# Euroopan unionin L 332/2020

| | ISSN 1977-0812 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 332 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 63. vuosikerta12. lokakuuta 2020 |

ISSN 1977-0812

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 332

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

63. vuosikerta12. lokakuuta 2020

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | * | Komission päätös (EU) 2020/1411, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020, valtiontuesta C 64/99 (ex NN 68/99), jonka Italia on toteuttanut merenkulkuyritysten Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) hyväksi
  (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1108)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Komission päätös (EU) 2020/1412, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020, toimenpiteistä SA.32014, SA.32015, SA.32016 (11/C) (ex 11/NN), jotka Italia on toteuttanut Tirrenia di Navigazionen ja sen ostajan Compagnia Italiana di Navigazionen hyväksi
  (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1110)

   (
  1
  ) | 45 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

PÄÄTÖKSET

*

Komission päätös (EU) 2020/1411, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020, valtiontuesta C 64/99 (ex NN 68/99), jonka Italia on toteuttanut merenkulkuyritysten Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) hyväksi
  (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1108)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1108)

1

1

*

Komission päätös (EU) 2020/1412, annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020, toimenpiteistä SA.32014, SA.32015, SA.32016 (11/C) (ex 11/NN), jotka Italia on toteuttanut Tirrenia di Navigazionen ja sen ostajan Compagnia Italiana di Navigazionen hyväksi
  (tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1110)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1110)

1

45

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

PÄÄTÖKSET

| 12.10.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 332/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.10.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 332/1

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2020/1411,

annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020,

valtiontuesta C 64/99 (ex NN 68/99), jonka Italia on toteuttanut merenkulkuyritysten Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1108)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottanut huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

1.1   Komission päätös 2005/163/EY

Komission päätös 2005/163/EY

| (1) | Saamiensa useiden valitusten johdosta komissio päätti vuonna 1999 aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tukien osalta, joita oli maksettu entisen Tirrenia-konsernin kuudelle yritykselle (Tirrenia di Navigazione SpA, jäljempänä ’Tirrenia’, Adriatica di Navigazione SpA, jäljempänä ’Adriatica’, Caremar – Campania Regionale Maritima SpA, jäljempänä ’Caremar’, Saremar – Sardegna Regionale Marittima S.p.A, jäljempänä ’Saremar’, Toremar – Toscana Regionale Marittima SpA, jäljempänä ’Toremar’, ja Siremar – Sicilia Regionale Marittima SpA, jäljempänä ’Siremar’). Tuolloin määräysvalta näissä yrityksissä oli julkisella Finmare-yrityksellä, joka omisti Tirrenian osakepääoman, ja tämä puolestaan omisti Adriatica-, Caremar-, Saremar-, Siremar- ja Toremar-alueyritykset. |
| --- | --- |

(1)

Saamiensa useiden valitusten johdosta komissio päätti vuonna 1999 aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn tukien osalta, joita oli maksettu entisen Tirrenia-konsernin kuudelle yritykselle (Tirrenia di Navigazione SpA, jäljempänä ’Tirrenia’, Adriatica di Navigazione SpA, jäljempänä ’Adriatica’, Caremar – Campania Regionale Maritima SpA, jäljempänä ’Caremar’, Saremar – Sardegna Regionale Marittima S.p.A, jäljempänä ’Saremar’, Toremar – Toscana Regionale Marittima SpA, jäljempänä ’Toremar’, ja Siremar – Sicilia Regionale Marittima SpA, jäljempänä ’Siremar’). Tuolloin määräysvalta näissä yrityksissä oli julkisella Finmare-yrityksellä, joka omisti Tirrenian osakepääoman, ja tämä puolestaan omisti Adriatica-, Caremar-, Saremar-, Siremar- ja Toremar-alueyritykset.

| (2) | Kyseiset tuet olivat konsernin kullekin yritykselle suoraan maksettuja tukia, joiden tarkoituksena oli ylläpitää meriliikennepalveluja, joita nämä yritykset tarjosivat vuonna 1991 Italian valtion kanssa tekemiensä kuuden julkista palvelua koskevan sopimuksen, jäljempänä ’alkuperäiset sopimukset’, mukaisesti. Alkuperäisten sopimusten tarkoituksena oli varmistaa meriliikennepalvelujen tarjoaminen reiteillä, joista suurin osa suuntautui manner-Italiasta Sisiliaan, Sardiniaan ja Italian muille, pienemmille saarille. |
| --- | --- |

(2)

Kyseiset tuet olivat konsernin kullekin yritykselle suoraan maksettuja tukia, joiden tarkoituksena oli ylläpitää meriliikennepalveluja, joita nämä yritykset tarjosivat vuonna 1991 Italian valtion kanssa tekemiensä kuuden julkista palvelua koskevan sopimuksen, jäljempänä ’alkuperäiset sopimukset’, mukaisesti. Alkuperäisten sopimusten tarkoituksena oli varmistaa meriliikennepalvelujen tarjoaminen reiteillä, joista suurin osa suuntautui manner-Italiasta Sisiliaan, Sardiniaan ja Italian muille, pienemmille saarille.

| (3) | Komissio ilmoitti Italialle 6 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa muodollinen tutkintamenettely, jäljempänä ’aloittamispäätös’. Italian viranomaiset esittivät aloittamispäätöstä koskevat huomautuksensa 28 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(3)

Komissio ilmoitti Italialle 6 päivänä elokuuta 1999 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa muodollinen tutkintamenettely, jäljempänä ’aloittamispäätös’. Italian viranomaiset esittivät aloittamispäätöstä koskevat huomautuksensa 28 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä.

| (4) | Kun päätös oli julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2), useat yksityiset meriliikenteen harjoittajat esittivät huomautuksensa komissiolle. Huomautukset annettiin tiedoksi Italian viranomaisille, jotta ne voivat esittää niistä omat huomautuksensa. |
| --- | --- |

(4)

Kun päätös oli julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (2), useat yksityiset meriliikenteen harjoittajat esittivät huomautuksensa komissiolle. Huomautukset annettiin tiedoksi Italian viranomaisille, jotta ne voivat esittää niistä omat huomautuksensa.

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

2

| (5) | Italia nosti 18 päivänä lokakuuta 1999 yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen aloittamispäätöksen kumoamiseksi siltä osin kuin se koskee tuen maksamisen keskeyttämistä. Asia rekisteröitiin asianumerolla C-400/99. Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar nostivat puolestaan 19 päivänä lokakuuta 1999 päätöksen kumoamista koskevan kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 230 artiklan neljännen kohdan (nykyisin SEUT-sopimuksen 263 artiklan 4 kohta) nojalla. Kanne kirjattiin rekisteriin asianumerolla T-246/99. |
| --- | --- |

(5)

Italia nosti 18 päivänä lokakuuta 1999 yhteisöjen tuomioistuimessa kanteen aloittamispäätöksen kumoamiseksi siltä osin kuin se koskee tuen maksamisen keskeyttämistä. Asia rekisteröitiin asianumerolla C-400/99. Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar nostivat puolestaan 19 päivänä lokakuuta 1999 päätöksen kumoamista koskevan kanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 230 artiklan neljännen kohdan (nykyisin SEUT-sopimuksen 263 artiklan 4 kohta) nojalla. Kanne kirjattiin rekisteriin asianumerolla T-246/99.

| (6) | Yhteisöjen tuomioistuin kumosi 10 päivänä toukokuuta 2005 asiassa C-400/99 antamallaan tuomiolla aloittamispäätöksen ”siltä osin kuin se merkitsee Tirrenia-ryhmän alusten polttoaineen ja voiteluöljyn hankintaan sovellettavan verotusjärjestelmän soveltamisen keskeyttämistä” siihen asti, kunnes Italian viranomaisille ilmoitetaan kyseistä yritystä koskevan menettelyn lopettamisesta (3). Muilta osin kanne hylättiin. |
| --- | --- |

(6)

Yhteisöjen tuomioistuin kumosi 10 päivänä toukokuuta 2005 asiassa C-400/99 antamallaan tuomiolla aloittamispäätöksen ”siltä osin kuin se merkitsee Tirrenia-ryhmän alusten polttoaineen ja voiteluöljyn hankintaan sovellettavan verotusjärjestelmän soveltamisen keskeyttämistä” siihen asti, kunnes Italian viranomaisille ilmoitetaan kyseistä yritystä koskevan menettelyn lopettamisesta (3). Muilta osin kanne hylättiin.

3

| (7) | Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi 20 päivänä kesäkuuta 2007 asiassa T-246/99 antamallaan tuomiolla (4) Tirrenian sekä Adriatican, Caremarin, Saremarin, Siremarin ja Toremarin nostaman, aloittamispäätöksen kumoamista kokonaisuudessaan koskevan kanteen. |
| --- | --- |

(7)

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi 20 päivänä kesäkuuta 2007 asiassa T-246/99 antamallaan tuomiolla (4) Tirrenian sekä Adriatican, Caremarin, Saremarin, Siremarin ja Toremarin nostaman, aloittamispäätöksen kumoamista kokonaisuudessaan koskevan kanteen.

4

| (8) | Italian viranomaiset pyysivät tutkinnan aikana, että Tirrenia-konsernia koskeva tarkastelu toteutettaisiin osissa niin, että lopullinen päätös tehtäisiin ensiksi Tirreniasta. Pyyntöä perusteltiin Italian viranomaisten aikomuksella yksityistää konserni aloittamalla Tirrenian yksityistämisestä mahdollisimman pian. |
| --- | --- |

(8)

Italian viranomaiset pyysivät tutkinnan aikana, että Tirrenia-konsernia koskeva tarkastelu toteutettaisiin osissa niin, että lopullinen päätös tehtäisiin ensiksi Tirreniasta. Pyyntöä perusteltiin Italian viranomaisten aikomuksella yksityistää konserni aloittamalla Tirrenian yksityistämisestä mahdollisimman pian.

| (9) | Komissio totesi kyseisen pyynnön johdosta, että vaikka Tirrenia oli konsernin sisällä johtavassa asemassa taloudellisen ja kaupallisen strategian osalta, konserniin tuolloin kuuluneet kuusi oikeudellisesti itsenäistä yritystä toimivat maantieteellisesti erilaisilla markkinalohkoilla, joilla kilpailu italialaisten yksityisten toimijoiden ja muiden jäsenvaltioiden toimijoiden taholta oli vaihtelevaa. Lisäksi komissio totesi, että Italian viranomaisten johdanto-osan 2 kappaleessa mainittujen sopimusten mukaisesti maksamat tuet oli laskettu niin, että ne kattoivat jokaisen mainitun yrityksen liikennöimillä linjoilla kirjatun nettotappion, ja ne oli myönnetty suoraan kyseisille yrityksille ilman, että niitä olisi kierrätetty Tirrenian kautta. Käynnistetyn menettelyn kohteena olleen tuen muodostaneet muut osatekijät – investointi- ja verotuet – vaativat erillistä tarkastelua konsernin kunkin yrityksen osalta. Näin ollen komissio katsoi voivansa suostua Italian viranomaisten pyyntöön ja päätti päätöksellä 2001/851/EY (5), jäljempänä ’vuoden 2001 päätös’, menettelyn, joka oli käynnistetty Tirrenialle myönnetyn tuen osalta. |
| --- | --- |

(9)

Komissio totesi kyseisen pyynnön johdosta, että vaikka Tirrenia oli konsernin sisällä johtavassa asemassa taloudellisen ja kaupallisen strategian osalta, konserniin tuolloin kuuluneet kuusi oikeudellisesti itsenäistä yritystä toimivat maantieteellisesti erilaisilla markkinalohkoilla, joilla kilpailu italialaisten yksityisten toimijoiden ja muiden jäsenvaltioiden toimijoiden taholta oli vaihtelevaa. Lisäksi komissio totesi, että Italian viranomaisten johdanto-osan 2 kappaleessa mainittujen sopimusten mukaisesti maksamat tuet oli laskettu niin, että ne kattoivat jokaisen mainitun yrityksen liikennöimillä linjoilla kirjatun nettotappion, ja ne oli myönnetty suoraan kyseisille yrityksille ilman, että niitä olisi kierrätetty Tirrenian kautta. Käynnistetyn menettelyn kohteena olleen tuen muodostaneet muut osatekijät – investointi- ja verotuet – vaativat erillistä tarkastelua konsernin kunkin yrityksen osalta. Näin ollen komissio katsoi voivansa suostua Italian viranomaisten pyyntöön ja päätti päätöksellä 2001/851/EY (5), jäljempänä ’vuoden 2001 päätös’, menettelyn, joka oli käynnistetty Tirrenialle myönnetyn tuen osalta.

5

| (10) | Menettelyä jatkettiin Italian viidelle muulle Tirrenia-konsernin yritykselle (Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar, jäljempänä ’alueyritykset’) myöntämän tuen osalta. Italian viranomaiset toimittivat vuosina 2001–2003 järjestettyjen kahdenvälisten kokousten yhteydessä kaikkien näiden yritysten liikennöimien reittien osalta tiedot kyseisten markkinoiden erityispiirteistä, liikenteen kehityksestä, mahdollisista julkisten yritysten kanssa kilpailevista yksityisistä yrityksistä sekä kullekin yritykselle myönnetyn julkisen rahoituksen määrän kehityksestä. |
| --- | --- |

(10)

Menettelyä jatkettiin Italian viidelle muulle Tirrenia-konsernin yritykselle (Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar, jäljempänä ’alueyritykset’) myöntämän tuen osalta. Italian viranomaiset toimittivat vuosina 2001–2003 järjestettyjen kahdenvälisten kokousten yhteydessä kaikkien näiden yritysten liikennöimien reittien osalta tiedot kyseisten markkinoiden erityispiirteistä, liikenteen kehityksestä, mahdollisista julkisten yritysten kanssa kilpailevista yksityisistä yrityksistä sekä kullekin yritykselle myönnetyn julkisen rahoituksen määrän kehityksestä.

| (11) | Lisäksi eräät valituksen tekijät, erityisesti eräät Napolinlahdella Caremar-alueyrityksen kanssa kilpailevat yksityiset yritykset, toimittivat komissiolle tammi-, helmi- ja syyskuussa 2003 lisätietoja, jotka sisälsivät uusia seikkoja, jotka oli otettava huomioon tutkintamenettelyssä. Italian viranomaisia pyydettiin esittämään huomautuksensa näistä lisätiedoista. Lokakuun 20 päivänä 2003 järjestettiin kahdenvälinen kokous, jonka johdosta Italian viranomaiset antoivat sitoumuksia liittyen tiettyihin Caremarin Napolinlahdella liikennöimiin nopeisiin yhteyksiin. Sitoumukset annettiin virallisesti 29 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio vastaanotti 31 päivänä lokakuuta 2003, ja ne vahvistettiin 17 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä. Adriatican osalta Italian viranomaiset toimittivat komissiolle lisätietoja 23 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä faksilla. |
| --- | --- |

(11)

Lisäksi eräät valituksen tekijät, erityisesti eräät Napolinlahdella Caremar-alueyrityksen kanssa kilpailevat yksityiset yritykset, toimittivat komissiolle tammi-, helmi- ja syyskuussa 2003 lisätietoja, jotka sisälsivät uusia seikkoja, jotka oli otettava huomioon tutkintamenettelyssä. Italian viranomaisia pyydettiin esittämään huomautuksensa näistä lisätiedoista. Lokakuun 20 päivänä 2003 järjestettiin kahdenvälinen kokous, jonka johdosta Italian viranomaiset antoivat sitoumuksia liittyen tiettyihin Caremarin Napolinlahdella liikennöimiin nopeisiin yhteyksiin. Sitoumukset annettiin virallisesti 29 päivänä lokakuuta 2003 päivätyllä kirjeellä, jonka komissio vastaanotti 31 päivänä lokakuuta 2003, ja ne vahvistettiin 17 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä kirjeellä. Adriatican osalta Italian viranomaiset toimittivat komissiolle lisätietoja 23 päivänä helmikuuta 2004 päivätyllä faksilla.

| (12) | Komissio totesi päätöksellä 2005/163/EY (6), jäljempänä ’vuoden 2005 päätös’, Italian alueyrityksille myöntämän korvauksen osittain soveltuvaksi sisämarkkinoille edellyttäen, että tiettyjä Italian viranomaisten tekemiä sitoumuksia noudatetaan, sekä osittain soveltumattomaksi sisämarkkinoille. Komissio määräsi, että tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille julistettu osa peritään takaisin. |
| --- | --- |

(12)

Komissio totesi päätöksellä 2005/163/EY (6), jäljempänä ’vuoden 2005 päätös’, Italian alueyrityksille myöntämän korvauksen osittain soveltuvaksi sisämarkkinoille edellyttäen, että tiettyjä Italian viranomaisten tekemiä sitoumuksia noudatetaan, sekä osittain soveltumattomaksi sisämarkkinoille. Komissio määräsi, että tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille julistettu osa peritään takaisin.

6

| (13) | Erityisesti vuoden 2005 päätöksen 1, 2, 3, 4 ja 5 artiklassa määrätään seuraavaa:






  — | ”1 artikla
  Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Adriaticalle korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan säännösten soveltamista.
  Tuki, joka myönnettiin Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi, ei sovellu yhteismarkkinoille.
  Italian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2 kohdassa tarkoitetun laittomasti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin Adriatica-yritykseltä.
  Takaisinperintä on toteutettava viipymättä kansallisessa laissa säädettyjen menettelyjen mukaisesti sillä edellytyksellä, että ne mahdollistavat tämän päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon.
  Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen takaisinperintään saakka. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon, ja se lasketaan koronkorkona sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnässä sovellettavasta korkotasosta annetun komission tiedonannon ohjeiden mukaisesti.
  Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2004 kaikista julkisen palvelun toimista, jotka Italia on antanut toimeksi Adriatica-yritykselle, on pidettävä erillistä kirjanpitoa kullakin kyseisellä reitillä. |
| --- | --- | --- |

(13)

Erityisesti vuoden 2005 päätöksen 1, 2, 3, 4 ja 5 artiklassa määrätään seuraavaa:

—

”1 artikla

Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Adriaticalle korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan säännösten soveltamista.

Tuki, joka myönnettiin Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi, ei sovellu yhteismarkkinoille.

Italian on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet 2 kohdassa tarkoitetun laittomasti myönnetyn tuen perimiseksi takaisin Adriatica-yritykseltä.

Takaisinperintä on toteutettava viipymättä kansallisessa laissa säädettyjen menettelyjen mukaisesti sillä edellytyksellä, että ne mahdollistavat tämän päätöksen välittömän ja tehokkaan täytäntöönpanon.

Takaisinperittävään tukeen sisällytetään korko alkaen siitä, kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, tuen takaisinperintään saakka. Korko perustuu aluetukien avustusekvivalenttien laskennassa käytettyyn viitekorkoon, ja se lasketaan koronkorkona sääntöjenvastaisesti myönnetyn tuen takaisinperinnässä sovellettavasta korkotasosta annetun komission tiedonannon ohjeiden mukaisesti.

Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2004 kaikista julkisen palvelun toimista, jotka Italia on antanut toimeksi Adriatica-yritykselle, on pidettävä erillistä kirjanpitoa kullakin kyseisellä reitillä.

| — | 2 artikla
  Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Siremarille, Saremarille ja Toremarille korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
  Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2004 kaikista julkisen palvelun toimista, jotka Italia on antanut toimeksi Siremarille, Saremarille ja Toremarille, on pidettävä erillistä kirjanpitoa kullakin kyseisellä reitillä. |
| --- | --- |

—

2 artikla

Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Siremarille, Saremarille ja Toremarille korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Alkaen 1 päivästä tammikuuta 2004 kaikista julkisen palvelun toimista, jotka Italia on antanut toimeksi Siremarille, Saremarille ja Toremarille, on pidettävä erillistä kirjanpitoa kullakin kyseisellä reitillä.

| — | 3 artikla
  Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Caremarille korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
  Italia sitoutuu siihen, että se viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2004:






  a) | lopettaa tuen, jota se myöntää Caremarille matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien tarjoamiseksi reitillä Napoli–Capri; |
| --- | --- | --- |

—

3 artikla

Tuki, jota Italia on 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen myöntänyt Caremarille korvaukseksi julkisen palvelun tarjoamisesta, soveltuu yhteismarkkinoille perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

Italia sitoutuu siihen, että se viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2004:

a)

lopettaa tuen, jota se myöntää Caremarille matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien tarjoamiseksi reitillä Napoli–Capri;

| b) | supistaa matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien kapasiteettia vähentämällä matkustajapaikkoja reitillä Napoli–Procida–Ischia 1 142 260:sta 633 200:aan paikkaan talvikaudella ja 683 200:sta 520 400:aan paikkaan kesäkaudella; |
| --- | --- |

b)

supistaa matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien kapasiteettia vähentämällä matkustajapaikkoja reitillä Napoli–Procida–Ischia 1 142 260:sta 633 200:aan paikkaan talvikaudella ja 683 200:sta 520 400:aan paikkaan kesäkaudella;

| c) | rajoittaa tuen, jota se myöntää Caremarille matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien liikennöimiseksi reitillä Napoli–Procida–Ischia, palvelujen nettotappion korvaamiseen; |
| --- | --- |

c)

rajoittaa tuen, jota se myöntää Caremarille matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien liikennöimiseksi reitillä Napoli–Procida–Ischia, palvelujen nettotappion korvaamiseen;

| d) | huolehtii siitä, että kaikista julkisen palvelun toimista, jotka se antaa toimeksi Caremarille, pidetään erillistä kirjanpitoa kunkin kyseisen reitin osalta. |
| --- | --- |

d)

huolehtii siitä, että kaikista julkisen palvelun toimista, jotka se antaa toimeksi Caremarille, pidetään erillistä kirjanpitoa kunkin kyseisen reitin osalta.

| — | 4 artikla
  Edellä 3 artiklassa tarkoitetut kapasiteetin vähentämistä koskevat sitoumukset on sisällytettävä ministeriöiden väliseen asetukseen, jolla muutetaan alueyritysten viisivuotissuunnitelmat vuosiksi 2005–2008. |
| --- | --- |

—

4 artikla

Edellä 3 artiklassa tarkoitetut kapasiteetin vähentämistä koskevat sitoumukset on sisällytettävä ministeriöiden väliseen asetukseen, jolla muutetaan alueyritysten viisivuotissuunnitelmat vuosiksi 2005–2008.

| — | 5 artikla
  Kaikki Adriatican, Siremarin, Saremarin, Toremarin ja Caremarin palvelutarjontaa osittain tai kokonaan koskevat pysyvät muutokset, joiden myötä tuen määrä kasvaa, on ilmoitettava etukäteen komissiolle.” |
| --- | --- |

—

5 artikla

Kaikki Adriatican, Siremarin, Saremarin, Toremarin ja Caremarin palvelutarjontaa osittain tai kokonaan koskevat pysyvät muutokset, joiden myötä tuen määrä kasvaa, on ilmoitettava etukäteen komissiolle.”

1.2   Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla kumottiin vuoden 2005 päätös

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio, jolla kumottiin vuoden 2005 päätös

| (14) | Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on nostettu kolme kannetta vuoden 2005 päätöksen kumoamiseksi. Kanteet nostivat i) Tirrenia, joka oli vuonna 2004 ostanut Adriatican käynnissä olevan liiketoiminnan (asia T-265/04), ii) Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar (asia T-292/04) ja iii) kilpaileva yritys Navigazione Libera del Golfo SpA (asia T-504/04). |
| --- | --- |

(14)

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa on nostettu kolme kannetta vuoden 2005 päätöksen kumoamiseksi. Kanteet nostivat i) Tirrenia, joka oli vuonna 2004 ostanut Adriatican käynnissä olevan liiketoiminnan (asia T-265/04), ii) Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar (asia T-292/04) ja iii) kilpaileva yritys Navigazione Libera del Golfo SpA (asia T-504/04).

| (15) | Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi vuoden 2005 päätöksen yhdistetyissä asioissa T-265/04, T-292/04 ja T-504/04 (7)4 päivänä maaliskuuta 2009 antamallaan tuomiolla, jäljempänä ’vuoden 2009 tuomio’. |
| --- | --- |

(15)

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin kumosi vuoden 2005 päätöksen yhdistetyissä asioissa T-265/04, T-292/04 ja T-504/04 (7)4 päivänä maaliskuuta 2009 antamallaan tuomiolla, jäljempänä ’vuoden 2009 tuomio’.

7

| (16) | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi erityisesti, ettei komissio ollut perustellut riittävästi, miksi tuen katsottiin olevan uutta eikä voimassa olevaa tukea, kuten valittajat väittivät. Se totesi erityisesti, ettei komissio ollut perustellut riittävästi, miksi se katsoi, ettei tukea ollut myönnetty ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa Italiassa, sillä Italian viranomaiset olivat väittäneet menettelyssä, että kyseinen tuki perustui vuonna 1936 hyväksyttyjen kuninkaan asetusten säännöksiin. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei komissio ollut käsitellyt riittävästi Italian viranomaisten muodollisen tutkintamenettelyn aikana esittämiä väitteitä, joiden mukaan asianomaisen oikeudellisen kehyksen myöhemmät muutokset johtivat ainoastaan tuen kokonaismäärän pienenemiseen (8). |
| --- | --- |

(16)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi erityisesti, ettei komissio ollut perustellut riittävästi, miksi tuen katsottiin olevan uutta eikä voimassa olevaa tukea, kuten valittajat väittivät. Se totesi erityisesti, ettei komissio ollut perustellut riittävästi, miksi se katsoi, ettei tukea ollut myönnetty ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa Italiassa, sillä Italian viranomaiset olivat väittäneet menettelyssä, että kyseinen tuki perustui vuonna 1936 hyväksyttyjen kuninkaan asetusten säännöksiin. Lisäksi ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi, ettei komissio ollut käsitellyt riittävästi Italian viranomaisten muodollisen tutkintamenettelyn aikana esittämiä väitteitä, joiden mukaan asianomaisen oikeudellisen kehyksen myöhemmät muutokset johtivat ainoastaan tuen kokonaismäärän pienenemiseen (8).

8

| (17) | Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, että komissio ei ollut soveltanut neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (9), jäljempänä ’meriliikenteen kabotaasiasetus’, 4 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan voimassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa niiden voimassaolon päättymispäivään asti. Ensimmäisen oikeusaseen tuomioistuin katsoi, että Tirrenia-konsernin alueyrityksille alkuperäisten sopimusten nojalla maksettu korvaus kabotaasireittien liikennöimisestä oli voimassa olevaa tukea, sillä komissio oli jo päätellyt, ettei tällainen korvaus ylittänyt sitä, mikä oli tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden rahoittamiseksi (10). |
| --- | --- |

(17)

Ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoi myös, että komissio ei ollut soveltanut neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3577/92 (9), jäljempänä ’meriliikenteen kabotaasiasetus’, 4 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan voimassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa niiden voimassaolon päättymispäivään asti. Ensimmäisen oikeusaseen tuomioistuin katsoi, että Tirrenia-konsernin alueyrityksille alkuperäisten sopimusten nojalla maksettu korvaus kabotaasireittien liikennöimisestä oli voimassa olevaa tukea, sillä komissio oli jo päätellyt, ettei tällainen korvaus ylittänyt sitä, mikä oli tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden rahoittamiseksi (10).

9

10

1.3   Menettely vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen

Menettely vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen

| (18) | Komissio kehotti 7 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan huomautuksensa vuoden 2005 päätöksen kumoamisesta sekä kaikki tarvittavat tiedot kyseisten toimenpiteiden arvioimiseksi kattavasti. Se pyysi Italian viranomaisia erityisesti toimittamaan i) selvennyksiä Adriatican ja Saremarin kansainvälisten reittien liikennöinnistä ja erityisesti liikennöintiajanjaksosta, säädöksestä, jolla on säädetty julkisen palvelun velvoitteista ja palvelun ominaisuuksista, kuten säännöllisyydestä, kapasiteetista, vuorotiheydestä ja alusten tyypistä, sekä julkisen palvelun velvoitteiden mahdollisista myöhemmistä muutoksista ja ii) kuvauksen korvausmenetelmästä ja kaikista korvauksen ja sijoitetun pääoman tuoton laskentamenetelmän myöhemmistä muutoksista sekä tällaisten muutosten vaikutuksesta korvauksen tasoon. |
| --- | --- |

(18)

Komissio kehotti 7 päivänä huhtikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan huomautuksensa vuoden 2005 päätöksen kumoamisesta sekä kaikki tarvittavat tiedot kyseisten toimenpiteiden arvioimiseksi kattavasti. Se pyysi Italian viranomaisia erityisesti toimittamaan i) selvennyksiä Adriatican ja Saremarin kansainvälisten reittien liikennöinnistä ja erityisesti liikennöintiajanjaksosta, säädöksestä, jolla on säädetty julkisen palvelun velvoitteista ja palvelun ominaisuuksista, kuten säännöllisyydestä, kapasiteetista, vuorotiheydestä ja alusten tyypistä, sekä julkisen palvelun velvoitteiden mahdollisista myöhemmistä muutoksista ja ii) kuvauksen korvausmenetelmästä ja kaikista korvauksen ja sijoitetun pääoman tuoton laskentamenetelmän myöhemmistä muutoksista sekä tällaisten muutosten vaikutuksesta korvauksen tasoon.

| (19) | Samana päivänä komissio pyysi myös vuoden 2005 päätöksen tekemiseen johtaneeseen menettelyyn osallistuneita asianomaisia osapuolia esittämään asiaa koskevat huomautuksensa. Komissio sai huomautuksia ainoastaan vuoden 2005 päätöksen soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden tuensaajilta. Huomautukset annettiin tiedoksi Italian viranomaisille, jotta ne voivat esittää niistä omat huomautuksensa. |
| --- | --- |

(19)

Samana päivänä komissio pyysi myös vuoden 2005 päätöksen tekemiseen johtaneeseen menettelyyn osallistuneita asianomaisia osapuolia esittämään asiaa koskevat huomautuksensa. Komissio sai huomautuksia ainoastaan vuoden 2005 päätöksen soveltamisalaan kuuluvien toimenpiteiden tuensaajilta. Huomautukset annettiin tiedoksi Italian viranomaisille, jotta ne voivat esittää niistä omat huomautuksensa.

| (20) | Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet 7 päivänä huhtikuuta 2010 päivättyyn kirjeeseen, komissio muistutti 22 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia pyydettyjen tietojen toimittamisesta. |
| --- | --- |

(20)

Koska Italian viranomaiset eivät vastanneet 7 päivänä huhtikuuta 2010 päivättyyn kirjeeseen, komissio muistutti 22 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia pyydettyjen tietojen toimittamisesta.

| (21) | Italian viranomaiset toimittivat 27 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä tiettyjä selvennyksiä Italian merenkulkualan julkisen palvelun järjestelmiin sovellettavasta lainsäädännöstä. |
| --- | --- |

(21)

Italian viranomaiset toimittivat 27 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä tiettyjä selvennyksiä Italian merenkulkualan julkisen palvelun järjestelmiin sovellettavasta lainsäädännöstä.

| (22) | Komissio pyysi 22 päivänä joulukuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan seuraavat lisätiedot:






  a) | Adriaticalle/Tirrenialle, Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 2001–2008 myönnetty vuotuinen korvaus (mukaan lukien erittely kunkin yrityksen osalta huomioon otetuista kustannuksista); |
| --- | --- | --- |

(22)

Komissio pyysi 22 päivänä joulukuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan seuraavat lisätiedot:

a)

Adriaticalle/Tirrenialle, Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 2001–2008 myönnetty vuotuinen korvaus (mukaan lukien erittely kunkin yrityksen osalta huomioon otetuista kustannuksista);

| b) | vuosilta 1992–2008 voittotaso, laskentamenetelmä ja perustelut sille, että tätä tasoa voidaan pitää kohtuullisena ottaen huomioon yrityksille julkisen palvelun tarjoamisesta aiheutuvat riskit; |
| --- | --- |

b)

vuosilta 1992–2008 voittotaso, laskentamenetelmä ja perustelut sille, että tätä tasoa voidaan pitää kohtuullisena ottaen huomioon yrityksille julkisen palvelun tarjoamisesta aiheutuvat riskit;

| c) | Adriatican, Saremarin, Toremarin, Siremarin ja Caremarin Italian valtion kanssa vuonna 1991 tekemien sopimusten mukaan liikennöidyt reitit ja satamat, kyseisillä meriliikenneyhteyksillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, noudatettavat vuorovälit ja veloitettavat hinnat oli eriteltävä viisivuotissuunnitelmissa. Italian viranomaisia pyydettiin toimittamaan kausien 2000–2004 ja 2005–2008 viisivuotissuunnitelmat, joita ei ollut toimitettu komissiolle vuoden 2005 päätöksen tekohetkellä; |
| --- | --- |

c)

Adriatican, Saremarin, Toremarin, Siremarin ja Caremarin Italian valtion kanssa vuonna 1991 tekemien sopimusten mukaan liikennöidyt reitit ja satamat, kyseisillä meriliikenneyhteyksillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, noudatettavat vuorovälit ja veloitettavat hinnat oli eriteltävä viisivuotissuunnitelmissa. Italian viranomaisia pyydettiin toimittamaan kausien 2000–2004 ja 2005–2008 viisivuotissuunnitelmat, joita ei ollut toimitettu komissiolle vuoden 2005 päätöksen tekohetkellä;

| d) | Italian viranomaisia pyydettiin ilmoittamaan, oliko vuoden 2005 päätöksessä asetettuja ehtoja (11) noudatettu. |
| --- | --- |

d)

Italian viranomaisia pyydettiin ilmoittamaan, oliko vuoden 2005 päätöksessä asetettuja ehtoja (11) noudatettu.

11

| (23) | Komissio kehotti jälleen 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan pyydetyt tiedot. Komissio ilmoitti nimenomaisesti Italian viranomaisille, että jos pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräaikaan mennessä, se antaisi tietojen toimittamista koskevan välipäätöksen neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (12), jäljempänä ’menettelyasetus’, 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(23)

Komissio kehotti jälleen 29 päivänä kesäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä Italian viranomaisia toimittamaan pyydetyt tiedot. Komissio ilmoitti nimenomaisesti Italian viranomaisille, että jos pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräaikaan mennessä, se antaisi tietojen toimittamista koskevan välipäätöksen neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (12), jäljempänä ’menettelyasetus’, 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

12

| (24) | Italian viranomaiset toimittivat 19 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä tiettyjä selvennyksiä 22 päivänä joulukuuta 2010 päivätyn komission pyynnön a, c ja d kohdasta. Ne toimittivat tiedot Adriaticalle vuosina 2001–2004 sekä Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 2001–2008 myönnetyistä vuotuisista korvauksista, vahvistivat vuonna 2005 tehdyssä päätöksessä asetettujen ehtojen noudattamisen ja selittivät, että sen sijaan, että kausille 2000–2004 ja 2005–2008 olisi hyväksytty viisivuotissuunnitelmia, oli toteutettu tapauskohtaisia järkeistämistoimenpiteitä palvelujen saattamiseksi paremmin paikallisyhteisöjen tarpeita vastaaviksi tekemättä kuitenkaan merkittäviä muutoksia julkisen palvelun järjestelmään. Voittotason osalta Italian viranomaiset selittivät, että vuoden 2005 päätöksen tekemisestä kuluneen huomattavan pitkän ajan ja erityisesti pyydettyjen tietojen kattaman aikajanan ja monimutkaisuuden vuoksi näitä tietoja ei ollut helppo löytää ministeriön arkistosta. Näin ollen 22 päivänä joulukuuta 2010 päivättyyn komission kirjeeseen ei toimitettu täydellistä vastausta. |
| --- | --- |

(24)

Italian viranomaiset toimittivat 19 päivänä heinäkuuta 2011 päivätyllä kirjeellä tiettyjä selvennyksiä 22 päivänä joulukuuta 2010 päivätyn komission pyynnön a, c ja d kohdasta. Ne toimittivat tiedot Adriaticalle vuosina 2001–2004 sekä Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 2001–2008 myönnetyistä vuotuisista korvauksista, vahvistivat vuonna 2005 tehdyssä päätöksessä asetettujen ehtojen noudattamisen ja selittivät, että sen sijaan, että kausille 2000–2004 ja 2005–2008 olisi hyväksytty viisivuotissuunnitelmia, oli toteutettu tapauskohtaisia järkeistämistoimenpiteitä palvelujen saattamiseksi paremmin paikallisyhteisöjen tarpeita vastaaviksi tekemättä kuitenkaan merkittäviä muutoksia julkisen palvelun järjestelmään. Voittotason osalta Italian viranomaiset selittivät, että vuoden 2005 päätöksen tekemisestä kuluneen huomattavan pitkän ajan ja erityisesti pyydettyjen tietojen kattaman aikajanan ja monimutkaisuuden vuoksi näitä tietoja ei ollut helppo löytää ministeriön arkistosta. Näin ollen 22 päivänä joulukuuta 2010 päivättyyn komission kirjeeseen ei toimitettu täydellistä vastausta.

| (25) | Italian viranomaisten kanssa järjestettiin kesäkuussa 2012 kokous, jonka tarkoitus oli täydentää asiakirja-aineisto ja antaa komissiolle saattaa kyseisten toimenpiteiden arviointi päätökseen. Tässä kokouksessa komissio pyysi yksityiskohtaisia tietoja erityisesti sen toteamiseksi, että asianomaiset yritykset eivät olleet hyötyneet liiallisista korvauksista. |
| --- | --- |

(25)

Italian viranomaisten kanssa järjestettiin kesäkuussa 2012 kokous, jonka tarkoitus oli täydentää asiakirja-aineisto ja antaa komissiolle saattaa kyseisten toimenpiteiden arviointi päätökseen. Tässä kokouksessa komissio pyysi yksityiskohtaisia tietoja erityisesti sen toteamiseksi, että asianomaiset yritykset eivät olleet hyötyneet liiallisista korvauksista.

| (26) | Koska Italian viranomaisten tämän kokouksen jälkeen toimittamat tiedot eivät olleet riittäviä, jotta komissio olisi voinut saattaa arviointinsa päätökseen, Italialle lähetettiin 7 päivänä marraskuuta 2012 uusi tietopyyntö, joka koski






  a) | Adriaticalle/Tirrenialle, Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 1992–2008 myönnettyä korvausta ja kohtuullista voittomarginaalia; |
| --- | --- | --- |

(26)

Koska Italian viranomaisten tämän kokouksen jälkeen toimittamat tiedot eivät olleet riittäviä, jotta komissio olisi voinut saattaa arviointinsa päätökseen, Italialle lähetettiin 7 päivänä marraskuuta 2012 uusi tietopyyntö, joka koski

a)

Adriaticalle/Tirrenialle, Saremarille, Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 1992–2008 myönnettyä korvausta ja kohtuullista voittomarginaalia;

| b) | luetteloa Adriatican/Tirrenian ja Saremarin alkuperäisten sopimusten nojalla liikennöimistä kansainvälisistä reiteistä ja niiden liikennöinnin kestoa; |
| --- | --- |

b)

luetteloa Adriatican/Tirrenian ja Saremarin alkuperäisten sopimusten nojalla liikennöimistä kansainvälisistä reiteistä ja niiden liikennöinnin kestoa;

| c) | vuoden 2005 päätöksen takaisinperintää koskevien määräysten tehokasta täytäntöönpanoa; |
| --- | --- |

c)

vuoden 2005 päätöksen takaisinperintää koskevien määräysten tehokasta täytäntöönpanoa;

| d) | komission päätöksen 2005/842/EY (13), jäljempänä ’vuoden 2005 SGEI-päätös’. 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattamista; |
| --- | --- |

d)

komission päätöksen 2005/842/EY (13), jäljempänä ’vuoden 2005 SGEI-päätös’. 2 artiklan 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten noudattamista;

13

| e) | Adriaticalle reitin Genova–Termini Imerese liikennöinnin osalta asetettuja julkisen palvelun velvoitteita, reitin kilpailutilannetta ja Adriatican/Tirrenian liikennöinnin kestoa tällä reitillä julkisen palvelun järjestelmässä vuoden 2004 jälkeen; |
| --- | --- |

e)

Adriaticalle reitin Genova–Termini Imerese liikennöinnin osalta asetettuja julkisen palvelun velvoitteita, reitin kilpailutilannetta ja Adriatican/Tirrenian liikennöinnin kestoa tällä reitillä julkisen palvelun järjestelmässä vuoden 2004 jälkeen;

| f) | sitä, oliko jokin yrityksistä ollut vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävästä tuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen (14), jäljempänä ’pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’, mukaisesti vaikeuksissa ja jos oli, minä aikana. |
| --- | --- |

f)

sitä, oliko jokin yrityksistä ollut vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseen ja rakenneuudistukseen myönnettävästä tuesta annettujen yhteisön suuntaviivojen (14), jäljempänä ’pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’, mukaisesti vaikeuksissa ja jos oli, minä aikana.

