gøre Unionen i stand til at yde makrofinansiel bistand med kort varsel, særlig når omstændighederne kræver øjeblikkelig handling, og gøre de kriterier, som anvendes til at gennemføre makrofinansiel bistand, klarere og mere gennemsigtige.

| 6) | Kommissionen bør sikre, at makrofinansiel bistand er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger truffet som led i de forskellige eksterne foranstaltninger og andre relevante EU-politikker. |
| --- | --- |

6)

Kommissionen bør sikre, at makrofinansiel bistand er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger truffet som led i de forskellige eksterne foranstaltninger og andre relevante EU-politikker.

| 7) | Makrofinansiel bistand bør støtte Unionens udenrigspolitik. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele den makrofinansielle bistandstransaktion med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik. |
| --- | --- |

7)

Makrofinansiel bistand bør støtte Unionens udenrigspolitik. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele den makrofinansielle bistandstransaktion med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik.

| 8) | Makrofinansiel bistand bør understøtte modtagernes tilslutning til fælles værdier, der deles med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, og til principperne om åben, regelbaseret og fair handel. |
| --- | --- |

8)

Makrofinansiel bistand bør understøtte modtagernes tilslutning til fælles værdier, der deles med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, og til principperne om åben, regelbaseret og fair handel.

| 9) | En forudsætning for makrofinansiel bistand bør være, at det bistandsberettigede land respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem og retsstatsprincippet, samt garanterer respekt for menneskerettighederne. Disse forudsætninger bør regelmæssigt kontrolleres af Kommissionen. |
| --- | --- |

9)

En forudsætning for makrofinansiel bistand bør være, at det bistandsberettigede land respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem og retsstatsprincippet, samt garanterer respekt for menneskerettighederne. Disse forudsætninger bør regelmæssigt kontrolleres af Kommissionen.

| 10) | De specifikke mål for de enkelte afgørelser om makrofinansiel bistand bør styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer hos modtagerne. Kommissionen bør regelmæssigt føre kontrol med, at disse mål opfyldes. |
| --- | --- |

10)

De specifikke mål for de enkelte afgørelser om makrofinansiel bistand bør styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer hos modtagerne. Kommissionen bør regelmæssigt føre kontrol med, at disse mål opfyldes.

| 11) | Makrofinansiel bistand bør sigte på at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i tredjelande og områder, der står over for en mangel på udenlandsk valuta og tilhørende problemer med at opnå ekstern finansiering. Mikrofinansiel bistand bør hverken anvendes til at yde almindelig finansiel bistand eller have som sit primære formål at støtte modtagernes økonomiske og sociale udvikling. |
| --- | --- |

11)

Makrofinansiel bistand bør sigte på at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i tredjelande og områder, der står over for en mangel på udenlandsk valuta og tilhørende problemer med at opnå ekstern finansiering. Mikrofinansiel bistand bør hverken anvendes til at yde almindelig finansiel bistand eller have som sit primære formål at støtte modtagernes økonomiske og sociale udvikling.

| 12) | Makrofinansiel bistand bør være et supplement til støtten fra Den Internationale Valutafond (IMF) og andre multilaterale finansielle institutioner, og der bør være en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og andre donorer. Makrofinansiel bistand bør sikre, at Unionens engagement skaber merværdi. |
| --- | --- |

12)

Makrofinansiel bistand bør være et supplement til støtten fra Den Internationale Valutafond (IMF) og andre multilaterale finansielle institutioner, og der bør være en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og andre donorer. Makrofinansiel bistand bør sikre, at Unionens engagement skaber merværdi.

| 13) | For at sikre at Unionens finansielle interesser i forbindelse med makrofinansiel bistand beskyttes effektivt, bør modtagerne træffe hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand, og der bør fastsættes bestemmelser for Kommissionens kontrol og Revisionsrettens revision. |
| --- | --- |

13)

For at sikre at Unionens finansielle interesser i forbindelse med makrofinansiel bistand beskyttes effektivt, bør modtagerne træffe hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand, og der bør fastsættes bestemmelser for Kommissionens kontrol og Revisionsrettens revision.

| 14) | Valget af procedure for vedtagelsen af aftalememorandummet bør foretages i overensstemmelse med kriterierne fastsat i forordning (EU) nr. 182/2011. I denne sammenhæng bør rådgivningsproceduren anvendes som en generel regel, men i betragtning af den potentielt store betydning af de transaktioner, der overskrider tærsklen i Del B, vil det være hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for sidstnævnte transaktioner. |
| --- | --- |

14)

Valget af procedure for vedtagelsen af aftalememorandummet bør foretages i overensstemmelse med kriterierne fastsat i forordning (EU) nr. 182/2011. I denne sammenhæng bør rådgivningsproceduren anvendes som en generel regel, men i betragtning af den potentielt store betydning af de transaktioner, der overskrider tærsklen i Del B, vil det være hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for sidstnævnte transaktioner.

DEL B —   PRINCIPPER

1.   Formålet med bistanden

| a) | Makrofinansiel bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte til bistandsberettigede tredjelande og områder. Formålet bør være at genoprette en holdbar ekstern finansieringssituation i de bistandsberettigede lande og områder, der har problemer med at opnå ekstern finansiering. Bistanden bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger til at afhjælpe betalingsbalanceproblemer, navnlig i løbet af programperioden, og styrke gennemførelsen af de relevante aftaler og programmer med Unionen. |
| --- | --- |

a)

Makrofinansiel bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte til bistandsberettigede tredjelande og områder. Formålet bør være at genoprette en holdbar ekstern finansieringssituation i de bistandsberettigede lande og områder, der har problemer med at opnå ekstern finansiering. Bistanden bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger til at afhjælpe betalingsbalanceproblemer, navnlig i løbet af programperioden, og styrke gennemførelsen af de relevante aftaler og programmer med Unionen.

| b) | Makrofinansiel bistand bør gøres betinget af, at der eksisterer et væsentligt, resterende behov for ekstern finansiering, der er fastslået af Kommissionen i samarbejde med de multilaterale finansielle institutioner, og som overstiger de midler, som er stillet til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, på trods af gennemførelsen af omfattende økonomiske stabiliserings- og reformprogrammer af det pågældende land eller område. |
| --- | --- |

b)

Makrofinansiel bistand bør gøres betinget af, at der eksisterer et væsentligt, resterende behov for ekstern finansiering, der er fastslået af Kommissionen i samarbejde med de multilaterale finansielle institutioner, og som overstiger de midler, som er stillet til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, på trods af gennemførelsen af omfattende økonomiske stabiliserings- og reformprogrammer af det pågældende land eller område.

| c) | Makrofinansiel bistand bør være af kortsigtet karakter og bør ophøre, så snart den eksterne finansielle situation igen er blevet holdbar. |
| --- | --- |

c)

Makrofinansiel bistand bør være af kortsigtet karakter og bør ophøre, så snart den eksterne finansielle situation igen er blevet holdbar.

2.   Bistandsberettigede lande og områder.

Tredjelande og områder, der er berettigede til at blive modtagere af makrofinansiel bistand, bør være:

| — | kandidatlande og potentielle kandidatlande |
| --- | --- |

—

kandidatlande og potentielle kandidatlande

| — | lande og områder, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik |
| --- | --- |

—

lande og områder, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik

| — | i ekstraordinære og behørigt begrundede omstændigheder andre tredjelande, der spiller en afgørende rolle for den regionale stabilitet, og som er af strategisk betydning for Unionen og politisk, økonomisk og geografisk tæt på Unionen. |
| --- | --- |

—

i ekstraordinære og behørigt begrundede omstændigheder andre tredjelande, der spiller en afgørende rolle for den regionale stabilitet, og som er af strategisk betydning for Unionen og politisk, økonomisk og geografisk tæt på Unionen.

3.   Bistandens form

| a) | Makrofinansiel bistand bør generelt ydes i form af et lån. I særlige tilfælde kan der dog ydes bistand i form af et lån eller gavebistand eller en kombination af begge. Når Kommissionen fastsætter den passende andel af et eventuelt gavebistandselement, bør den ved udarbejdelsen af sit forslag tage højde for modtagerens økonomiske udviklingsniveau målt i gennemsnitsindkomst pr. indbygger og andelen af fattige samt modtagerens tilbagebetalingsevne, idet der tages udgangspunkt i en gældsbæredygtighedsanalyse, og samtidig sikres, at princippet om en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og de andre donorer respekteres. Med henblik herpå bør Kommissionen også tage hensyn til, i hvilket omfang de internationale finansielle institutioner og andre donorer anvender lempelige vilkår i det pågældende land. |
| --- | --- |

a)

Makrofinansiel bistand bør generelt ydes i form af et lån. I særlige tilfælde kan der dog ydes bistand i form af et lån eller gavebistand eller en kombination af begge. Når Kommissionen fastsætter den passende andel af et eventuelt gavebistandselement, bør den ved udarbejdelsen af sit forslag tage højde for modtagerens økonomiske udviklingsniveau målt i gennemsnitsindkomst pr. indbygger og andelen af fattige samt modtagerens tilbagebetalingsevne, idet der tages udgangspunkt i en gældsbæredygtighedsanalyse, og samtidig sikres, at princippet om en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og de andre donorer respekteres. Med henblik herpå bør Kommissionen også tage hensyn til, i hvilket omfang de internationale finansielle institutioner og andre donorer anvender lempelige vilkår i det pågældende land.

| b) | Når makrofinansiel bistand ydes som et lån, bør Kommissionen tillægges beføjelse til på Unionens vegne at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og genudlåne dem til modtageren. |
| --- | --- |

b)

Når makrofinansiel bistand ydes som et lån, bør Kommissionen tillægges beføjelse til på Unionens vegne at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og genudlåne dem til modtageren.

| c) | Lånoptagelses- og långivningstransaktionerne bør udføres i euro og have samme valørdato og bør ikke involvere Unionen i nogen ændring af forfaldsdatoen eller i valutakurs- eller renterisici. |
| --- | --- |

c)

Lånoptagelses- og långivningstransaktionerne bør udføres i euro og have samme valørdato og bør ikke involvere Unionen i nogen ændring af forfaldsdatoen eller i valutakurs- eller renterisici.

| d) | Modtageren bør bære alle de omkostninger, som Unionen afholder i forbindelse med låntagnings- eller långivningstransaktioner. |
| --- | --- |

d)

Modtageren bør bære alle de omkostninger, som Unionen afholder i forbindelse med låntagnings- eller långivningstransaktioner.

| e) | På modtagerens anmodning kan Kommissionen, hvis omstændighederne tillader en forbedring af rentesatsen på lånet, beslutte helt eller delvis at refinansiere sin oprindelige lånoptagelse eller omlægge de hertil knyttede finansielle betingelser. En sådan refinansiering eller omlægning bør gennemføres på de betingelser, der er fastsat i punkt 3, litra d), og bør ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for den pågældende låntagning eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen. |
| --- | --- |

e)

På modtagerens anmodning kan Kommissionen, hvis omstændighederne tillader en forbedring af rentesatsen på lånet, beslutte helt eller delvis at refinansiere sin oprindelige lånoptagelse eller omlægge de hertil knyttede finansielle betingelser. En sådan refinansiering eller omlægning bør gennemføres på de betingelser, der er fastsat i punkt 3, litra d), og bør ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for den pågældende låntagning eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.