14

| (27) | Italian viranomaiset toimittivat 7 päivänä joulukuuta 2012 päivätyllä kirjeellä puutteellisia vastauksia komission esittämiin kysymyksiin. Italia vastasi näihin kysymyksiin seuraavasti:






  a) | Vuosien 1992–2008 korvausten ja kohtuullisen voittomarginaalin osalta Italian viranomaiset toimittivat






  i) | kunkin yrityksen reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 1999–2001; |
| --- | --- | --- | --- |

(27)

Italian viranomaiset toimittivat 7 päivänä joulukuuta 2012 päivätyllä kirjeellä puutteellisia vastauksia komission esittämiin kysymyksiin. Italia vastasi näihin kysymyksiin seuraavasti:

a)

Vuosien 1992–2008 korvausten ja kohtuullisen voittomarginaalin osalta Italian viranomaiset toimittivat

i)

kunkin yrityksen reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 1999–2001;

| ii) | Adriaticalle vuosina 1999–2003 ja muille alueyrityksille vuosina 1998–2003 myönnetyn vuotuisen voittomarginaalin. Saremarin vuotuista voittomarginaalia vuodelta 1999 ei toimitettu; |
| --- | --- |

ii)

Adriaticalle vuosina 1999–2003 ja muille alueyrityksille vuosina 1998–2003 myönnetyn vuotuisen voittomarginaalin. Saremarin vuotuista voittomarginaalia vuodelta 1999 ei toimitettu;

| iii) | Adriatican/Tirrenian liikennöimien reittien liikennöinnistä vuosina 2004–2008 vuosittain tosiasiallisesti korvattujen tappioiden määrä; |
| --- | --- |

iii)

Adriatican/Tirrenian liikennöimien reittien liikennöinnistä vuosina 2004–2008 vuosittain tosiasiallisesti korvattujen tappioiden määrä;

| iv) | kunkin yrityksen reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 2004–2008 Saremaria lukuun ottamatta. Reittikohtaiset kirjanpidot toimitettiin Toremarin osalta vain vuosilta 2005, 2006 ja 2007 ja Siremarin osalta vain vuodelta 2006. Vuosien 2004–2008 vuotuista voittomarginaalia ei toimitettu yhdenkään alueyrityksen osalta; |
| --- | --- |

iv)

kunkin yrityksen reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 2004–2008 Saremaria lukuun ottamatta. Reittikohtaiset kirjanpidot toimitettiin Toremarin osalta vain vuosilta 2005, 2006 ja 2007 ja Siremarin osalta vain vuodelta 2006. Vuosien 2004–2008 vuotuista voittomarginaalia ei toimitettu yhdenkään alueyrityksen osalta;

| b) | Adriatican/Tirrenian ja Saremarin alkuperäisten sopimusten mukaisesti liikennöimien kansainvälisten reittien luettelon ja niiden liikennöinnin keston osalta Italia ei ilmoittanut reitin Trieste–Durrës liikennöinnin päättymispäiviä. Mitään asiakirjatodisteita ei toimitettu sen väitteen tueksi, että liikennöinti reitillä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio olisi alkanut ennen vuotta 1989; |
| --- | --- |

b)

Adriatican/Tirrenian ja Saremarin alkuperäisten sopimusten mukaisesti liikennöimien kansainvälisten reittien luettelon ja niiden liikennöinnin keston osalta Italia ei ilmoittanut reitin Trieste–Durrës liikennöinnin päättymispäiviä. Mitään asiakirjatodisteita ei toimitettu sen väitteen tueksi, että liikennöinti reitillä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio olisi alkanut ennen vuotta 1989;

| c) | Vuonna 2005 tehdyllä päätöksellä sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen takaisinperinnän osalta Italia vahvisti, että Adriaticalle tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994 reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki, jonka määrä oli yhteensä 8 651 600 euroa (3 207 810 euroa pääoma ja 5 443 790 euroa korkoa 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen) perittiin takaisin 31 päivänä joulukuuta 2006. Tuensaaja maksoi tuen takaisin vasta 26 päivänä maaliskuuta 2007. Tammikuun 1 päivän 2007 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 väliseltä ajalta maksettuja korkoja ei mainittu; |
| --- | --- |

c)

Vuonna 2005 tehdyllä päätöksellä sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen takaisinperinnän osalta Italia vahvisti, että Adriaticalle tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994 reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki, jonka määrä oli yhteensä 8 651 600 euroa (3 207 810 euroa pääoma ja 5 443 790 euroa korkoa 1 päivästä tammikuuta 1992 alkaen) perittiin takaisin 31 päivänä joulukuuta 2006. Tuensaaja maksoi tuen takaisin vasta 26 päivänä maaliskuuta 2007. Tammikuun 1 päivän 2007 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 väliseltä ajalta maksettuja korkoja ei mainittu;

| d) | Vuoden 2005 SGEI-päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten noudattamisesta ei annettu tietoja; |
| --- | --- |

d)

Vuoden 2005 SGEI-päätöksen 2 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten noudattamisesta ei annettu tietoja;

| e) | Italia selvensi reitin Genova–Termini Imerese osalta, että liikennöinti reitillä keskeytettiin vuonna 2005 ja se lakkautettiin vuonna 2006. Reitin kilpailutilanteesta ei annettu tietoja; |
| --- | --- |

e)

Italia selvensi reitin Genova–Termini Imerese osalta, että liikennöinti reitillä keskeytettiin vuonna 2005 ja se lakkautettiin vuonna 2006. Reitin kilpailutilanteesta ei annettu tietoja;

| f) | Yritysten mahdollisesta katsomisesta pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisiksi vaikeuksissa oleviksi yrityksiksi Italia vahvisti, että yritykset eivät olleet hyötyneet pelastamistuesta kyseisenä ajanjaksona, mutta ei kuitenkaan toimittanut lopullista vahvistusta siitä, olisiko jotain yrityksistä voitu pitää vaikeuksissa olevana yrityksenä milloin tahansa alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana. |
| --- | --- |

f)

Yritysten mahdollisesta katsomisesta pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisiksi vaikeuksissa oleviksi yrityksiksi Italia vahvisti, että yritykset eivät olleet hyötyneet pelastamistuesta kyseisenä ajanjaksona, mutta ei kuitenkaan toimittanut lopullista vahvistusta siitä, olisiko jotain yrityksistä voitu pitää vaikeuksissa olevana yrityksenä milloin tahansa alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana.

| (28) | Italian viranomaisille lähetettiin 28 päivänä tammikuuta 2013 uusi muistutus, jossa niitä pyydettiin toimittamaan viipymättä kaikki aiemmin pyydetyt tiedot. Komissio ilmoitti Italian viranomaisille uudelleen, että jos kaikkia pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräaikaan mennessä, se antaisi väliaikaisen määräyksen menettelyasetuksen 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

(28)

Italian viranomaisille lähetettiin 28 päivänä tammikuuta 2013 uusi muistutus, jossa niitä pyydettiin toimittamaan viipymättä kaikki aiemmin pyydetyt tiedot. Komissio ilmoitti Italian viranomaisille uudelleen, että jos kaikkia pyydettyjä tietoja ei toimiteta määräaikaan mennessä, se antaisi väliaikaisen määräyksen menettelyasetuksen 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

| (29) | Komissio päätti 11 päivänä maaliskuuta 2013 määrätä Italian menettelyasetuksen 10 artiklan 3 kohdan nojalla toimittamaan 22 päivänä joulukuuta 2010 ja 7 päivänä marraskuuta 2012 päivätyillä kirjeillä pyydetyt tiedot. |
| --- | --- |

(29)

Komissio päätti 11 päivänä maaliskuuta 2013 määrätä Italian menettelyasetuksen 10 artiklan 3 kohdan nojalla toimittamaan 22 päivänä joulukuuta 2010 ja 7 päivänä marraskuuta 2012 päivätyillä kirjeillä pyydetyt tiedot.

| (30) | Italia vastasi tietojen toimittamista koskevaan välipäätökseen 10 päivänä huhtikuuta 2013. Italia toimitti toimintakustannukset/liiketulot ja vuotuisen tuen määrän (kustannusten ja tulojen erotuksena, ilman liikenteenharjoittajan voittomarginaalia) kaikkien yritysten osalta vuoden 2004 jälkeen. Italia ei vastannut muihin komission välipäätöksessä esitettyihin pyyntöihin. |
| --- | --- |

(30)

Italia vastasi tietojen toimittamista koskevaan välipäätökseen 10 päivänä huhtikuuta 2013. Italia toimitti toimintakustannukset/liiketulot ja vuotuisen tuen määrän (kustannusten ja tulojen erotuksena, ilman liikenteenharjoittajan voittomarginaalia) kaikkien yritysten osalta vuoden 2004 jälkeen. Italia ei vastannut muihin komission välipäätöksessä esitettyihin pyyntöihin.

| (31) | Komissio pyysi 16 päivänä lokakuuta 2015 Italiaa toimittamaan lisätietoja Adriatican ja Tirrenian sulautumisesta ja varsinkin tietoja Adriatican omaisuuden myynnistä ja sulautumiseen liittyvistä ehdoista. Marraskuun 4 päivänä 2015 Italian viranomaiset vastasivat 22 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, että Tirrenia oli 18 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyllä päätöksellä hankkinut tytäryhtiönsä liiketoiminnan ja että sulautuminen ei vaikuttanut Adriatican alkuperäisten sopimusten nojalla harjoittamaan toimintaan eikä muuttanut niiden mukaisia korvauksia. |
| --- | --- |

(31)

Komissio pyysi 16 päivänä lokakuuta 2015 Italiaa toimittamaan lisätietoja Adriatican ja Tirrenian sulautumisesta ja varsinkin tietoja Adriatican omaisuuden myynnistä ja sulautumiseen liittyvistä ehdoista. Marraskuun 4 päivänä 2015 Italian viranomaiset vastasivat 22 päivänä lokakuuta 2015 päivätyllä kirjeellä, että Tirrenia oli 18 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyllä päätöksellä hankkinut tytäryhtiönsä liiketoiminnan ja että sulautuminen ei vaikuttanut Adriatican alkuperäisten sopimusten nojalla harjoittamaan toimintaan eikä muuttanut niiden mukaisia korvauksia.

| (32) | Komissio pyysi 18 päivänä lokakuuta 2018 Italiaa toimittamaan selvennyksiä reitistä Bari–Durrës maksettuun korvaukseen ja Italian viranomaisten reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä vuosina 1992–1994 takaisin perimän tuen tarkkaan määrään (tukisumma ja korko). Italia vastasi 21 päivänä joulukuuta 2018 ja selvensi, että vuosina 2002–2008 reitillä Bari–Durrës tarjotuista palveluista ei ollut maksettu korvausta, ja vahvisti, että Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetyn sisämarkkinoille soveltumattoman 8 651 600 euron suuruisen tuen takaisinperintään ei sisältynyt korkoa 1 päivän tammikuuta 2007 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 väliseltä ajalta. |
| --- | --- |

(32)

Komissio pyysi 18 päivänä lokakuuta 2018 Italiaa toimittamaan selvennyksiä reitistä Bari–Durrës maksettuun korvaukseen ja Italian viranomaisten reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä vuosina 1992–1994 takaisin perimän tuen tarkkaan määrään (tukisumma ja korko). Italia vastasi 21 päivänä joulukuuta 2018 ja selvensi, että vuosina 2002–2008 reitillä Bari–Durrës tarjotuista palveluista ei ollut maksettu korvausta, ja vahvisti, että Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetyn sisämarkkinoille soveltumattoman 8 651 600 euron suuruisen tuen takaisinperintään ei sisältynyt korkoa 1 päivän tammikuuta 2007 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 väliseltä ajalta.

1.4   Valtiontukiasiat alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymisen jälkeen

Valtiontukiasiat alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymisen jälkeen

| (33) | Tammikuusta 2009 lähtien Tirrenia, Siremar, Saremar, Toremar ja Caremar tarjosivat meriliikennepalveluja alkuperäisten sopimusten nojalla seuraavasti:






  a) | joulukuun 30 päivänä 2008 annetussa asetuksessa N:o 207, joka muutettiin 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi N:o 14, säädettiin alkuperäisten sopimusten jatkamisesta vuoden 2009 loppuun saakka; |
| --- | --- | --- |

(33)

Tammikuusta 2009 lähtien Tirrenia, Siremar, Saremar, Toremar ja Caremar tarjosivat meriliikennepalveluja alkuperäisten sopimusten nojalla seuraavasti:

a)

joulukuun 30 päivänä 2008 annetussa asetuksessa N:o 207, joka muutettiin 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi N:o 14, säädettiin alkuperäisten sopimusten jatkamisesta vuoden 2009 loppuun saakka;

| b) | syyskuun 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun asetuksen N:o 135, joka muutettiin 20 päivänä marraskuuta 2009 annetuksi laiksi N:o 166, jäljempänä ’vuoden 2009 laki’, 19 §:n b momentilla jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia edelleen 30 päivään syyskuuta 2010, jolloin Italia aikoi saattaa Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämisprosessin päätökseen; |
| --- | --- |

b)

syyskuun 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun asetuksen N:o 135, joka muutettiin 20 päivänä marraskuuta 2009 annetuksi laiksi N:o 166, jäljempänä ’vuoden 2009 laki’, 19 §:n b momentilla jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia edelleen 30 päivään syyskuuta 2010, jolloin Italia aikoi saattaa Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämisprosessin päätökseen;

| c) | elokuun 5 päivänä 2010 annetun asetuksen N:o 125 muuttamisesta 1 päivänä lokakuuta 2010 annetussa laissa N:o 163 säädettiin lopulta alkuperäisten sopimusten jatkamisesta yksityistämisprosessin loppuun saakka. |
| --- | --- |

c)

elokuun 5 päivänä 2010 annetun asetuksen N:o 125 muuttamisesta 1 päivänä lokakuuta 2010 annetussa laissa N:o 163 säädettiin lopulta alkuperäisten sopimusten jatkamisesta yksityistämisprosessin loppuun saakka.

| (34) | Vuoden 2009 lain nojalla yritysten ostajille oli määrä tehdä uudet sopimukset / julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset. |
| --- | --- |

(34)

Vuoden 2009 lain nojalla yritysten ostajille oli määrä tehdä uudet sopimukset / julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset.

| (35) | Saatuaan useita valituksia komissio aloitti 5 päivänä lokakuuta 2011 muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski useita Italian valtion hyväksymiä toimenpiteitä entisen Tirrenia-konsernin yritysten hyväksi, mukaan lukien edellä mainittujen alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkamisen nojalla yrityksille maksetut korvaukset ja yksityistämiseen mahdollisesti liittyvä tuki (15). Muodollisen tutkintamenettelyn jatkaminen hyväksyttiin 19 päivänä joulukuuta 2012 (16). Näitä toimenpiteitä tutkitaan erikseen asianumeroilla SA.32014, SA.32015 ja SA.32016, eikä niitä näin ollen käsitellä tässä päätöksessä. |
| --- | --- |

(35)

Saatuaan useita valituksia komissio aloitti 5 päivänä lokakuuta 2011 muodollisen tutkintamenettelyn, joka koski useita Italian valtion hyväksymiä toimenpiteitä entisen Tirrenia-konsernin yritysten hyväksi, mukaan lukien edellä mainittujen alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkamisen nojalla yrityksille maksetut korvaukset ja yksityistämiseen mahdollisesti liittyvä tuki (15). Muodollisen tutkintamenettelyn jatkaminen hyväksyttiin 19 päivänä joulukuuta 2012 (16). Näitä toimenpiteitä tutkitaan erikseen asianumeroilla SA.32014, SA.32015 ja SA.32016, eikä niitä näin ollen käsitellä tässä päätöksessä.

15

16

1.5   Tämän päätöksen soveltamisala

Tämän päätöksen soveltamisala

| (36) | Tämä päätös kattaa ainoastaan alueyritysten vuosina 1992–2008 saamat tuet, eikä se vaikuta muihin meneillään oleviin valtiontukiasioihin, mukaan lukien muodollinen tutkintamenettely, joka koskee kyseisille yrityksille alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkamisen nojalla vuodesta 2009 alkaen maksettua korvausta julkisista palveluista (ks. asiat SA.32014, SA.32015 ja SA.32016). |
| --- | --- |

(36)

Tämä päätös kattaa ainoastaan alueyritysten vuosina 1992–2008 saamat tuet, eikä se vaikuta muihin meneillään oleviin valtiontukiasioihin, mukaan lukien muodollinen tutkintamenettely, joka koskee kyseisille yrityksille alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkamisen nojalla vuodesta 2009 alkaen maksettua korvausta julkisista palveluista (ks. asiat SA.32014, SA.32015 ja SA.32016).

| (37) | Tämä päätös koskee ainoastaan valtiontukeen liittyviä näkökohtia eikä rajoita perussopimuksen muiden määräysten soveltamista erityisesti julkisia hankintoja ja palveluja koskevien käyttöoikeussopimusten osalta. |
| --- | --- |

(37)

Tämä päätös koskee ainoastaan valtiontukeen liittyviä näkökohtia eikä rajoita perussopimuksen muiden määräysten soveltamista erityisesti julkisia hankintoja ja palveluja koskevien käyttöoikeussopimusten osalta.

2.   YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ

YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS TOIMENPITEISTÄ

2.1   Tuensaajat ja markkinat, joilla ne toimivat

Tuensaajat ja markkinat, joilla ne toimivat

2.1.1   Adriatica

Adriatica

| (38) | Adriatica liikennöi kansainvälisiä reittejä Italian sekä Kreikan, Albanian ja entisen Jugoslavian välillä sekä alueellisten kabotaasiyhteyksien verkkoa Sisiliaan (vain rahtiliikenne) ja Tremitin saariston saarille. |
| --- | --- |

(38)

Adriatica liikennöi kansainvälisiä reittejä Italian sekä Kreikan, Albanian ja entisen Jugoslavian välillä sekä alueellisten kabotaasiyhteyksien verkkoa Sisiliaan (vain rahtiliikenne) ja Tremitin saariston saarille.

| (39) | Suurin osa Adriatican matkustajaliikenteestä keskittyi kansainvälisille reiteille Albaniaan ja Tremitin saariston kabotaasireiteille (17). Rahtiliikenteessä yli 90 prosenttia Adriatican kokonaisvolyymistä liikennöitiin Sisilian kabotaasireiteillä sekä kansainvälisillä reiteillä (jotka muodostivat 67 prosenttia yrityksen rahtiliikenteen kokonaisvolyymistä) (18). |
| --- | --- |

(39)

Suurin osa Adriatican matkustajaliikenteestä keskittyi kansainvälisille reiteille Albaniaan ja Tremitin saariston kabotaasireiteille (17). Rahtiliikenteessä yli 90 prosenttia Adriatican kokonaisvolyymistä liikennöitiin Sisilian kabotaasireiteillä sekä kansainvälisillä reiteillä (jotka muodostivat 67 prosenttia yrityksen rahtiliikenteen kokonaisvolyymistä) (18).

17

18

| (40) | Adriaticaan kohdistuva kilpailupaine vaihteli riippuen sen liikennöimistä reiteistä. |
| --- | --- |

(40)

Adriaticaan kohdistuva kilpailupaine vaihteli riippuen sen liikennöimistä reiteistä.

| (41) | Kansainvälisten reittien kilpailutilanne oli seuraava:






  — | reittiä Bari–Durrës (Albania) liikennöi vuoden läpi Adriatica ja kaksi muuta liikenteenharjoittajaa, joista toinen oli unionin liikenteenharjoittaja (mutta vain sesonkikaudella); |
| --- | --- | --- |

(41)

Kansainvälisten reittien kilpailutilanne oli seuraava:

—

reittiä Bari–Durrës (Albania) liikennöi vuoden läpi Adriatica ja kaksi muuta liikenteenharjoittajaa, joista toinen oli unionin liikenteenharjoittaja (mutta vain sesonkikaudella);

| — | reittiä Ancona–Split (Kroatia) liikennöi vuoden läpi Adriatica ja kolme muuta liikenteenharjoittajaa, joista yksi oli unionin liikenteenharjoittaja vuodesta 2001 lähtien (mutta vain sesonkikaudella); |
| --- | --- |

—

reittiä Ancona–Split (Kroatia) liikennöi vuoden läpi Adriatica ja kolme muuta liikenteenharjoittajaa, joista yksi oli unionin liikenteenharjoittaja vuodesta 2001 lähtien (mutta vain sesonkikaudella);

| — | Adriatica liikennöi reittiä Bari–Dubrovnik (Kroatia) vain vuosina 1997–1998 yhdessä unionin ulkopuolisen liikenteenharjoittajan kanssa; |
| --- | --- |

—

Adriatica liikennöi reittiä Bari–Dubrovnik (Kroatia) vain vuosina 1997–1998 yhdessä unionin ulkopuolisen liikenteenharjoittajan kanssa;

| — | Adriatica liikennöi reittiä Bari–Bar (Montenegro) vain vuosina 1997–1998 yhdessä kahden unionin ulkopuolisen liikenteenharjoittajan kanssa; |
| --- | --- |

—

Adriatica liikennöi reittiä Bari–Bar (Montenegro) vain vuosina 1997–1998 yhdessä kahden unionin ulkopuolisen liikenteenharjoittajan kanssa;

| — | Adriatica liikennöi reittiä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras (Kreikka) vuoteen 2004 asti (joskin liikennöinti oli keskeytettynä vuosina 2000–2004) (19) yhdessä muiden, myös unionin liikenteenharjoittajien, kanssa; |
| --- | --- |

—

Adriatica liikennöi reittiä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras (Kreikka) vuoteen 2004 asti (joskin liikennöinti oli keskeytettynä vuosina 2000–2004) (19) yhdessä muiden, myös unionin liikenteenharjoittajien, kanssa;

19

| — | reiteillä Ancona–Durrës (Albania), Ancona–Bar (Montenegro) ja Trieste–Durrës (Albania) Adriaticaan ei kohdistunut kilpailua. |
| --- | --- |

—

reiteillä Ancona–Durrës (Albania), Ancona–Bar (Montenegro) ja Trieste–Durrës (Albania) Adriaticaan ei kohdistunut kilpailua.

| (42) | Kabotaasireittien kilpailutilanne oli seuraava:






  — | joillekin Tremitin saariston saarille suuntautuvilla reiteillä Adriatican kanssa kilpaili muita italialaisia liikenteenharjoittajia lähinnä sesonkikauden aikana; |
| --- | --- | --- |

(42)

Kabotaasireittien kilpailutilanne oli seuraava:

—

joillekin Tremitin saariston saarille suuntautuvilla reiteillä Adriatican kanssa kilpaili muita italialaisia liikenteenharjoittajia lähinnä sesonkikauden aikana;

| — | rahtiliikenteen reiteillä Genoa–Termini Imerese ja Ravenna–Catania Adriatica kilpaili muiden italialaisten liikenteenharjoittajien kanssa; |
| --- | --- |

—

rahtiliikenteen reiteillä Genoa–Termini Imerese ja Ravenna–Catania Adriatica kilpaili muiden italialaisten liikenteenharjoittajien kanssa;

| — | rahtiliikenteen reiteillä Venetsian–Catania ja Livorno–Catania Adriaticaan ei kohdistunut kilpailua. |
| --- | --- |

—

rahtiliikenteen reiteillä Venetsian–Catania ja Livorno–Catania Adriaticaan ei kohdistunut kilpailua.

2.1.2   Saremar

Saremar

| (43) | Saremar liikennöi alueellisia kabotaasireittejä Sardiniasta koilliseen ja lounaaseen sijaitseville saarille sekä Sardinian ja Korsikan yhdistävää kansainvälistä reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio. |
| --- | --- |

(43)

Saremar liikennöi alueellisia kabotaasireittejä Sardiniasta koilliseen ja lounaaseen sijaitseville saarille sekä Sardinian ja Korsikan yhdistävää kansainvälistä reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio.

| (44) | Näillä reiteillä Saremarin osuus oli 64 prosenttia matkustajaliikenteen markkinoista ja 70 prosenttia rahtiliikenteen markkinoista |
| --- | --- |

(44)

Näillä reiteillä Saremarin osuus oli 64 prosenttia matkustajaliikenteen markkinoista ja 70 prosenttia rahtiliikenteen markkinoista

| (45) | Lukuun ottamatta reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio (jonka pituus on 10 meripeninkulmaa) Saremarin liikennöimä reitit (La Maddalena–Palau, Carloforte–Calasetta, Carloforte–Portovesme) olivat melko lyhyitä, keskimäärin viisi meripeninkulmaa. Tämä yhdessä päivittäisten matkojen tiheyden kanssa merkitsi sitä, että nämä merireitit olivat paljolti paikallisliikenteen luonteisia, sillä niiden tarkoituksena oli varmistaa lähisaarien asukkaiden liikennepalvelut ja tavarantoimitukset (20). Näiden markkinoiden erityisluonne johtui myös paikallista maantieteellisistä erityispiirteistä ja ilmasto-olosuhteista, jotka edellyttivät tietyntyyppisiä aluksia, jotka eivät sovellu käytettäviksi muualla muun tyyppisessä meriliikenteessä. |
| --- | --- |

(45)

Lukuun ottamatta reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio (jonka pituus on 10 meripeninkulmaa) Saremarin liikennöimä reitit (La Maddalena–Palau, Carloforte–Calasetta, Carloforte–Portovesme) olivat melko lyhyitä, keskimäärin viisi meripeninkulmaa. Tämä yhdessä päivittäisten matkojen tiheyden kanssa merkitsi sitä, että nämä merireitit olivat paljolti paikallisliikenteen luonteisia, sillä niiden tarkoituksena oli varmistaa lähisaarien asukkaiden liikennepalvelut ja tavarantoimitukset (20). Näiden markkinoiden erityisluonne johtui myös paikallista maantieteellisistä erityispiirteistä ja ilmasto-olosuhteista, jotka edellyttivät tietyntyyppisiä aluksia, jotka eivät sovellu käytettäviksi muualla muun tyyppisessä meriliikenteessä.

20

| (46) | Samemarin kanssa kilpaili muita italialaisia liikenteenharjoittajia kolmella niistä neljästä reitistä, joita se liikennöi. Sardinian ja Korsikan välinen reitti oli yksi näistä kolmesta. |
| --- | --- |

(46)

Samemarin kanssa kilpaili muita italialaisia liikenteenharjoittajia kolmella niistä neljästä reitistä, joita se liikennöi. Sardinian ja Korsikan välinen reitti oli yksi näistä kolmesta.

2.1.3   Toremar

Toremar

| (47) | Toremar liikennöi manner-Italian ja Toscanan saarten (Elba, Gorgona, Capraia, Pianosa ja Giglio) välisiä meriliikenteen kabotaasireittejä. Olennaisilta osin yritys hoiti paikallisten palvelujen verkkoa, jossa vuorovälien ja aikataulujen oli tarkoitus vastata saarten asukkaiden tavarantoimitus- ja liikkuvuustarpeita. Toremarin tarjoamien palvelujen luonteen vuoksi niitä voitiin verrata paikallisliikenteen palveluihin. |
| --- | --- |

(47)

Toremar liikennöi manner-Italian ja Toscanan saarten (Elba, Gorgona, Capraia, Pianosa ja Giglio) välisiä meriliikenteen kabotaasireittejä. Olennaisilta osin yritys hoiti paikallisten palvelujen verkkoa, jossa vuorovälien ja aikataulujen oli tarkoitus vastata saarten asukkaiden tavarantoimitus- ja liikkuvuustarpeita. Toremarin tarjoamien palvelujen luonteen vuoksi niitä voitiin verrata paikallisliikenteen palveluihin.

| (48) | Kahdella Toremarin liikennöimistä kuudesta reitistä toimi myös muita italialaisia liikenteenharjoittajia vuoden ympäri. |
| --- | --- |

(48)

Kahdella Toremarin liikennöimistä kuudesta reitistä toimi myös muita italialaisia liikenteenharjoittajia vuoden ympäri.

2.1.4   Siremar

Siremar

| (49) | Siremar liikennöi paikallisia reittejä Sisilian satamien ja sen lähellä sijaitsevien pienten saarten (Eolian saaret, Pelagian saaret, Egadin saaret, Ustica ja Pantelleria) välillä. |
| --- | --- |

(49)

Siremar liikennöi paikallisia reittejä Sisilian satamien ja sen lähellä sijaitsevien pienten saarten (Eolian saaret, Pelagian saaret, Egadin saaret, Ustica ja Pantelleria) välillä.

| (50) | Sisilian pohjoispuolella sijaitsevia Eolian saaria palvelevat yhteydet ulottuivat manner-Italiaan (Napoliin). Kyseessä oli puhtaasti paikallinen reittiverkko. Reittien, jotka olivat yleensä lyhyitä, vuorovälien ja aikataulujen oli tarkoitus palvella ennen muuta saarten asukkaiden liikkuvuustarpeita. Eolian saarille, joilla on 12 000 vakituista asukasta (joista 9 000 pääsaarella Liparilla), Siremar liikennöi kyseisenä ajanjaksona viittä reittiä Milazzon satamasta Sisiliasta. Siremar tarjosi palveluja vuoden ympäri sekaliikenteen aluksilla (matkustaja-autolautoilla) ja nopeilla matkustaja-aluksilla. Yksi italialainen liikenteenharjoittaja kilpaili Siremarin kanssa neljällä näistä viidestä reitistä käyttäen pienikapasiteettisia aluksia ja toinen nopeiden yhteyksien markkinalohkolla sesonkiajan ulkopuolella kolmella reitillä ja sesonkiaikana neljällä reitillä. |
| --- | --- |

(50)

Sisilian pohjoispuolella sijaitsevia Eolian saaria palvelevat yhteydet ulottuivat manner-Italiaan (Napoliin). Kyseessä oli puhtaasti paikallinen reittiverkko. Reittien, jotka olivat yleensä lyhyitä, vuorovälien ja aikataulujen oli tarkoitus palvella ennen muuta saarten asukkaiden liikkuvuustarpeita. Eolian saarille, joilla on 12 000 vakituista asukasta (joista 9 000 pääsaarella Liparilla), Siremar liikennöi kyseisenä ajanjaksona viittä reittiä Milazzon satamasta Sisiliasta. Siremar tarjosi palveluja vuoden ympäri sekaliikenteen aluksilla (matkustaja-autolautoilla) ja nopeilla matkustaja-aluksilla. Yksi italialainen liikenteenharjoittaja kilpaili Siremarin kanssa neljällä näistä viidestä reitistä käyttäen pienikapasiteettisia aluksia ja toinen nopeiden yhteyksien markkinalohkolla sesonkiajan ulkopuolella kolmella reitillä ja sesonkiaikana neljällä reitillä.

| (51) | Siremar liikennöi reittiä Egadin saariston kolmelle saarelle Trapanin satamasta Sisiliasta vuoden ympäri yhdellä sekaliikenteen aluksella (matkustaja-autolautalla) ja kahdella nopealla aluksella. Näillä markkinoilla toimi kaksi yksityistä italialaista liikenteenharjoittajaa: toinen tarjosi yksinomaan rahtipalveluja ja toinen nopeiden yhteyksien palveluja. |
| --- | --- |

(51)

Siremar liikennöi reittiä Egadin saariston kolmelle saarelle Trapanin satamasta Sisiliasta vuoden ympäri yhdellä sekaliikenteen aluksella (matkustaja-autolautalla) ja kahdella nopealla aluksella. Näillä markkinoilla toimi kaksi yksityistä italialaista liikenteenharjoittajaa: toinen tarjosi yksinomaan rahtipalveluja ja toinen nopeiden yhteyksien palveluja.

| (52) | Muilla Siremarin liikennöimillä reiteillä, joita liikennöitiin Palermon ja Agrigenton satamista, ei kilpaillut yksityisiä liikenteenharjoittajia. Siremar oli näin ollen ainoa liikenteenharjoittaja, joka täytti kyseisten saarten asukkaiden liikennetarpeet. |
| --- | --- |

(52)

Muilla Siremarin liikennöimillä reiteillä, joita liikennöitiin Palermon ja Agrigenton satamista, ei kilpaillut yksityisiä liikenteenharjoittajia. Siremar oli näin ollen ainoa liikenteenharjoittaja, joka täytti kyseisten saarten asukkaiden liikennetarpeet.

2.1.5   Caremar

Caremar

| (53) | Caremar liikennöi meriliikenteen paikallisreittejä manner-Italian satamista Napoli, Sorrento ja Pozzuoli (Napolinlahti) Parthenopen saarille Capri, Ischia ja Procida sekä manner-Italian satamista Formia ja Anzio (Lazio) Ponzan ja Ventotenen pikkusaarille. Tarjotuilla palveluilla vastattiin pääasiassa paikallisväestön liikennetarpeisiin, ja erityisesti Napolinlahden osalta niitä voitiin vuorotiheyden ja aikataulujen suhteen verrata paikallisliikenteen palveluihin. |
| --- | --- |

(53)

Caremar liikennöi meriliikenteen paikallisreittejä manner-Italian satamista Napoli, Sorrento ja Pozzuoli (Napolinlahti) Parthenopen saarille Capri, Ischia ja Procida sekä manner-Italian satamista Formia ja Anzio (Lazio) Ponzan ja Ventotenen pikkusaarille. Tarjotuilla palveluilla vastattiin pääasiassa paikallisväestön liikennetarpeisiin, ja erityisesti Napolinlahden osalta niitä voitiin vuorotiheyden ja aikataulujen suhteen verrata paikallisliikenteen palveluihin.

| (54) | Napolinlahdella Caremar kilpaili yksityisten italialaisten yritysten kanssa reiteillä Capri–Napoli, Capri–Sorrento, Ischia–Napoli ja Procida–Napoli. |
| --- | --- |

(54)

Napolinlahdella Caremar kilpaili yksityisten italialaisten yritysten kanssa reiteillä Capri–Napoli, Capri–Sorrento, Ischia–Napoli ja Procida–Napoli.

| (55) | Sitä vastoin reiteillä, joita Camerar liikennöi Ponzan ja Ventotenten saarille, ei ollut kilpailua. Camemar liikennöi näitä reittejä vuoden ympäri sekaliikenteen aluksilla (matkustaja-autolautoilla). Yksi yksityinen yritys kilpaili kuitenkin Caremarin kanssa nopeiden yhteyksien markkinalohkolla reiteillä Ponza–Formia ja Ventotene–Formia. |
| --- | --- |

(55)

Sitä vastoin reiteillä, joita Camerar liikennöi Ponzan ja Ventotenten saarille, ei ollut kilpailua. Camemar liikennöi näitä reittejä vuoden ympäri sekaliikenteen aluksilla (matkustaja-autolautoilla). Yksi yksityinen yritys kilpaili kuitenkin Caremarin kanssa nopeiden yhteyksien markkinalohkolla reiteillä Ponza–Formia ja Ventotene–Formia.