4.   Finansielle bestemmelser

| a) | Makrofinansiel bistand, der ydes i form af gavebistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i det flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

a)

Makrofinansiel bistand, der ydes i form af gavebistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i det flerårige finansielle ramme.

| b) | Makrofinansiel bistand, der ydes i form af lån, bør ydes i overensstemmelse med forordningen om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande. De beløb, der ydes, bør være forenelige med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

b)

Makrofinansiel bistand, der ydes i form af lån, bør ydes i overensstemmelse med forordningen om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande. De beløb, der ydes, bør være forenelige med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme.

| c) | De årlige bevillinger bør godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

c)

De årlige bevillinger bør godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme.

5.   Bistandsbeløbet

| a) | Fastsættelsen af bidragsbeløbet bør baseres på det bistandsberettigede lands eller områdes resterende behov for ekstern finansiering og bør tage hensyn til dets evne til at finansiere sig selv med egne midler, og navnlig hvilke internationale reserver, der er til rådighed. Disse finansieringsbehov bør fastsættes af Kommissionen i samarbejde med de internationale finansielle institutioner på grundlag af en omfattende kvantitativ vurdering og gennemsigtig dokumentation. Kommissionen bør navnlig gøre brug af IMF’s seneste betalingsbalancefremskrivninger for det relevante land eller område og tage højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer samt for allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i det bistandsberettigede land eller område. |
| --- | --- |

a)

Fastsættelsen af bidragsbeløbet bør baseres på det bistandsberettigede lands eller områdes resterende behov for ekstern finansiering og bør tage hensyn til dets evne til at finansiere sig selv med egne midler, og navnlig hvilke internationale reserver, der er til rådighed. Disse finansieringsbehov bør fastsættes af Kommissionen i samarbejde med de internationale finansielle institutioner på grundlag af en omfattende kvantitativ vurdering og gennemsigtig dokumentation. Kommissionen bør navnlig gøre brug af IMF’s seneste betalingsbalancefremskrivninger for det relevante land eller område og tage højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer samt for allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i det bistandsberettigede land eller område.

| b) | Kommissionens dokumentation bør indeholde oplysninger om den forventede beholdning af udenlandske valutareserver uden makrofinansiel bistand sammenlignet med de niveauer, der anses for at være tilstrækkelige, målt ved relevante indikatorer såsom forholdet mellem reserver og den kortfristede udlandsgæld og forholdet mellem reserver og modtagerlandets import. |
| --- | --- |

b)

Kommissionens dokumentation bør indeholde oplysninger om den forventede beholdning af udenlandske valutareserver uden makrofinansiel bistand sammenlignet med de niveauer, der anses for at være tilstrækkelige, målt ved relevante indikatorer såsom forholdet mellem reserver og den kortfristede udlandsgæld og forholdet mellem reserver og modtagerlandets import.

| c) | Fastsættelsen af den makrofinansielle bistand, der ydes, bør endvidere tage hensyn til behovet for at sikre en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og de andre donorer samt til merværdien af Unionens samlede engagement. |
| --- | --- |

c)

Fastsættelsen af den makrofinansielle bistand, der ydes, bør endvidere tage hensyn til behovet for at sikre en retfærdig byrdedeling mellem Unionen og de andre donorer samt til merværdien af Unionens samlede engagement.

| d) | Sker der i løbet af den periode, hvor den makrofinansielle bistand udbetales, et voldsomt fald i modtagerens finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, bør Kommissionen efter rådgivningsproceduren, hvis bistanden er på 90 mio. EUR eller derunder, og efter undersøgelsesproceduren, hvis bistanden er over 90 mio. EUR, reducere størrelsen af sådan bistand, eller suspendere eller annullere den. |
| --- | --- |

d)

Sker der i løbet af den periode, hvor den makrofinansielle bistand udbetales, et voldsomt fald i modtagerens finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, bør Kommissionen efter rådgivningsproceduren, hvis bistanden er på 90 mio. EUR eller derunder, og efter undersøgelsesproceduren, hvis bistanden er over 90 mio. EUR, reducere størrelsen af sådan bistand, eller suspendere eller annullere den.

6.   Konditionalitet

| a) | En forudsætning for makrofinansiel bistand bør være, at det bistandsberettigede land eller område respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem og retsstatsprincippet, samt garanterer overholdelsen af menneskerettighederne. Kommissionen bør udarbejde en offentligt tilgængelig vurdering (1) om opfyldelsen af denne forudsætning og bør overvåge den gennem hele livscyklussen for den makrofinansielle bistand. Dette punkt bør anvendes i overensstemmelse med afgørelsen om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere. |
| --- | --- |

a)

En forudsætning for makrofinansiel bistand bør være, at det bistandsberettigede land eller område respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem og retsstatsprincippet, samt garanterer overholdelsen af menneskerettighederne. Kommissionen bør udarbejde en offentligt tilgængelig vurdering (1) om opfyldelsen af denne forudsætning og bør overvåge den gennem hele livscyklussen for den makrofinansielle bistand. Dette punkt bør anvendes i overensstemmelse med afgørelsen om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere.

| b) | Makrofinansiel bistand bør være betinget af, at der foreligger en ikke-forebyggende kreditaftale mellem det bistandsberettigede land eller område og IMF, som opfylder følgende betingelser:






  — | formålet med aftalen er i overensstemmelse med formålet med den makrofinansielle bistand, nemlig at afhjælpe kortsigtede betalingsbalancevanskeligheder |
| --- | --- | --- |

b)

Makrofinansiel bistand bør være betinget af, at der foreligger en ikke-forebyggende kreditaftale mellem det bistandsberettigede land eller område og IMF, som opfylder følgende betingelser:

—

formålet med aftalen er i overensstemmelse med formålet med den makrofinansielle bistand, nemlig at afhjælpe kortsigtede betalingsbalancevanskeligheder

| — | gennemførelsen af stærke tilpasningsforanstaltninger i overensstemmelse med formålet med makrofinansiel bistand, som defineret i punkt 1, litra a). |
| --- | --- |

—

gennemførelsen af stærke tilpasningsforanstaltninger i overensstemmelse med formålet med makrofinansiel bistand, som defineret i punkt 1, litra a).

| c) | Udbetalingen af bistanden bør være betinget af en kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et IMF-støttet politisk program og af opfyldelsen af den forudsætning, der er nævnt i dette punkt, litra a). Den bør desuden være betinget af, at der inden for en bestemt tidsfrist gennemføres en række klart definerede økonomisk-politiske foranstaltninger med fokus på strukturreformer og sunde offentlige finanser, som aftales mellem Kommissionen og modtageren og nedfældes i et aftalememorandum. |
| --- | --- |

c)

Udbetalingen af bistanden bør være betinget af en kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et IMF-støttet politisk program og af opfyldelsen af den forudsætning, der er nævnt i dette punkt, litra a). Den bør desuden være betinget af, at der inden for en bestemt tidsfrist gennemføres en række klart definerede økonomisk-politiske foranstaltninger med fokus på strukturreformer og sunde offentlige finanser, som aftales mellem Kommissionen og modtageren og nedfældes i et aftalememorandum.

| d) | For at beskytte Unionens finansielle interesser og styrke modtagernes forvaltningspraksis bør aftalememorandummet indeholde foranstaltninger, som har til formål at øge de offentlige finansforvaltningssystemers effektivitet, gennemsigtighed ansvarlighed. |
| --- | --- |

d)

For at beskytte Unionens finansielle interesser og styrke modtagernes forvaltningspraksis bør aftalememorandummet indeholde foranstaltninger, som har til formål at øge de offentlige finansforvaltningssystemers effektivitet, gennemsigtighed ansvarlighed.

| e) | Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens eksterne politik bør også tages i betragtning ved udarbejdelsen af de politiske foranstaltninger. |
| --- | --- |

e)

Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens eksterne politik bør også tages i betragtning ved udarbejdelsen af de politiske foranstaltninger.

| f) | De politiske foranstaltninger bør være i overensstemmelse med eksisterende partnerskabsaftaler, samarbejdsaftaler eller associeringsaftaler, der er indgået mellem Unionen og modtageren, og med de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger, der er gennemført af modtageren med støtte fra IMF. |
| --- | --- |

f)

De politiske foranstaltninger bør være i overensstemmelse med eksisterende partnerskabsaftaler, samarbejdsaftaler eller associeringsaftaler, der er indgået mellem Unionen og modtageren, og med de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger, der er gennemført af modtageren med støtte fra IMF.

7.   Procedure

| a) | Ønsker et land eller område makrofinansiel bistand, bør det fremsende en skriftlig anmodning til Kommissionen. Kommissionen bør undersøge om betingelserne anført i punkt 1, 2, 4 og 6 er opfyldt og kan i givet fald forelægge Europa-Parlamentets og Rådets et forslag til afgørelse. |
| --- | --- |

a)

Ønsker et land eller område makrofinansiel bistand, bør det fremsende en skriftlig anmodning til Kommissionen. Kommissionen bør undersøge om betingelserne anført i punkt 1, 2, 4 og 6 er opfyldt og kan i givet fald forelægge Europa-Parlamentets og Rådets et forslag til afgørelse.

| b) | Afgørelsen om at yde et lån bør angive beløbet, den maksimale gennemsnitlige løbetid og det maksimale antal rater af den makrofinansielle bistand. Hvis afgørelsen indeholder et gavebistandselement, bør beløbet og det maksimale antal rater også angives. Afgørelsen om at yde gavebistand bør ledsages af en begrundelse for gavebistanden (eller gavebistandselementet). I begge tilfælde bør den periode, i hvilken den makrofinansielle bistand er til rådighed, defineres. Rådighedsperioden bør normalt ikke overskride tre år. Når Kommissionen forelægger et forslag til en ny afgørelse om at yde makrofinansiel bistand, bør den forelægge de oplysninger, der er anført i punkt 12, litra c). |
| --- | --- |

b)

Afgørelsen om at yde et lån bør angive beløbet, den maksimale gennemsnitlige løbetid og det maksimale antal rater af den makrofinansielle bistand. Hvis afgørelsen indeholder et gavebistandselement, bør beløbet og det maksimale antal rater også angives. Afgørelsen om at yde gavebistand bør ledsages af en begrundelse for gavebistanden (eller gavebistandselementet). I begge tilfælde bør den periode, i hvilken den makrofinansielle bistand er til rådighed, defineres. Rådighedsperioden bør normalt ikke overskride tre år. Når Kommissionen forelægger et forslag til en ny afgørelse om at yde makrofinansiel bistand, bør den forelægge de oplysninger, der er anført i punkt 12, litra c).