2.2   Julkisesta palvelusta maksettavat korvaukset

Julkisesta palvelusta maksettavat korvaukset

2.2.1   Lainsäädännölliset puitteet

Lainsäädännölliset puitteet

| (56) | Sovellettava kansallinen oikeudellinen kehys kuvataan vuoden 2009 tuomion noudattamiseksi yksityiskohtaisesti johdanto-osan 57–93 kappaleessa. |
| --- | --- |

(56)

Sovellettava kansallinen oikeudellinen kehys kuvataan vuoden 2009 tuomion noudattamiseksi yksityiskohtaisesti johdanto-osan 57–93 kappaleessa.

2.2.1.1   Lainsäädäntö, jota ei tarkasteltu vuoden 2005 päätöksessä

Lainsäädäntö, jota ei tarkasteltu vuoden 2005 päätöksessä

—   Joulukuun 7 päivänä 1936 annetut kuninkaan asetukset N:o 2081 ja N:o 2082

| (57) | Joulukuun 7 päivänä 1936 annetuilla kuninkaan asetuksilla N:o 2081 ja N:o 2082, jäljempänä ’vuoden 1936 asetukset’, perustettiin useita kansallisesti tärkeitä reittejä (linee di interesse nazionale) ja säädettiin niiden toiminnan toteuttamiseksi tarvittavista rahoitustoimista. |
| --- | --- |

(57)

Joulukuun 7 päivänä 1936 annetuilla kuninkaan asetuksilla N:o 2081 ja N:o 2082, jäljempänä ’vuoden 1936 asetukset’, perustettiin useita kansallisesti tärkeitä reittejä (linee di interesse nazionale) ja säädettiin niiden toiminnan toteuttamiseksi tarvittavista rahoitustoimista.

| (58) | Tarvittavan palvelutason varmistamiseksi kansallisesti tärkeillä reiteillä 7 päivänä joulukuuta 1936 annetulla kuninkaan asetuksella N:o 2081, jäljempänä ’asetus 2081/1936’, perustettiin neljä yritystä: Italia (toimipaikka Genova), Lloyd Triestino (toimipaikka Trieste), Tirrenia (toimipaikka Napoli) ja Adriatica (toimipaikka Venetsia). Joulukuun 7 päivänä 1936 annetun kuninkaan asetuksen N:o 2082, jäljempänä ’asetus 2082/1936’, mukaan vastikään perustetulla julkisella yhtiöllä (Finmare) olisi enemmistöosakkuus näissä yrityksissä. |
| --- | --- |

(58)

Tarvittavan palvelutason varmistamiseksi kansallisesti tärkeillä reiteillä 7 päivänä joulukuuta 1936 annetulla kuninkaan asetuksella N:o 2081, jäljempänä ’asetus 2081/1936’, perustettiin neljä yritystä: Italia (toimipaikka Genova), Lloyd Triestino (toimipaikka Trieste), Tirrenia (toimipaikka Napoli) ja Adriatica (toimipaikka Venetsia). Joulukuun 7 päivänä 1936 annetun kuninkaan asetuksen N:o 2082, jäljempänä ’asetus 2082/1936’, mukaan vastikään perustetulla julkisella yhtiöllä (Finmare) olisi enemmistöosakkuus näissä yrityksissä.

| (59) | Kansallisesti tärkeät reitit jaettiin neljään sektoriin maantieteellisten kriteerien perusteella. Vaikka jotkin kansallisesti tärkeät reitit olivat kansallisia yhteyksiä manner-Italian ja Italian suurimpien saarten välillä, suurin osa niistä oli kansainvälisiä reittejä, jotka yhdistivät Italian Amerikan ja Afrikan mantereisiin. Asetuksen 2081/1936 3 §:n 4 momentin mukaan meriliikennepalvelujen tarjoaminen kullakin näistä neljästä sektorista annettiin kahdenkymmenen vuoden ajaksi (1 päivästä tammikuuta 1937 alkaen) tehtäväksi neljälle äskettäin perustetulle yritykselle seuraavasti:






  a) | Sektori I (Amerikka): Italia; |
| --- | --- | --- |

(59)

Kansallisesti tärkeät reitit jaettiin neljään sektoriin maantieteellisten kriteerien perusteella. Vaikka jotkin kansallisesti tärkeät reitit olivat kansallisia yhteyksiä manner-Italian ja Italian suurimpien saarten välillä, suurin osa niistä oli kansainvälisiä reittejä, jotka yhdistivät Italian Amerikan ja Afrikan mantereisiin. Asetuksen 2081/1936 3 §:n 4 momentin mukaan meriliikennepalvelujen tarjoaminen kullakin näistä neljästä sektorista annettiin kahdenkymmenen vuoden ajaksi (1 päivästä tammikuuta 1937 alkaen) tehtäväksi neljälle äskettäin perustetulle yritykselle seuraavasti:

a)

Sektori I (Amerikka): Italia;

| b) | Sektori II (Suezin ja Gibraltarin kanavien takainen Afrikka, Suezin kanavan takainen Aasia ja Australia): Lloyd Triestino; |
| --- | --- |

b)

Sektori II (Suezin ja Gibraltarin kanavien takainen Afrikka, Suezin kanavan takainen Aasia ja Australia): Lloyd Triestino;

| c) | Sektori III (Tyrrhenanmeri ja Libya, Italian lähivedet, läntinen Välimeri, Gibraltarin kanavan takainen Pohjois-Eurooppa): Tirrenia; |
| --- | --- |

c)

Sektori III (Tyrrhenanmeri ja Libya, Italian lähivedet, läntinen Välimeri, Gibraltarin kanavan takainen Pohjois-Eurooppa): Tirrenia;

| d) | Sektori IV (Adrianmeri ja itäinen Välimeri): Adriatica. |
| --- | --- |

d)

Sektori IV (Adrianmeri ja itäinen Välimeri): Adriatica.

| (60) | Asetuksen 2081/1936 6 §:ssä säädettiin mahdollisuudesta laajentaa myöhemmin kansallisten korkoreittien luetteloa ministeriön asetuksella edellyttäen, että uusi reitti osoitettiin vuoden 1936 asetuksilla perustetuille yrityksille. |
| --- | --- |

(60)

Asetuksen 2081/1936 6 §:ssä säädettiin mahdollisuudesta laajentaa myöhemmin kansallisten korkoreittien luetteloa ministeriön asetuksella edellyttäen, että uusi reitti osoitettiin vuoden 1936 asetuksilla perustetuille yrityksille.

| (61) | Saman pykälän mukaan edellä mainituille yrityksille voitiin myöntää julkista tukea kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella, jos se oli tarpeen meriliikennepalvelujen tarjoamiseksi kyseisillä reiteillä. Sen vuoksi säädettiin, että julkisten tukien taso vahvistettaisiin kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa. |
| --- | --- |

(61)

Saman pykälän mukaan edellä mainituille yrityksille voitiin myöntää julkista tukea kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella, jos se oli tarpeen meriliikennepalvelujen tarjoamiseksi kyseisillä reiteillä. Sen vuoksi säädettiin, että julkisten tukien taso vahvistettaisiin kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa.

| (62) | Asetuksen 2081/1936 7 §:n mukaan julkista tukea voitiin tarkistaa neljän vuoden välein tietyin edellytyksin. Säännöksellä pyrittiin varmistamaan, että yritykset liikennöivät yli 75 prosenttia niiden hoidettavaksi annetuista reiteistä ja että niiden toiminnalle myönnetty keskimääräinen voittomarginaali oli 4–8 prosenttia. Vuoden 1936 asetuksissa ei täsmennetty rahoitusjärjestelmän kokonaisbudjettia. |
| --- | --- |

(62)

Asetuksen 2081/1936 7 §:n mukaan julkista tukea voitiin tarkistaa neljän vuoden välein tietyin edellytyksin. Säännöksellä pyrittiin varmistamaan, että yritykset liikennöivät yli 75 prosenttia niiden hoidettavaksi annetuista reiteistä ja että niiden toiminnalle myönnetty keskimääräinen voittomarginaali oli 4–8 prosenttia. Vuoden 1936 asetuksissa ei täsmennetty rahoitusjärjestelmän kokonaisbudjettia.

| (63) | Toukokuun 12 päivänä 1938 annetussa kuninkaan asetuksessa N:o 781 säädettiin mahdollisuudesta muuttaa ministeriön asetuksella asetuksen 2081/1936 2 §:ssä säädettyä kansallisesti tärkeiden reittien luetteloa (joka hyväksyttiin 5 päivänä tammikuuta 1937 annetulla ministeriön asetuksella). Joulukuun 20 päivänä 1938 annetulla ministeriön asetuksella reittiluetteloon tehtiin tiettyjä muutoksia. |
| --- | --- |

(63)

Toukokuun 12 päivänä 1938 annetussa kuninkaan asetuksessa N:o 781 säädettiin mahdollisuudesta muuttaa ministeriön asetuksella asetuksen 2081/1936 2 §:ssä säädettyä kansallisesti tärkeiden reittien luetteloa (joka hyväksyttiin 5 päivänä tammikuuta 1937 annetulla ministeriön asetuksella). Joulukuun 20 päivänä 1938 annetulla ministeriön asetuksella reittiluetteloon tehtiin tiettyjä muutoksia.

| (64) | Asetuksen 2081/1936 mukaisesti tehdyt julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1956. Italian lainsäätäjä jatkoi tämän jälkeen sopimuksia 30 päivään kesäkuuta 1962 (21). |
| --- | --- |

(64)

Asetuksen 2081/1936 mukaisesti tehdyt julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1956. Italian lainsäätäjä jatkoi tämän jälkeen sopimuksia 30 päivään kesäkuuta 1962 (21).

21

—   Tammikuun 5 päivänä 1953 annettu laki N:o 34 ja 26 päivänä maaliskuuta 1959 annettu laki N:o 178

| (65) | Tammikuun 5 päivänä tammikuuta 1953 annetulla lailla N:o 34, jäljempänä ’laki 34/1953’, ja 26 päivänä maaliskuuta 1959 annetulla lailla N:o 178, jäljempänä ’laki 178/1959’, joilla säädeltiin paikallisia meriliikenteen postipalveluja ja kaupallisia palveluja, valtuutettiin kauppamerenkulkuministeriö käynnistämään julkisia tarjouskilpailuja kirjepostin ja postipakettien kuljetuspalvelujen ja puhtaasti paikallisten kaupallisten palvelujen antamiseksi yksityisten yritysten hoidettaviksi. |
| --- | --- |

(65)

Tammikuun 5 päivänä tammikuuta 1953 annetulla lailla N:o 34, jäljempänä ’laki 34/1953’, ja 26 päivänä maaliskuuta 1959 annetulla lailla N:o 178, jäljempänä ’laki 178/1959’, joilla säädeltiin paikallisia meriliikenteen postipalveluja ja kaupallisia palveluja, valtuutettiin kauppamerenkulkuministeriö käynnistämään julkisia tarjouskilpailuja kirjepostin ja postipakettien kuljetuspalvelujen ja puhtaasti paikallisten kaupallisten palvelujen antamiseksi yksityisten yritysten hoidettaviksi.

| (66) | Lailla 34/1953 säädettiin neljästä tuetusta sektorista, joiden osalta järjestettiin erilliset julkiset tarjouskilpailut: a) Toscanan saaristo; b) Parthenopen ja Pontinen saaret; c) Eolian saaret; d) Egadin saaret, Pelagian saaret, Ustica ja Pantelleria. Lailla 178/1959 lisättiin seuraavat tuetut sektorit: e) keskinen Adrianmeri; f) Adrianmeren avomerialue. |
| --- | --- |

(66)

Lailla 34/1953 säädettiin neljästä tuetusta sektorista, joiden osalta järjestettiin erilliset julkiset tarjouskilpailut: a) Toscanan saaristo; b) Parthenopen ja Pontinen saaret; c) Eolian saaret; d) Egadin saaret, Pelagian saaret, Ustica ja Pantelleria. Lailla 178/1959 lisättiin seuraavat tuetut sektorit: e) keskinen Adrianmeri; f) Adrianmeren avomerialue.

| (67) | Lain 34/1953 4 §:n mukaan valtion edellä mainittujen palvelujen liikennöintiin myöntämistä tuista oli määrä sopia kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa. Samaa säännöstä sovellettiin myös lain 178/1959 soveltamisalaan kuuluviin reitteihin. |
| --- | --- |

(67)

Lain 34/1953 4 §:n mukaan valtion edellä mainittujen palvelujen liikennöintiin myöntämistä tuista oli määrä sopia kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa. Samaa säännöstä sovellettiin myös lain 178/1959 soveltamisalaan kuuluviin reitteihin.

—   Kesäkuun 2 päivänä 1962 annettu laki N:o 600

| (68) | Kesäkuun 2 päivänä 1962 annetulla lailla N:o 600, jäljempänä ’laki 600/1962’, järjestettiin uudelleen Italian meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmä. |
| --- | --- |

(68)

Kesäkuun 2 päivänä 1962 annetulla lailla N:o 600, jäljempänä ’laki 600/1962’, järjestettiin uudelleen Italian meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmä.

| (69) | Tarkemmin sanottuna lain 600/1962 2 §:ssä säädettiin, että kauppalaivaston ja Italia-, Lloyd Triestino-, Tirrenia- ja Adriatica-yritysten välillä oli tehtävä uudet julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset. Sopimusten kesto olisi kaksikymmentä vuotta ja niihin sisältyisi seuraavaa: i) luettelo kansallisesti tärkeistä reiteistä, ii) yksityiskohtaiset julkisen palvelun velvoitteet reittejä liikennöiville yrityksille ja iii) yksityiskohtaiset säännöt korvauksista, joita valtio voisi myöntää kyseisten reittien liikennöinnistä. Sopimusten oli määrä tulla voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1962. |
| --- | --- |

(69)

Tarkemmin sanottuna lain 600/1962 2 §:ssä säädettiin, että kauppalaivaston ja Italia-, Lloyd Triestino-, Tirrenia- ja Adriatica-yritysten välillä oli tehtävä uudet julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset. Sopimusten kesto olisi kaksikymmentä vuotta ja niihin sisältyisi seuraavaa: i) luettelo kansallisesti tärkeistä reiteistä, ii) yksityiskohtaiset julkisen palvelun velvoitteet reittejä liikennöiville yrityksille ja iii) yksityiskohtaiset säännöt korvauksista, joita valtio voisi myöntää kyseisten reittien liikennöinnistä. Sopimusten oli määrä tulla voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1962.

| (70) | Kaikille reittien liikennöinnistä vastaaville liikenteenharjoittajille myönnettävän julkisen korvauksen kokonaismäärä vahvistettiin lain 600/1962 6 §:ssä. Kullekin liikenteenharjoittajalle myönnettävää rahoitusosuutta voitiin tarkistaa kahden vuoden välein, jos liikenteenharjoittajan tulot ja kustannukset muuttuivat, ottaen huomioon lain 8 artiklassa esitetyt perusteet. Tehokkuuskannustimen käyttöön ottamiseksi säädettiin, että rahoitusosuutta voitaisiin tarkistaa ylöspäin tai alaspäin edellyttäen, että eräiden laissa mainittujen tulo- ja menoerien vaihtelut ylittivät 1 prosentin bruttotuloista absoluuttisina arvoina. Tarkistuksella voitiin vaikuttaa vain kyseisen määrän ylittävään osaan. |
| --- | --- |

(70)

Kaikille reittien liikennöinnistä vastaaville liikenteenharjoittajille myönnettävän julkisen korvauksen kokonaismäärä vahvistettiin lain 600/1962 6 §:ssä. Kullekin liikenteenharjoittajalle myönnettävää rahoitusosuutta voitiin tarkistaa kahden vuoden välein, jos liikenteenharjoittajan tulot ja kustannukset muuttuivat, ottaen huomioon lain 8 artiklassa esitetyt perusteet. Tehokkuuskannustimen käyttöön ottamiseksi säädettiin, että rahoitusosuutta voitaisiin tarkistaa ylöspäin tai alaspäin edellyttäen, että eräiden laissa mainittujen tulo- ja menoerien vaihtelut ylittivät 1 prosentin bruttotuloista absoluuttisina arvoina. Tarkistuksella voitiin vaikuttaa vain kyseisen määrän ylittävään osaan.

2.2.1.2   Vuoden 2005 päätöksessä tarkasteltu lainsäädäntö

Vuoden 2005 päätöksessä tarkasteltu lainsäädäntö

—   Laki N:o 684/1974 ja tasavallan presidentin asetus N:o 501/1979

| (71) | Kansallisesti tärkeiden merenkulkupalvelujen rakenneuudisuksesta 20 päivänä joulukuuta 1974 annetulla lailla N:o 684/1974, jäljempänä ’laki 684/1974’, kumottiin asetus 2081/1936 ja laki 600/1962 sekä kaikki lain 684/1974 vastaiset tai sen kanssa yhteensopimattomat määräykset ja säädettiin lain 600/1962 nojalla tehtyjen sopimusten irtisanomisesta 31 päivänä joulukuuta 1974. |
| --- | --- |

(71)

Kansallisesti tärkeiden merenkulkupalvelujen rakenneuudisuksesta 20 päivänä joulukuuta 1974 annetulla lailla N:o 684/1974, jäljempänä ’laki 684/1974’, kumottiin asetus 2081/1936 ja laki 600/1962 sekä kaikki lain 684/1974 vastaiset tai sen kanssa yhteensopimattomat määräykset ja säädettiin lain 600/1962 nojalla tehtyjen sopimusten irtisanomisesta 31 päivänä joulukuuta 1974.

| (72) | Lailla 684/1974 erotettiin toisistaan rahtiliikenteen reitit (4 §), matkustajaliikenteen reitit (6 §) sekä Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvat yhteydet (8 §). |
| --- | --- |

(72)

Lailla 684/1974 erotettiin toisistaan rahtiliikenteen reitit (4 §), matkustajaliikenteen reitit (6 §) sekä Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvat yhteydet (8 §).

| (73) | Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvien meriyhteyksien osalta 8 §:ssä edellytetään kyseisten alueiden, erityisesti Mezzogiornon, taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämiseen liittyvien vaatimusten täyttämistä. Tätä varten kyseisessä pykälässä säädettiin, että silloisen Finmare-konsernin yrityksille, joille oli annettu tehtäväksi tarjota näitä palveluja, maksettiin tukea 20 vuotta voimassa olevien julkisen palvelujen sopimusten nojalla. |
| --- | --- |

(73)

Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvien meriyhteyksien osalta 8 §:ssä edellytetään kyseisten alueiden, erityisesti Mezzogiornon, taloudelliseen ja sosiaaliseen kehittämiseen liittyvien vaatimusten täyttämistä. Tätä varten kyseisessä pykälässä säädettiin, että silloisen Finmare-konsernin yrityksille, joille oli annettu tehtäväksi tarjota näitä palveluja, maksettiin tukea 20 vuotta voimassa olevien julkisen palvelujen sopimusten nojalla.

| (74) | Lain 9 §:n mukaan julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä luettelo liikennöitävistä reiteistä, vuoroväleistä, kullakin reitillä käytettävästä alustyypistä ja julkisen rahoitusosuuden määrästä. Tätä määrää voitiin tarkistaa vuosittain, jos vähintään yksi sen laskennassa huomioon otetuista kustannustekijöistä muuttui yli 5 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna. |
| --- | --- |

(74)

Lain 9 §:n mukaan julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä luettelo liikennöitävistä reiteistä, vuoroväleistä, kullakin reitillä käytettävästä alustyypistä ja julkisen rahoitusosuuden määrästä. Tätä määrää voitiin tarkistaa vuosittain, jos vähintään yksi sen laskennassa huomioon otetuista kustannustekijöistä muuttui yli 5 prosenttia edelliseen vuoteen verrattuna.

| (75) | Matkustajaliikenteen reittien osalta 6 §:ssä säädetään Italian, Lloyd Triestinon, Adriatican ja Tirrenian liikennöimien matkustajayhteyksien lakkauttamisesta kolmen vuoden kuluessa lain voimaantulosta (nämä meriliikennepalvelut luokiteltiin lailla Gestione stralcio dei servizi passeggeri -palveluiksi). Lain 7 §:ssä annettiin mahdollisuus myöntää korvauksia, joilla varmistettiin näiden neljän yrityksen taloudellinen tasapaino kyseisten kolmen vuoden aikana vuosittain tehtävien sopimusten perusteella. |
| --- | --- |

(75)

Matkustajaliikenteen reittien osalta 6 §:ssä säädetään Italian, Lloyd Triestinon, Adriatican ja Tirrenian liikennöimien matkustajayhteyksien lakkauttamisesta kolmen vuoden kuluessa lain voimaantulosta (nämä meriliikennepalvelut luokiteltiin lailla Gestione stralcio dei servizi passeggeri -palveluiksi). Lain 7 §:ssä annettiin mahdollisuus myöntää korvauksia, joilla varmistettiin näiden neljän yrityksen taloudellinen tasapaino kyseisten kolmen vuoden aikana vuosittain tehtävien sopimusten perusteella.

| (76) | Rahtiliikenteen osalta kauppamerenkulkuministeriö valtuutettiin lain 684/1974 4 §:ssä myöntämään tukia Finmare-konsernin yrityksille, jotka joko käynnistävät uusia meriliikennereittejä (4 §:n a momentti) tai liikennöivät voimassa olevia reittejä (4 §:n b momentti), jos näillä toimilla ei pystytä saavuttamaan taloudellista tasapainoa. Kumpaakin tukimuotoa voitiin myöntää enintään viideksi vuodeksi, ja tuki voimassa oleville reiteille oli myönnettävä vuosittaisten sopimusten perusteella. |
| --- | --- |

(76)

Rahtiliikenteen osalta kauppamerenkulkuministeriö valtuutettiin lain 684/1974 4 §:ssä myöntämään tukia Finmare-konsernin yrityksille, jotka joko käynnistävät uusia meriliikennereittejä (4 §:n a momentti) tai liikennöivät voimassa olevia reittejä (4 §:n b momentti), jos näillä toimilla ei pystytä saavuttamaan taloudellista tasapainoa. Kumpaakin tukimuotoa voitiin myöntää enintään viideksi vuodeksi, ja tuki voimassa oleville reiteille oli myönnettävä vuosittaisten sopimusten perusteella.

| (77) | Laissa 684/1974 ei säädetty sillä perustettujen eri rahoitusjärjestelmien kokonaismäärärahoista. |
| --- | --- |

(77)

Laissa 684/1974 ei säädetty sillä perustettujen eri rahoitusjärjestelmien kokonaismäärärahoista.

| (78) | Lain 684/1974 täytäntöönpanosta 1 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa tasavallan presidentin asetuksessa N:o 501, jäljempänä ’asetus 501/1979’ (22), säädettiin lain 684/1974 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Asetuksen 501/1979 3 §:ssä selvennettiin, että lain 684/1974 7 §:ssä säädetyn korvauksen myöntämistä varten oli otettava huomioon kaikki Italian, Lloyd Triestinon, Tirrenian ja Adriatican liikennöimät kansalliset ja kansainväliset matkustajaliikenteen reitit. |
| --- | --- |

(78)

Lain 684/1974 täytäntöönpanosta 1 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa tasavallan presidentin asetuksessa N:o 501, jäljempänä ’asetus 501/1979’ (22), säädettiin lain 684/1974 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä. Asetuksen 501/1979 3 §:ssä selvennettiin, että lain 684/1974 7 §:ssä säädetyn korvauksen myöntämistä varten oli otettava huomioon kaikki Italian, Lloyd Triestinon, Tirrenian ja Adriatican liikennöimät kansalliset ja kansainväliset matkustajaliikenteen reitit.

22

| (79) | Asetuksen 501/1979 26 §:n mukaan matkustajaliikenteen reittien (Gestione stralcio dei servizi passeggeri) vuotuinen korvaus oli määritettävä odotettavissa olevien kustannusten ja tulojen perusteella. Kyseisen asetuksen 35 §:n mukaan rahtiliikenteen reittien korvauksia voitiin tarkistaa kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä kunkin reitin taloudellisen tasapainon varmistamiseksi. Asetuksen 501/1979 9 §:ssä määritettiin ne eri tekijät, jotka oli otettava huomioon laskettaessa yhtiöille lain 684/1974 4 §:n b momentin sekä 7 ja 8 §:n mukaisesti maksettavaa tukea. |
| --- | --- |

(79)

Asetuksen 501/1979 26 §:n mukaan matkustajaliikenteen reittien (Gestione stralcio dei servizi passeggeri) vuotuinen korvaus oli määritettävä odotettavissa olevien kustannusten ja tulojen perusteella. Kyseisen asetuksen 35 §:n mukaan rahtiliikenteen reittien korvauksia voitiin tarkistaa kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä kunkin reitin taloudellisen tasapainon varmistamiseksi. Asetuksen 501/1979 9 §:ssä määritettiin ne eri tekijät, jotka oli otettava huomioon laskettaessa yhtiöille lain 684/1974 4 §:n b momentin sekä 7 ja 8 §:n mukaisesti maksettavaa tukea.

| (80) | Asetuksessa 501/1979 säädettiin myös, että kunkin yrityksen liikennöimän reitin lähtö- ja saapumisajat hyväksytään ministeriön asetuksella ja että yritysten on korvattava yli 18 vuotta vanhat aluksensa, ellei ministeriö nimenomaisesti luopunut tästä velvoitteesta. Lisäksi käytetyt alukset oli osoitettava yksitellen kullekin julkisen palvelun reitille. Tämä rajoitus, joka velvoitti yritykset uudistamaan säännöllisesti kalustonsa, muodosti erityisen velvoitteen kyseisille yrityksille. |
| --- | --- |

(80)

Asetuksessa 501/1979 säädettiin myös, että kunkin yrityksen liikennöimän reitin lähtö- ja saapumisajat hyväksytään ministeriön asetuksella ja että yritysten on korvattava yli 18 vuotta vanhat aluksensa, ellei ministeriö nimenomaisesti luopunut tästä velvoitteesta. Lisäksi käytetyt alukset oli osoitettava yksitellen kullekin julkisen palvelun reitille. Tämä rajoitus, joka velvoitti yritykset uudistamaan säännöllisesti kalustonsa, muodosti erityisen velvoitteen kyseisille yrityksille.

| (81) | Asetuksen 501/1979 40 §:n nojalla kauppamerenkulkuministeriö voi tavanomaisten palvelujen lisäksi järjestää lisäpalveluja yleiseen etuun tai liikennetarpeisiin liittyvien poikkeuksellisten vaatimusten täyttämiseksi. |
| --- | --- |

(81)

Asetuksen 501/1979 40 §:n nojalla kauppamerenkulkuministeriö voi tavanomaisten palvelujen lisäksi järjestää lisäpalveluja yleiseen etuun tai liikennetarpeisiin liittyvien poikkeuksellisten vaatimusten täyttämiseksi.

—   Toukokuun 19 päivänä 1975 annettu laki N:o 169

| (82) | Paikallisten postipalvelujen ja kaupallisten palvelujen uudelleenjärjestelystä 19 päivänä toukokuuta 1975 annetulla lailla N:o 169, jäljempänä ’laki 169/1975’, järjestettiin uudelleen paikallisia meriliikenteen postipalveluja ja kaupallisia palveluja koskeva julkisen palvelun järjestelmä. |
| --- | --- |

(82)

Paikallisten postipalvelujen ja kaupallisten palvelujen uudelleenjärjestelystä 19 päivänä toukokuuta 1975 annetulla lailla N:o 169, jäljempänä ’laki 169/1975’, järjestettiin uudelleen paikallisia meriliikenteen postipalveluja ja kaupallisia palveluja koskeva julkisen palvelun järjestelmä.

| (83) | Sen 1 §:llä perustettiin kolme alueyritystä, Caremar, Siremar ja Toremar, ja annettiin niiden tehtäväksi hoitaa kirjepostin ja postipakettien kuljetusta sekä luonteeltaan puhtaasti paikallisia kaupallisia palveluja koskevat julkisen palvelun velvoitteet. Lisäksi 1 §:ssä edellytettiin myös, että Tirrenian oli säilytettävä vähintään 51 prosentin osuus osakepääomasta kussakin näistä yrityksistä. Lain 169/1975 2 §:llä valtuutettiin kauppamerenkulkuministeriö myöntämään avustuksia alueyrityksille kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa sovitulla tavalla. |
| --- | --- |

(83)

Sen 1 §:llä perustettiin kolme alueyritystä, Caremar, Siremar ja Toremar, ja annettiin niiden tehtäväksi hoitaa kirjepostin ja postipakettien kuljetusta sekä luonteeltaan puhtaasti paikallisia kaupallisia palveluja koskevat julkisen palvelun velvoitteet. Lisäksi 1 §:ssä edellytettiin myös, että Tirrenian oli säilytettävä vähintään 51 prosentin osuus osakepääomasta kussakin näistä yrityksistä. Lain 169/1975 2 §:llä valtuutettiin kauppamerenkulkuministeriö myöntämään avustuksia alueyrityksille kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa sovitulla tavalla.

—   Joulukuun 5 päivänä 1986 annettu laki N:o 856

| (84) | Valtion laivaston (Finmare-konserni) rakenneuudistuksen normeista ja yksityistä merenkulkua koskevista toimenpiteistä 5 päivänä joulukuuta 1986 annetulla lailla, jäljempänä ’laki 856/1986’, säädettiin tietyistä muutoksista meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmään. |
| --- | --- |

(84)

Valtion laivaston (Finmare-konserni) rakenneuudistuksen normeista ja yksityistä merenkulkua koskevista toimenpiteistä 5 päivänä joulukuuta 1986 annetulla lailla, jäljempänä ’laki 856/1986’, säädettiin tietyistä muutoksista meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmään.

| (85) | Sen 1 §:ssä säädettiin erityisesti, että valtion oli toteutettava kansantalouden kannalta olennaisen tärkeille tappiollisille rahtiliikenteen reiteille rakenneuudistus- ja rahoitustukiohjelma. Lain 2 §:ssä säädettiin aloitustuen myöntämisestä näille reiteille enintään viideksi vuodeksi (1 päivästä tammikuuta 1985 alkaen). Uuden aluksen hankintaa varten myönnettiin viisivuotinen aloitustuki, joka rajoittui investoinnin määrään (poisto ja korot). |
| --- | --- |

(85)

Sen 1 §:ssä säädettiin erityisesti, että valtion oli toteutettava kansantalouden kannalta olennaisen tärkeille tappiollisille rahtiliikenteen reiteille rakenneuudistus- ja rahoitustukiohjelma. Lain 2 §:ssä säädettiin aloitustuen myöntämisestä näille reiteille enintään viideksi vuodeksi (1 päivästä tammikuuta 1985 alkaen). Uuden aluksen hankintaa varten myönnettiin viisivuotinen aloitustuki, joka rajoittui investoinnin määrään (poisto ja korot).

| (86) | Kyseisen lain 11 §:ssä muutettiin tukien laskentaperusteita suurten ja pienten saarten liikenneyhteyksien osalta. Korvaustuki oli laskettava keskimääräisten ja objektiivisten parametrien avulla määritettyjen palvelusta saatavien tulojen ja siitä aiheutuvien kustannusten välisen erotuksen perusteella, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä yksityiskohtaiset tiedot tuen laskennassa huomioon otettavista tekijöistä sekä täydellinen luettelo tuetuista reiteistä, vuoroväleistä ja reiteillä käytettävien alusten tyypeistä. Kauppamerenkulkuministeriön, julkisista osakkuuksista vastaavan ministeriön ja valtiovarainministeriön oli hyväksyttävä tuet. Lain 7 §:n mukaan lisätukea voitiin myöntää ensimmäiselle viisivuotiskaudelle tuensaajien taloudellisen tasapainon varmistamiseksi. |
| --- | --- |

(86)

Kyseisen lain 11 §:ssä muutettiin tukien laskentaperusteita suurten ja pienten saarten liikenneyhteyksien osalta. Korvaustuki oli laskettava keskimääräisten ja objektiivisten parametrien avulla määritettyjen palvelusta saatavien tulojen ja siitä aiheutuvien kustannusten välisen erotuksen perusteella, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä yksityiskohtaiset tiedot tuen laskennassa huomioon otettavista tekijöistä sekä täydellinen luettelo tuetuista reiteistä, vuoroväleistä ja reiteillä käytettävien alusten tyypeistä. Kauppamerenkulkuministeriön, julkisista osakkuuksista vastaavan ministeriön ja valtiovarainministeriön oli hyväksyttävä tuet. Lain 7 §:n mukaan lisätukea voitiin myöntää ensimmäiselle viisivuotiskaudelle tuensaajien taloudellisen tasapainon varmistamiseksi.

| (87) | Lloyd Triestinon harjoittama Adrianmeren pohjoisosassa Istrian niemimaalle suuntautuvien reittien liikennöinti oli lain 13 §:n mukaan siirrettävä Adriaticalle. Lisäksi kyseisen artiklan 4 momentin mukaan 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleisiin ja Adriatican liikennöimiin sekaliikenteen reitteihin (23) sovellettiin lain 684/1974 8 ja 9 §:llä ja myöhemmillä muutoksilla säädettyjä sääntöjä (jotka koskevat yhteyksiä Italian suuriin ja pieniin saariin). Tämän seurauksena lain 856/1986 11 §:ää alettiin soveltaa myös Adriatican liikennöimiin kansainvälisiin reitteihin. |
| --- | --- |

(87)

Lloyd Triestinon harjoittama Adrianmeren pohjoisosassa Istrian niemimaalle suuntautuvien reittien liikennöinti oli lain 13 §:n mukaan siirrettävä Adriaticalle. Lisäksi kyseisen artiklan 4 momentin mukaan 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleisiin ja Adriatican liikennöimiin sekaliikenteen reitteihin (23) sovellettiin lain 684/1974 8 ja 9 §:llä ja myöhemmillä muutoksilla säädettyjä sääntöjä (jotka koskevat yhteyksiä Italian suuriin ja pieniin saariin). Tämän seurauksena lain 856/1986 11 §:ää alettiin soveltaa myös Adriatican liikennöimiin kansainvälisiin reitteihin.

23

| (88) | Lain 856/1986 15 §:ssä säädettiin julkisen alueyrityksen (Saremar) perustamisesta tarjoamaan posti- ja kaupallisia palveluja Sardinian, Korsikan ja niiden pienten lähisaarten, joille Tirrenia aiemmin liikennöi, välillä. |
| --- | --- |

(88)

Lain 856/1986 15 §:ssä säädettiin julkisen alueyrityksen (Saremar) perustamisesta tarjoamaan posti- ja kaupallisia palveluja Sardinian, Korsikan ja niiden pienten lähisaarten, joille Tirrenia aiemmin liikennöi, välillä.

| (89) | Lain 856/1986 12 §:n mukaan palvelun tariffit vahvistettiin ministeriön asetuksella yritysten itse esittämän ehdotuksen perusteella. Paikallisiin asukkaisiin ja työmatkalaisiin sovellettiin alennettuja tariffeja. |
| --- | --- |

(89)

Lain 856/1986 12 §:n mukaan palvelun tariffit vahvistettiin ministeriön asetuksella yritysten itse esittämän ehdotuksen perusteella. Paikallisiin asukkaisiin ja työmatkalaisiin sovellettiin alennettuja tariffeja.

| (90) | Lain 684/1974 tavoin laissa 856/1986 ei vahvistettu kokonaismäärärahoja niille rahoitusjärjestelmille, joita se koski. |
| --- | --- |

(90)

Lain 684/1974 tavoin laissa 856/1986 ei vahvistettu kokonaismäärärahoja niille rahoitusjärjestelmille, joita se koski.

—   Maaliskuun 4 päivänä 1989 annettu lakiasetus N:o 77 sellaisena kuin se on muutettuna 5 päivänä toukokuuta 1989 annetuksi laiksi N:o 160

| (91) | Sekä matkustaja- että rahtiliikennettä koskeviin alkuperäisiin sopimuksiin sovellettavan oikeudellisen kehyksen viimeisimmät uudistukset toteutettiin merenkulkuun ja merenkulkualan käyttöoikeussopimuksiin kohdistuvista kiireellisistä toimenpiteistä 4 päivänä maaliskuuta 1989 annetulla lakiasetuksella N:o 77, jäljempänä ’lakiasetus 77/1989’, sellaisena kuin se on muutettuna 5 päivänä toukokuuta 1989 annetuksi laiksi N:o 160. |
| --- | --- |

(91)

Sekä matkustaja- että rahtiliikennettä koskeviin alkuperäisiin sopimuksiin sovellettavan oikeudellisen kehyksen viimeisimmät uudistukset toteutettiin merenkulkuun ja merenkulkualan käyttöoikeussopimuksiin kohdistuvista kiireellisistä toimenpiteistä 4 päivänä maaliskuuta 1989 annetulla lakiasetuksella N:o 77, jäljempänä ’lakiasetus 77/1989’, sellaisena kuin se on muutettuna 5 päivänä toukokuuta 1989 annetuksi laiksi N:o 160.

| (92) | Lakiasetuksen 77/1989 9 §:ssä säädettiin erityisesti, että 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen matkustaja ja rahtiliikenteen varmistamiseksi välttämättömiksi katsottavat reitit voivat saada korvaustukea. Kyseisen pykälän mukaan viranomaiset päättivät liikennöitävistä reiteistä ja vuoroväleistä reittien liikennöinnin tehtäväkseen saaneiden yritysten tekemän teknisen ehdotuksen perusteella ja kyseisten yritysten oli tätä varten esitettävä joka viides vuosi suunnitelma palveluista. |
| --- | --- |

(92)

Lakiasetuksen 77/1989 9 §:ssä säädettiin erityisesti, että 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen matkustaja ja rahtiliikenteen varmistamiseksi välttämättömiksi katsottavat reitit voivat saada korvaustukea. Kyseisen pykälän mukaan viranomaiset päättivät liikennöitävistä reiteistä ja vuoroväleistä reittien liikennöinnin tehtäväkseen saaneiden yritysten tekemän teknisen ehdotuksen perusteella ja kyseisten yritysten oli tätä varten esitettävä joka viides vuosi suunnitelma palveluista.

| (93) | Saarille suuntautuvien yhteyksien osalta 9 §:n 3 momentissa säädettiin myös, että korvaustuen määrä oli vahvistettava julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa, joissa otetaan viitekeskiarvona ja objektiivisina parametreina huomioon kansallisen rautatieyhtiön (Ferrovie dello Stato) vastaaviin palveluihin ja etäisyyksiin soveltamat tariffit. |
| --- | --- |

(93)

Saarille suuntautuvien yhteyksien osalta 9 §:n 3 momentissa säädettiin myös, että korvaustuen määrä oli vahvistettava julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa, joissa otetaan viitekeskiarvona ja objektiivisina parametreina huomioon kansallisen rautatieyhtiön (Ferrovie dello Stato) vastaaviin palveluihin ja etäisyyksiin soveltamat tariffit.

2.2.2   Alkuperäiset sopimukset

Alkuperäiset sopimukset

| (94) | Alkuperäiset sopimukset ovat julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, jotka Italian valtio teki heinäkuussa 1991 kunkin entisen Tirrenia-konsernin viiden alueyrityksen kanssa. Nämä sopimukset olivat keskenään identtiset kaikkien entiseen Tirrenia-konserniin kuuluneiden yritysten, myös Tirrenian, osalta. Alkuperäisiä sopimuksia sovellettiin niiden 2 artiklan nojalla taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 1989 ja niiden voimassaolon päättyi 31 päivänä joulukuuta 2008. Alkuperäisissä sopimuksissa määrättiin kuitenkin, että vuosien 1989, 1990 ja 1991 taloudelliset suhteet oli määritettävä tilapäisin toimenpitein, joita tämä päätös ei koske. |
| --- | --- |

(94)

Alkuperäiset sopimukset ovat julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, jotka Italian valtio teki heinäkuussa 1991 kunkin entisen Tirrenia-konsernin viiden alueyrityksen kanssa. Nämä sopimukset olivat keskenään identtiset kaikkien entiseen Tirrenia-konserniin kuuluneiden yritysten, myös Tirrenian, osalta. Alkuperäisiä sopimuksia sovellettiin niiden 2 artiklan nojalla taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 1989 ja niiden voimassaolon päättyi 31 päivänä joulukuuta 2008. Alkuperäisissä sopimuksissa määrättiin kuitenkin, että vuosien 1989, 1990 ja 1991 taloudelliset suhteet oli määritettävä tilapäisin toimenpitein, joita tämä päätös ei koske.

| (95) | Alkuperäisten sopimusten 3 artiklan mukaan vuotuisen tuen määrä vahvistettiin tuensaajan kunkin varainhoitovuoden helmikuussa esittämän hakemuksen perusteella. Hakemus teki lausuntokierroksen ministeriöissä, ja se hyväksyttiin toukokuussa ministeriön asetuksella. Vuotuisen tuen oli määrä kattaa yritykselle toimintakustannusten ja liiketulojen välisestä alijäämästä aiheutuneet tappiot. |
| --- | --- |

(95)

Alkuperäisten sopimusten 3 artiklan mukaan vuotuisen tuen määrä vahvistettiin tuensaajan kunkin varainhoitovuoden helmikuussa esittämän hakemuksen perusteella. Hakemus teki lausuntokierroksen ministeriöissä, ja se hyväksyttiin toukokuussa ministeriön asetuksella. Vuotuisen tuen oli määrä kattaa yritykselle toimintakustannusten ja liiketulojen välisestä alijäämästä aiheutuneet tappiot.

| (96) | Alkuperäisten sopimusten 5 artiklassa määriteltiin yksityiskohtaisesti ne tulojen ja kustannusten parametrit, jotka otettiin huomioon laskettaessa korvausta sekä sijoitetun pääoman tuottoa lain 856/1986 11 §:n mukaisesti. |
| --- | --- |

(96)

Alkuperäisten sopimusten 5 artiklassa määriteltiin yksityiskohtaisesti ne tulojen ja kustannusten parametrit, jotka otettiin huomioon laskettaessa korvausta sekä sijoitetun pääoman tuottoa lain 856/1986 11 §:n mukaisesti.

2.2.3   Viisivuotissuunnitelmat

Viisivuotissuunnitelmat

| (97) | Alkuperäisten sopimusten 1 artiklassa määrätään viisivuotissuunnitelmista, joissa määritetään liikennöidyt reitit ja satamat, kyseisillä meriliikenneyhteyksillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, noudatettavat vuorovälit ja veloitettavat hinnat, erityisesti saarialueiden asukkaiden alennetut tariffit. |
| --- | --- |

(97)

Alkuperäisten sopimusten 1 artiklassa määrätään viisivuotissuunnitelmista, joissa määritetään liikennöidyt reitit ja satamat, kyseisillä meriliikenneyhteyksillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, noudatettavat vuorovälit ja veloitettavat hinnat, erityisesti saarialueiden asukkaiden alennetut tariffit.

| (98) | Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma (1990–1994) hyväksyttiin 29 päivänä toukokuuta 1990 annetulla ministeriön asetuksella, ja sen soveltaminen alkoi taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 1990. Toukokuun 14 päivänä 1996 annetulla asetuksella hyväksytyssä toisessa suunnitelmassa (1995–1999) reitit ja vuorovälit ovat paljolti samat. |
| --- | --- |

(98)

Ensimmäinen viisivuotissuunnitelma (1990–1994) hyväksyttiin 29 päivänä toukokuuta 1990 annetulla ministeriön asetuksella, ja sen soveltaminen alkoi taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 1990. Toukokuun 14 päivänä 1996 annetulla asetuksella hyväksytyssä toisessa suunnitelmassa (1995–1999) reitit ja vuorovälit ovat paljolti samat.

| (99) | Yritysten Italian viranomaisille syyskuussa 1999 esittämää kolmatta suunnitelmaa (2000–2004) ei ollut vuoden 2005 päätöksen hyväksymisajankohtana vielä hyväksytty. Tämän kolmannen suunnitelman hyväksymiseen saakka Tirrenia-konsernin yritykset voivat 8 päivänä maaliskuuta 2000 annetun asetuksen nojalla jatkaa lain 160/89 9 §:ssä säädettyjen palvelujen tarjoamista vuonna 1999 voimassa olleen vuosia 1994–1999 koskeneen viisivuotissuunnitelman ehtojen mukaisesti. |
| --- | --- |

(99)

Yritysten Italian viranomaisille syyskuussa 1999 esittämää kolmatta suunnitelmaa (2000–2004) ei ollut vuoden 2005 päätöksen hyväksymisajankohtana vielä hyväksytty. Tämän kolmannen suunnitelman hyväksymiseen saakka Tirrenia-konsernin yritykset voivat 8 päivänä maaliskuuta 2000 annetun asetuksen nojalla jatkaa lain 160/89 9 §:ssä säädettyjen palvelujen tarjoamista vuonna 1999 voimassa olleen vuosia 1994–1999 koskeneen viisivuotissuunnitelman ehtojen mukaisesti.

| (100) | Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen, että kausien 2000–2004 ja 2005–2008 viisivuotissuunnitelmien virallisen hyväksymisen sijasta ne toteuttivat tilapäisiä järkeistämistoimenpiteitä palvelujen muuttamiseksi paremmin paikallisyhteisöjen tarpeita vastaaviksi tekemättä kuitenkaan merkittäviä muutoksia julkisen palvelun järjestelmään. Italian viranomaiset selvensivät, ettei pitkän aikavälin suunnittelu ollut enää mahdollista budjettiongelmien takia. |
| --- | --- |

(100)

Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen, että kausien 2000–2004 ja 2005–2008 viisivuotissuunnitelmien virallisen hyväksymisen sijasta ne toteuttivat tilapäisiä järkeistämistoimenpiteitä palvelujen muuttamiseksi paremmin paikallisyhteisöjen tarpeita vastaaviksi tekemättä kuitenkaan merkittäviä muutoksia julkisen palvelun järjestelmään. Italian viranomaiset selvensivät, ettei pitkän aikavälin suunnittelu ollut enää mahdollista budjettiongelmien takia.

2.2.4   Vuotuinen korvaus

Vuotuinen korvaus

2.2.4.1   Vuoden 2005 päätöksessä arvioitu korvaus

Vuoden 2005 päätöksessä arvioitu korvaus

| (101) | Vuotuinen tuki vastasi viisivuotissopimuksessa tarkoitettujen palvelujen kumulatiivista nettotappiota, johon lisättiin sijoitetun pääoman tuottoa vastaava vaihteleva määrä. Nettotappion määrä laskettiin kauden aikana saatujen voittojen ja reittien liikennöinnistä aiheutuneiden kustannusten perusteella. |
| --- | --- |

(101)

Vuotuinen tuki vastasi viisivuotissopimuksessa tarkoitettujen palvelujen kumulatiivista nettotappiota, johon lisättiin sijoitetun pääoman tuottoa vastaava vaihteleva määrä. Nettotappion määrä laskettiin kauden aikana saatujen voittojen ja reittien liikennöinnistä aiheutuneiden kustannusten perusteella.

| (102) | Alkuperäisten sopimusten mukaan vuosittainen korvaustuki maksettiin seuraavasti:






  a) | joka kalenterivuoden maaliskuussa maksettiin ennakkoerä, joka oli määrältään 70 prosenttia edellisvuoden tuesta; |
| --- | --- | --- |

(102)

Alkuperäisten sopimusten mukaan vuosittainen korvaustuki maksettiin seuraavasti:

a)

joka kalenterivuoden maaliskuussa maksettiin ennakkoerä, joka oli määrältään 70 prosenttia edellisvuoden tuesta;

| b) | joka kalenterivuoden kesäkuussa maksettiin toinen erä, joka vastasi 20:tä prosenttia tuesta; |
| --- | --- |

b)

joka kalenterivuoden kesäkuussa maksettiin toinen erä, joka vastasi 20:tä prosenttia tuesta;

| c) | vuoden lopussa maksettiin maksettujen määrien ja kuluvan vuoden toimintakustannusten ja liiketulojen välisen alijäämän erotuksen muodostama jäljellä ollut määrä. Jos yritykselle maksettu määrä ylitti tarjottujen palvelujen nettokustannukset (voittojen ja tappioiden erotus), sen oli palautettava erotus 15 päivän kuluessa taseen hyväksymisestä. |
| --- | --- |

c)

vuoden lopussa maksettiin maksettujen määrien ja kuluvan vuoden toimintakustannusten ja liiketulojen välisen alijäämän erotuksen muodostama jäljellä ollut määrä. Jos yritykselle maksettu määrä ylitti tarjottujen palvelujen nettokustannukset (voittojen ja tappioiden erotus), sen oli palautettava erotus 15 päivän kuluessa taseen hyväksymisestä.

| (103) | Vuotuisen korvauksen laskennassa otettiin huomioon seuraavat kustannustekijät: provisiot/ostokulut, satamamaksut, satamien kauttakulkumaksut ja muut liikennekulut, toimintakustannukset, poistot, nettorahoitusmenot, hallintokustannukset ja muut kustannukset. Nämä alkuperäisten sopimusten liitteenä ilmoitetut kustannustekijät olivat samat kaikille alueyrityksille. |
| --- | --- |

(103)

Vuotuisen korvauksen laskennassa otettiin huomioon seuraavat kustannustekijät: provisiot/ostokulut, satamamaksut, satamien kauttakulkumaksut ja muut liikennekulut, toimintakustannukset, poistot, nettorahoitusmenot, hallintokustannukset ja muut kustannukset. Nämä alkuperäisten sopimusten liitteenä ilmoitetut kustannustekijät olivat samat kaikille alueyrityksille.

| (104) | Toimintakustannuksiin kuuluivat alushenkilöstön, huollon, vakuutusten, polttoaineen ja kivennäisöljyjen kustannukset. ”Hallinnon” kustannuserä kattoi ensisijaisesti maahenkilöstön ja hallintotilojen kustannukset. |
| --- | --- |

(104)

Toimintakustannuksiin kuuluivat alushenkilöstön, huollon, vakuutusten, polttoaineen ja kivennäisöljyjen kustannukset. ”Hallinnon” kustannuserä kattoi ensisijaisesti maahenkilöstön ja hallintotilojen kustannukset.

| (105) | Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan alueyritysten kustannukset (miljoonaa Italian liiraa) ja tuen määrä vuosina 1992–2001 (24) olivat seuraavat (25): |
| --- | --- |

(105)

Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan alueyritysten kustannukset (miljoonaa Italian liiraa) ja tuen määrä vuosina 1992–2001 (24) olivat seuraavat (25):

24

25

Adriatica

Adriatica

| Kustannustekijät | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Provisiot yms. | 9 750,0 | 11 940,0 | 12 432,0 | 13 915,0 | 14 224,0 | 13 949,0 | 16 307,0 | 16 376,0 | 12 702,0 | 17 451,6 |
| Satamamaksut yms. | 12 268,0 | 13 249,0 | 15 137,0 | 19 357,0 | 20 292,0 | 20 915,0 | 24 007,0 | 23 503,0 | 21 241,0 | 31 257,2 |
| Toimintakustannukset | 64 942,0 | 66 079,0 | 78 385,0 | 83 169,0 | 90 140,0 | 97 448,0 | 96 426,0 | 83 486,0 | 80 622,0 | 100 151,6 |
| Poistot | 15 086,0 | 17 502,0 | 22 761,0 | 23 706,0 | 23 719,0 | 23 727,0 | 23 463,0 | 23 286,0 | 23 351,0 | 29 053,7 |
| Nettorahoitusmenot | 4 626,0 | - 125,0 | 11 185,0 | 9 483,0 | 4 963,0 | - 3 031,0 | - 8 050,0 | - 12 440,0 | - 11 453,0 | - 4 172,7 |
| Hallinto | 16 318,0 | 15 685,0 | 15 720,0 | 14 653,0 | 13 938,0 | 13 952,0 | 14 688,0 | 14 877,0 | 14 735,0 | 14 194,8 |
| Muut kustannukset | 4 028,0 | - 139,0 | 2 913,0 | 2 051,0 | 2 819,0 | 7 371,0 | 8 968,0 | 2 021,0 | - 3 942,0 | - 4 116,5 |
| Kustannukset yhteensä (A) | 127 018,0 | 124 191,0 | 158 533,0 | 166 334,0 | 170 095,0 | 174 331,0 | 175 809,0 | 151 109,0 | 137 256,0 | 183 819,8 |
| Toimintatulot (B) | 64 772,0 | 79 716,0 | 80 324,0 | 95 114,0 | 95 422,0 | 94 995,0 | 114 210,0 | 126 403,0 | 109 786,0 | 155 616,1 |
| Nettotulos (B–A) | - 62 246,0 | - 44 475,0 | - 78 209,0 | - 71 220,0 | - 74 673,0 | - 79 336,0 | - 61 599,0 | - 24 706,0 | - 27 470,0 | - 28 203,7 |
| Sijoitetun pääoman tuotto | 8 258,0 | 10 615,0 | 7 819,0 | 9 304,0 | 7 935,0 | 5 788,0 | 5 271,0 | 3 646,0 | 4 377,0 | 6 147,7 |
| Vuosittaisen tuen määrä | 70 504,0 | 55 090,0 | 86 028,0 | 80 524,0 | 82 608,0 | 85 124,0 | 66 870,0 | 28 352,0 | 31 847,0 | 34 351,4 |

Kustannustekijät

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Provisiot yms.

9 750,0

11 940,0

12 432,0

13 915,0

14 224,0

13 949,0

16 307,0

16 376,0

12 702,0

17 451,6

Satamamaksut yms.

12 268,0

13 249,0

15 137,0

19 357,0

20 292,0

20 915,0

24 007,0

23 503,0

21 241,0

31 257,2

Toimintakustannukset

64 942,0

66 079,0

78 385,0

83 169,0

90 140,0

97 448,0

96 426,0

83 486,0

80 622,0

100 151,6

Poistot

15 086,0

17 502,0

22 761,0

23 706,0

23 719,0

23 727,0

23 463,0

23 286,0

23 351,0

29 053,7

Nettorahoitusmenot

4 626,0

- 125,0

11 185,0

9 483,0

4 963,0

- 3 031,0

- 8 050,0

- 12 440,0

- 11 453,0

- 4 172,7

Hallinto

16 318,0

15 685,0

15 720,0

14 653,0

13 938,0

13 952,0

14 688,0

14 877,0

14 735,0

14 194,8

Muut kustannukset

4 028,0

- 139,0

2 913,0

2 051,0

2 819,0

7 371,0

8 968,0

2 021,0

- 3 942,0

- 4 116,5

Kustannukset yhteensä (A)

Kustannukset yhteensä (A)

127 018,0

127 018,0

124 191,0

124 191,0

158 533,0

158 533,0

166 334,0

166 334,0

170 095,0

170 095,0

174 331,0

174 331,0

175 809,0

175 809,0

151 109,0

151 109,0

137 256,0

137 256,0

183 819,8

183 819,8

Toimintatulot (B)

64 772,0

79 716,0

80 324,0

95 114,0

95 422,0

94 995,0

114 210,0

126 403,0

109 786,0

155 616,1

Nettotulos (B–A)

Nettotulos (B–A)

- 62 246,0

- 62 246,0

- 44 475,0

- 44 475,0

- 78 209,0

- 78 209,0

- 71 220,0

- 71 220,0

- 74 673,0

- 74 673,0

- 79 336,0

- 79 336,0

- 61 599,0

- 61 599,0

- 24 706,0

- 24 706,0

- 27 470,0

- 27 470,0

- 28 203,7

- 28 203,7

Sijoitetun pääoman tuotto

8 258,0

10 615,0

7 819,0

9 304,0

7 935,0

5 788,0

5 271,0

3 646,0

4 377,0

6 147,7

Vuosittaisen tuen määrä

Vuosittaisen tuen määrä

70 504,0

70 504,0

55 090,0

55 090,0

86 028,0

86 028,0

80 524,0

80 524,0

82 608,0

82 608,0

85 124,0

85 124,0

66 870,0

66 870,0

28 352,0

28 352,0

31 847,0

31 847,0

34 351,4

34 351,4

Saremar

Saremar

| Kustannustekijät | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Provisiot yms. | 697,0 | 1 108,0 | 1 386,7 | 1 672,9 | 1 566,7 | 1 624,0 | 1 233,0 | 1 786,4 | 1 405,8 | 1 319,0 |
| Satamamaksut yms. | 2 308,0 | 2 505,0 | 1 929,8 | 1 898,4 | 1 776,8 | 2 099,1 | 2 508,0 | 2 096,4 | 2 250,0 | 2 265,4 |
| Toimintakustannukset | 22 213,0 | 24 077,0 | 23 570,7 | 23 433,8 | 26 129,1 | 26 664,2 | 28 112,0 | 29 883,9 | 23 914,8 | 20 094,0 |
| Poistot | 3 099,0 | 3 733,0 | 3 976,8 | 3 959,8 | 3 611,8 | 3 300,5 | 3 352,0 | 3 400,4 | 3 369,0 | 3 559,1 |
| Nettorahoitusmenot | 7,0 | - 906,0 | - 862,7 | - 895,0 | - 2 233,5 | - 2 451,6 | - 3 011,0 | - 2 933,8 | - 313,0 | 119,5 |
| Hallinto | 3 574,0 | 3 503,0 | 3 627,1 | 3 538,0 | 3 619,4 | 3 589,9 | 3 851,0 | 3 843,8 | 3 401,0 | 3 508,7 |
| Muut kustannukset | 1 621,0 | 1 918,0 | 1 666,8 | 997,8 | 502,9 | 1 827,3 | 3 557,0 | 2 141,7 | 2 272,0 | 239,9 |
| Kustannukset yhteensä (A) | 33 519,0 | 35 938,0 | 35 295,2 | 34 605,7 | 34 973,2 | 36 653,4 | 39 602,0 | 40 218,8 | 36 299,6 | 31 105,6 |
| Toimintatulot (B) | 7 464,0 | 8 365,0 | 9 383,8 | 11 396,6 | 11 533,5 | 11 746,7 | 11 744,0 | 12 425,6 | 12 652,0 | 13 456,1 |
| Nettotulos (B–A) | - 26 055,0 | - 27 573,0 | - 25 911,4 | - 23 209,1 | - 23 439,7 | - 24 906,7 | - 27 858,0 | - 27 793,2 | - 23 647,6 | - 17 649,5 |
| Sijoitetun pääoman tuotto | 1 342,0 | 2 641,0 | 1 606,2 | 1 781,6 | 1 560,4 | 1 172,8 | 973,0 | 738,8 | 828,0 | 1 075,6 |
| Vuosittaisen tuen määrä | 27 397,0 | 30 214,0 | 27 517,6 | 24 990,7 | 25 000,1 | 26 079,5 | 28 831,0 | 28 532,0 | 24 475,6 | 18 725,1 |

Kustannustekijät

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Provisiot yms.

697,0

1 108,0

1 386,7

1 672,9

1 566,7

1 624,0

1 233,0

1 786,4

1 405,8

1 319,0

Satamamaksut yms.

2 308,0

2 505,0

1 929,8

1 898,4

1 776,8

2 099,1

2 508,0

2 096,4

2 250,0

2 265,4

Toimintakustannukset

22 213,0

24 077,0

23 570,7

23 433,8

26 129,1

26 664,2

28 112,0

29 883,9

23 914,8

20 094,0

Poistot

3 099,0

3 733,0

3 976,8

3 959,8

3 611,8

3 300,5

3 352,0

3 400,4

3 369,0

3 559,1

Nettorahoitusmenot

7,0

- 906,0

- 862,7

- 895,0

- 2 233,5

- 2 451,6

- 3 011,0

- 2 933,8

- 313,0

119,5

Hallinto

3 574,0

3 503,0

3 627,1

3 538,0

3 619,4

3 589,9

3 851,0

3 843,8

3 401,0

3 508,7

Muut kustannukset

1 621,0

1 918,0

1 666,8

997,8

502,9

1 827,3

3 557,0

2 141,7

2 272,0

239,9

Kustannukset yhteensä (A)

Kustannukset yhteensä (A)

33 519,0

33 519,0

35 938,0

35 938,0

35 295,2

35 295,2

34 605,7

34 605,7

34 973,2

34 973,2

36 653,4

36 653,4

39 602,0

39 602,0

40 218,8

40 218,8

36 299,6

36 299,6

31 105,6

31 105,6

Toimintatulot (B)

7 464,0

8 365,0

9 383,8

11 396,6

11 533,5

11 746,7

11 744,0

12 425,6

12 652,0

13 456,1

Nettotulos (B–A)

Nettotulos (B–A)

- 26 055,0

- 26 055,0

- 27 573,0

- 27 573,0

- 25 911,4

- 25 911,4

- 23 209,1

- 23 209,1

- 23 439,7

- 23 439,7

- 24 906,7

- 24 906,7

- 27 858,0

- 27 858,0

- 27 793,2

- 27 793,2

- 23 647,6

- 23 647,6

- 17 649,5

- 17 649,5

Sijoitetun pääoman tuotto

1 342,0

2 641,0

1 606,2

1 781,6

1 560,4

1 172,8

973,0

738,8

828,0

1 075,6

Vuosittaisen tuen määrä

Vuosittaisen tuen määrä

27 397,0

27 397,0

30 214,0

30 214,0

27 517,6

27 517,6

24 990,7

24 990,7

25 000,1

25 000,1

26 079,5

26 079,5

28 831,0

28 831,0

28 532,0

28 532,0

24 475,6

24 475,6

18 725,1

18 725,1

Toremar

Toremar

| Kustannustekijät | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Provisiot yms. | 3 743,0 | 4 651,0 | 4 897,0 | 4 767,7 | 4 932,8 | 5 356,3 | 3 687,0 | 2 433,0 | 3 660,0 | 1 808,7 |
| Satamamaksut yms. | 3 279,0 | 3 141,0 | 2 871,5 | 3 050,7 | 3 380,1 | 3 512,1 | 4 311,0 | 3 839,9 | 4 513,0 | 4 596,3 |
| Toimintakustannukset | 26 980,0 | 27 398,0 | 30 740,3 | 32 605,1 | 34 738,3 | 34 875,0 | 34 539,0 | 36 411,1 | 31 448,0 | 30 796,0 |
| Poistot | 5 218,0 | 5 210,0 | 5 171,1 | 5 164,7 | 5 176,0 | 5 180,8 | 5 151,0 | 5 158,3 | 5 169,0 | 5 634,4 |
| Nettorahoitusmenot | - 264,0 | - 2 273,0 | - 2 456,6 | - 2 784,1 | - 3 860,2 | - 4 706,8 | - 4 777,0 | - 4 326,5 | - 3 590,0 | - 3 595,1 |
| Hallinto | 3 535,0 | 3 107,0 | 3 424,8 | 3 259,3 | 3 259,3 | 3 553,8 | 3 291,0 | 3 655,4 | 3 632,0 | 3 631,1 |
| Muut kustannukset | 1 020,0 | 3 673,0 | 3 048,5 | 1 923,9 | 2 889,8 | 1 133,9 | 4 599,0 | 668,9 | 843,0 | 2 031,7 |
| Kustannukset yhteensä (A) | 43 511,0 | 44 907,0 | 47 696,6 | 47 987,3 | 50 516,1 | 48 905,1 | 50 801,0 | 47 840,1 | 45 675,0 | 44 903,1 |
| Toimintatulot (B) | 27 406,0 | 30 750,0 | 32 759,6 | 31 968,5 | 32 483,3 | 31 200,8 | 29 996,0 | 32 362,0 | 34 577,0 | 35 573,5 |
| Nettotulos (B–A) | - 16 105,0 | - 14 157,0 | - 14 937,0 | - 16 018,8 | - 18 032,8 | - 17 704,3 | - 20 805,0 | - 15 478,1 | - 11 098,0 | - 9 329,5 |
| Sijoitetun pääoman tuotto | 1 367,0 | 2 145,0 | 1 312,1 | 1 408,0 | 1 285,0 | 936,5 | 718,0 | 588,1 | 1 993,0 | 3 033,6 |
| Vuosittaisen tuen määrä | 17 472,0 | 16 302,0 | 16 249,1 | 17 426,8 | 19 317,8 | 18 640,8 | 21 523,0 | 16 066,2 | 13 091,0 | 12 363,1 |

Kustannustekijät

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Provisiot yms.

3 743,0

4 651,0

4 897,0

4 767,7

4 932,8

5 356,3

3 687,0

2 433,0

3 660,0

1 808,7

Satamamaksut yms.

3 279,0

3 141,0

2 871,5

3 050,7

3 380,1

3 512,1

4 311,0

3 839,9

4 513,0

4 596,3

Toimintakustannukset

26 980,0

27 398,0

30 740,3

32 605,1

34 738,3

34 875,0

34 539,0

36 411,1

31 448,0

30 796,0

Poistot

5 218,0

5 210,0

5 171,1

5 164,7

5 176,0

5 180,8

5 151,0

5 158,3

5 169,0

5 634,4

Nettorahoitusmenot

- 264,0

- 2 273,0

- 2 456,6

- 2 784,1

- 3 860,2

- 4 706,8

- 4 777,0

- 4 326,5

- 3 590,0

- 3 595,1

Hallinto

3 535,0

3 107,0

3 424,8

3 259,3

3 259,3

3 553,8

3 291,0

3 655,4

3 632,0

3 631,1

Muut kustannukset

1 020,0

3 673,0

3 048,5

1 923,9

2 889,8

1 133,9

4 599,0

668,9

843,0

2 031,7

Kustannukset yhteensä (A)

Kustannukset yhteensä (A)

43 511,0

43 511,0

44 907,0

44 907,0

47 696,6

47 696,6

47 987,3

47 987,3

50 516,1

50 516,1

48 905,1

48 905,1

50 801,0

50 801,0

47 840,1

47 840,1

45 675,0

45 675,0

44 903,1

44 903,1

Toimintatulot (B)

27 406,0

30 750,0

32 759,6

31 968,5

32 483,3

31 200,8

29 996,0

32 362,0

34 577,0

35 573,5

Nettotulos (B–A)

Nettotulos (B–A)

- 16 105,0

- 16 105,0

- 14 157,0

- 14 157,0

- 14 937,0

- 14 937,0

- 16 018,8

- 16 018,8

- 18 032,8

- 18 032,8

- 17 704,3

- 17 704,3

- 20 805,0

- 20 805,0

- 15 478,1

- 15 478,1

- 11 098,0

- 11 098,0

- 9 329,5

- 9 329,5

Sijoitetun pääoman tuotto

1 367,0

2 145,0

1 312,1

1 408,0

1 285,0

936,5

718,0

588,1

1 993,0

3 033,6

Vuosittaisen tuen määrä

Vuosittaisen tuen määrä

17 472,0

17 472,0

16 302,0

16 302,0

16 249,1

16 249,1

17 426,8

17 426,8

19 317,8

19 317,8

18 640,8

18 640,8

21 523,0

21 523,0

16 066,2

16 066,2

13 091,0

13 091,0

12 363,1

12 363,1

Siremar

Siremar

| Kustannustekijät | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Provisiot yms. | 3 180,0 | 3 786,0 | 3 398,9 | 3 224,1 | 3 146,6 | 3 501,1 | 3 691,5 | 4 799,0 | 4 065,7 | 3 604,4 |
| Satamamaksut yms. | 5 545,0 | 5 338,0 | 5 622,1 | 5 837,5 | 6 181,2 | 6 421,2 | 6 793,1 | 6 982,9 | 7 604,8 | 7 532,9 |
| Toimintakustannukset | 56 391,0 | 55 740,0 | 56 771,1 | 59 664,1 | 65 284,6 | 76 630,0 | 81 153,8 | 85 560,1 | 73 500,7 | 77 345,1 |
| Poistot | 10 174,0 | 11 203,0 | 10 767,7 | 10 991,8 | 10 968,5 | 10 918,0 | 11 008,6 | 12 494,6 | 13 734,1 | 14 419,6 |
| Nettorahoitusmenot | - 1 415,0 | - 5 007,0 | - 5 044,9 | - 5 621,5 | - 7 387,7 | - 8 690,0 | - 10 215,8 | - 7 687,0 | - 4 226,3 | 3 516,1 |
| Hallinto | 4 462,0 | 4 064,0 | 4 179,8 | 4 522,4 | 4 845,4 | 5 251,0 | 4 479,9 | 4 515,3 | 4 903,9 | 4 418,4 |
| Muut kustannukset | 1 206,0 | 721,0 | 2 855,0 | 2 329,1 | 2 896,0 | 3 505,6 | 9 652,0 | 3 946,2 | 3 298,2 | 3 270,4 |
| Kustannukset yhteensä | 79 543,0 | 75 845,0 | 78 549,7 | 80 947,5 | 85 934,6 | 97 536,9 | 106 563,1 | 110 611,1 | 102 881,1 | 114 106,7 |
| Toimintatulot (B) | 26 903,0 | 30 444,0 | 32 845,7 | 33 847,0 | 32 724,0 | 35 203,5 | 37 244,8 | 40 274,2 | 43 335,0 | 47 314,3 |
| Nettotulos (B–A) | - 52 640,0 | - 45 401,0 | - 45 704,0 | - 47 100,5 | - 53 210,6 | - 62 333,4 | - 69 318,3 | - 70 336,9 | - 59 546,1 | - 66 792,4 |
| Sijoitetun pääoman tuotto | 2 874,0 | 5 334,0 | 3 336,0 | 4 363,7 | 3 888,4 | 3 155,1 | 2 599,3 | 2 211,2 | 3 940,0 | 4 248,2 |
| Vuosittaisen tuen määrä | 55 514,0 | 50 735,0 | 49 040,0 | 51 464,2 | 57 099,0 | 65 488,5 | 71 917,6 | 72 548,1 | 63 486,1 | 71 040,6 |

Kustannustekijät

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Provisiot yms.

3 180,0

3 786,0

3 398,9

3 224,1

3 146,6

3 501,1

3 691,5

4 799,0

4 065,7

3 604,4

Satamamaksut yms.

5 545,0

5 338,0

5 622,1

5 837,5

6 181,2

6 421,2

6 793,1

6 982,9

7 604,8

7 532,9

Toimintakustannukset

56 391,0

55 740,0

56 771,1

59 664,1

65 284,6

76 630,0

81 153,8

85 560,1

73 500,7

77 345,1

Poistot

10 174,0

11 203,0

10 767,7

10 991,8

10 968,5

10 918,0

11 008,6

12 494,6

13 734,1

14 419,6

Nettorahoitusmenot

- 1 415,0

- 5 007,0

- 5 044,9

- 5 621,5

- 7 387,7

- 8 690,0

- 10 215,8

- 7 687,0

- 4 226,3

3 516,1

Hallinto

4 462,0

4 064,0

4 179,8

4 522,4

4 845,4

5 251,0

4 479,9

4 515,3

4 903,9

4 418,4

Muut kustannukset

1 206,0

721,0

2 855,0

2 329,1

2 896,0

3 505,6

9 652,0

3 946,2

3 298,2

3 270,4

Kustannukset yhteensä

Kustannukset yhteensä

79 543,0

79 543,0

75 845,0

75 845,0

78 549,7

78 549,7

80 947,5

80 947,5

85 934,6

85 934,6

97 536,9

97 536,9

106 563,1

106 563,1

110 611,1

110 611,1

102 881,1

102 881,1

114 106,7

114 106,7

Toimintatulot (B)

26 903,0

30 444,0

32 845,7

33 847,0

32 724,0

35 203,5

37 244,8

40 274,2

43 335,0

47 314,3

Nettotulos (B–A)

Nettotulos (B–A)

- 52 640,0

- 52 640,0

- 45 401,0

- 45 401,0

- 45 704,0

- 45 704,0

- 47 100,5

- 47 100,5

- 53 210,6

- 53 210,6

- 62 333,4

- 62 333,4

- 69 318,3

- 69 318,3

- 70 336,9

- 70 336,9

- 59 546,1

- 59 546,1

- 66 792,4

- 66 792,4

Sijoitetun pääoman tuotto

2 874,0

5 334,0

3 336,0

4 363,7

3 888,4

3 155,1

2 599,3

2 211,2

3 940,0

4 248,2

Vuosittaisen tuen määrä

Vuosittaisen tuen määrä

55 514,0

55 514,0

50 735,0

50 735,0

49 040,0

49 040,0

51 464,2

51 464,2

57 099,0

57 099,0

65 488,5

65 488,5

71 917,6

71 917,6

72 548,1

72 548,1

63 486,1

63 486,1

71 040,6

71 040,6

Caremar

Caremar

| | |
| --- | --- |

(106)

| (106) | Sijoitetun pääoman tuoton osalta absoluuttiset määrät ovat saatavilla koko kaudelta (1992–2001). Lisäksi Italia toimitti komissiolle vuosina 1998–2001 hyväksytyn sijoitetun pääoman tuottoasteen, joka vaihteli kyseisinä vuosina inflaation ja korkojen vaihteluvälin mukaisesti 1,6 prosentista 8 prosenttiin.










  Vuosi | Adriatica | Saremar | Toremar | Siremar | Caremar |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | - | 7,1 % | 1,90 % | 2,70 % | 3,30 % |
| 1999 | 2,30 % | - | 1,60 % | 2,10 % | 2,50 % |
| 2000 | 2,20 % | 6,10 % | 5,90 % | 4,90 % | 3,90 % |
| 2001 | 2,30 % | 8,00 % | 8,00 % | 5,00 % | 6,70 % |

Sijoitetun pääoman tuoton osalta absoluuttiset määrät ovat saatavilla koko kaudelta (1992–2001). Lisäksi Italia toimitti komissiolle vuosina 1998–2001 hyväksytyn sijoitetun pääoman tuottoasteen, joka vaihteli kyseisinä vuosina inflaation ja korkojen vaihteluvälin mukaisesti 1,6 prosentista 8 prosenttiin.