| c) | Efter vedtagelsen af afgørelsen om tildeling af makrofinansiel bistand bør Kommissionen, som handler efter rådgivningsproceduren, hvis bistanden er på 90 mio. EUR eller derunder, og efter undersøgelsesproceduren, hvis bistanden er over 90 mio. EUR, i aftalememorandummet aftale med modtageren de politiske foranstaltninger, jf. punkt 6, litra c), d), e) og f). |
| --- | --- |

c)

Efter vedtagelsen af afgørelsen om tildeling af makrofinansiel bistand bør Kommissionen, som handler efter rådgivningsproceduren, hvis bistanden er på 90 mio. EUR eller derunder, og efter undersøgelsesproceduren, hvis bistanden er over 90 mio. EUR, i aftalememorandummet aftale med modtageren de politiske foranstaltninger, jf. punkt 6, litra c), d), e) og f).

| d) | Efter at afgørelsen om at yde makrofinansiel bistand er vedtaget, aftaler Kommissionen med modtageren de detaljerede finansielle betingelser for bistanden. Disse detaljerede finansielle betingelser bør nedfældes i en gavebistandsaftale eller en låneaftale. |
| --- | --- |

d)

Efter at afgørelsen om at yde makrofinansiel bistand er vedtaget, aftaler Kommissionen med modtageren de detaljerede finansielle betingelser for bistanden. Disse detaljerede finansielle betingelser bør nedfældes i en gavebistandsaftale eller en låneaftale.

| e) | Kommissionen bør underrette Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i den landespecifikke bistand — herunder udbetalingen heraf — og forsyne disse institutioner i god tid med de relevante dokumenter. |
| --- | --- |

e)

Kommissionen bør underrette Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i den landespecifikke bistand — herunder udbetalingen heraf — og forsyne disse institutioner i god tid med de relevante dokumenter.

8.   Gennemførelse og økonomisk forvaltning

| a) | Kommissionen bør gennemføre makrofinansiel bistand i overensstemmelse med Unionens finansielle regler. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen bør gennemføre makrofinansiel bistand i overensstemmelse med Unionens finansielle regler.

| b) | Gennemførelsen af makrofinansiel bistand bør være under direkte central forvaltning. |
| --- | --- |

b)

Gennemførelsen af makrofinansiel bistand bør være under direkte central forvaltning.

| c) | Budgetforpligtelser bør indgås på grundlag af afgørelser, som Kommissionen vedtager i medfør af dette punkt. Når makrofinansiel bistand strækker sig over flere regnskabsår, kan budgetforpligtelser for denne bistand opdeles i årlige rater. |
| --- | --- |

c)

Budgetforpligtelser bør indgås på grundlag af afgørelser, som Kommissionen vedtager i medfør af dette punkt. Når makrofinansiel bistand strækker sig over flere regnskabsår, kan budgetforpligtelser for denne bistand opdeles i årlige rater.

9.   Udbetaling af bistanden

| a) | Makrofinansiel bistand bør udbetales til modtagerens centralbank. |
| --- | --- |

a)

Makrofinansiel bistand bør udbetales til modtagerens centralbank.

| b) | Den makrofinansielle bistand bør udbetales i successive rater, såfremt forudsætningen i punkt 6, litra a), og betingelserne i punkt 6, litra b) og c), er opfyldt. |
| --- | --- |

b)

Den makrofinansielle bistand bør udbetales i successive rater, såfremt forudsætningen i punkt 6, litra a), og betingelserne i punkt 6, litra b) og c), er opfyldt.

| c) | Kommissionen bør jævnligt kontrollere, at betingelserne i punkt 6, litra b) og c), fortsat opfyldes. |
| --- | --- |

c)

Kommissionen bør jævnligt kontrollere, at betingelserne i punkt 6, litra b) og c), fortsat opfyldes.

| d) | Er forudsætningen i punkt 6, litra a), og betingelserne i punkt 6, litra b) og c), ikke opfyldt, bør Kommissionen midlertidigt suspendere eller annullere udbetalingen af den makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde bør den underrette Europa-Parlamentet og Rådet om grundene til suspendering eller annullering. |
| --- | --- |

d)

Er forudsætningen i punkt 6, litra a), og betingelserne i punkt 6, litra b) og c), ikke opfyldt, bør Kommissionen midlertidigt suspendere eller annullere udbetalingen af den makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde bør den underrette Europa-Parlamentet og Rådet om grundene til suspendering eller annullering.

10.   Støtteforanstaltninger

Unionens budgetmidler kan anvendes til at dække udgifter, der er nødvendige for gennemførelsen af makrofinansiel bistand.

11.   Beskyttelse af Unionens finansielle interesser

| a) | Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at modtagerne regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retslige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelle misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til en landespecifik afgørelse. |
| --- | --- |

a)

Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at modtagerne regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retslige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelle misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til en landespecifik afgørelse.

| b) | Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at Unionens finansielle interesser beskyttes, især hvad angår svig, korruption og andre uregelmæssigheder, i overensstemmelse med relevant EU-ret. |
| --- | --- |

b)

Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at Unionens finansielle interesser beskyttes, især hvad angår svig, korruption og andre uregelmæssigheder, i overensstemmelse med relevant EU-ret.

| c) | Det bør udtrykkeligt fremgå af det aftalememorandum, der henvises til i punkt 6, litra c), at Kommissionen og Revisionsretten har beføjelse til at foretage revision under og efter rådighedsperioden for den makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og inspektion på stedet, som f.eks. operationelle vurderinger. Det bør også udtrykkeligt fremgå af memorandummet, at Kommissionen eller dens repræsentanter kan foretage kontrol og inspektion på stedet. |
| --- | --- |

c)