Vuosi

Adriatica

Saremar

Toremar

Siremar

Caremar

1998

-

7,1 %

1,90 %

2,70 %

3,30 %

1999

2,30 %

-

1,60 %

2,10 %

2,50 %

2000

2,20 %

6,10 %

5,90 %

4,90 %

3,90 %

2001

2,30 %

8,00 %

8,00 %

5,00 %

6,70 %

| (107) | Lisäksi Italia toimitti kunkin yrityksen reittikohtaiset tuloslaskelmat vuosilta 1992–2001 ja selvensi tekijöitä, jotka vaikuttivat kunkin yrityksen osalta kustannustasoon ja sen seurauksena korvaukseen. |
| --- | --- |

(107)

Lisäksi Italia toimitti kunkin yrityksen reittikohtaiset tuloslaskelmat vuosilta 1992–2001 ja selvensi tekijöitä, jotka vaikuttivat kunkin yrityksen osalta kustannustasoon ja sen seurauksena korvaukseen.

| (108) | Erityisesti Adriatican liikennöimillä kansainvälisillä reiteillä entiseen Jugoslaviaan ja Albaniaan liikenne vaihteli huomattavasti vuodesta toiseen alueen poliittisen tilanteen vuoksi. Italian viranomaiset selittivät vuosittaisen tuen määrän (viimeinen rivi) huomattavat muutokset nettotoimintakustannusten vaihteluilla Albaniaan ja entiseen Jugoslaviaan suuntautuvilla kansainvälisillä reiteillä, joiden liikennöinnissä oli katkoksia Balkanin poliittisen tilanteen vuoksi. Lisäksi Kreikan reittien liikennöinnin lopettaminen vuonna 2000 vähensi toimintakustannuksia. Tremitin saariston kabotaasireiteillä nettotoimintakustannukset ja vuosittaisen tuen tarve pysyivät sen sijaan kaiken kaikkiaan vakaina vuosina 1992–2001. |
| --- | --- |

(108)

Erityisesti Adriatican liikennöimillä kansainvälisillä reiteillä entiseen Jugoslaviaan ja Albaniaan liikenne vaihteli huomattavasti vuodesta toiseen alueen poliittisen tilanteen vuoksi. Italian viranomaiset selittivät vuosittaisen tuen määrän (viimeinen rivi) huomattavat muutokset nettotoimintakustannusten vaihteluilla Albaniaan ja entiseen Jugoslaviaan suuntautuvilla kansainvälisillä reiteillä, joiden liikennöinnissä oli katkoksia Balkanin poliittisen tilanteen vuoksi. Lisäksi Kreikan reittien liikennöinnin lopettaminen vuonna 2000 vähensi toimintakustannuksia. Tremitin saariston kabotaasireiteillä nettotoimintakustannukset ja vuosittaisen tuen tarve pysyivät sen sijaan kaiken kaikkiaan vakaina vuosina 1992–2001.

| (109) | Saremarin toimintakustannusten pysyminen suhteellisen vakaina vuosina 1992–2001 johtui yrityksen tarjoamien palvelujen luonteesta. Ne olivat pääasiassa Sardinian ja lähisaarien välisiä kabotaasiyhteyksiä, joilla täytettiin ensisijaisesti paikallisyhteisöjen tarpeet, eikä niihin siten kohdistunut merkittäviä kysynnän ja tarjonnan vaihteluita. Yrityksen tarjoamat palvelut pysyivät – vuorovälien ja aikataulujen suhteen – paljolti muuttumattomina alkuperäisten sopimusten voimaantulosta alkaen (26) eivätkä käytännössä vaihdelleet vuoden aikana. Tämä selittää sen, että Saremarin saama vuosittainen tuki pysyi suhteellisen vakaana. |
| --- | --- |

(109)

Saremarin toimintakustannusten pysyminen suhteellisen vakaina vuosina 1992–2001 johtui yrityksen tarjoamien palvelujen luonteesta. Ne olivat pääasiassa Sardinian ja lähisaarien välisiä kabotaasiyhteyksiä, joilla täytettiin ensisijaisesti paikallisyhteisöjen tarpeet, eikä niihin siten kohdistunut merkittäviä kysynnän ja tarjonnan vaihteluita. Yrityksen tarjoamat palvelut pysyivät – vuorovälien ja aikataulujen suhteen – paljolti muuttumattomina alkuperäisten sopimusten voimaantulosta alkaen (26) eivätkä käytännössä vaihdelleet vuoden aikana. Tämä selittää sen, että Saremarin saama vuosittainen tuki pysyi suhteellisen vakaana.

26

| (110) | Toremar liikennöi Toscanan saariston saarille suuntautuvia paikallisia reittejä, joilla tarjonta ja kysyntä vaihtelivat vain vähän, mikä selitti kustannusten suhteellisen vähäisen vaihtelun. Julkisen yrityksen tarjoamat palvelut olivat vuonna 2000 – vuorovälien ja aikataulujen suhteen – samat kuin vuonna 1992 (27), eivätkä ne juuri vaihdelleet vuoden aikana huolimatta kysynnän kausivaihteluista. Vuosittaisen tuen määrä pysyi vuosien mittaan suhteellisen vakaana. |
| --- | --- |

(110)

Toremar liikennöi Toscanan saariston saarille suuntautuvia paikallisia reittejä, joilla tarjonta ja kysyntä vaihtelivat vain vähän, mikä selitti kustannusten suhteellisen vähäisen vaihtelun. Julkisen yrityksen tarjoamat palvelut olivat vuonna 2000 – vuorovälien ja aikataulujen suhteen – samat kuin vuonna 1992 (27), eivätkä ne juuri vaihdelleet vuoden aikana huolimatta kysynnän kausivaihteluista. Vuosittaisen tuen määrä pysyi vuosien mittaan suhteellisen vakaana.

27

| (111) | Siremarin tarjoamat palvelujen katsottiin olevan luonteeltaan samanlaisia kuin Saremarin ja Toremarin: tarjonta oli pysynyt vakaana julkisen palvelun sopimuksen voimaantulosta alkaen eivätkä kausivaihtelut olleet juurikaan vaikuttaneet siihen. Yrityksen suuret toimintakustannukset suhteessa sen tuloihin johtuivat liikennöitävien reittien määrästä (18 säännöllistä reittiä), joiden tarkoituksena oli täyttää neljäntoista Sisilian lähisaaren asukkaiden liikennetarpeet. |
| --- | --- |

(111)

Siremarin tarjoamat palvelujen katsottiin olevan luonteeltaan samanlaisia kuin Saremarin ja Toremarin: tarjonta oli pysynyt vakaana julkisen palvelun sopimuksen voimaantulosta alkaen eivätkä kausivaihtelut olleet juurikaan vaikuttaneet siihen. Yrityksen suuret toimintakustannukset suhteessa sen tuloihin johtuivat liikennöitävien reittien määrästä (18 säännöllistä reittiä), joiden tarkoituksena oli täyttää neljäntoista Sisilian lähisaaren asukkaiden liikennetarpeet.

| (112) | Caremarin toimittamat palvelut pysyivät paljolti muuttumattomina valtion kanssa tehdyn sopimuksen voimaantulosta lähtien (28). Yrityksen toimintakustannusten nousun rinnalla myös sen liikennöimistä reiteistä saadut tulot nousivat, minkä ansiosta vuosittaisen tuen määrä voitiin pitää suhteellisen vakaana. |
| --- | --- |

(112)

Caremarin toimittamat palvelut pysyivät paljolti muuttumattomina valtion kanssa tehdyn sopimuksen voimaantulosta lähtien (28). Yrityksen toimintakustannusten nousun rinnalla myös sen liikennöimistä reiteistä saadut tulot nousivat, minkä ansiosta vuosittaisen tuen määrä voitiin pitää suhteellisen vakaana.

28

2.2.4.2   Korvaus vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen

Korvaus vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen

| (113) | Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen Italia täydensi alueyrityksille vuosina 2002–2008 maksettuja korvauksia koskevia tietoja. Se toimitti erityisesti seuraavat tiedot: i) julkisen palvelun reittien liikennöinnistä aiheutuneet kustannukset; ii) palvelujen toimittamisesta aiheutunut nettotappio; iii) sijoitetun pääoman tuoton absoluuttiset määrät; iv) yrityksille myönnetyn vuotuisen tuen määrä. |
| --- | --- |

(113)

Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen Italia täydensi alueyrityksille vuosina 2002–2008 maksettuja korvauksia koskevia tietoja. Se toimitti erityisesti seuraavat tiedot: i) julkisen palvelun reittien liikennöinnistä aiheutuneet kustannukset; ii) palvelujen toimittamisesta aiheutunut nettotappio; iii) sijoitetun pääoman tuoton absoluuttiset määrät; iv) yrityksille myönnetyn vuotuisen tuen määrä.

| (114) | Italia vahvisti myös komission kanssa kesäkuussa 2012 pidetyssä kokouksessa, että korvauksen laskennassa huomioon otetut kustannuserät olivat pysyneet muuttumattomina vuoden 1991 jälkeen. |
| --- | --- |

(114)

Italia vahvisti myös komission kanssa kesäkuussa 2012 pidetyssä kokouksessa, että korvauksen laskennassa huomioon otetut kustannuserät olivat pysyneet muuttumattomina vuoden 1991 jälkeen.

| (115) | Toimitetut tiedot (tuhansina euroina) olivat seuraavat: |
| --- | --- |

(115)

Toimitetut tiedot (tuhansina euroina) olivat seuraavat:

Adriatica

Adriatica

| Vuosi | A) Kustannukset yhteensä | B) Toimintatulot | C) Nettotulos (B–A) | Sijoitetun pääoman tuotto | Vuosittaisen tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 100 412,0 | 76 199,0 | - 24 213,0 | 2 533,0 | 26 746,0 |
| 2003 | 107 741,0 | 81 396,0 | - 26 345,0 | 1 958,0 | 28 303,0 |
| 2004 (29) | 69 465,0 | 57 198,0 | - 12 267,0 | Ei sovelleta | Ei sovelleta |
| 2005 | 66 261,0 | 56 959,0 | - 9 302,0 | Ei sovelleta | Ei sovelleta |
| 2006 | 53 040,0 | 55 405,0 | 2 365,0 | Ei sovelleta | Ei sovelleta |
| 2007 | 55 489,0 | 59 626,0 | 4 137,0 | Ei sovelleta | Ei sovelleta |
| 2008 | 62 751,0 | 61 069,0 | - 1 682,0 | Ei sovelleta | Ei sovelleta |

Vuosi

A) Kustannukset yhteensä

B) Toimintatulot

C) Nettotulos (B–A)

Sijoitetun pääoman tuotto

Vuosittaisen tuen määrä

2002

100 412,0

76 199,0

- 24 213,0

2 533,0

26 746,0

2003

107 741,0

81 396,0

- 26 345,0

1 958,0

28 303,0

2004 (29)

29

69 465,0

57 198,0

- 12 267,0

Ei sovelleta

Ei sovelleta

2005

66 261,0

56 959,0

- 9 302,0

Ei sovelleta

Ei sovelleta

2006

53 040,0

55 405,0

2 365,0

Ei sovelleta

Ei sovelleta

2007

55 489,0

59 626,0

4 137,0

Ei sovelleta

Ei sovelleta

2008

62 751,0

61 069,0

- 1 682,0

Ei sovelleta

Ei sovelleta

Saremar

Saremar

| Vuosi | A) Kustannukset yhteensä | B) Toimintatulot | C) Nettotulos (B–A) | Sijoitetun pääoman tuotto | Vuosittaisen tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 20 393,0 | 7 026,0 | - 13 367,0 | 604,0 | 13 971,0 |
| 2003 | 20 292,0 | 6 992,0 | - 13 300,0 | 649,0 | 13 949,0 |
| 2004 | 21 387,0 | 6 910,0 | - 14 477,0 | 709,0 | 15 186,0 |
| 2005 | 22 146,0 | 7 290,0 | - 14 856,0 | 679,0 | 15 535,0 |
| 2006 | 22 663,0 | 8 161,0 | - 14 502,0 | 801,0 | 15 303,0 |
| 2007 | 21 240,0 | 8 078,0 | - 13 162,0 | 893,0 | 14 055,0 |
| 2008 | 21 526,0 | 8 138,0 | - 13 388,0 | 855,0 | 14 243,0 |

Vuosi

A) Kustannukset yhteensä

B) Toimintatulot

C) Nettotulos (B–A)

Sijoitetun pääoman tuotto

Vuosittaisen tuen määrä

2002

20 393,0

7 026,0

- 13 367,0

604,0

13 971,0

2003

20 292,0

6 992,0

- 13 300,0

649,0

13 949,0

2004

21 387,0

6 910,0

- 14 477,0

709,0

15 186,0

2005

22 146,0

7 290,0

- 14 856,0

679,0

15 535,0

2006

22 663,0

8 161,0

- 14 502,0

801,0

15 303,0

2007

21 240,0

8 078,0

- 13 162,0

893,0

14 055,0

2008

21 526,0

8 138,0

- 13 388,0

855,0

14 243,0

Toremar

Toremar

| Vuosi | A) Kustannukset yhteensä | B) Toimintatulot | C) Nettotulos (B–A) | Sijoitetun pääoman tuotto | Vuosittaisen tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 27 774,0 | 18 164,0 | - 9 610,0 | 1 448,0 | 11 058,0 |
| 2003 | 30 571,0 | 18 559,0 | - 12 012,0 | 1 399,0 | 13 411,0 |
| 2004 | 32 920,0 | 18 277,0 | - 14 643,0 | 1 300,0 | 15 943,0 |
| 2005 | 34 889,0 | 17 583,0 | - 17 306,0 | 1 261,0 | 18 567,0 |
| 2006 | 37 355,0 | 21 364,0 | - 15 991,0 | 1 597,0 | 17 588,0 |
| 2007 | 36 880,0 | 22 621,0 | - 14 259,0 | 1 691,0 | 15 950,0 |
| 2008 | 35 981,0 | 24 280,0 | - 11 701,0 | 1 699,0 | 13 400,0 |

Vuosi

A) Kustannukset yhteensä

B) Toimintatulot

C) Nettotulos (B–A)

Sijoitetun pääoman tuotto

Vuosittaisen tuen määrä

2002

27 774,0

18 164,0

- 9 610,0

1 448,0

11 058,0

2003

30 571,0

18 559,0

- 12 012,0

1 399,0

13 411,0

2004

32 920,0

18 277,0

- 14 643,0

1 300,0

15 943,0

2005

34 889,0

17 583,0

- 17 306,0

1 261,0

18 567,0

2006

37 355,0

21 364,0

- 15 991,0

1 597,0

17 588,0

2007

36 880,0

22 621,0

- 14 259,0

1 691,0

15 950,0

2008

35 981,0

24 280,0

- 11 701,0

1 699,0

13 400,0

Siremar

Siremar

| Vuosi | A) Kustannukset yhteensä | B) Toimintatulot | C) Nettotulos (B–A) | Sijoitetun pääoman tuotto | Vuosittaisen tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 62 540,0 | 23 951,0 | - 38 589,0 | 1 750,0 | 40 339,0 |
| 2003 | 65 845,0 | 22 349,0 | - 43 496,0 | 1 743,0 | 45 239,0 |
| 2004 | 66 288,0 | 23 283,0 | - 43 005,0 | 1 935,0 | 44 940,0 |
| 2005 | 85 183,0 | 22 011,0 | - 63 172,0 | 1 907,0 | 65 079,0 |
| 2006 | 94 096,0 | 23 198,0 | - 70 898,0 | 1 935,0 | 72 833,0 |
| 2007 | 90 501,0 | 22 585,0 | - 67 916,0 | 2 092,0 | 70 008,0 |
| 2008 | 96 842,0 | 23 448,0 | - 73 394,0 | 2 060,0 | 75 454,0 |

Vuosi

A) Kustannukset yhteensä

B) Toimintatulot

C) Nettotulos (B–A)

Sijoitetun pääoman tuotto

Vuosittaisen tuen määrä

2002

62 540,0

23 951,0

- 38 589,0

1 750,0

40 339,0

2003

65 845,0

22 349,0

- 43 496,0

1 743,0

45 239,0

2004

66 288,0

23 283,0

- 43 005,0

1 935,0

44 940,0

2005

85 183,0

22 011,0

- 63 172,0

1 907,0

65 079,0

2006

94 096,0

23 198,0

- 70 898,0

1 935,0

72 833,0

2007

90 501,0

22 585,0

- 67 916,0

2 092,0

70 008,0

2008

96 842,0

23 448,0

- 73 394,0

2 060,0

75 454,0

Caremar

Caremar

| Vuosi | A) Kustannukset yhteensä | B) Toimintatulot | C) Nettotulos (B–A) | Sijoitetun pääoman tuotto | Vuosittaisen tuen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 41 931,0 | 17 850,0 | - 24 081,0 | 1 654,0 | 25 735,0 |
| 2003 | 47 568,0 | 21 257,0 | - 26 311,0 | 1 556,0 | 27 867,0 |
| 2004 | 49 847,0 | 20 178,0 | - 29 669,0 | 1 438,0 | 31 107,0 |
| 2005 | 55 910,0 | 21 380,0 | - 34 530,0 | 1 391,0 | 35 921,0 |
| 2006 | 59 859,0 | 25 600,0 | - 34 259,0 | 1 863,0 | 36 122,0 |
| 2007 | 59 618,0 | 26 565,0 | - 33 053,0 | 1 895,0 | 34 948,0 |
| 2008 | 61 481,0 | 28 065,0 | - 33 416,0 | 1 874,0 | 35 290,0 |

Vuosi

A) Kustannukset yhteensä

B) Toimintatulot

C) Nettotulos (B–A)

Sijoitetun pääoman tuotto

Vuosittaisen tuen määrä

2002

41 931,0

17 850,0

- 24 081,0

1 654,0

25 735,0

2003

47 568,0

21 257,0

- 26 311,0

1 556,0

27 867,0

2004

49 847,0

20 178,0

- 29 669,0

1 438,0

31 107,0

2005

55 910,0

21 380,0

- 34 530,0

1 391,0

35 921,0

2006

59 859,0

25 600,0

- 34 259,0

1 863,0

36 122,0

2007

59 618,0

26 565,0

- 33 053,0

1 895,0

34 948,0

2008

61 481,0

28 065,0

- 33 416,0

1 874,0

35 290,0

| (116) | Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan alueyritysten yksittäisissä kustannustekijöissä ajan myötä tapahtuneet muutokset johtuivat pääasiallisesti ulkoisista tekijöistä, kuten inflaatiosta ja korkojen kehityksestä, jotka vaikuttavat paitsi markkinahintoihin myös odotettavissa olevaan sijoitetun pääoman tuottoon. Sijoitetun pääoman tuoton laskennassa otettiin huomioon pankkien korot sekä alusrahoitusluottojen keskimääräiset ottolainauskorot. |
| --- | --- |

(116)

Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan alueyritysten yksittäisissä kustannustekijöissä ajan myötä tapahtuneet muutokset johtuivat pääasiallisesti ulkoisista tekijöistä, kuten inflaatiosta ja korkojen kehityksestä, jotka vaikuttavat paitsi markkinahintoihin myös odotettavissa olevaan sijoitetun pääoman tuottoon. Sijoitetun pääoman tuoton laskennassa otettiin huomioon pankkien korot sekä alusrahoitusluottojen keskimääräiset ottolainauskorot.

| (117) | Sijoitetun pääoman tuottoasteen osalta Italia toimitti komissiolle vuosina 2002–2003 hyväksytyt korot, mutta se ei pystynyt toimittamaan näitä korkoja vuosilta 2004–2008.










  Vuosi | Adriatica | Saremar | Toremar | Siremar | Caremar |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 1,80 % | 5,80 % | 6,10 % | 3,90 % | 5,70 % |
| 2003 | 1,70 % | 12,20 % | 6,80 % | 3,40 % | 6,00 % |

(117)

Sijoitetun pääoman tuottoasteen osalta Italia toimitti komissiolle vuosina 2002–2003 hyväksytyt korot, mutta se ei pystynyt toimittamaan näitä korkoja vuosilta 2004–2008.

Vuosi

Adriatica

Saremar

Toremar

Siremar

Caremar

2002

1,80 %

5,80 %

6,10 %

3,90 %

5,70 %

2003

1,70 %

12,20 %

6,80 %

3,40 %

6,00 %

| (118) | Italia toimitti komissiolle myös Tirrenian reittikohtaiset tuloslaskelmat vuodesta 2004 lähtien määrittääkseen Adriatican aiemmin liikennöimien kansallisten/kansainvälisten reittien liikennöinnistä Tirrenialle aiheutuneet kustannukset. Italia korosti kuitenkin, että näitä arvoja olisi pidettävä pelkkänä arviona kullakin reitillä aiheutuneista todellisista kustannuksista, koska tiettyjä huomioon otettuja kustannustekijöitä ei voitu jakaa reittikohtaisesti. |
| --- | --- |

(118)

Italia toimitti komissiolle myös Tirrenian reittikohtaiset tuloslaskelmat vuodesta 2004 lähtien määrittääkseen Adriatican aiemmin liikennöimien kansallisten/kansainvälisten reittien liikennöinnistä Tirrenialle aiheutuneet kustannukset. Italia korosti kuitenkin, että näitä arvoja olisi pidettävä pelkkänä arviona kullakin reitillä aiheutuneista todellisista kustannuksista, koska tiettyjä huomioon otettuja kustannustekijöitä ei voitu jakaa reittikohtaisesti.

| (119) | Näiden tietojen perusteella Tirrenian tulokset (euroina) Adriatican aiemmin liikennöimillä kansainvälisillä reiteillä olivat seuraavat:









  Vuosi | Ancona–Durrës | Ancona–Bar | Bari–Durrës | Ancona–Split |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | - 3 267 000 | - 653 000 | 4 041 000 | - 3 021 000 |
| 2005 | Ei sovelleta | Ei sovelleta | 3 701 256 | - 4 249 739 |
| 2006 | Ei sovelleta | Ei sovelleta | 5 503 024 | - 145 514 |
| 2007 | Ei sovelleta | Ei sovelleta | 7 119 285 | Ei sovelleta |
| 2008 | Ei sovelleta | Ei sovelleta | 4 308 702 | Ei sovelleta |

(119)

Näiden tietojen perusteella Tirrenian tulokset (euroina) Adriatican aiemmin liikennöimillä kansainvälisillä reiteillä olivat seuraavat:

Vuosi

Ancona–Durrës

Ancona–Bar

Bari–Durrës

Ancona–Split

2004

- 3 267 000

- 653 000

4 041 000

- 3 021 000

2005

Ei sovelleta

Ei sovelleta

3 701 256

- 4 249 739

2006

Ei sovelleta

Ei sovelleta

5 503 024

- 145 514

2007

Ei sovelleta

Ei sovelleta

7 119 285

Ei sovelleta

2008

Ei sovelleta

Ei sovelleta

4 308 702

Ei sovelleta

2.2.5   Viisivuotissuunnitelmiin ja liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvät investoinnit

Viisivuotissuunnitelmiin ja liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvät investoinnit

| (120) | Viisivuotissuunnitelmissa määrättiin liikennöityjen reittien ja niiden vuorotiheyksien lisäksi myös investoinneista, joita tuensaajat aikoivat tehdä ajanjakson aikana kyseisten reittien liikennöinnin varmistamiseksi. Komissio yritti tutkinnassa erityisesti selvittää sitä, miten alusten hankintakustannukset ja poistot otettiin huomioon vuotuisen tuen laskemiseksi. |
| --- | --- |

(120)

Viisivuotissuunnitelmissa määrättiin liikennöityjen reittien ja niiden vuorotiheyksien lisäksi myös investoinneista, joita tuensaajat aikoivat tehdä ajanjakson aikana kyseisten reittien liikennöinnin varmistamiseksi. Komissio yritti tutkinnassa erityisesti selvittää sitä, miten alusten hankintakustannukset ja poistot otettiin huomioon vuotuisen tuen laskemiseksi.

| (121) | Lisäksi komissio halusi tarkistaa, sisälsivätkö Tirrenian maaliskuussa 1999 vahvistamaan vuosien 1999–2002 liiketoimintasuunnitelmaan kuuluvat entisen Tirrenia-konsernin alueyritysten hyväksi tehtävät lisäinvestoinnit jonkinlaista tukea. Liiketoimintasuunnitelman päätavoitteet olivat seuraavat:






  a) | sen mahdollistaminen, että yritykset sopeutuivat Italian kabotaasimarkkinoiden vapauttamisesta (1 päivänä tammikuuta 1999) johtuviin muuttuneisiin olosuhteisiin ja valmistautuivat valtion kanssa tehtyjen alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymiseen vuonna 2008; |
| --- | --- | --- |

(121)

Lisäksi komissio halusi tarkistaa, sisälsivätkö Tirrenian maaliskuussa 1999 vahvistamaan vuosien 1999–2002 liiketoimintasuunnitelmaan kuuluvat entisen Tirrenia-konsernin alueyritysten hyväksi tehtävät lisäinvestoinnit jonkinlaista tukea. Liiketoimintasuunnitelman päätavoitteet olivat seuraavat:

a)

sen mahdollistaminen, että yritykset sopeutuivat Italian kabotaasimarkkinoiden vapauttamisesta (1 päivänä tammikuuta 1999) johtuviin muuttuneisiin olosuhteisiin ja valmistautuivat valtion kanssa tehtyjen alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymiseen vuonna 2008;

| b) | mainittujen sopimusten mukaisesti tarjottujen palvelujen kustannusten vähentäminen; |
| --- | --- |

b)

mainittujen sopimusten mukaisesti tarjottujen palvelujen kustannusten vähentäminen;

| c) | konsernin kehityksen tukeminen ja käytettävissä olevien voimavarojen hyödyntäminen paremmin; |
| --- | --- |

c)

konsernin kehityksen tukeminen ja käytettävissä olevien voimavarojen hyödyntäminen paremmin;

| d) | edellytysten luominen yritysten yksityistämiselle. |
| --- | --- |

d)

edellytysten luominen yritysten yksityistämiselle.

| (122) | Liiketoimintasuunnitelmassa määrättiin erityisesti alkuperäisten sopimusten mukaisiin palveluihin tarvittavien investointien kehittämisestä, jonka oli määrä johtaa vanhentuneen kaluston poistamiseen käytöstä, muiden alusten siirtojärjestelyihin konsernin sisällä ja uusiin 700 miljardin Italian liiran (noin 361,5 miljoonan euron) suuruisiin investointeihin (30). |
| --- | --- |

(122)

Liiketoimintasuunnitelmassa määrättiin erityisesti alkuperäisten sopimusten mukaisiin palveluihin tarvittavien investointien kehittämisestä, jonka oli määrä johtaa vanhentuneen kaluston poistamiseen käytöstä, muiden alusten siirtojärjestelyihin konsernin sisällä ja uusiin 700 miljardin Italian liiran (noin 361,5 miljoonan euron) suuruisiin investointeihin (30).

30

2.3   Veroetuuskohtelu

Veroetuuskohtelu

| (123) | Lokakuun 26 päivänä 1995 annetussa lakiasetuksessa N:o 504 säädettiin merenkulussa moottoripolttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen veroetuusjärjestelmästä. Kyseisen asetuksen 63 §:n 3 momentin mukaan aluksissa käytettäviin voiteluaineisiin sovellettiin alennettua valmisteveroa. |
| --- | --- |

(123)

Lokakuun 26 päivänä 1995 annetussa lakiasetuksessa N:o 504 säädettiin merenkulussa moottoripolttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen veroetuusjärjestelmästä. Kyseisen asetuksen 63 §:n 3 momentin mukaan aluksissa käytettäviin voiteluaineisiin sovellettiin alennettua valmisteveroa.

| (124) | Aloittamispäätöksessä komissio oli todennut olevan epäselvää, miten kyseistä verohelpotusta yksityiskohtaisesti sovelletaan Italian satamissa huollettavina olevien alusten tapauksessa. Komissio halusi varmistua siitä, että tällä toimenpiteellä ei syrjitty muita meriliikenteen toimijoita, joiden alukset ovat samassa tilanteessa. |
| --- | --- |

(124)

Aloittamispäätöksessä komissio oli todennut olevan epäselvää, miten kyseistä verohelpotusta yksityiskohtaisesti sovelletaan Italian satamissa huollettavina olevien alusten tapauksessa. Komissio halusi varmistua siitä, että tällä toimenpiteellä ei syrjitty muita meriliikenteen toimijoita, joiden alukset ovat samassa tilanteessa.

3.   ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

3.1   Ennen vuoden 2005 päätöksen hyväksymistä esitetyt huomautukset

Ennen vuoden 2005 päätöksen hyväksymistä esitetyt huomautukset

3.1.1   Tirrenia-konsernin yritysten esittämät huomautukset

Tirrenia-konsernin yritysten esittämät huomautukset

| (125) | Tirrenia-konsernin yritykset esittivät 22 päivänä marraskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa aloittamispäätöksestä. Pääasiassa yritykset kiistivät alkuperäisten sopimusten mukaisesti maksettujen korvausten luokittelun uudeksi tueksi ja näin ollen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen legitiimiyden. Yritykset väittivät erityisesti, että komissiolle oli ilmoitettu jo kauan sitten julkisen palvelun velvoitteiden korvausjärjestelmän olemassaolosta eikä se ollut koskaan esittänyt siitä huomautuksia. Lisäksi yritysten mukaan julkisille liikenteenharjoittajille maksettujen vuotuisten korvausten määrä oli täysin oikeasuhteinen ja rajoittui julkisen palvelun velvoitteista johtuviin nettokustannuksiin. Tästä syystä ne katsoivat, että kyseinen maksu ei haitannut kilpailua muiden markkinatoimijoiden kanssa. |
| --- | --- |

(125)

Tirrenia-konsernin yritykset esittivät 22 päivänä marraskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa aloittamispäätöksestä. Pääasiassa yritykset kiistivät alkuperäisten sopimusten mukaisesti maksettujen korvausten luokittelun uudeksi tueksi ja näin ollen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyn päätöksen legitiimiyden. Yritykset väittivät erityisesti, että komissiolle oli ilmoitettu jo kauan sitten julkisen palvelun velvoitteiden korvausjärjestelmän olemassaolosta eikä se ollut koskaan esittänyt siitä huomautuksia. Lisäksi yritysten mukaan julkisille liikenteenharjoittajille maksettujen vuotuisten korvausten määrä oli täysin oikeasuhteinen ja rajoittui julkisen palvelun velvoitteista johtuviin nettokustannuksiin. Tästä syystä ne katsoivat, että kyseinen maksu ei haitannut kilpailua muiden markkinatoimijoiden kanssa.

| (126) | Samaan aikaan Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar nostivat kumoamiskanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen 263 artiklan 4 kohdan nojalla (ks. myös johdanto-osan 5 kappale). |
| --- | --- |

(126)

Samaan aikaan Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar nostivat kumoamiskanteen yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa SEUT-sopimuksen 263 artiklan 4 kohdan nojalla (ks. myös johdanto-osan 5 kappale).

3.1.2   Yksityisten liikenteenharjoittajien huomautukset

Yksityisten liikenteenharjoittajien huomautukset

| (127) | Komissio sai huomautuksia useilta yksityisiltä liikenteenharjoittajilta, jotka kilpailivat joillakin Caremarin, Saremarin ja Toremarin liikennöimillä reiteillä. Nämä huomautukset voidaan tiivistää seuraavasti:






  a) | Tirrenia-konsernin yritykset harjoittivat niillä reiteillä, joille kilpailu yksityisten liikenteenharjoittajien kanssa keskittyy, aggressiivista kauppapolitiikkaa, jolle on ominaista polkumyyntihinnat sekä alennus- ja osamaksujärjestelmät, jotka voitiin selittää järkevästi ainoastaan Tirrenian saamalla julkisella rahoituksella; |
| --- | --- | --- |

(127)

Komissio sai huomautuksia useilta yksityisiltä liikenteenharjoittajilta, jotka kilpailivat joillakin Caremarin, Saremarin ja Toremarin liikennöimillä reiteillä. Nämä huomautukset voidaan tiivistää seuraavasti:

a)

Tirrenia-konsernin yritykset harjoittivat niillä reiteillä, joille kilpailu yksityisten liikenteenharjoittajien kanssa keskittyy, aggressiivista kauppapolitiikkaa, jolle on ominaista polkumyyntihinnat sekä alennus- ja osamaksujärjestelmät, jotka voitiin selittää järkevästi ainoastaan Tirrenian saamalla julkisella rahoituksella;

| b) | Julkisen palvelun velvoitteet eivät olleet avoimia, ja Tirrenia-konsernin yrityksille annettua mahdollisuutta muuttaa sille asetettujen velvoitteiden laajuutta, erityisesti liikennöityjä reittejä ja noudatettuja aikatauluja ja vuorotiheyksiä, olisi pidettävä julkisen palvelun velvoitteiden luonteen vastaisena; |
| --- | --- |

b)

Julkisen palvelun velvoitteet eivät olleet avoimia, ja Tirrenia-konsernin yrityksille annettua mahdollisuutta muuttaa sille asetettujen velvoitteiden laajuutta, erityisesti liikennöityjä reittejä ja noudatettuja aikatauluja ja vuorotiheyksiä, olisi pidettävä julkisen palvelun velvoitteiden luonteen vastaisena;

| c) | Kun otetaan huomioon yksityisten liikenteenharjoittajien joillakin Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimillä linjoilla tarjoamat palvelut, julkisen palvelun tarve vaikutti hyvin kyseenalaiselta; |
| --- | --- |

c)

Kun otetaan huomioon yksityisten liikenteenharjoittajien joillakin Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimillä linjoilla tarjoamat palvelut, julkisen palvelun tarve vaikutti hyvin kyseenalaiselta;

| d) | Vuodesta 1995 alkaen toteutettujen tai liiketoimintasuunnitelmaan sisältyneiden investointien rahoitusjärjestelyt sisälsivät tukea, muun muassa Tirrenia-konsernin yrityksille asetettuja edullisimpiin yksityisen rahoituksen saamisen edellytyksiä; |
| --- | --- |

d)

Vuodesta 1995 alkaen toteutettujen tai liiketoimintasuunnitelmaan sisältyneiden investointien rahoitusjärjestelyt sisälsivät tukea, muun muassa Tirrenia-konsernin yrityksille asetettuja edullisimpiin yksityisen rahoituksen saamisen edellytyksiä;

| e) | Tirrenia-konsernin yritykset hyötyivät veroetuuskohtelusta Italian satamissa käyvissä aluksissaan käytettyjen kivennäisöljyjen osalta. |
| --- | --- |

e)

Tirrenia-konsernin yritykset hyötyivät veroetuuskohtelusta Italian satamissa käyvissä aluksissaan käytettyjen kivennäisöljyjen osalta.

3.2   Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen esitetyt huomautukset

Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen esitetyt huomautukset

| (128) | Unionin yleisen tuomioistuimen vuonna 2005 tekemän päätöksen kumoamisen jälkeen komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tästä kumoamisesta ja sen vaikutuksista (ks. myös 1.3 jakso). |
| --- | --- |

(128)

Unionin yleisen tuomioistuimen vuonna 2005 tekemän päätöksen kumoamisen jälkeen komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tästä kumoamisesta ja sen vaikutuksista (ks. myös 1.3 jakso).

| (129) | Komissio sai huomautuksia ainoastaan tutkittavien toimenpiteiden tuensaajilta. Tuensaajien huomautusten pääsisältö oli, että komission olisi otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tosiseikat ja oikeudelliset seikat, mukaan lukien valittajien tuomioistuinmenettelyn yhteydessä esittämät lisäperusteet, ja katsottava niiden perusteella, että kyseessä olevat toimenpiteet






  a) | eivät ole tukea, tai |
| --- | --- | --- |

(129)

Komissio sai huomautuksia ainoastaan tutkittavien toimenpiteiden tuensaajilta. Tuensaajien huomautusten pääsisältö oli, että komission olisi otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tosiseikat ja oikeudelliset seikat, mukaan lukien valittajien tuomioistuinmenettelyn yhteydessä esittämät lisäperusteet, ja katsottava niiden perusteella, että kyseessä olevat toimenpiteet

a)

eivät ole tukea, tai

| b) | ovat voimassa olevia tukia, koska Italian meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmä i) oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa, ii) edellytti Euroopan komission epäsuoraa tai nimenomaista lupaa (31) ja iii) se oli joka tapauksessa otettu käyttöön ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa. |
| --- | --- |

b)

ovat voimassa olevia tukia, koska Italian meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmä i) oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa, ii) edellytti Euroopan komission epäsuoraa tai nimenomaista lupaa (31) ja iii) se oli joka tapauksessa otettu käyttöön ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa.