Det bør udtrykkeligt fremgå af det aftalememorandum, der henvises til i punkt 6, litra c), at Kommissionen og Revisionsretten har beføjelse til at foretage revision under og efter rådighedsperioden for den makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og inspektion på stedet, som f.eks. operationelle vurderinger. Det bør også udtrykkeligt fremgå af memorandummet, at Kommissionen eller dens repræsentanter kan foretage kontrol og inspektion på stedet.

| d) | I forbindelse med gennemførelsen af den makrofinansielle bistand bør Kommissionen ved hjælp af operationelle vurderinger overvåge, om modtageren råder over fornuftige finansielle arrangementer, de administrative procedurer og de interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne bistand. |
| --- | --- |

d)

I forbindelse med gennemførelsen af den makrofinansielle bistand bør Kommissionen ved hjælp af operationelle vurderinger overvåge, om modtageren råder over fornuftige finansielle arrangementer, de administrative procedurer og de interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne bistand.

| e) | Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at Unionens ret til fuld tilbagebetaling af gavebistanden og/eller tidlig tilbagebetaling af lånet, hvis det fastslås, at en modtager i forbindelse med forvaltningen af makrofinansiel bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser. |
| --- | --- |

e)

Aftaler på grundlag af en landespecifik afgørelse bør indeholde bestemmelser, der sikrer, at Unionens ret til fuld tilbagebetaling af gavebistanden og/eller tidlig tilbagebetaling af lånet, hvis det fastslås, at en modtager i forbindelse med forvaltningen af makrofinansiel bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser.

12.   Årsrapport

| a) | Kommissionen bør undersøge de fremskridt, der er sket i gennemførelsen af makrofinansiel bistand og bør forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport inden den 30. juni hvert år. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen bør undersøge de fremskridt, der er sket i gennemførelsen af makrofinansiel bistand og bør forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport inden den 30. juni hvert år.

| b) | I årsrapporten bør modtagerlandenes økonomiske situation og udsigter vurderes samt de fremskridt, der er sket i gennemførelsen af de politiske foranstaltninger, der er anført i punkt 6, litra c). |
| --- | --- |

b)

I årsrapporten bør modtagerlandenes økonomiske situation og udsigter vurderes samt de fremskridt, der er sket i gennemførelsen af de politiske foranstaltninger, der er anført i punkt 6, litra c).

| c) | Den bør endvidere indeholde ajourførte oplysninger om tilgængelige budgetmidler i form af gavebistand og lån, idet der tages højde for planlagte transaktioner. |
| --- | --- |

c)

Den bør endvidere indeholde ajourførte oplysninger om tilgængelige budgetmidler i form af gavebistand og lån, idet der tages højde for planlagte transaktioner.

13.   Evaluering

| a) | Kommissionen bør sende rapporter om den efterfølgende evaluering til Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af resultaterne og effektiviteten af de nyligt afsluttede makrofinansielle bistandstransaktioner, og i hvilket omfang de har bidraget til bistandens målsætning. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen bør sende rapporter om den efterfølgende evaluering til Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af resultaterne og effektiviteten af de nyligt afsluttede makrofinansielle bistandstransaktioner, og i hvilket omfang de har bidraget til bistandens målsætning.

| b) | Kommissionen bør regelmæssigt og mindst hvert fjerde år evaluere ydelsen af makrofinansiel bistand og give Europa-Parlamentet og Rådet en detaljeret oversigt over makrofinansiel bistand. Formålet med en sådan evaluering bør være at efterprøve, om målene for den makrofinansielle bistand er blevet opfyldt, og om betingelserne for den makrofinansielle bistand, herunder tærsklen i punkt 7, litra c), fortsat er opfyldt, samt at gøre det muligt for Kommissionen at fremsætte anbefalinger med hensyn til forbedring af fremtidige transaktioner. I sin evaluering bør Kommissionen endvidere vurdere samarbejdet med de europæiske og multilaterale finansielle institutioner, når der ydes makrofinansiel bistand. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen bør regelmæssigt og mindst hvert fjerde år evaluere ydelsen af makrofinansiel bistand og give Europa-Parlamentet og Rådet en detaljeret oversigt over makrofinansiel bistand. Formålet med en sådan evaluering bør være at efterprøve, om målene for den makrofinansielle bistand er blevet opfyldt, og om betingelserne for den makrofinansielle bistand, herunder tærsklen i punkt 7, litra c), fortsat er opfyldt, samt at gøre det muligt for Kommissionen at fremsætte anbefalinger med hensyn til forbedring af fremtidige transaktioner. I sin evaluering bør Kommissionen endvidere vurdere samarbejdet med de europæiske og multilaterale finansielle institutioner, når der ydes makrofinansiel bistand.

---

(1)  Denne vurdering vil være baseret på årsberetningen om menneskerettigheder og demokrati i verden, der er fastsat i Unionens strategiske ramme og handlingsplan for menneskerettigheder og demokrati (Rådets konklusioner om menneskerettigheder og demokrati af 25. juni 2012).

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/24 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/24

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 779/2013

af 13. august 2013

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. august 2013.