31

4.   ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

ITALIAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

4.1   Ennen vuoden 2005 päätöksen hyväksymistä esitetyt huomautukset

Ennen vuoden 2005 päätöksen hyväksymistä esitetyt huomautukset

4.1.1   Julkisen palvelun velvoitteista maksetut tuet

Julkisen palvelun velvoitteista maksetut tuet

| (130) | Italian viranomaiset toimittivat 29 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa päätöksestä aloittaa muodollinen tutkintamenettely. Italian viranomaiset katsoivat, että meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artikla sallii Tirrenia-konsernin kunkin yrityksen kanssa tehtyjen alkuperäisten sopimusten täysimääräisen voimassaolon niiden päättymiseen eli vuoteen 2008 saakka. Näin ollen alkuperäisiin sopimuksiin perustuvaa julkisen palvelun velvoitteiden järjestelmää ei voitu asettaa kyseenalaiseksi aloittamispäätöksellä. |
| --- | --- |

(130)

Italian viranomaiset toimittivat 29 päivänä syyskuuta 1999 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa päätöksestä aloittaa muodollinen tutkintamenettely. Italian viranomaiset katsoivat, että meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artikla sallii Tirrenia-konsernin kunkin yrityksen kanssa tehtyjen alkuperäisten sopimusten täysimääräisen voimassaolon niiden päättymiseen eli vuoteen 2008 saakka. Näin ollen alkuperäisiin sopimuksiin perustuvaa julkisen palvelun velvoitteiden järjestelmää ei voitu asettaa kyseenalaiseksi aloittamispäätöksellä.

| (131) | Italian viranomaiset kiistivät lisäksi sen, että tuet olisivat olleet SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja uusia tukia ja että ne olisivat voineet ennen Italian kabotaasimarkkinoiden avaamista 1 päivänä tammikuuta 1999 vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

(131)

Italian viranomaiset kiistivät lisäksi sen, että tuet olisivat olleet SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja uusia tukia ja että ne olisivat voineet ennen Italian kabotaasimarkkinoiden avaamista 1 päivänä tammikuuta 1999 vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (132) | Näiden yleisluontoisten huomioiden lisäksi Italian viranomaiset painottivat, että yksityisten liikenteenharjoittajien läsnäolo Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimillä linjoilla oli monessa tapauksessa uusi ja rajallinen ilmiö, koska se rajoittui vain joihinkin reitteihin ja keskittyi kesäkauteen. Lisäksi vuotuisen korvauksen laskentamenetelmällä, jossa talvella tehdystä tappiosta vähennetään kesällä saatu voitto, rajoitettiin korvauksen määrä välttämättömään minimiin. |
| --- | --- |

(132)

Näiden yleisluontoisten huomioiden lisäksi Italian viranomaiset painottivat, että yksityisten liikenteenharjoittajien läsnäolo Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimillä linjoilla oli monessa tapauksessa uusi ja rajallinen ilmiö, koska se rajoittui vain joihinkin reitteihin ja keskittyi kesäkauteen. Lisäksi vuotuisen korvauksen laskentamenetelmällä, jossa talvella tehdystä tappiosta vähennetään kesällä saatu voitto, rajoitettiin korvauksen määrä välttämättömään minimiin.

| (133) | Tämän johdosta Italian viranomaisten mukaan korvaus oli tarpeen ja täysin oikeasuhteinen julkisen palvelun velvoitteisiin nähden, joiden määrittely kuuluu jäsenvaltion harkintavaltaan. |
| --- | --- |

(133)

Tämän johdosta Italian viranomaisten mukaan korvaus oli tarpeen ja täysin oikeasuhteinen julkisen palvelun velvoitteisiin nähden, joiden määrittely kuuluu jäsenvaltion harkintavaltaan.

| (134) | Viitaten kilpailusääntöjen rikkomiseen, josta Adriaticaa syytettiin Italian ja Kreikan välisillä reiteillä, Italian viranomaiset painottivat, että kyseistä rikkomista koskeva komission päätös ei ollut kyseisenä ajankohtana lopullinen. Ne korostivat, että kyseiset kaksi menettelyä olivat täysin riippumattomia toisistaan, että tukia ei joka tapauksessa käytetty kilpailunvastaisen toiminnan rahoittamiseen, että soveltumattomaksi julistaminen merkitsisi lisäseuraamusta ja että tuen takaisinperiminen vaarantaisi sekä Adriatican että koko yksityistämisprosessin. |
| --- | --- |

(134)

Viitaten kilpailusääntöjen rikkomiseen, josta Adriaticaa syytettiin Italian ja Kreikan välisillä reiteillä, Italian viranomaiset painottivat, että kyseistä rikkomista koskeva komission päätös ei ollut kyseisenä ajankohtana lopullinen. Ne korostivat, että kyseiset kaksi menettelyä olivat täysin riippumattomia toisistaan, että tukia ei joka tapauksessa käytetty kilpailunvastaisen toiminnan rahoittamiseen, että soveltumattomaksi julistaminen merkitsisi lisäseuraamusta ja että tuen takaisinperiminen vaarantaisi sekä Adriatican että koko yksityistämisprosessin.

4.1.2   Liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvät investoinnit

Liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvät investoinnit

| (135) | Italian viranomaiset painottivat, että liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvien investointien tarkoituksena oli palvelujen kustannusten vähentäminen säilyttäen kuitenkin laadun taso korkeana. Lisäksi Italian viranomaisten mukaan suunniteltujen investointien rahoitusjärjestelyihin ei sisältynyt tukea, koska investoinnit oli tarkoitus toteuttaa osittain yritysten omista varoista ja osittain tavanomaisissa markkinaolosuhteissa neuvotelluilla pankkilainoilla. |
| --- | --- |

(135)

Italian viranomaiset painottivat, että liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvien investointien tarkoituksena oli palvelujen kustannusten vähentäminen säilyttäen kuitenkin laadun taso korkeana. Lisäksi Italian viranomaisten mukaan suunniteltujen investointien rahoitusjärjestelyihin ei sisältynyt tukea, koska investoinnit oli tarkoitus toteuttaa osittain yritysten omista varoista ja osittain tavanomaisissa markkinaolosuhteissa neuvotelluilla pankkilainoilla.

4.1.3   Veroetuuskohtelu

Veroetuuskohtelu

| (136) | Italian viranomaiset toimittivat tietoja merenkulussa moottoripolttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen verokohtelun sääntelykehyksestä. Komissiolle toimitetuista tiedoista kävi ilmi, että lakiasetuksen 504/1995 nojalla 2 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyllä yleisesti sovellettavalla päätöksellä veroetuuskohtelu, josta lakiasetuksessa säädetään, laajennettiin koskemaan moottoripolttoaineita ja voiteluaineita, joita käytetään kaikissa satamassa huollettavina olevissa aluksissa. |
| --- | --- |

(136)

Italian viranomaiset toimittivat tietoja merenkulussa moottoripolttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen verokohtelun sääntelykehyksestä. Komissiolle toimitetuista tiedoista kävi ilmi, että lakiasetuksen 504/1995 nojalla 2 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyllä yleisesti sovellettavalla päätöksellä veroetuuskohtelu, josta lakiasetuksessa säädetään, laajennettiin koskemaan moottoripolttoaineita ja voiteluaineita, joita käytetään kaikissa satamassa huollettavina olevissa aluksissa.

| (137) | Samaan aikaan Italia nosti yhteisöjen tuomioistuimessa edellä johdanto-osan 5 kappaleessa mainitun kanteen aloittamispäätöksestä siltä osin kuin se koski sääntöjenvastaisen tuen maksamisen keskeyttämistä. |
| --- | --- |

(137)

Samaan aikaan Italia nosti yhteisöjen tuomioistuimessa edellä johdanto-osan 5 kappaleessa mainitun kanteen aloittamispäätöksestä siltä osin kuin se koski sääntöjenvastaisen tuen maksamisen keskeyttämistä.

4.2   Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen esitetyt huomautukset

Vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen esitetyt huomautukset

| (138) | Komissio pyysi huhtikuussa 2010 Italian viranomaisia esittämään huomautuksensa unionin yleisen tuomioistuimen vuoden 2005 päätöksen kumoamisesta ja selventämään eräitä Adriatican ja Saremarin liikennöimiä kansainvälisiä reittejä koskevia seikkoja. Komissio pyysi myös toimittamaan yksityiskohtaisen kuvauksen kyseisten reittien liikennöintiä koskevasta korvausmenetelmästä, mukaan lukien kaikki korvauksen ja sijoitetun pääoman tuoton laskentamenetelmään tehdyt myöhemmät muutokset. |
| --- | --- |

(138)

Komissio pyysi huhtikuussa 2010 Italian viranomaisia esittämään huomautuksensa unionin yleisen tuomioistuimen vuoden 2005 päätöksen kumoamisesta ja selventämään eräitä Adriatican ja Saremarin liikennöimiä kansainvälisiä reittejä koskevia seikkoja. Komissio pyysi myös toimittamaan yksityiskohtaisen kuvauksen kyseisten reittien liikennöintiä koskevasta korvausmenetelmästä, mukaan lukien kaikki korvauksen ja sijoitetun pääoman tuoton laskentamenetelmään tehdyt myöhemmät muutokset.

| (139) | Italian viranomaiset toistivat, että kyseiset toimenpiteet olisi katsottava voimassa oleviksi tuiksi, kuten muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä oli jo todettu ja osoitettu. Ne väittivät, että sekä sopimuksen tekoperusteita että julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettavan korvauksen laskentamenetelmiä oli säännelty asetuksella 2081/1936, joka myöhemmin kumottiin lailla 684/1974, sekä asetuksella 2082/1936. Asetuksen 2081/1936 2 §:llä perustettiin kansallisesti tärkeät reitit ja 6 §:ssä säädettiin, että valtio kattaisi yrityksille kyseisten reittien liikennöinnistä aiheutuvat lisäkustannukset kahdenkymmenen vuoden pituisten sopimusten nojalla. |
| --- | --- |

(139)

Italian viranomaiset toistivat, että kyseiset toimenpiteet olisi katsottava voimassa oleviksi tuiksi, kuten muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä oli jo todettu ja osoitettu. Ne väittivät, että sekä sopimuksen tekoperusteita että julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettavan korvauksen laskentamenetelmiä oli säännelty asetuksella 2081/1936, joka myöhemmin kumottiin lailla 684/1974, sekä asetuksella 2082/1936. Asetuksen 2081/1936 2 §:llä perustettiin kansallisesti tärkeät reitit ja 6 §:ssä säädettiin, että valtio kattaisi yrityksille kyseisten reittien liikennöinnistä aiheutuvat lisäkustannukset kahdenkymmenen vuoden pituisten sopimusten nojalla.

| (140) | Italian viranomaiset väittivät, että meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmää säätelevään lainsäädäntökehykseen myöhemmin tehdyillä muutoksilla oli vain tiukennettu tuensaajille tehtäväksi annettuja julkisen palvelun velvoitteita sekä päivitetty korvauksen laskentamekanismeja julkisen rahoitusosuuden rajoittamiseksi. |
| --- | --- |

(140)

Italian viranomaiset väittivät, että meriliikenteen julkisen palvelun järjestelmää säätelevään lainsäädäntökehykseen myöhemmin tehdyillä muutoksilla oli vain tiukennettu tuensaajille tehtäväksi annettuja julkisen palvelun velvoitteita sekä päivitetty korvauksen laskentamekanismeja julkisen rahoitusosuuden rajoittamiseksi.

| (141) | Italian viranomaiset korostivat, että lailla 856/1986 otettiin käyttöön vuotuinen korvaustuki, joka on palvelun tuottamisesta aiheutuvien tulojen ja kustannusten erotus, perustuu objektiivisiin parametreihin eikä aiempiin kustannuksiin ja sisältää kohtuullisen tuoton. Italian viranomaiset katsoivat, että tämä lainsäädäntökehyksen muutos oli erityisen merkittävä, koska sillä tarjottiin yrityksille tehokkuuskannustimia. |
| --- | --- |

(141)

Italian viranomaiset korostivat, että lailla 856/1986 otettiin käyttöön vuotuinen korvaustuki, joka on palvelun tuottamisesta aiheutuvien tulojen ja kustannusten erotus, perustuu objektiivisiin parametreihin eikä aiempiin kustannuksiin ja sisältää kohtuullisen tuoton. Italian viranomaiset katsoivat, että tämä lainsäädäntökehyksen muutos oli erityisen merkittävä, koska sillä tarjottiin yrityksille tehokkuuskannustimia.

| (142) | Italian viranomaisten mukaan alueyrityksille maksettaviin korvauksiin sovellettaisiin samoja näkökohtia. Italian viranomaiset vahvistivat erityisesti, että julkisen palvelun velvoitteiden asettaminen oli otettu käyttöön lailla 34/1953, jossa vahvistettiin seuraavat neljä tuettua sektoria:






  a) | Toscanan saaristo (Toremar); |
| --- | --- | --- |

(142)

Italian viranomaisten mukaan alueyrityksille maksettaviin korvauksiin sovellettaisiin samoja näkökohtia. Italian viranomaiset vahvistivat erityisesti, että julkisen palvelun velvoitteiden asettaminen oli otettu käyttöön lailla 34/1953, jossa vahvistettiin seuraavat neljä tuettua sektoria:

a)

Toscanan saaristo (Toremar);

| b) | Parthenopen ja Pontinen saaret (Caremar); |
| --- | --- |

b)

Parthenopen ja Pontinen saaret (Caremar);

| c) | Eolian saaret (Siremar); |
| --- | --- |

c)

Eolian saaret (Siremar);

| d) | Egadin saaret, Pelagian saaret, Ustica ja Pantelleria (Siremar). |
| --- | --- |

d)

Egadin saaret, Pelagian saaret, Ustica ja Pantelleria (Siremar).

| (143) | Tirrenian väitettiin liikennöineen reittejä Sardinian pienille saarille ja Korsikaan 5 päivänä tammikuuta 1937 annetun ministeriön asetuksen nojalla, jolla otettiin kansallisesti tärkeiden reittien kolmannella liikennesektorilla käyttöön reitit La Maddalenaan, Palauhun, Bonifacioon, Carloforteen, Calasettaan ja Portovesmeen. Nämä olivat itse asiassa Saremarin liikennöimiä reittejä, jotka perustettiin vuonna 1988 sen erotessa Tirreniasta. |
| --- | --- |

(143)

Tirrenian väitettiin liikennöineen reittejä Sardinian pienille saarille ja Korsikaan 5 päivänä tammikuuta 1937 annetun ministeriön asetuksen nojalla, jolla otettiin kansallisesti tärkeiden reittien kolmannella liikennesektorilla käyttöön reitit La Maddalenaan, Palauhun, Bonifacioon, Carloforteen, Calasettaan ja Portovesmeen. Nämä olivat itse asiassa Saremarin liikennöimiä reittejä, jotka perustettiin vuonna 1988 sen erotessa Tirreniasta.

| (144) | Italian viranomaiset korostivat myös, että samaan asetukseen sisältyivät reitit, joita Adriatica liikennöi Kreikkaan, Albaniaan ja Tremitin saarille kansallisesti tärkeiden reittien sektorilla IV (ks. johdanto-osan 59 kappale). |
| --- | --- |

(144)

Italian viranomaiset korostivat myös, että samaan asetukseen sisältyivät reitit, joita Adriatica liikennöi Kreikkaan, Albaniaan ja Tremitin saarille kansallisesti tärkeiden reittien sektorilla IV (ks. johdanto-osan 59 kappale).

| (145) | Tämän perusteella Italian viranomaiset katsoivat, että vuoden 2005 päätöksen soveltamisalaan kuuluvan julkisen palvelun järjestelmän ja saarille suuntautuvien meriliikenneyhteyksien historiallisen sääntelykehyksen välillä oli riittävästi jatkuvuutta. Edellä esitetyn perusteella Italian viranomaiset katsoivat, että julkisen palvelun järjestelmä oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen ja meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa. |
| --- | --- |

(145)

Tämän perusteella Italian viranomaiset katsoivat, että vuoden 2005 päätöksen soveltamisalaan kuuluvan julkisen palvelun järjestelmän ja saarille suuntautuvien meriliikenneyhteyksien historiallisen sääntelykehyksen välillä oli riittävästi jatkuvuutta. Edellä esitetyn perusteella Italian viranomaiset katsoivat, että julkisen palvelun järjestelmä oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen ja meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa.

5.   ARVIOINTI

ARVIOINTI

5.1   Julkisesta palvelusta maksettavat korvaukset

Julkisesta palvelusta maksettavat korvaukset

5.1.1   Valtiontuen olemassaolo

Valtiontuen olemassaolo

| (146) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. |
| --- | --- |

(146)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.

| (147) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Se tarkoittaa, että kaikkien mainittujen ehtojen on täytyttävä, jotta ilmoitetut toimenpiteet voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi. Taloudellisen tuen olisi






  a) | oltava jäsenvaltion myöntämää tai valtion varoista myönnetty, |
| --- | --- | --- |

(147)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Se tarkoittaa, että kaikkien mainittujen ehtojen on täytyttävä, jotta ilmoitetut toimenpiteet voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaiseksi valtiontueksi. Taloudellisen tuen olisi

a)

oltava jäsenvaltion myöntämää tai valtion varoista myönnetty,

| b) | suosittava jotain yritystä tai tuotannonalaa, |
| --- | --- |

b)

suosittava jotain yritystä tai tuotannonalaa,

| c) | vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua, |
| --- | --- |

c)

vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua,

| d) | vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

d)

vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (148) | Valtion varat
  : Kyseiset tuet ovat selvästi valtion myöntämiä ja ne myönnetään valtion varoista. |
| --- | --- |

(148)

Valtion varat
  : Kyseiset tuet ovat selvästi valtion myöntämiä ja ne myönnetään valtion varoista.

Valtion varat

| (149) | Taloudellinen etu
  : Voidakseen päätellä, aiheuttaako julkisen palvelun toiminnasta maksettava korvaus SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun edun, yhteisöjen tuomioistuin vahvisti asiassa Altmark antamassaan tuomiossa (32) seuraavat perusteet:






  1) | tuensaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi (jäljempänä ’Altmark-tuomion ensimmäinen kriteeri’); |
| --- | --- | --- |

(149)

Taloudellinen etu
  : Voidakseen päätellä, aiheuttaako julkisen palvelun toiminnasta maksettava korvaus SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun edun, yhteisöjen tuomioistuin vahvisti asiassa Altmark antamassaan tuomiossa (32) seuraavat perusteet:

Taloudellinen etu

32

1)

tuensaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi (jäljempänä ’Altmark-tuomion ensimmäinen kriteeri’);

| 2) | parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on vahvistettava etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi (jäljempänä ’Altmark-tuomion toinen kriteeri’); |
| --- | --- |

2)

parametrit, joiden perusteella korvaus lasketaan, on vahvistettava etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi (jäljempänä ’Altmark-tuomion toinen kriteeri’);

| 3) | korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (jäljempänä ’Altmark-tuomion kolmas kriteeri’); |
| --- | --- |

3)

korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (jäljempänä ’Altmark-tuomion kolmas kriteeri’);

| 4) | silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (jäljempänä ’Altmark-tuomion neljäs kriteeri’). |
| --- | --- |

4)

silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (jäljempänä ’Altmark-tuomion neljäs kriteeri’).

| (150) | Altmark-tuomion neljännen kriteerin katsotaan täyttyvän, jos korvauksen saajat on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan palvelut vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvaus on laskettu tarkastelemalla tehokkaan yrityksen kustannuksia. |
| --- | --- |

(150)

Altmark-tuomion neljännen kriteerin katsotaan täyttyvän, jos korvauksen saajat on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan palvelut vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvaus on laskettu tarkastelemalla tehokkaan yrityksen kustannuksia.

| (151) | Tässä asiassa tuensaajia ei ole valittu julkisella tarjouskilpailulla. Italia ei myöskään ole osoittanut, että korvauksen taso määritettiin tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto. |
| --- | --- |

(151)

Tässä asiassa tuensaajia ei ole valittu julkisella tarjouskilpailulla. Italia ei myöskään ole osoittanut, että korvauksen taso määritettiin tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto.

| (152) | Koska Altmark-kriteerit ovat kumulatiivisia, neljännen kriteerin täyttymättä jääminen riittää osoittamaan, että entisen Tirrenia-konsernin alueyrityksille aiheutui taloudellinen etu. |
| --- | --- |

(152)

Koska Altmark-kriteerit ovat kumulatiivisia, neljännen kriteerin täyttymättä jääminen riittää osoittamaan, että entisen Tirrenia-konsernin alueyrityksille aiheutui taloudellinen etu.

| (153) | Valikoivuus
  : Kyseessä olevat tuet ovat valikoivia, koska ne on suunnattu tietyille meriliikennepalveluja tarjoaville yrityksille. |
| --- | --- |

(153)

Valikoivuus
  : Kyseessä olevat tuet ovat valikoivia, koska ne on suunnattu tietyille meriliikennepalveluja tarjoaville yrityksille.

Valikoivuus

| (154) | Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan
  : Kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa unionin sisäisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Riittää, että tuensaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla. Tutkittavassa tapauksessa tuensaajat kilpailevat muiden meriliikennepalveluja unionissa tarjoavien yritysten kanssa, erityisesti kansainvälisen meriliikenteen markkinat vapauttavan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (33) ja meriliikenteen kabotaasimarkkinat vapauttavan meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantulon jälkeen. Sen vuoksi arvioitavana oleva julkinen korvaus on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla. |
| --- | --- |

(154)

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan
  : Kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa unionin sisäisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Riittää, että tuensaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla. Tutkittavassa tapauksessa tuensaajat kilpailevat muiden meriliikennepalveluja unionissa tarjoavien yritysten kanssa, erityisesti kansainvälisen meriliikenteen markkinat vapauttavan neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (33) ja meriliikenteen kabotaasimarkkinat vapauttavan meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantulon jälkeen. Sen vuoksi arvioitavana oleva julkinen korvaus on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla.

Kilpailun vääristyminen ja vaikutus kauppaan

33

| (155) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Italian viranomaisten Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 maksama korvaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(155)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Italian viranomaisten Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 maksama korvaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

5.1.2   Kyseessä olevan tuen luonne: voimassa oleva tai uusi tuki?

Kyseessä olevan tuen luonne: voimassa oleva tai uusi tuki?

| (156) | Vahvistettuaan, että Italian viranomaisten Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 maksama korvaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, komission on arvioitava, onko kyseessä voimassa oleva vai uusi tuki. |
| --- | --- |

(156)

Vahvistettuaan, että Italian viranomaisten Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 maksama korvaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, komission on arvioitava, onko kyseessä voimassa oleva vai uusi tuki.

| (157) | Tätä varten on tehtävä ero kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien välillä. |
| --- | --- |

(157)

Tätä varten on tehtävä ero kabotaasireittien ja kansainvälisten reittien välillä.

5.1.2.1   Kabotaasireitit

Kabotaasireitit

| (158) | Kabotaasireittien liikennöinnin osalta unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2009 tuomiolla osittain vuoden 2005 päätöksen sillä perusteella, että komissio oli soveltanut virheellisesti meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään, että ”[o]lemassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti”. |
| --- | --- |

(158)

Kabotaasireittien liikennöinnin osalta unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2009 tuomiolla osittain vuoden 2005 päätöksen sillä perusteella, että komissio oli soveltanut virheellisesti meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohtaa, jossa säädetään, että ”[o]lemassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti”.

| (159) | Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tämän artiklan vuoden 2009 tuomiossa tyypilliseksi saavutettujen etujen säilyttämislausekkeeksi (”grandfathering clause”) (34) ja totesi, että julkisen palvelun velvoitteiden rahoittamiseksi ”välttämätön” (35) korvaus on meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea, josta ei tehdä soveltuvuusarviointia. |
| --- | --- |

(159)

Unionin yleinen tuomioistuin tulkitsi tämän artiklan vuoden 2009 tuomiossa tyypilliseksi saavutettujen etujen säilyttämislausekkeeksi (”grandfathering clause”) (34) ja totesi, että julkisen palvelun velvoitteiden rahoittamiseksi ”välttämätön” (35) korvaus on meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea, josta ei tehdä soveltuvuusarviointia.

34

35

| (160) | Unionin yleinen tuomioistuin viittasi yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-400/99 10 päivänä toukokuuta 2005 antaman tuomion (36) 60–66 kohtaan, joissa suuri jaosto totesi selvästi seuraavaa:

  ”Asetuksen N:o 3577/92 4 [...] artiklan 3 kohdassa säädetään, että 1.1.1993 voimassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti. Tämäntyyppiset sopimukset sisältävät luonteensa puolesta rahoitusta koskevia säännöksiä, jotka ovat välttämättömiä niissä sovittujen julkisten palvelujen velvoitteiden täyttämiseksi. Siltä osin kuin asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan sanamuodon mukaan tarkoituksena on kyseessä olevien sopimusten pitäminen voimassa rajoittamatta tämän säännöksen ulottuvuutta kyseisten sopimusten tiettyihin näkökohtiin, niissä olevat julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät rahoitusmääräykset kuuluvat kyseisen 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Komissio väittää siis virheellisesti, että siinä ainoastaan sallitaan tällaisista sopimuksista johtuvien tiettyjen yksinoikeuksien tai erityisoikeuksien säilyttäminen. Muilta osin komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä ottanut näin rajoittavaa kantaa, koska se on todennut, että julkisten palvelujen velvoitteiden lisäkustannusten rahoittamisen rajoissa kyseessä olevien sopimusten rahoitusmekanismit kuuluvat asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan” (64 kohta),
  ja että

  ”[...] mahdolliset tuet, jotka ylittävät kyseessä olevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät määrät, eivät kuitenkaan voi kuulua asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan juuri sen vuoksi, että ne eivät ole välttämättömiä tällaisten sopimusten tasapainon kannalta ja siten niiden voimassa pitämiseksi. Niitä ei siis voida tämän säännöksen perusteella pitää voimassa olevina tukina.” (65 kohta) |
| --- | --- |

(160)

Unionin yleinen tuomioistuin viittasi yhteisöjen tuomioistuimen asiassa C-400/99 10 päivänä toukokuuta 2005 antaman tuomion (36) 60–66 kohtaan, joissa suuri jaosto totesi selvästi seuraavaa:

36

”Asetuksen N:o 3577/92 4 [...] artiklan 3 kohdassa säädetään, että 1.1.1993 voimassa olevat sopimukset julkisesta palvelusta voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti. Tämäntyyppiset sopimukset sisältävät luonteensa puolesta rahoitusta koskevia säännöksiä, jotka ovat välttämättömiä niissä sovittujen julkisten palvelujen velvoitteiden täyttämiseksi. Siltä osin kuin asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan sanamuodon mukaan tarkoituksena on kyseessä olevien sopimusten pitäminen voimassa rajoittamatta tämän säännöksen ulottuvuutta kyseisten sopimusten tiettyihin näkökohtiin, niissä olevat julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät rahoitusmääräykset kuuluvat kyseisen 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan. Komissio väittää siis virheellisesti, että siinä ainoastaan sallitaan tällaisista sopimuksista johtuvien tiettyjen yksinoikeuksien tai erityisoikeuksien säilyttäminen. Muilta osin komissio ei ole riidanalaisessa päätöksessä ottanut näin rajoittavaa kantaa, koska se on todennut, että julkisten palvelujen velvoitteiden lisäkustannusten rahoittamisen rajoissa kyseessä olevien sopimusten rahoitusmekanismit kuuluvat asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan” (64 kohta),

ja että

”[...] mahdolliset tuet, jotka ylittävät kyseessä olevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi välttämättömät määrät, eivät kuitenkaan voi kuulua asetuksen N:o 3577/92 4 artiklan 3 kohdan soveltamisalaan juuri sen vuoksi, että ne eivät ole välttämättömiä tällaisten sopimusten tasapainon kannalta ja siten niiden voimassa pitämiseksi. Niitä ei siis voida tämän säännöksen perusteella pitää voimassa olevina tukina.” (65 kohta)

| (161) | Määrittääkseen, onko toimenpide meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista uutta vai voimassa olevaa tukea, komission on tulkittava sellaisen tuen laajuuden, joka on ”välttämätön 1 päivänä tammikuuta 1993 voimassa olleiden julkisten palveluhankintoja koskevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi” edellä mainitussa tuomiossa tarkoitetulla tavalla. Komissio katsoo, että tällaisen tarpeellisuustestin on oltava laajempi kuin suhteellisuustestin, jonka komissio suorittaa arvioidessaan tukitoimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla. Jos näiden kahden testin soveltamisalat olisivat samat, tukea, joka ei ole meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukainen, ei voida koskaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella, koska se automaattisesti ei olisi oikeasuhteinen jälkimmäisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla. Näin ollen komissio käsittää, että katsomalla voimassa olevan tuen ”välttämättömäksi 1 päivänä tammikuuta 1993 voimassa olleiden julkisten palveluhankintoja koskevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi” yhteisöjen tuomioistuin sisällytti tähän käsitteeseen kaikki korvaukset, jotka liittyvät suoraan julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa asetettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin. Tällainen suora yhteys on olemassa esimerkiksi silloin, kun sopimuksessa määritetään korvauksen määrä tai sen laskentamenetelmä, tai joka tapauksessa silloin, kun on selvää, että julkisia palveluja koskevaa sopimusta ei olisi tehty ilman korvausta. |
| --- | --- |

(161)

Määrittääkseen, onko toimenpide meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista uutta vai voimassa olevaa tukea, komission on tulkittava sellaisen tuen laajuuden, joka on ”välttämätön 1 päivänä tammikuuta 1993 voimassa olleiden julkisten palveluhankintoja koskevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi” edellä mainitussa tuomiossa tarkoitetulla tavalla. Komissio katsoo, että tällaisen tarpeellisuustestin on oltava laajempi kuin suhteellisuustestin, jonka komissio suorittaa arvioidessaan tukitoimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla. Jos näiden kahden testin soveltamisalat olisivat samat, tukea, joka ei ole meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukainen, ei voida koskaan katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella, koska se automaattisesti ei olisi oikeasuhteinen jälkimmäisessä määräyksessä tarkoitetulla tavalla. Näin ollen komissio käsittää, että katsomalla voimassa olevan tuen ”välttämättömäksi 1 päivänä tammikuuta 1993 voimassa olleiden julkisten palveluhankintoja koskevien sopimusten kohteena olevien julkisten palvelujen velvoitteiden varmistamiseksi” yhteisöjen tuomioistuin sisällytti tähän käsitteeseen kaikki korvaukset, jotka liittyvät suoraan julkisia hankintoja koskevassa sopimuksessa asetettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin. Tällainen suora yhteys on olemassa esimerkiksi silloin, kun sopimuksessa määritetään korvauksen määrä tai sen laskentamenetelmä, tai joka tapauksessa silloin, kun on selvää, että julkisia palveluja koskevaa sopimusta ei olisi tehty ilman korvausta.

| (162) | Tästä syystä komissio käsittelee uutena tukena ainoastaan kabotaasireittien liikennöinnistä maksettua korvausta, jolla ei ole oikeusperustaa meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantulopäivänä voimassa olleissa julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa. |
| --- | --- |

(162)

Tästä syystä komissio käsittelee uutena tukena ainoastaan kabotaasireittien liikennöinnistä maksettua korvausta, jolla ei ole oikeusperustaa meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantulopäivänä voimassa olleissa julkisia hankintoja koskevissa sopimuksissa.

| (163) | Tässä tapauksessa alkuperäiset sopimukset tehtiin heinäkuussa 1991 ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa, ja korvauksen ja sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden välillä oli suora yhteys. |
| --- | --- |

(163)

Tässä tapauksessa alkuperäiset sopimukset tehtiin heinäkuussa 1991 ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa, ja korvauksen ja sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden välillä oli suora yhteys.

| (164) | Alkuperäisissä sopimuksissa vahvistetun vuotuisen tuen tarkoituksena oli se, että alueyritykset voivat kattaa toimintakustannusten ja liiketulojen välisestä alijäämästä aiheutuneet tappiot. Kuten johdanto-osan 103 kappaleessa mainittiin, korvauksen kannalta merkitykselliset kustannustekijät, jotka täsmennettiin alkuperäisten sopimusten 5 artiklassa, olivat seuraavat: hankinta-, mainos- ja majoituskulut, lastaus-, purku- ja käsittelykustannukset, maissa työskentelevän hallintohenkilöstön kustannukset, alusten ylläpitokustannukset, hallintokustannukset, vakuutusmaksut, vuokra- ja leasingkulut, polttoainekulut, verot sekä poistoihin liittyvät kustannukset. Kaikki nämä kustannustekijät liittyivät julkisten palvelujen tarjoamiseen, ja viranomaiset määrittivät ne jättämättä yrityksille harkintavaraa. |
| --- | --- |

(164)

Alkuperäisissä sopimuksissa vahvistetun vuotuisen tuen tarkoituksena oli se, että alueyritykset voivat kattaa toimintakustannusten ja liiketulojen välisestä alijäämästä aiheutuneet tappiot. Kuten johdanto-osan 103 kappaleessa mainittiin, korvauksen kannalta merkitykselliset kustannustekijät, jotka täsmennettiin alkuperäisten sopimusten 5 artiklassa, olivat seuraavat: hankinta-, mainos- ja majoituskulut, lastaus-, purku- ja käsittelykustannukset, maissa työskentelevän hallintohenkilöstön kustannukset, alusten ylläpitokustannukset, hallintokustannukset, vakuutusmaksut, vuokra- ja leasingkulut, polttoainekulut, verot sekä poistoihin liittyvät kustannukset. Kaikki nämä kustannustekijät liittyivät julkisten palvelujen tarjoamiseen, ja viranomaiset määrittivät ne jättämättä yrityksille harkintavaraa.

| (165) | Lisäksi Italian valtion ja kunkin viiden alueyrityksen välillä tehdyt alkuperäiset sopimukset olivat täysin samanlaiset kuin Italian valtion ja Tirrenian välillä tehty alkuperäinen sopimus (ks. johdanto-osan 94 kappale) ja niissä otettiin huomioon samat kustannustekijät. Tirreniaa koskevassa vuoden 2001 päätöksessä komissio myönsi, että nämä kustannustekijät olivat välttämättömiä julkisten palvelujen tarjoamisen kannalta, koska ne olivat suorassa yhteydessä julkisten viranomaisten yleishyödyllisiksi palveluiksi luokittelemien palvelujen tarjontaan ja kuuluivat näin ollen alkuperäisen sopimuksen soveltamisalaan (37). Alusta koskevien poistojen osalta komissio katsoi, että siinä määrin kuin kyseiset alukset oli tarkoitettu yksinomaan alkuperäisessä sopimuksessa tarkoitettuihin palveluihin, kyseistä kustannustekijää voitiin pitää tarpeellisena itse palveluiden tarjonnassa (38). Edellä esitetyt seikat koskevat soveltuvin osin myös alueyrityksiä. |
| --- | --- |

(165)

Lisäksi Italian valtion ja kunkin viiden alueyrityksen välillä tehdyt alkuperäiset sopimukset olivat täysin samanlaiset kuin Italian valtion ja Tirrenian välillä tehty alkuperäinen sopimus (ks. johdanto-osan 94 kappale) ja niissä otettiin huomioon samat kustannustekijät. Tirreniaa koskevassa vuoden 2001 päätöksessä komissio myönsi, että nämä kustannustekijät olivat välttämättömiä julkisten palvelujen tarjoamisen kannalta, koska ne olivat suorassa yhteydessä julkisten viranomaisten yleishyödyllisiksi palveluiksi luokittelemien palvelujen tarjontaan ja kuuluivat näin ollen alkuperäisen sopimuksen soveltamisalaan (37). Alusta koskevien poistojen osalta komissio katsoi, että siinä määrin kuin kyseiset alukset oli tarkoitettu yksinomaan alkuperäisessä sopimuksessa tarkoitettuihin palveluihin, kyseistä kustannustekijää voitiin pitää tarpeellisena itse palveluiden tarjonnassa (38). Edellä esitetyt seikat koskevat soveltuvin osin myös alueyrityksiä.

37

38

| (166) | Koska korvauksen ja alueyritysten alkuperäisten sopimusten mukaisen kabotaasireittien liikennöinnin välillä on suora yhteys, komissio katsoo, että kyseinen korvaus oli välttämätön alkuperäisissä sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden lisäkustannusten kattamiseksi. |
| --- | --- |

(166)

Koska korvauksen ja alueyritysten alkuperäisten sopimusten mukaisen kabotaasireittien liikennöinnin välillä on suora yhteys, komissio katsoo, että kyseinen korvaus oli välttämätön alkuperäisissä sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden lisäkustannusten kattamiseksi.

| (167) | Edellä esitetty päätelmä ei muuttuisi, vaikka komission olisi tarkistettava, vastasiko alueyrityksille maksettu vuotuinen korvaus julkisen palvelun tarjoamiseen tarvittavaa vähimmäismäärää. Analyysi i) korvauksen laskentamenetelmästä, ii) yrityksen tuloista ja iii) alkuperäisten sopimusten mukaisen kabotaasireittien liikennöinnin aiheuttamista lisäkustannuksista osoittaa, että näille yrityksille alkuperäisten sopimusten nojalla maksetut korvaukset olivat täysin oikeasuhteisia suhteessa tuensaajille uskottujen julkisen palvelun tehtävien aiheuttamiin lisäkustannuksiin. |
| --- | --- |

(167)

Edellä esitetty päätelmä ei muuttuisi, vaikka komission olisi tarkistettava, vastasiko alueyrityksille maksettu vuotuinen korvaus julkisen palvelun tarjoamiseen tarvittavaa vähimmäismäärää. Analyysi i) korvauksen laskentamenetelmästä, ii) yrityksen tuloista ja iii) alkuperäisten sopimusten mukaisen kabotaasireittien liikennöinnin aiheuttamista lisäkustannuksista osoittaa, että näille yrityksille alkuperäisten sopimusten nojalla maksetut korvaukset olivat täysin oikeasuhteisia suhteessa tuensaajille uskottujen julkisen palvelun tehtävien aiheuttamiin lisäkustannuksiin.

| (168) | Ensinnäkin vuotuisen korvauksen taso laskettiin ottaen huomioon kunkin alueyrityksen alkuperäisten sopimusten kattamilla reiteillä kirjaamat toimintatulot, jotka vähennettiin kaikilla reiteillä syntyneistä tappiosta (alkuperäisten sopimusten 3 artikla). Tässä laskentamenetelmässä sesonkiaikana tehdyillä voitoilla vähennetään sesonkiajan ulkopuolella syntynyttä tappiota niin, että näin saatu vuotuisen korvauksen määrä pysyi kaiken kaikkiaan alhaisempana kuin se olisi ollut, jos reittikohtaiset tappiot olisi yksinkertaisesti laskettu yhteen. |
| --- | --- |

(168)

Ensinnäkin vuotuisen korvauksen taso laskettiin ottaen huomioon kunkin alueyrityksen alkuperäisten sopimusten kattamilla reiteillä kirjaamat toimintatulot, jotka vähennettiin kaikilla reiteillä syntyneistä tappiosta (alkuperäisten sopimusten 3 artikla). Tässä laskentamenetelmässä sesonkiaikana tehdyillä voitoilla vähennetään sesonkiajan ulkopuolella syntynyttä tappiota niin, että näin saatu vuotuisen korvauksen määrä pysyi kaiken kaikkiaan alhaisempana kuin se olisi ollut, jos reittikohtaiset tappiot olisi yksinkertaisesti laskettu yhteen.

| (169) | Toiseksi, yrityksen voittoihin kohdistui kahtalainen tariffeihin liittyvä rajoitus, joka ilmeni yhtäältä joidenkin sosiaalisten luokkien alennettuina maksuina ja toisaalta velvoitteena hankkia viranomaisten hyväksyntä jokaiselle hinnanmuutokselle Italian viranomaisten esittämistä tiedoista kävi ilmi, että alueyritykset eivät olleet vapaita mukauttamaan veloittamiaan maksuja erityisesti toimintakustannusten kehityksen huomioon ottamiseksi (39). Komissio myönsi jo vuonna 2001 tehdyssä päätöksessä, että tätä kahtalaista rajoitusta, joka vähensi selvästi sopimuksen tehneiden yritysten tuloja ja vaikutti vuotuisen korvauksen määrään, ei tulisi pitää kyseisissä olosuhteissa aggressiivisena kauppatapana, jolle on ominaista saalistushinnoittelu. |
| --- | --- |

(169)

Toiseksi, yrityksen voittoihin kohdistui kahtalainen tariffeihin liittyvä rajoitus, joka ilmeni yhtäältä joidenkin sosiaalisten luokkien alennettuina maksuina ja toisaalta velvoitteena hankkia viranomaisten hyväksyntä jokaiselle hinnanmuutokselle Italian viranomaisten esittämistä tiedoista kävi ilmi, että alueyritykset eivät olleet vapaita mukauttamaan veloittamiaan maksuja erityisesti toimintakustannusten kehityksen huomioon ottamiseksi (39). Komissio myönsi jo vuonna 2001 tehdyssä päätöksessä, että tätä kahtalaista rajoitusta, joka vähensi selvästi sopimuksen tehneiden yritysten tuloja ja vaikutti vuotuisen korvauksen määrään, ei tulisi pitää kyseisissä olosuhteissa aggressiivisena kauppatapana, jolle on ominaista saalistushinnoittelu.

39

| (170) | Kolmanneksi, Italian viranomaiset toimittivat komissiolle tietoja alueyritysten harjoittamasta julkisen palvelun reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 aiheutuneista kustannuksista. Italia toimitti julkisen palvelun reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 seuraavat tiedot:






  — | kaikkien alueyritysten (40) vuosina 1992–2008 kirjaamat kokonaiskustannukset, toimintatulot ja sijoitetun pääoman tuotto sekä vastaavan vuotuisen tuen määrä; |
| --- | --- | --- |

(170)

Kolmanneksi, Italian viranomaiset toimittivat komissiolle tietoja alueyritysten harjoittamasta julkisen palvelun reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 aiheutuneista kustannuksista. Italia toimitti julkisen palvelun reittien liikennöinnistä vuosina 1992–2008 seuraavat tiedot:

—

kaikkien alueyritysten (40) vuosina 1992–2008 kirjaamat kokonaiskustannukset, toimintatulot ja sijoitetun pääoman tuotto sekä vastaavan vuotuisen tuen määrä;

40

| — | kunkin yrityksen reittikohtainen kirjanpito vuosilta 1992–2001 ja 2004–2008; |
| --- | --- |

—

kunkin yrityksen reittikohtainen kirjanpito vuosilta 1992–2001 ja 2004–2008;

| — | Adriaticalle vuosina 1999–2003, Saremarille vuosina 1998 ja 2000–2003 sekä Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 1998–2003 myönnetty sijoitetun pääoman tuottoaste (joka vaihteli 1,6 prosentista 12,2 prosenttiin). |
| --- | --- |

—

Adriaticalle vuosina 1999–2003, Saremarille vuosina 1998 ja 2000–2003 sekä Toremarille, Siremarille ja Caremarille vuosina 1998–2003 myönnetty sijoitetun pääoman tuottoaste (joka vaihteli 1,6 prosentista 12,2 prosenttiin).

| (171) | Toimitetut tiedot (ks. johdanto-osan 115 kappaleen taulukot) osoittavat, että vuosina 2002–2008 kustannukset jäivät suurelta osin vuoden 2005 päätöksessä arvioidun viiteajanjakson (1992–2001) aikana reittien liikennöinnistä aiheutuneita keskimääräisiä kustannuksia pienemmiksi. |
| --- | --- |

(171)

Toimitetut tiedot (ks. johdanto-osan 115 kappaleen taulukot) osoittavat, että vuosina 2002–2008 kustannukset jäivät suurelta osin vuoden 2005 päätöksessä arvioidun viiteajanjakson (1992–2001) aikana reittien liikennöinnistä aiheutuneita keskimääräisiä kustannuksia pienemmiksi.

| (172) | Sijoitetun pääoman eri tekijät oli määritelty tarkasti alkuperäisissä sopimuksissa, ja tuotot oli määritetty markkinakorkojen perusteella siten, että kunkin tekijän tuotto oli asianmukainen. Huolimatta siitä, että yrityksille vuosina 2004–2008 sallitun sijoitetun pääoman tuottoasteesta ei ole saatavilla tietoja, komissio toteaa, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta sijoitetun pääoman tuotto on laskenut jatkuvasti vuosina 2001–2003 (ks. johdanto-osan 106 ja 117 kappale). Tämän kehityksen sekä sijoitetun pääoman tuoton absoluuttisten määrien vakauden vuosina 2001–2008 (ks. johdanto-osan 105 ja 115 kappaleen taulukot) (41) perusteella on kohtuullista olettaa, että yrityksille julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta maksetut korvaukset pysyivät oikeasuhteisina alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana. Edellä esitetyn perusteella komissio pitää kiinni vuoden 2005 päätöksessä tekemästään arviosta, jonka mukaan tuensaajien tuotto asetettiin kohtuulliselle tasolle. |
| --- | --- |

(172)

Sijoitetun pääoman eri tekijät oli määritelty tarkasti alkuperäisissä sopimuksissa, ja tuotot oli määritetty markkinakorkojen perusteella siten, että kunkin tekijän tuotto oli asianmukainen. Huolimatta siitä, että yrityksille vuosina 2004–2008 sallitun sijoitetun pääoman tuottoasteesta ei ole saatavilla tietoja, komissio toteaa, että muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta sijoitetun pääoman tuotto on laskenut jatkuvasti vuosina 2001–2003 (ks. johdanto-osan 106 ja 117 kappale). Tämän kehityksen sekä sijoitetun pääoman tuoton absoluuttisten määrien vakauden vuosina 2001–2008 (ks. johdanto-osan 105 ja 115 kappaleen taulukot) (41) perusteella on kohtuullista olettaa, että yrityksille julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta maksetut korvaukset pysyivät oikeasuhteisina alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana. Edellä esitetyn perusteella komissio pitää kiinni vuoden 2005 päätöksessä tekemästään arviosta, jonka mukaan tuensaajien tuotto asetettiin kohtuulliselle tasolle.

41

| (173) | Kun otetaan huomioon maksetun korvauksen ja alkuperäisissä sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden sekä lisäksi korvauksen oikeasuhteisuuden välinen suora yhteys, komissio katsoo, että kabotaasireiteistä vuoteen 2008 asti myönnetty korvaus on meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea. |
| --- | --- |

(173)

Kun otetaan huomioon maksetun korvauksen ja alkuperäisissä sopimuksissa asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden sekä lisäksi korvauksen oikeasuhteisuuden välinen suora yhteys, komissio katsoo, että kabotaasireiteistä vuoteen 2008 asti myönnetty korvaus on meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea.

| (174) | Koska kabotaasireittien julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettava korvaus on voimassa olevaa tukea ja unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2005 päätöksen kokonaisuudessaan, mukaan lukien siinä asetetut Caremarin kabotaasireittien liikennöintiä koskevat ehdot, komission ei tarvitse arvioida tarkemmin sitä, onko tuensaaja viime kädessä noudattanut näitä ehtoja vuoden 2005 päätöksen täytäntöönpanossa, eikä sitä, olivatko ne alun perin tarpeellisia. Kabotaasireittien julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettava korvaus on voimassa olevaa tukea, mutta tämä tuki ei ole enää voimassa. Tästä syystä ei ole mielekästä, että komissio ehdottaisi asianmukaisia toimenpiteitä Italialle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan nojalla, koska tällaisilla toimenpiteillä voitaisiin muuttaa ainoastaan tulevaa tukitoimenpidettä. Tästä seuraa, että komission ei ole mielekästä tutkia, soveltuuko tällainen voimassa oleva tuki, joka ei enää ole voimassa, sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(174)

Koska kabotaasireittien julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettava korvaus on voimassa olevaa tukea ja unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2005 päätöksen kokonaisuudessaan, mukaan lukien siinä asetetut Caremarin kabotaasireittien liikennöintiä koskevat ehdot, komission ei tarvitse arvioida tarkemmin sitä, onko tuensaaja viime kädessä noudattanut näitä ehtoja vuoden 2005 päätöksen täytäntöönpanossa, eikä sitä, olivatko ne alun perin tarpeellisia. Kabotaasireittien julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettava korvaus on voimassa olevaa tukea, mutta tämä tuki ei ole enää voimassa. Tästä syystä ei ole mielekästä, että komissio ehdottaisi asianmukaisia toimenpiteitä Italialle SEUT-sopimuksen 108 artiklan 1 kohdan nojalla, koska tällaisilla toimenpiteillä voitaisiin muuttaa ainoastaan tulevaa tukitoimenpidettä. Tästä seuraa, että komission ei ole mielekästä tutkia, soveltuuko tällainen voimassa oleva tuki, joka ei enää ole voimassa, sisämarkkinoille.

5.1.2.2   Kansainväliset reitit

Kansainväliset reitit

| (175) | Kansainvälisiin meriliikenneyhteyksiin liittyvien liikennepalvelujen tarjoaminen kuuluu asetuksen (ETY) N:o 4055/86 soveltamisalaan, ja tähän asetukseen ei sisälly meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan kaltaista säilyttämislauseketta. |
| --- | --- |

(175)

Kansainvälisiin meriliikenneyhteyksiin liittyvien liikennepalvelujen tarjoaminen kuuluu asetuksen (ETY) N:o 4055/86 soveltamisalaan, ja tähän asetukseen ei sisälly meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan kaltaista säilyttämislauseketta.

| (176) | Neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (42), jäljempänä ’uusi menettelyasetus’, 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan voimassa olevalla tuella tarkoitetaan ”tukia, jotka olivat olemassa ennen perustamissopimuksen voimaantuloa kyseisissä jäsenvaltioissa, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka on otettu käyttöön ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen”. |
| --- | --- |

(176)

Neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (42), jäljempänä ’uusi menettelyasetus’, 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaan voimassa olevalla tuella tarkoitetaan ”tukia, jotka olivat olemassa ennen perustamissopimuksen voimaantuloa kyseisissä jäsenvaltioissa, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka on otettu käyttöön ennen SEUT-sopimuksen voimaantuloa ja joita voidaan soveltaa edelleen SEUT-sopimuksen voimaantulon jälkeen”.

42

| (177) | Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (43), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’, 4 artiklan 1 kohdan mukaan ”voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin. Voimassa olevan tukiohjelman alkuperäisen talousarvion kasvua enintään 20 prosentilla ei kuitenkaan pidetä voimassa olevan tuen muutoksena.” |
| --- | --- |

(177)

Komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (43), jäljempänä ’täytäntöönpanoasetus’, 4 artiklan 1 kohdan mukaan ”voimassa olevan tuen muutoksella tarkoitetaan mitä tahansa muutosta, muuta kuin muodollista tai hallinnollista, joka ei vaikuta tukitoimenpiteen soveltuvuudesta yhteismarkkinoille tehtyyn arviointiin. Voimassa olevan tukiohjelman alkuperäisen talousarvion kasvua enintään 20 prosentilla ei kuitenkaan pidetä voimassa olevan tuen muutoksena.”

43

| (178) | Vakiintuneen oikeuskäytännön (44) mukaan kaikkia voimassa olevan tuen muutoksia ei tulisi pitää voimassa olevan tuen muuttamisena uudeksi tueksi, vaan voimassa oleva tuki muuttuu uudeksi tueksi ainoastaan silloin, kun muutos vaikuttaa alkuperäisen tuen olennaiseen sisältöön. Tällainen arviointi on tehtävä viittaamalla tuesta annettuihin säännöksiin, niiden soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin määräyksiin ja niiden rajoihin (45). Tukitoimenpiteen jatkaminen on kuitenkin uutta tukea (46). |
| --- | --- |

(178)

Vakiintuneen oikeuskäytännön (44) mukaan kaikkia voimassa olevan tuen muutoksia ei tulisi pitää voimassa olevan tuen muuttamisena uudeksi tueksi, vaan voimassa oleva tuki muuttuu uudeksi tueksi ainoastaan silloin, kun muutos vaikuttaa alkuperäisen tuen olennaiseen sisältöön. Tällainen arviointi on tehtävä viittaamalla tuesta annettuihin säännöksiin, niiden soveltamista koskeviin yksityiskohtaisiin määräyksiin ja niiden rajoihin (45). Tukitoimenpiteen jatkaminen on kuitenkin uutta tukea (46).

44

45

46

| (179) | Kuten unionin yleinen tuomioistuin muistutti vuoden 2009 tuomiossa, muutokset eivät vaikuta sisältöön, jos ne eivät muuta lainsäädäntöä, jolla tuki perustettiin, sen toiminnan luonteen tai sisällön osalta, johon etua sovelletaan (47). |
| --- | --- |

(179)

Kuten unionin yleinen tuomioistuin muistutti vuoden 2009 tuomiossa, muutokset eivät vaikuta sisältöön, jos ne eivät muuta lainsäädäntöä, jolla tuki perustettiin, sen toiminnan luonteen tai sisällön osalta, johon etua sovelletaan (47).

47

Muutokset julkisen palvelun järjestelmään

Muutokset julkisen palvelun järjestelmään

| (180) | Tirrenia-konsernin viidestä alueyrityksestä ainoastaan Adriatica ja Saremar liikennöivät kansainvälisiä reittejä alkuperäisten sopimusten nojalla. |
| --- | --- |

(180)

Tirrenia-konsernin viidestä alueyrityksestä ainoastaan Adriatica ja Saremar liikennöivät kansainvälisiä reittejä alkuperäisten sopimusten nojalla.

| (181) | Komission on arvioitava, ovatko näille yrityksille kansainvälisistä meriliikennepalveluista maksettavat korvaukset uuden menettelyasetuksen 1 artiklassa tarkoitettua uutta vai voimassa olevaa tukea. Tätä varten komission on tarkistettava, onko tukitoimenpiteeseen tehty merkittäviä muutoksia edun luonteen, tukitoimenpiteen tavoitteen, tuensaajan tai rahoituslähteen osalta perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen. Tällaiset muutokset tarkoittaisivat, että tukitoimenpide on uutta tukea. |
| --- | --- |

(181)

Komission on arvioitava, ovatko näille yrityksille kansainvälisistä meriliikennepalveluista maksettavat korvaukset uuden menettelyasetuksen 1 artiklassa tarkoitettua uutta vai voimassa olevaa tukea. Tätä varten komission on tarkistettava, onko tukitoimenpiteeseen tehty merkittäviä muutoksia edun luonteen, tukitoimenpiteen tavoitteen, tuensaajan tai rahoituslähteen osalta perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen. Tällaiset muutokset tarkoittaisivat, että tukitoimenpide on uutta tukea.

| (182) | Komissio toteaa, että kansainvälisiin reitteihin liittyvien julkisen palvelun velvoitteiden rahoituksessa on tapahtunut useita merkittäviä muutoksia monilla osa-alueilla, kuten jäljempänä esitetään.






  a) | Tuensaajat |
| --- | --- | --- |

(182)

Komissio toteaa, että kansainvälisiin reitteihin liittyvien julkisen palvelun velvoitteiden rahoituksessa on tapahtunut useita merkittäviä muutoksia monilla osa-alueilla, kuten jäljempänä esitetään.

a)

Tuensaajat

| (183) | Vuoden 1936 asetuksissa annettiin neljän yrityksen (Italia, Lloyd Triestino, Tirrenia ja Adriatica) tehtäväksi hoitaa julkisen palvelun velvoitteita kansallisesti tärkeillä reiteillä, joihin kuuluivat sekä kansalliset että kansainväliset matkustaja- ja rahtireitit. Nämä asetukset sisälsivät kattavan luettelon yrityksistä, joiden tehtäväksi annettiin kansallisesti tärkeiden reittien liikennöinti. Alueyritykset perustettiin ja niille annettiin tehtäväksi tarjota puhtaasti paikallisia postipalveluja ja kaupallisia palveluja vasta myöhemmin, eli Caremarin, Toremarin ja Siremarin osalta lailla 169/1975 ja Saremarin osalta lailla 856/1986, kun asetus 2081/1936 oli kumottu (ks. johdanto-osan 83 ja 88 kappale).






  b) | Reitit |
| --- | --- | --- |

(183)

Vuoden 1936 asetuksissa annettiin neljän yrityksen (Italia, Lloyd Triestino, Tirrenia ja Adriatica) tehtäväksi hoitaa julkisen palvelun velvoitteita kansallisesti tärkeillä reiteillä, joihin kuuluivat sekä kansalliset että kansainväliset matkustaja- ja rahtireitit. Nämä asetukset sisälsivät kattavan luettelon yrityksistä, joiden tehtäväksi annettiin kansallisesti tärkeiden reittien liikennöinti. Alueyritykset perustettiin ja niille annettiin tehtäväksi tarjota puhtaasti paikallisia postipalveluja ja kaupallisia palveluja vasta myöhemmin, eli Caremarin, Toremarin ja Siremarin osalta lailla 169/1975 ja Saremarin osalta lailla 856/1986, kun asetus 2081/1936 oli kumottu (ks. johdanto-osan 83 ja 88 kappale).

b)

Reitit

| (184) | Useimmat tämän arvioinnin kohteena olevat kansainväliset reitit otettiin käyttöön julkisen palvelun järjestelmässä EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

(184)

Useimmat tämän arvioinnin kohteena olevat kansainväliset reitit otettiin käyttöön julkisen palvelun järjestelmässä EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen.

| (185) | Adriatican osalta vuoden 1936 asetuksissa vahvistettiin nimenomaisesti ainoastaan reitin Bari–Durrës liikennöinti. Tämä oli kuitenkin vain matkustajareitti, kun taas tämän arvioinnin kohteena oleva Barin ja Durrësin välinen yhteys on sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne). |
| --- | --- |

(185)

Adriatican osalta vuoden 1936 asetuksissa vahvistettiin nimenomaisesti ainoastaan reitin Bari–Durrës liikennöinti. Tämä oli kuitenkin vain matkustajareitti, kun taas tämän arvioinnin kohteena oleva Barin ja Durrësin välinen yhteys on sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne).

| (186) | Vuoden 1936 asetuksissa ei vahvistettu reittejä Italian Anconan tai Barin satamista Bariin (Montenegro) tai Splitiin (Kroatia). Italian viranomaisten mukaan Adriatica aloitti reitin Ancona–Split liikennöinnin vuonna 1978 ja reitin Ancona–Bar liikennöinnin vuonna 1997. |
| --- | --- |

(186)

Vuoden 1936 asetuksissa ei vahvistettu reittejä Italian Anconan tai Barin satamista Bariin (Montenegro) tai Splitiin (Kroatia). Italian viranomaisten mukaan Adriatica aloitti reitin Ancona–Split liikennöinnin vuonna 1978 ja reitin Ancona–Bar liikennöinnin vuonna 1997.

| (187) | Reitti Trieste–Durrës otettiin käyttöön vuonna 1983 Albanian ja Länsi-Euroopan maiden välisten kauppasuhteiden kehittämiseksi. Vuoden 1936 asetusten perusteella hyväksytyissä reittiluetteloissa ei ollut reittiä Triestestä Albaniaan. |
| --- | --- |

(187)

Reitti Trieste–Durrës otettiin käyttöön vuonna 1983 Albanian ja Länsi-Euroopan maiden välisten kauppasuhteiden kehittämiseksi. Vuoden 1936 asetusten perusteella hyväksytyissä reittiluetteloissa ei ollut reittiä Triestestä Albaniaan.

| (188) | Sama koskee reittiä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras. Italian viranomaiset eivät pystyneet toimittamaan komissiolle asiakirjatodisteita, joista käy selvästi ilmi, milloin reitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras perustettiin. Italia väittää, että reitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras kuuluu vuoden 1936 asetusten soveltamisalaan, koska tuolloin asetuksessa 2081/1936 yksilöidyn sektorin IV (joka kattoi yhteydet Kreikkaan, Albaniaan ja Tremitin saarille) kansallisesti tärkeisiin reitteihin sisältyi yksi erityinen reitti Kreikkaan. Komissio ei voi hyväksyä Italian viranomaisten väitettä. Vuoden 1936 asetusten perusteella hyväksytyissä reittiluetteloissa ei ollut erityistä reittiä Brindisistä. Italian viranomaisten 29 päivänä lokakuuta 2002 päivätyn kirjeen mukaan Adriatica otti käyttöön reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras vasta vuonna 1978. Samassa kirjeessä Italian viranomaiset selvensivät, että Adriatica ei ollut koskaan liikennöinyt julkisen palvelun järjestelmässä reittiä Bari–Kreikka, vaan reittiä Brindisistä Kreikkaan. Näin ollen Italian viranomaiset katsoivat itse, että nämä kaksi reittiä muodostivat kahdet erilliset merkitykselliset markkinat. |
| --- | --- |

(188)

Sama koskee reittiä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras. Italian viranomaiset eivät pystyneet toimittamaan komissiolle asiakirjatodisteita, joista käy selvästi ilmi, milloin reitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras perustettiin. Italia väittää, että reitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras kuuluu vuoden 1936 asetusten soveltamisalaan, koska tuolloin asetuksessa 2081/1936 yksilöidyn sektorin IV (joka kattoi yhteydet Kreikkaan, Albaniaan ja Tremitin saarille) kansallisesti tärkeisiin reitteihin sisältyi yksi erityinen reitti Kreikkaan. Komissio ei voi hyväksyä Italian viranomaisten väitettä. Vuoden 1936 asetusten perusteella hyväksytyissä reittiluetteloissa ei ollut erityistä reittiä Brindisistä. Italian viranomaisten 29 päivänä lokakuuta 2002 päivätyn kirjeen mukaan Adriatica otti käyttöön reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras vasta vuonna 1978. Samassa kirjeessä Italian viranomaiset selvensivät, että Adriatica ei ollut koskaan liikennöinyt julkisen palvelun järjestelmässä reittiä Bari–Kreikka, vaan reittiä Brindisistä Kreikkaan. Näin ollen Italian viranomaiset katsoivat itse, että nämä kaksi reittiä muodostivat kahdet erilliset merkitykselliset markkinat.

| (189) | Saremarin osalta vuoden 1936 asetuksilla vahvistettujen kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon sisältyi matkustajaliikenteen reitti Sardinian ja Korsikan välillä (La Maddalena–Palau–Bonifacio), jota alun perin liikennöi Tirrenia. Saremarin lain 856/1986 nojalla liikennöimä reitti oli sitä vastoin sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne). Tässä päätöksessä arvioitu reitti Santa Teresa di Gallura–Bonifacio ei sisältynyt kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon. |
| --- | --- |

(189)

Saremarin osalta vuoden 1936 asetuksilla vahvistettujen kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon sisältyi matkustajaliikenteen reitti Sardinian ja Korsikan välillä (La Maddalena–Palau–Bonifacio), jota alun perin liikennöi Tirrenia. Saremarin lain 856/1986 nojalla liikennöimä reitti oli sitä vastoin sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne). Tässä päätöksessä arvioitu reitti Santa Teresa di Gallura–Bonifacio ei sisältynyt kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon.

| (190) | Edellä esitetyn lisäksi komissio toteaa, että vuoden 1989 jälkeen liikennöitäviä reittejä ei enää määritetty laissa, koska lain 160/1989 mukaan viranomaiset määrittivät ne yritysten teknisten ehdotusten perusteella.






  c) | Rahoitusjärjestelmän kesto |
| --- | --- | --- |

(190)

Edellä esitetyn lisäksi komissio toteaa, että vuoden 1989 jälkeen liikennöitäviä reittejä ei enää määritetty laissa, koska lain 160/1989 mukaan viranomaiset määrittivät ne yritysten teknisten ehdotusten perusteella.

c)

Rahoitusjärjestelmän kesto

| (191) | Kuten edellä jo mainittiin, vuoden 1936 asetuksissa annettiin neljälle vastaperustetulle yritykselle (Italia, Lloyd Triestino, Tirrenia, Adriatica) tehtäväksi liikennöidä kahdenkymmenen vuoden ajan tiettyjä kansallisesti tärkeitä reittejä sekä säädettiin mahdollisuudesta myöntää samalla ajanjaksolla liikenteenharjoittajille tukea julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella. |
| --- | --- |

(191)

Kuten edellä jo mainittiin, vuoden 1936 asetuksissa annettiin neljälle vastaperustetulle yritykselle (Italia, Lloyd Triestino, Tirrenia, Adriatica) tehtäväksi liikennöidä kahdenkymmenen vuoden ajan tiettyjä kansallisesti tärkeitä reittejä sekä säädettiin mahdollisuudesta myöntää samalla ajanjaksolla liikenteenharjoittajille tukea julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella.

| (192) | Vuoden 1936 asetuksissa ei säädetty mahdollisuudesta jatkaa näitä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia tai liikenteenharjoittajille kyseisten palvelujen tarjoamisesta myönnettäviä korvauksia ensimmäisen kahdenkymmenen vuoden ajanjakson jälkeen. Näiden sopimusten voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1956, ja niitä jatkettiin useita kertoja lain 600/1962 voimaantuloon saakka. |
| --- | --- |

(192)

Vuoden 1936 asetuksissa ei säädetty mahdollisuudesta jatkaa näitä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia tai liikenteenharjoittajille kyseisten palvelujen tarjoamisesta myönnettäviä korvauksia ensimmäisen kahdenkymmenen vuoden ajanjakson jälkeen. Näiden sopimusten voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 1956, ja niitä jatkettiin useita kertoja lain 600/1962 voimaantuloon saakka.

| (193) | Laissa 600/1962 säädettiin uusien kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemisestä ja täsmennettiin liikennöitävät kansallisesti tärkeät reitit sekä kullekin yritykselle reittien liikennöinnistä myönnettävät korvaukset. |
| --- | --- |

(193)

Laissa 600/1962 säädettiin uusien kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten tekemisestä ja täsmennettiin liikennöitävät kansallisesti tärkeät reitit sekä kullekin yritykselle reittien liikennöinnistä myönnettävät korvaukset.

| (194) | Lailla 684/1974 otettiin käyttöön sopimusten vaihtelevat kestot sen mukaan, minkä tyyppinen palvelu oli kyseessä: rahtiliikenteen reittejä voitaisiin rahoittaa enintään viiden vuoden ajan, kun taas matkustajaliikenteen reittejä voitaisiin rahoittaa enintään kolmen vuoden ajan (vain reitit Italian saarille voivat saada korvausta vielä kahdenkymmenen vuoden ajan, mutta tämä ei koskenut kansainvälisiä reittejä). |
| --- | --- |

(194)

Lailla 684/1974 otettiin käyttöön sopimusten vaihtelevat kestot sen mukaan, minkä tyyppinen palvelu oli kyseessä: rahtiliikenteen reittejä voitaisiin rahoittaa enintään viiden vuoden ajan, kun taas matkustajaliikenteen reittejä voitaisiin rahoittaa enintään kolmen vuoden ajan (vain reitit Italian saarille voivat saada korvausta vielä kahdenkymmenen vuoden ajan, mutta tämä ei koskenut kansainvälisiä reittejä).

| (195) | Lailla 856/1986 muutettiin lisäksi julkisen palvelun järjestelmän ominaisuuksia. Lain 856/1986 13 §:n 4 momentissa vahvistettiin lain 684/1974 8 ja 9 §:n säännökset ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset, joita sovellettiin 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleisiin ja Adriatican liikennöimiin keskisen ja eteläisen Adrianmeren länsi- ja itärannikon sekä Joonianmeren ja itäisen Välimeren välisiin reitteihin. Näin ollen Adriatica voi saada korvausta kansainvälisten reittien liikennöinnistä kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella. Laissa ei selvennetty Saremarin liikennöimään kansainväliseen reittiin sovellettavia sääntöjä. Komissio toteaa kuitenkin, että alkuperäisessä sopimuksessa tämän reitin liikennöintiä käsiteltiin kabotaasiliikenteenä ja määrättiin, että sitä, kuten mitä tahansa muuta Saremarille tehtäväksi annettua julkisen palvelun kabotaasireittiä, rahoitettaisiin kahdenkymmenen vuoden ajan. |
| --- | --- |

(195)

Lailla 856/1986 muutettiin lisäksi julkisen palvelun järjestelmän ominaisuuksia. Lain 856/1986 13 §:n 4 momentissa vahvistettiin lain 684/1974 8 ja 9 §:n säännökset ja niihin myöhemmin tehdyt muutokset, joita sovellettiin 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleisiin ja Adriatican liikennöimiin keskisen ja eteläisen Adrianmeren länsi- ja itärannikon sekä Joonianmeren ja itäisen Välimeren välisiin reitteihin. Näin ollen Adriatica voi saada korvausta kansainvälisten reittien liikennöinnistä kahdenkymmenen vuoden pituisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella. Laissa ei selvennetty Saremarin liikennöimään kansainväliseen reittiin sovellettavia sääntöjä. Komissio toteaa kuitenkin, että alkuperäisessä sopimuksessa tämän reitin liikennöintiä käsiteltiin kabotaasiliikenteenä ja määrättiin, että sitä, kuten mitä tahansa muuta Saremarille tehtäväksi annettua julkisen palvelun kabotaasireittiä, rahoitettaisiin kahdenkymmenen vuoden ajan.

| (196) | Laissa 856/1986 selvennettiin, että rahtiliikenteen tappiollisille reiteille voitaisiin myöntää julkista rahoitustukea vain viiden vuoden ajan (alkaen 1 päivästä tammikuuta 1985 tai uuden aluksen hankinnasta).






  d) | Määrärahat |
| --- | --- | --- |

(196)

Laissa 856/1986 selvennettiin, että rahtiliikenteen tappiollisille reiteille voitaisiin myöntää julkista rahoitustukea vain viiden vuoden ajan (alkaen 1 päivästä tammikuuta 1985 tai uuden aluksen hankinnasta).

d)

Määrärahat

| (197) | Kuten edellä on mainittu, vuoden 1936 asetuksissa ei säädetty rahoitusjärjestelmän kokonaismäärärahoista. |
| --- | --- |

(197)

Kuten edellä on mainittu, vuoden 1936 asetuksissa ei säädetty rahoitusjärjestelmän kokonaismäärärahoista.

| (198) | Sen sijaan lain 600/1962 6 §:ssä säädettiin kokonaismäärärahoista, joihin voitiin tehdä kyseisen lain 7 ja 8 §:n mukaisia rajoitettuja mukautuksia. |
| --- | --- |

(198)

Sen sijaan lain 600/1962 6 §:ssä säädettiin kokonaismäärärahoista, joihin voitiin tehdä kyseisen lain 7 ja 8 §:n mukaisia rajoitettuja mukautuksia.

| (199) | Myöhemmissä laeissa ei säädetty niissä käsiteltyjen eri rahoitusjärjestelmien kokonaismäärärahoista.






  e) | Korvauksen laskeminen |
| --- | --- | --- |

(199)

Myöhemmissä laeissa ei säädetty niissä käsiteltyjen eri rahoitusjärjestelmien kokonaismäärärahoista.

e)

Korvauksen laskeminen

| (200) | Tukien laskentajärjestelmää tarkistettiin useita kertoja. Tuki kehittyi julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa sovitusta, neljän vuoden välein uudelleentarkasteltavien odotettavissa olevien kustannusten ja tulojen perusteella lasketusta korvauksesta (vuoden 1936 asetukset) kiinteäksi rahoitusosuudeksi, johon oli tehty lain 600/1962 7 ja 8 §:n mukaisia rajoitettuja mukautuksia, jotta yritykselle voitaisiin tarjota tehokkuuskannustin. |
| --- | --- |

(200)

Tukien laskentajärjestelmää tarkistettiin useita kertoja. Tuki kehittyi julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa sovitusta, neljän vuoden välein uudelleentarkasteltavien odotettavissa olevien kustannusten ja tulojen perusteella lasketusta korvauksesta (vuoden 1936 asetukset) kiinteäksi rahoitusosuudeksi, johon oli tehty lain 600/1962 7 ja 8 §:n mukaisia rajoitettuja mukautuksia, jotta yritykselle voitaisiin tarjota tehokkuuskannustin.

| (201) | Myöhemmin lailla 684/1974, joka pantiin täytäntöön asetuksella 501/1979, erotettiin toisistaan rahtiliikenteen reitit (4 §), matkustajaliikenteen reitit (6 §) sekä Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvat yhteydet (8 §). Tältä pohjalta komissio toteaa seuraavaa:






  — | Italian saariin suuntautuvien reittien osalta kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa vahvistettua julkisen palvelun korvauksen määrää voitiin tarkistaa vuosittain, jos vähintään yhdessä sen laskennassa huomioon otetuista kustannustekijöistä ilmoitettiin yli 5 prosentin vaihtelu edelliseen vuoteen verrattuna. |
| --- | --- | --- |

(201)

Myöhemmin lailla 684/1974, joka pantiin täytäntöön asetuksella 501/1979, erotettiin toisistaan rahtiliikenteen reitit (4 §), matkustajaliikenteen reitit (6 §) sekä Italian suurille ja pienille saarille suuntautuvat yhteydet (8 §). Tältä pohjalta komissio toteaa seuraavaa:

—

Italian saariin suuntautuvien reittien osalta kahdenkymmenen vuoden pituisissa julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa vahvistettua julkisen palvelun korvauksen määrää voitiin tarkistaa vuosittain, jos vähintään yhdessä sen laskennassa huomioon otetuista kustannustekijöistä ilmoitettiin yli 5 prosentin vaihtelu edelliseen vuoteen verrattuna.

| — | Matkustajaliikenteen reittien osalta Italia, Lloyd Triestino, Adriatica ja Tirrenia voivat saada vuosittaisten sopimusten perusteella korvauksen toiminnan lopettamiseen annettujen kolmen vuoden aikana suoritetuista meriliikennepalveluista. Vuotuiset korvaukset oli määritettävä odotettujen kustannusten ja tulojen perusteella, ja niillä pyrittiin varmistamaan yritysten taloudellinen tasapaino. Tätä varten korvausta voitiin tarkastella uudelleen vuoden lopussa. |
| --- | --- |

—

Matkustajaliikenteen reittien osalta Italia, Lloyd Triestino, Adriatica ja Tirrenia voivat saada vuosittaisten sopimusten perusteella korvauksen toiminnan lopettamiseen annettujen kolmen vuoden aikana suoritetuista meriliikennepalveluista. Vuotuiset korvaukset oli määritettävä odotettujen kustannusten ja tulojen perusteella, ja niillä pyrittiin varmistamaan yritysten taloudellinen tasapaino. Tätä varten korvausta voitiin tarkastella uudelleen vuoden lopussa.

| — | Rahtiliikenteen reittien osalta Finmare-konsernin yhtiöt, jotka joko käynnistivät uusia meriliikennereittejä tai liikennöivät olemassa olevia reittejä, voivat saada enintään viiden vuoden ajan julkista korvausta, jolla pyrittiin varmistamaan yritysten taloudellinen tasapaino. Tältä osin korvausta oli tarkasteltava uudelleen kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä. Korvaus olemassa olevien reittien liikennöinnistä voitiin myöntää vain vuosittaisten sopimusten perusteella. |
| --- | --- |