På Kommissionens vegne For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0709 93 10 | TR | 138,1 |
| ZZ | 138,1 |
| 0805 50 10 | AR | 89,8 |
| CL | 100,4 |
| TR | 70,0 |
| UY | 107,6 |
| ZA | 102,4 |
| ZZ | 94,0 |
| 0806 10 10 | EG | 185,9 |
| MA | 161,8 |
| MX | 263,5 |
| TR | 156,3 |
| ZZ | 191,9 |
| 0808 10 80 | AR | 188,5 |
| BR | 106,6 |
| CL | 134,6 |
| CN | 74,0 |
| NZ | 136,5 |
| US | 164,7 |
| ZA | 110,9 |
| ZZ | 130,8 |
| 0808 30 90 | AR | 177,3 |
| CL | 146,4 |
| NZ | 194,4 |
| TR | 153,8 |
| ZA | 110,4 |
| ZZ | 156,5 |
| 0809 30 | TR | 146,5 |
| ZZ | 146,5 |
| 0809 40 05 | BA | 47,7 |
| MK | 61,9 |
| TR | 83,7 |
| ZZ | 64,4 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0709 93 10

TR

138,1

ZZ

138,1

0805 50 10

AR

89,8

CL

100,4

TR

70,0

UY

107,6

ZA

102,4

ZZ

94,0

0806 10 10

EG

185,9

MA

161,8

MX

263,5

TR

156,3

ZZ

191,9

0808 10 80

AR

188,5

BR

106,6

CL

134,6

CN

74,0

NZ

136,5

US

164,7

ZA

110,9

ZZ

130,8

0808 30 90

AR

177,3

CL

146,4

NZ

194,4

TR

153,8

ZA

110,4

ZZ

156,5

0809 30

TR

146,5

ZZ

146,5

0809 40 05

BA

47,7

MK

61,9

TR

83,7

ZZ

64,4

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/26 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/26

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 12. august 2013

om de beløb, der i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 overføres for regnskabsåret 2014 fra de nationale støtteprogrammer i vinsektoren til enkeltbetalingsordningen

(meddelt under nummer C(2013) 5180)

(Kun den engelske, den franske, den græske, den maltesiske og den spanske udgave er autentiske)

(2013/430/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 103za sammenholdt med artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge artikel 103n i forordning (EF) nr. 1234/2007 er fordelingen af de disponible EU-midler og budgetbegrænsningerne for de nationale støtteprogrammer i vinsektoren fastsat i bilag Xb til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge artikel 103n i forordning (EF) nr. 1234/2007 er fordelingen af de disponible EU-midler og budgetbegrænsningerne for de nationale støtteprogrammer i vinsektoren fastsat i bilag Xb til nævnte forordning.

| (2) | Ifølge artikel 103o i forordning (EF) nr. 1234/2007 kunne medlemsstaterne senest den 1. december 2012 beslutte at yde støtte til vinavlere for regnskabsåret 2014 ved at tildele dem betalingsrettigheder som omhandlet i afsnit III, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (2). |
| --- | --- |

(2)

Ifølge artikel 103o i forordning (EF) nr. 1234/2007 kunne medlemsstaterne senest den 1. december 2012 beslutte at yde støtte til vinavlere for regnskabsåret 2014 ved at tildele dem betalingsrettigheder som omhandlet i afsnit III, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (2).

| (3) | De medlemsstater, der har til hensigt at yde støtte i henhold til artikel 103o i forordning (EF) nr. 1234/2007, har meddelt de pågældende beløb. Kommissionen bør af klarhedshensyn offentligøre beløbene. |
| --- | --- |

(3)

De medlemsstater, der har til hensigt at yde støtte i henhold til artikel 103o i forordning (EF) nr. 1234/2007, har meddelt de pågældende beløb. Kommissionen bør af klarhedshensyn offentligøre beløbene.

| (4) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter — |
| --- | --- |

(4)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

De beløb, der er overført fra de nationale støtteprogrammer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1234/2007, til enkeltbetalingsordningen som fastsat i forordning (EF) nr. 73/2009 for regnskabsåret 2014, er anført i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Malta og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.

På Kommissionens vegne

Dacian CIOLOȘ

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 30 af 31.1.2009, s. 16.

2

---

BILAG

Beløb overført fra de nationale støtteprogrammer i vinsektoren til enkeltbetalingsordningen (regnskabsåret 2014)

| (1000 EUR) |
| --- |
| Regnskabsår | 2014 |
| Grækenland | 16 000 |
| Spanien | 142 749 |
| Luxembourg | 588 |
| Μalta | 402 |
| Det Forenede Kongerige | 120 |

(1000 EUR)

Regnskabsår

2014

Grækenland

16 000

Spanien

142 749

Luxembourg

588

Μalta

402

Det Forenede Kongerige

120

---

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/28 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/28

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 12. august 2013

om medlemsstaternes forlængelse af midlertidige godkendelser af aktivstofferne benalaxyl-M og valifenalat

(meddelt under nummer C(2013) 5184)

(EØS-relevant tekst)

(2013/431/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 8, stk. 1, fjerde afsnit,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (2), særlig artikel 80, stk. 1, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 80, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1107/2009 finder direktiv 91/414/EØF fortsat anvendelse på aktivstoffer, for hvilke der er truffet en afgørelse i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i direktiv 91/414/EØF inden den 14. juni 2011. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 80, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1107/2009 finder direktiv 91/414/EØF fortsat anvendelse på aktivstoffer, for hvilke der er truffet en afgørelse i overensstemmelse med artikel 6, stk. 3, i direktiv 91/414/EØF inden den 14. juni 2011.

| (2) | Portugal modtog i februar 2002 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra ISAGRO IT om optagelse af aktivstoffet benalaxyl-M i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 2003/35/EF (3) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(2)

Portugal modtog i februar 2002 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra ISAGRO IT om optagelse af aktivstoffet benalaxyl-M i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 2003/35/EF (3) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.

| (3) | Ungarn modtog i september 2005 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra ISAGRO SpA om optagelse af aktivstoffet valifenalat i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 2006/586/EF (4) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(3)

Ungarn modtog i september 2005 en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF fra ISAGRO SpA om optagelse af aktivstoffet valifenalat i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Ved Kommissionens beslutning 2006/586/EF (4) blev det bekræftet, at dossieret var fuldstændigt og således principielt kunne anses for at opfylde data- og informationskravene i bilag II og III til direktiv 91/414/EØF.

| (4) | Bekræftelsen af, at dossiererne er fuldstændige, er en forudsætning for, at der kan foretages en grundig behandling af dem, og for, at medlemsstaterne foreløbigt kan godkende plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, for en periode på højst tre år, samtidig med at betingelserne i artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF, navnlig kravet om, at der skal foretages en grundig vurdering af aktivstofferne og plantebeskyttelsesmidlerne ud fra direktivets krav, opfyldes. |
| --- | --- |

(4)

Bekræftelsen af, at dossiererne er fuldstændige, er en forudsætning for, at der kan foretages en grundig behandling af dem, og for, at medlemsstaterne foreløbigt kan godkende plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, for en periode på højst tre år, samtidig med at betingelserne i artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF, navnlig kravet om, at der skal foretages en grundig vurdering af aktivstofferne og plantebeskyttelsesmidlerne ud fra direktivets krav, opfyldes.

| (5) | Disse aktivstoffers virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 4, i direktiv 91/414/EØF for de anvendelsesformål, som ansøgerne har foreslået. De rapporterende medlemsstater forelagde udkastene til vurderingsrapporter for Kommissionen den 21. november 2003 (benalaxyl-M) og den 19. februar 2008 (valifenalat). |
| --- | --- |

(5)

Disse aktivstoffers virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til bestemmelserne i artikel 6, stk. 2 og 4, i direktiv 91/414/EØF for de anvendelsesformål, som ansøgerne har foreslået. De rapporterende medlemsstater forelagde udkastene til vurderingsrapporter for Kommissionen den 21. november 2003 (benalaxyl-M) og den 19. februar 2008 (valifenalat).

| (6) | Efter at de rapporterende medlemsstater forelagde udkastene til vurderingsrapporter, har det været nødvendigt at anmode ansøgerne om yderligere oplysninger og at lade de rapporterende medlemsstater undersøge disse oplysninger og forelægge deres vurderinger. Behandlingen af dossiererne fortsætter derfor, og det vil ikke være muligt at afslutte evalueringen af dem inden for den frist, der er fastsat i direktiv 91/414/EØF, sammenholdt med Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/671/EU (5). |
| --- | --- |

(6)

Efter at de rapporterende medlemsstater forelagde udkastene til vurderingsrapporter, har det været nødvendigt at anmode ansøgerne om yderligere oplysninger og at lade de rapporterende medlemsstater undersøge disse oplysninger og forelægge deres vurderinger. Behandlingen af dossiererne fortsætter derfor, og det vil ikke være muligt at afslutte evalueringen af dem inden for den frist, der er fastsat i direktiv 91/414/EØF, sammenholdt med Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/671/EU (5).

| (7) | Da den hidtidige evaluering ikke har afdækket forhold, der giver anledning til umiddelbar bekymring, bør medlemsstaterne kunne forlænge de midlertidige godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, med 24 måneder i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 91/414/EØF, så behandlingen af dossiererne kan fortsætte. Det forventes, at evalueringen og beslutningstagningen med hensyn til en eventuel afgørelse om godkendelse i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, for så vidt angår benalaxyl-M og valifenalat, vil kunne afsluttes i løbet af 24 måneder. |
| --- | --- |

(7)

Da den hidtidige evaluering ikke har afdækket forhold, der giver anledning til umiddelbar bekymring, bør medlemsstaterne kunne forlænge de midlertidige godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder de pågældende aktivstoffer, med 24 måneder i overensstemmelse med artikel 8 i direktiv 91/414/EØF, så behandlingen af dossiererne kan fortsætte. Det forventes, at evalueringen og beslutningstagningen med hensyn til en eventuel afgørelse om godkendelse i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, for så vidt angår benalaxyl-M og valifenalat, vil kunne afsluttes i løbet af 24 måneder.

| (8) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(8)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Medlemsstaterne kan forlænge midlertidige godkendelser for plantebeskyttelsesmidler, der indeholder benalaxyl-M eller valifenalat, med en periode, der udløber senest den 31. august 2015.

Artikel 2

Denne afgørelse udløber den 31. august 2015.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.

På Kommissionens vegne

Tonio BORG

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

1

(2)  EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.

2

(3)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 52.

3

(4)  EUT L 236 af 31.8.2006, s. 31.

4

(5)  EUT L 267 af 12.10.2011, s. 19.

5

---

14.8.2013

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSERNE

Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende

Fra den 1. juli 2013 anses kun den elektroniske udgave af EU-Tidende for autentisk og retsgyldig, jf. Rådets forordning (EU) nr. 216/2013 af 7. marts 2013 om elektronisk offentliggørelse af Den Europæiske Unions Tidende (EUT L 69 af 13.3.2013, s. 1).

Hvis det på grund af uforudsete og ekstraordinære omstændigheder ikke er muligt at offentliggøre den elektroniske udgave af EU-Tidende, anses den trykte udgave for autentisk og retsgyldig, jf. vilkår og betingelser i forordning (EU) nr. 216/2013, artikel 3.

---

| 14.8.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 218/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.8.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 218/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSEREN — MÅDEN, DER HENVISES TIL EN RETSAKT PÅ

Fra den 1. juli 2013 blev måden at henvise til en retsakt på ændret.

I en overgangsperiode vil både den nye og den gamle måde blive anvendt.

---