—

Rahtiliikenteen reittien osalta Finmare-konsernin yhtiöt, jotka joko käynnistivät uusia meriliikennereittejä tai liikennöivät olemassa olevia reittejä, voivat saada enintään viiden vuoden ajan julkista korvausta, jolla pyrittiin varmistamaan yritysten taloudellinen tasapaino. Tältä osin korvausta oli tarkasteltava uudelleen kunkin vuoden kesäkuun 30 päivään mennessä. Korvaus olemassa olevien reittien liikennöinnistä voitiin myöntää vain vuosittaisten sopimusten perusteella.

| (202) | Yhteenvetona voidaan todeta, että rahti- ja matkustajaliikenteen reittien osalta laeissa 684/1974 ja asetuksessa 501/1979 ei säädetty tehokkuuskannustinmekanismista eikä mahdollisuudesta myöntää liikenteenharjoittajalle kohtuullinen voitto toimitetuista julkisista palveluista. Lisäksi lailla 684/1974, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön asetuksella 501/1979, otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön rahti- ja matkustajaliikenteen reittien välinen ero ja perustettiin näille kahdelle palvelutyypille erilliset korvausmenetelmät. Mainitussa säädöksessä ei selvennetty, mitä mekanismia sovellettaisiin sekaliikenteen reitteihin (rahti- ja matkustajaliikenne). |
| --- | --- |

(202)

Yhteenvetona voidaan todeta, että rahti- ja matkustajaliikenteen reittien osalta laeissa 684/1974 ja asetuksessa 501/1979 ei säädetty tehokkuuskannustinmekanismista eikä mahdollisuudesta myöntää liikenteenharjoittajalle kohtuullinen voitto toimitetuista julkisista palveluista. Lisäksi lailla 684/1974, sellaisena kuin se on pantu täytäntöön asetuksella 501/1979, otettiin ensimmäistä kertaa käyttöön rahti- ja matkustajaliikenteen reittien välinen ero ja perustettiin näille kahdelle palvelutyypille erilliset korvausmenetelmät. Mainitussa säädöksessä ei selvennetty, mitä mekanismia sovellettaisiin sekaliikenteen reitteihin (rahti- ja matkustajaliikenne).

| (203) | Lailla 856/1986 korvausmenetelmää muutettiin edelleen. Kansantalouden kannalta välttämättömien rahtiliikenteen reittien osalta 2 §:ssä säädettiin aloitustuen myöntämisestä enintään viideksi vuodeksi (1 päivästä tammikuuta 1985). Adriatican liikennöimien 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleiden keskisen ja eteläisen Adrianmeren länsi- ja itärannikon sekä Joonianmeren ja itäisen Välimeren välisen reittien osalta korvaustuki oli lain 856/1986 11 ja 13 §:n nojalla laskettava keskimääräisten ja objektiivisten parametrien avulla määritettyjen palvelun tarjoamisesta aiheutuneiden tulojen kustannusten välisen erotuksen perusteella, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä tiedot tuen laskennassa huomioon otettavista tekijöistä sekä täydellinen luettelo tuetuista reiteistä, reiteillä käytettävien alusten tyypeistä ja vuorotiheydestä. Kauppamerenkulkuministeriön, julkisista osakkuuksista vastaavan ministeriön ja valtiovarainministeriön oli hyväksyttävä tuet. |
| --- | --- |

(203)

Lailla 856/1986 korvausmenetelmää muutettiin edelleen. Kansantalouden kannalta välttämättömien rahtiliikenteen reittien osalta 2 §:ssä säädettiin aloitustuen myöntämisestä enintään viideksi vuodeksi (1 päivästä tammikuuta 1985). Adriatican liikennöimien 1 päivänä tammikuuta 1986 olemassa olleiden keskisen ja eteläisen Adrianmeren länsi- ja itärannikon sekä Joonianmeren ja itäisen Välimeren välisen reittien osalta korvaustuki oli lain 856/1986 11 ja 13 §:n nojalla laskettava keskimääräisten ja objektiivisten parametrien avulla määritettyjen palvelun tarjoamisesta aiheutuneiden tulojen kustannusten välisen erotuksen perusteella, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin oli sisällytettävä tiedot tuen laskennassa huomioon otettavista tekijöistä sekä täydellinen luettelo tuetuista reiteistä, reiteillä käytettävien alusten tyypeistä ja vuorotiheydestä. Kauppamerenkulkuministeriön, julkisista osakkuuksista vastaavan ministeriön ja valtiovarainministeriön oli hyväksyttävä tuet.

| (204) | Laissa 856/1986 ei selvennetty, mitä korvausmenetelmää sovellettaisiin Tirrenian Saremarille siirtämään Sardinian ja Korsikan väliseen reittiin. Alkuperäisessä sopimuksessa tätä reittiä käsiteltiin kuitenkin kabotaasireittinä ja siinä määrättiin sen rahoituksesta samojen sääntöjen mukaisesti. |
| --- | --- |

(204)

Laissa 856/1986 ei selvennetty, mitä korvausmenetelmää sovellettaisiin Tirrenian Saremarille siirtämään Sardinian ja Korsikan väliseen reittiin. Alkuperäisessä sopimuksessa tätä reittiä käsiteltiin kuitenkin kabotaasireittinä ja siinä määrättiin sen rahoituksesta samojen sääntöjen mukaisesti.

| (205) | Lisäksi lakiasetuksen 77/1989 9 §:n 1 momentissa säädettiin, että 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen matkustaja- ja rahtiliikennepalvelujen varmistamiseksi olennaisina pidetyt reitit, jotka valtio yksilöi asianomaisten yritysten ehdotuksesta, saisivat korvaustukea. Saarille suuntautuvien yhteyksien osalta korvaustuen määrä oli vahvistettava julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa, joissa vertailukohtana käytettiin kansallisen rautatieyhtiön vastaaviin palveluihin ja etäisyyksiin soveltamia tariffeja.






  f) | Aiempien julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten purkaminen ja lainsäädännön kumoaminen |
| --- | --- | --- |

(205)

Lisäksi lakiasetuksen 77/1989 9 §:n 1 momentissa säädettiin, että 1 päivästä tammikuuta 1990 alkaen matkustaja- ja rahtiliikennepalvelujen varmistamiseksi olennaisina pidetyt reitit, jotka valtio yksilöi asianomaisten yritysten ehdotuksesta, saisivat korvaustukea. Saarille suuntautuvien yhteyksien osalta korvaustuen määrä oli vahvistettava julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa, joissa vertailukohtana käytettiin kansallisen rautatieyhtiön vastaaviin palveluihin ja etäisyyksiin soveltamia tariffeja.

f)

Aiempien julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten purkaminen ja lainsäädännön kumoaminen

| (206) | Kaikki vuoden 1936 asetusten (48) nojalla tehdyt matkustaja- ja rahtiliikennettä koskevat julkisen palvelun sopimukset purettiin vuonna 1962 ja korvattiin uusilla sopimuksilla, jotka perustuivat uuteen lainsäädäntökehykseen. |
| --- | --- |

(206)

Kaikki vuoden 1936 asetusten (48) nojalla tehdyt matkustaja- ja rahtiliikennettä koskevat julkisen palvelun sopimukset purettiin vuonna 1962 ja korvattiin uusilla sopimuksilla, jotka perustuivat uuteen lainsäädäntökehykseen.

48

Päätelmä kansainvälisille reiteille myönnetystä korvauksesta

Päätelmä kansainvälisille reiteille myönnetystä korvauksesta

| (207) | Komissio ei voi hyväksyä Italian viranomaisten väitettä, jonka mukaan Adriaticalle ja Saremarille kansainvälisten reittien liikennöinnistä maksettuja tukia olisi pidettävä voimassa olevana tukena sillä perusteella, että julkisen palvelun järjestelmä oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen ja meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa. |
| --- | --- |

(207)

Komissio ei voi hyväksyä Italian viranomaisten väitettä, jonka mukaan Adriaticalle ja Saremarille kansainvälisten reittien liikennöinnistä maksettuja tukia olisi pidettävä voimassa olevana tukena sillä perusteella, että julkisen palvelun järjestelmä oli otettu käyttöön ennen EY:n perustamissopimuksen ja meriliikenteen kabotaasiasetuksen voimaantuloa.

| (208) | Viittauksella meriliikenteen kabotaasiasetukseen ei ole merkitystä, koska se ei koske kansainvälisiä reittejä. |
| --- | --- |

(208)

Viittauksella meriliikenteen kabotaasiasetukseen ei ole merkitystä, koska se ei koske kansainvälisiä reittejä.

| (209) | Lisäksi komissio katsoo edellä esitettyjen seikkojen (johdanto-osan 180–206 kappale) perusteella, että alkuperäiseen tukiohjelmaan tehtiin merkittäviä muutoksia, jotka vaikuttivat sen luonteeseen, ja siitä tuli niiden myötä täysin uusi tukiohjelma. Nämä muutokset koskevat monia, elleivät kaikkia, vuoden 1936 asetuksilla perustetun alkuperäisen oikeudellisen kehyksen olennaisia ominaisuuksia, ja ne muuttivat tämän kehyksen täysin. |
| --- | --- |

(209)

Lisäksi komissio katsoo edellä esitettyjen seikkojen (johdanto-osan 180–206 kappale) perusteella, että alkuperäiseen tukiohjelmaan tehtiin merkittäviä muutoksia, jotka vaikuttivat sen luonteeseen, ja siitä tuli niiden myötä täysin uusi tukiohjelma. Nämä muutokset koskevat monia, elleivät kaikkia, vuoden 1936 asetuksilla perustetun alkuperäisen oikeudellisen kehyksen olennaisia ominaisuuksia, ja ne muuttivat tämän kehyksen täysin.

| (210) | Ensinnäkin useimpien tässä päätöksessä tarkasteltujen kansainvälisten reittien liikennöintiä ei aloitettu ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa. Ainoa poikkeus on Tirrenian liikennöimä reitti Bari–Durrës. Komissio toteaa kuitenkin, että vaikka tämän arvioinnin kohteena oleva reitti Bari–Durrës on sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne), kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon sisältyvä reitti oli vain matkustajaliikenteen reitti. Lisäksi Sardinian ja Korsikan välinen matkustajaliikenteen reitti, joka vahvistettiin kansallisesti tärkeiden reittien luettelossa, oli La Maddalena–Palau–Bonifacio, ja sitä liikennöi alun perin Tirrenia. Komissio toteaa, että lain 856/1986 15 §:n nojalla perustetun Saremarin myöhemmin liikennöimät sekaliikenteen reitit olivat kaksi erillistä reittiä, La Maddalena–Palau ja Santa Teresa di Gallura–Bonifacio. |
| --- | --- |

(210)

Ensinnäkin useimpien tässä päätöksessä tarkasteltujen kansainvälisten reittien liikennöintiä ei aloitettu ennen EY:n perustamissopimuksen voimaantuloa. Ainoa poikkeus on Tirrenian liikennöimä reitti Bari–Durrës. Komissio toteaa kuitenkin, että vaikka tämän arvioinnin kohteena oleva reitti Bari–Durrës on sekaliikenteen reitti (matkustaja- ja rahtiliikenne), kansallisesti tärkeiden reittien luetteloon sisältyvä reitti oli vain matkustajaliikenteen reitti. Lisäksi Sardinian ja Korsikan välinen matkustajaliikenteen reitti, joka vahvistettiin kansallisesti tärkeiden reittien luettelossa, oli La Maddalena–Palau–Bonifacio, ja sitä liikennöi alun perin Tirrenia. Komissio toteaa, että lain 856/1986 15 §:n nojalla perustetun Saremarin myöhemmin liikennöimät sekaliikenteen reitit olivat kaksi erillistä reittiä, La Maddalena–Palau ja Santa Teresa di Gallura–Bonifacio.

| (211) | Toiseksi, oikeusperusta korvauksen myöntämiseksi kansainvälisten reittien liikennöinnistä kumottiin EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

(211)

Toiseksi, oikeusperusta korvauksen myöntämiseksi kansainvälisten reittien liikennöinnistä kumottiin EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen.

| (212) | Kolmanneksi, menetelmää, jolla laskettiin julkisen palvelun järjestelmän mukaisten reittien liikennöinnistä maksettavan korvauksen määrä, mukaan lukien voittomarginaali ja sen tarkistaminen, muutettiin merkittävästi useita kertoja. |
| --- | --- |

(212)

Kolmanneksi, menetelmää, jolla laskettiin julkisen palvelun järjestelmän mukaisten reittien liikennöinnistä maksettavan korvauksen määrä, mukaan lukien voittomarginaali ja sen tarkistaminen, muutettiin merkittävästi useita kertoja.

| (213) | Neljänneksi, aikaa, jona korvausta voitiin myöntää, pidennettiin toistuvasti. |
| --- | --- |

(213)

Neljänneksi, aikaa, jona korvausta voitiin myöntää, pidennettiin toistuvasti.

| (214) | Viidenneksi, julkisen palvelun reittien rahoittamiseen osoitetuista talousarviovaroista ei säädetty vuonna 1936. Kokonaismäärärahat otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa vuonna 1962, mutta niistä luovuttiin myöhemmin vuonna 1974. |
| --- | --- |

(214)

Viidenneksi, julkisen palvelun reittien rahoittamiseen osoitetuista talousarviovaroista ei säädetty vuonna 1936. Kokonaismäärärahat otettiin käyttöön ensimmäistä kertaa vuonna 1962, mutta niistä luovuttiin myöhemmin vuonna 1974.

| (215) | Kuudenneksi, lain 684/1974 8 ja 9 §:ssä säädettyä kabotaasireittien korvausmenetelmää alettiin soveltaa Adriatican liikennöimiin kansainvälisiin reitteihin vasta lain 856/1986 13 §:n 4 momentin nojalla. Tältä osin komissio huomauttaa, että vaikka lain 684/1974 nojalla myönnetty kustannusperusteinen korvaus vastasi vuoden 1936 asetuksissa säädettyyn menetelmään perustuvaa korvausta, samaa ei voida väittää lailla 600/1962 käyttöön otetusta ja lähes 13 vuotta voimassa olleesta kehyksestä, jossa määrättiin ennakolta vahvistetun määrän myöntämisestä ja johon sisältyi tehokkuuskannustimia. |
| --- | --- |

(215)

Kuudenneksi, lain 684/1974 8 ja 9 §:ssä säädettyä kabotaasireittien korvausmenetelmää alettiin soveltaa Adriatican liikennöimiin kansainvälisiin reitteihin vasta lain 856/1986 13 §:n 4 momentin nojalla. Tältä osin komissio huomauttaa, että vaikka lain 684/1974 nojalla myönnetty kustannusperusteinen korvaus vastasi vuoden 1936 asetuksissa säädettyyn menetelmään perustuvaa korvausta, samaa ei voida väittää lailla 600/1962 käyttöön otetusta ja lähes 13 vuotta voimassa olleesta kehyksestä, jossa määrättiin ennakolta vahvistetun määrän myöntämisestä ja johon sisältyi tehokkuuskannustimia.

| (216) | Italian viranomaiset väittivät, että EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen tehtyjen muutosten tarkoituksena oli rajoittaa julkisen rahoitusosuuden määrää. Edellä johdanto-osan 209–215 kappaleessa esitetyt seikat osoittavat kuitenkin, että kyseiset muutokset eivät ainoastaan vähentäneet yrityksille myönnettyjä korvauksia, vaan muuttivat perusteellisesti tukitoimenpiteen luonnetta. Itse asiassa kaikki nämä muutokset pystyivät vaikuttamaan korvauksen soveltuvuuteen sisämarkkinoille, koska ne muuttivat sen mahdollisia kilpailuvaikutuksia. Yhteenvetona voidaan todeta, että sen sijaan, että Italia olisi säilyttänyt korvausmenetelmän ennallaan, se perusti EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen useita erilaisia korvausjärjestelmiä julkisen palvelun kansainvälisille reiteille. |
| --- | --- |

(216)

Italian viranomaiset väittivät, että EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen tehtyjen muutosten tarkoituksena oli rajoittaa julkisen rahoitusosuuden määrää. Edellä johdanto-osan 209–215 kappaleessa esitetyt seikat osoittavat kuitenkin, että kyseiset muutokset eivät ainoastaan vähentäneet yrityksille myönnettyjä korvauksia, vaan muuttivat perusteellisesti tukitoimenpiteen luonnetta. Itse asiassa kaikki nämä muutokset pystyivät vaikuttamaan korvauksen soveltuvuuteen sisämarkkinoille, koska ne muuttivat sen mahdollisia kilpailuvaikutuksia. Yhteenvetona voidaan todeta, että sen sijaan, että Italia olisi säilyttänyt korvausmenetelmän ennallaan, se perusti EY:n perustamissopimuksen voimaantulon jälkeen useita erilaisia korvausjärjestelmiä julkisen palvelun kansainvälisille reiteille.

| (217) | Mitä tulee tuensaajien tutkinnassa esittämiin huomautuksiin, komissio toteaa, että nämä huomautukset ovat pitkälti päällekkäisiä Italian viranomaisten huomautusten kanssa. Tuensaajien mukaan komissio oli hiljaisesti hyväksynyt kyseiset toimenpiteet lykkäämällä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista kauan sen jälkeen, kun sille oli ilmoitettu Tirrenia-konsernin yrityksille myönnetyistä tuista. |
| --- | --- |

(217)

Mitä tulee tuensaajien tutkinnassa esittämiin huomautuksiin, komissio toteaa, että nämä huomautukset ovat pitkälti päällekkäisiä Italian viranomaisten huomautusten kanssa. Tuensaajien mukaan komissio oli hiljaisesti hyväksynyt kyseiset toimenpiteet lykkäämällä muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista kauan sen jälkeen, kun sille oli ilmoitettu Tirrenia-konsernin yrityksille myönnetyistä tuista.

| (218) | Koska SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusta ei ollut tehty, komission mahdollinen tietämys meriliikenteen harjoittamiseen myönnettävistä vuotuisista tuista ja alkuperäisistä sopimuksista ei kuitenkaan tarkoita luvan hiljaista myöntämistä. Se, että komissio tietää tietystä toimenpiteestä eikä ryhdy toimiin sen vuoksi, ei voi sinänsä vaikuttaa tuen luokitteluun voimassa olevaksi tai uudeksi tueksi (49). |
| --- | --- |

(218)

Koska SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ennakkoilmoitusta ei ollut tehty, komission mahdollinen tietämys meriliikenteen harjoittamiseen myönnettävistä vuotuisista tuista ja alkuperäisistä sopimuksista ei kuitenkaan tarkoita luvan hiljaista myöntämistä. Se, että komissio tietää tietystä toimenpiteestä eikä ryhdy toimiin sen vuoksi, ei voi sinänsä vaikuttaa tuen luokitteluun voimassa olevaksi tai uudeksi tueksi (49).

49

| (219) | Edellä esitetyn vuoksi komissio katsoo, että kansainvälisten reittien liikennöinnistä myönnetty korvaus on uuden menettelyasetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua uutta tukea. |
| --- | --- |

(219)

Edellä esitetyn vuoksi komissio katsoo, että kansainvälisten reittien liikennöinnistä myönnetty korvaus on uuden menettelyasetuksen 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua uutta tukea.

5.1.3   Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

5.1.3.1   Yleinen kehys

Yleinen kehys

| (220) | SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että ”yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä. Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.” |
| --- | --- |

(220)

SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrätään, että ”yrityksiin, jotka tuottavat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja, sekä fiskaalisiin monopoleihin sovelletaan tämän sopimuksen määräyksiä ja varsinkin kilpailusääntöjä siltä osin kuin ne eivät oikeudellisesti tai tosiasiallisesti estä yrityksiä hoitamasta niille uskottuja erityistehtäviä. Kaupan kehitykseen ei saa vaikuttaa tavalla, joka olisi ristiriidassa unionin etujen kanssa.”

| (221) | Artiklassa asetetaan poikkeus SEUT-sopimuksen 107 artiklassa määrätystä valtiontukea koskevasta kiellosta sillä edellytyksellä, että tuki on välttämätöntä ja oikeasuhteista ja että tuen puuttuminen estäisi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen, jäljempänä ’SGEI-palvelut’, tarjoamista hyväksyttävissä taloudellisissa olosuhteissa. SEUT-sopimuksen 106 artiklan 3 kohdan mukaan on komission tehtävä huolehtia tämän artiklan täytäntöönpanosta muun muassa määrittelemällä, millä edellytyksillä välttämättömyyden ja suhteellisuuden kriteerit sen mukaan täyttyvät. |
| --- | --- |

(221)

Artiklassa asetetaan poikkeus SEUT-sopimuksen 107 artiklassa määrätystä valtiontukea koskevasta kiellosta sillä edellytyksellä, että tuki on välttämätöntä ja oikeasuhteista ja että tuen puuttuminen estäisi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen, jäljempänä ’SGEI-palvelut’, tarjoamista hyväksyttävissä taloudellisissa olosuhteissa. SEUT-sopimuksen 106 artiklan 3 kohdan mukaan on komission tehtävä huolehtia tämän artiklan täytäntöönpanosta muun muassa määrittelemällä, millä edellytyksillä välttämättömyyden ja suhteellisuuden kriteerit sen mukaan täyttyvät.

| (222) | Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat Euroopan unionin puitteet (2011), jäljempänä ’SGEI-palveluja koskevat vuoden 2012 puitteet’, ja komission päätös 2012/21/EU (50), jäljempänä ’vuoden 2012 SGEI-päätös’, tulivat voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Siitä lähtien julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävän tuen soveltuvuutta on tutkittava vuoden 2012 SGEI-päätöksen ja SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden valossa. |
| --- | --- |

(222)

Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat Euroopan unionin puitteet (2011), jäljempänä ’SGEI-palveluja koskevat vuoden 2012 puitteet’, ja komission päätös 2012/21/EU (50), jäljempänä ’vuoden 2012 SGEI-päätös’, tulivat voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Siitä lähtien julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävän tuen soveltuvuutta on tutkittava vuoden 2012 SGEI-päätöksen ja SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden valossa.

50

| (223) | SGEI-palveluja koskevia vuoden 2012 puitteita sovelletaan sääntöjenvastaiseen tukeen, joka on myönnetty ennen puitteiden voimaantuloa ja josta komissio tekee päätöksen 31 päivän tammikuuta 2012 jälkeen, lukuun ottamatta 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan säännöksiä (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 69 kohta). Näin ollen alueyrityksille 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä myönnetyn korvauksen soveltuvuus sisämarkkinoille kuuluu SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden soveltamisalaan, ja sitä on arvioitava näiden puitteiden asiaa koskevien säännösten perusteella, joiden mukaan:






  a) | tuki olisi myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin; |
| --- | --- | --- |

(223)

SGEI-palveluja koskevia vuoden 2012 puitteita sovelletaan sääntöjenvastaiseen tukeen, joka on myönnetty ennen puitteiden voimaantuloa ja josta komissio tekee päätöksen 31 päivän tammikuuta 2012 jälkeen, lukuun ottamatta 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan säännöksiä (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 69 kohta). Näin ollen alueyrityksille 31 päivään joulukuuta 2008 mennessä myönnetyn korvauksen soveltuvuus sisämarkkinoille kuuluu SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden soveltamisalaan, ja sitä on arvioitava näiden puitteiden asiaa koskevien säännösten perusteella, joiden mukaan:

a)

tuki olisi myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin;

| b) | yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitaminen on uskottava asianomaisille yrityksille yhden tai useamman oikeudellisen asiakirjan nojalla. Tällaisessa oikeudellisessa asiakirjassa tai asiakirjoissa olisi täsmennettävä julkisen palvelun velvoitteiden sisältö ja kesto; yritys, jonka tehtäväksi nämä velvoitteet annetaan, ja tarvittaessa alue; yritykselle mahdollisesti myönnettyjen yksin- tai erityisoikeuksien luonne; korvausmenetelmä ja korvauksen laskennassa, seurannassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit; järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin; |
| --- | --- |

b)

yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitaminen on uskottava asianomaisille yrityksille yhden tai useamman oikeudellisen asiakirjan nojalla. Tällaisessa oikeudellisessa asiakirjassa tai asiakirjoissa olisi täsmennettävä julkisen palvelun velvoitteiden sisältö ja kesto; yritys, jonka tehtäväksi nämä velvoitteet annetaan, ja tarvittaessa alue; yritykselle mahdollisesti myönnettyjen yksin- tai erityisoikeuksien luonne; korvausmenetelmä ja korvauksen laskennassa, seurannassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit; järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin;

| c) | korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten kattamiseksi, kohtuullinen voitto mukaan luettuna. |
| --- | --- |

c)

korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten kattamiseksi, kohtuullinen voitto mukaan luettuna.

| (224) | Alkuperäisissä sopimuksissa määrättiin, että velvoitteet, jotka koskevat liikennöitäviä reittejä ja satamia, kyseisille meriliikenneyhteyksille osoitettujen alusten kapasiteettia, vuorotiheyttä ja hintoja, määritetään yksityiskohtaisesti viisivuotissuunnitelmissa, jotka tuensaajat toimittavat hyväksyttäviksi viranomaisille. Tämän perusteella komissio katsoo, että yrityksille asetetut julkisen palvelun velvoitteet johtuivat samanaikaisesti Italian valtion kanssa heinäkuussa 1991 tehdyistä alkuperäisistä sopimuksista, edellä esitetystä oikeudellisesta kehyksestä sekä viisivuotissuunnitelmista. |
| --- | --- |

(224)

Alkuperäisissä sopimuksissa määrättiin, että velvoitteet, jotka koskevat liikennöitäviä reittejä ja satamia, kyseisille meriliikenneyhteyksille osoitettujen alusten kapasiteettia, vuorotiheyttä ja hintoja, määritetään yksityiskohtaisesti viisivuotissuunnitelmissa, jotka tuensaajat toimittavat hyväksyttäviksi viranomaisille. Tämän perusteella komissio katsoo, että yrityksille asetetut julkisen palvelun velvoitteet johtuivat samanaikaisesti Italian valtion kanssa heinäkuussa 1991 tehdyistä alkuperäisistä sopimuksista, edellä esitetystä oikeudellisesta kehyksestä sekä viisivuotissuunnitelmista.

| (225) | Viisivuotissuunnitelmissa vahvistettiin sesonkiaikana ja sen ulkopuolella liikennöitävät reitit ja satamat sekä kullakin reitillä käytettävien alusten tyyppi. Näin luotua reittiverkkoa voitiin kuitenkin mukauttaa sen mukaan, miten kysyntä kehittyi reiteillä kullakin viisivuotiskaudella. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että vain kyseiset paikalliset yhteisöt voivat mukauttaa vuorotiheyksiä tai aikatauluja esitettyään liikenneministeriölle tätä koskevia pyyntöjä. Tällaiset pyynnöt arvioitiin sitten yksittäin ministeriöiden välillä ottaen huomioon muun muassa niiden taloudelliset vaikutukset kyseisen yrityksen toimintakustannuksiin. Kustakin reittiverkon muutoksesta tehtiin kunkin viisivuotiskauden aikana hallinnollinen päätös, joka osoitettiin tuensaajille. |
| --- | --- |

(225)

Viisivuotissuunnitelmissa vahvistettiin sesonkiaikana ja sen ulkopuolella liikennöitävät reitit ja satamat sekä kullakin reitillä käytettävien alusten tyyppi. Näin luotua reittiverkkoa voitiin kuitenkin mukauttaa sen mukaan, miten kysyntä kehittyi reiteillä kullakin viisivuotiskaudella. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että vain kyseiset paikalliset yhteisöt voivat mukauttaa vuorotiheyksiä tai aikatauluja esitettyään liikenneministeriölle tätä koskevia pyyntöjä. Tällaiset pyynnöt arvioitiin sitten yksittäin ministeriöiden välillä ottaen huomioon muun muassa niiden taloudelliset vaikutukset kyseisen yrityksen toimintakustannuksiin. Kustakin reittiverkon muutoksesta tehtiin kunkin viisivuotiskauden aikana hallinnollinen päätös, joka osoitettiin tuensaajille.

| (226) | Vuonna 2005 tehdyn päätöksen tekohetkellä Italia oli toimittanut komissiolle kaksi ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa, jotka kattoivat ajanjaksot 1990–1994 ja 1995–1999. Kolmatta suunnitelmaa (joka kattoi vuodet 2000–2004) ei ollut vielä hyväksytty vuoden 2005 päätöksen tekohetkellä. Maaliskuun 8 päivänä 2000 annetulla ministeriön asetuksella yrityksille annettiin oikeus jatkaa julkisen palvelun velvoitteiden hoitamista vuonna 1999 voimassa olleessa vuosien 1994–1999 viisivuotissuunnitelmassa sovittujen ehtojen mukaisesti, kunnes viisivuotissuunnitelma 2000–2004 hyväksyttiin. |
| --- | --- |

(226)

Vuonna 2005 tehdyn päätöksen tekohetkellä Italia oli toimittanut komissiolle kaksi ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa, jotka kattoivat ajanjaksot 1990–1994 ja 1995–1999. Kolmatta suunnitelmaa (joka kattoi vuodet 2000–2004) ei ollut vielä hyväksytty vuoden 2005 päätöksen tekohetkellä. Maaliskuun 8 päivänä 2000 annetulla ministeriön asetuksella yrityksille annettiin oikeus jatkaa julkisen palvelun velvoitteiden hoitamista vuonna 1999 voimassa olleessa vuosien 1994–1999 viisivuotissuunnitelmassa sovittujen ehtojen mukaisesti, kunnes viisivuotissuunnitelma 2000–2004 hyväksyttiin.

| (227) | Kun vuoden 2005 päätös oli kumottu vuoden 2009 tuomiolla, Italia vahvisti, ettei vuosiksi 2000–2004 ja 2005–2008 lopulta hyväksytty viisivuotissuunnitelmaa, kuten edellä todettiin. Italian viranomaisten mukaan liikenteenharjoittajille asetettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin tehdyistä muutoksista sovittiin sen sijaan tapauskohtaisesti, jotta palvelut vastaisivat lähemmin paikallisyhteisöjen tarpeita, mutta julkisen palvelun järjestelmään ei kuitenkaan tehty merkittäviä muutoksia. |
| --- | --- |

(227)

Kun vuoden 2005 päätös oli kumottu vuoden 2009 tuomiolla, Italia vahvisti, ettei vuosiksi 2000–2004 ja 2005–2008 lopulta hyväksytty viisivuotissuunnitelmaa, kuten edellä todettiin. Italian viranomaisten mukaan liikenteenharjoittajille asetettuihin julkisen palvelun velvoitteisiin tehdyistä muutoksista sovittiin sen sijaan tapauskohtaisesti, jotta palvelut vastaisivat lähemmin paikallisyhteisöjen tarpeita, mutta julkisen palvelun järjestelmään ei kuitenkaan tehty merkittäviä muutoksia.

| (228) | Näin ollen komissio toteaa, että julkisen palvelun järjestelmässä ei tapahtunut merkittäviä muutoksia verrattuna vuosien 1994–1999 viisivuotissuunnitelmassa esitettyyn tilanteeseen, ja olettaa näin ollen, että yritykset jatkoivat palvelujen tarjoamista suurelta osin samojen aikatauluja, vuorotiheyttä, aluksia tai tariffeja koskevien julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymiseen asti. |
| --- | --- |

(228)

Näin ollen komissio toteaa, että julkisen palvelun järjestelmässä ei tapahtunut merkittäviä muutoksia verrattuna vuosien 1994–1999 viisivuotissuunnitelmassa esitettyyn tilanteeseen, ja olettaa näin ollen, että yritykset jatkoivat palvelujen tarjoamista suurelta osin samojen aikatauluja, vuorotiheyttä, aluksia tai tariffeja koskevien julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti alkuperäisten sopimusten voimassaolon päättymiseen asti.

5.1.3.2   Varsinaiset ja oikein määritellyt SGEI-palvelut

Varsinaiset ja oikein määritellyt SGEI-palvelut

| (229) | SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 12 ja 13 kohdan mukaan tuki on myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SGEI-palveluihin. Jäsenvaltiot eivät etenkään voi liittää erityisiä julkisen palvelun velvoitteita palveluihin, joita tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toimivat yritykset jo tarjoavat tai voivat tarjota tyydyttävästi ja valtion määrittämillä yleisen edun mukaisilla ehdoilla, joihin kuuluvat muun muassa hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus. |
| --- | --- |

(229)

SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 12 ja 13 kohdan mukaan tuki on myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SGEI-palveluihin. Jäsenvaltiot eivät etenkään voi liittää erityisiä julkisen palvelun velvoitteita palveluihin, joita tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toimivat yritykset jo tarjoavat tai voivat tarjota tyydyttävästi ja valtion määrittämillä yleisen edun mukaisilla ehdoilla, joihin kuuluvat muun muassa hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus.

| (230) | Koska erityisiä SGEI-palvelun olemassaolon määrittämistä koskevia unionin sääntöjä ei ole olemassa, jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta määritellä, mitä ne pitävät SGEI-palveluna, ja näin ollen komissio voi kyseenalaistaa jäsenvaltion tekemän tällaisten palvelujen määritelmän ainoastaan ilmeisen virheen tapauksessa (51). |
| --- | --- |

(230)

Koska erityisiä SGEI-palvelun olemassaolon määrittämistä koskevia unionin sääntöjä ei ole olemassa, jäsenvaltioilla on laaja harkintavalta määritellä, mitä ne pitävät SGEI-palveluna, ja näin ollen komissio voi kyseenalaistaa jäsenvaltion tekemän tällaisten palvelujen määritelmän ainoastaan ilmeisen virheen tapauksessa (51).

51

| (231) | Asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan 1 kohdan mukaan ”vapaus tarjota jäsenvaltioiden välisiä merikuljetuspalveluja sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä meriliikenteen alan palveluja koskee jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat muusta jäsenvaltiosta kuin se, jolle palvelut on tarkoitettu”. Toisin kuin meriliikenteen kabotaasiasetuksessa (52), asetuksessa (ETY) N:o 4055/86 ei kuitenkaan säädetä mahdollisista poikkeuksista kansainvälisten meriliikennepalvelujen tarjoamisen vapauden periaatteeseen. |
| --- | --- |

(231)

Asetuksen (ETY) N:o 4055/86 1 artiklan 1 kohdan mukaan ”vapaus tarjota jäsenvaltioiden välisiä merikuljetuspalveluja sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä meriliikenteen alan palveluja koskee jäsenvaltioiden kansalaisia, jotka ovat muusta jäsenvaltiosta kuin se, jolle palvelut on tarkoitettu”. Toisin kuin meriliikenteen kabotaasiasetuksessa (52), asetuksessa (ETY) N:o 4055/86 ei kuitenkaan säädetä mahdollisista poikkeuksista kansainvälisten meriliikennepalvelujen tarjoamisen vapauden periaatteeseen.

52

| (232) | Komissio katsoo, että vaikka ei ole olemassa nimenomaista säännöstä, jolla säänneltäisiin jäsenvaltioiden mahdollisuutta tehdä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä, asetus (ETY) N:o 4055/86 ei estä jäsenvaltioita toteuttamasta tällaisia toimia. Meriliikenteen valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’meriliikenteen suuntaviivat’ (53), 9 kohdan toisen alakohdan mukaan ”[k]omissio hyväksyy sen, että jos julkisen liikenteen pakottavien tarpeiden täyttämiseksi tarvitaan kansainvälisiä liikennepalveluja, julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä sillä edellytyksellä, että mahdolliseen korvaukseen sovelletaan edellä mainittuja perustamissopimuksen sääntöjä ja menettelyjä [valtiontukea koskevat perustamissopimuksen säännöt ja menettelyt yhteisöjen tuomioistuimen omaksumien tulkintojen mukaisesti]”. |
| --- | --- |

(232)

Komissio katsoo, että vaikka ei ole olemassa nimenomaista säännöstä, jolla säänneltäisiin jäsenvaltioiden mahdollisuutta tehdä julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia jäsenvaltioiden välillä tai jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä, asetus (ETY) N:o 4055/86 ei estä jäsenvaltioita toteuttamasta tällaisia toimia. Meriliikenteen valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’meriliikenteen suuntaviivat’ (53), 9 kohdan toisen alakohdan mukaan ”[k]omissio hyväksyy sen, että jos julkisen liikenteen pakottavien tarpeiden täyttämiseksi tarvitaan kansainvälisiä liikennepalveluja, julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä sillä edellytyksellä, että mahdolliseen korvaukseen sovelletaan edellä mainittuja perustamissopimuksen sääntöjä ja menettelyjä [valtiontukea koskevat perustamissopimuksen säännöt ja menettelyt yhteisöjen tuomioistuimen omaksumien tulkintojen mukaisesti]”.

53

| (233) | Tästä syystä komissio rajoittaa arviointinsa kysymykseen, pitikö Italia Adriatican ja Saremarin liikennöimiä kansainvälisiä liikenneyhteyksiä välttämättöminä julkisen liikenteen pakottavien tarpeiden täyttämiseksi. |
| --- | --- |

(233)

Tästä syystä komissio rajoittaa arviointinsa kysymykseen, pitikö Italia Adriatican ja Saremarin liikennöimiä kansainvälisiä liikenneyhteyksiä välttämättöminä julkisen liikenteen pakottavien tarpeiden täyttämiseksi.

Adriatican liikennöimät kansainväliset reitit

Adriatican liikennöimät kansainväliset reitit

| (234) | Adriatica liikennöi kansainvälisiä reittejä Italian ja Kreikan, Albanian, Montenegron ja Kroatian välillä. |
| --- | --- |

(234)

Adriatica liikennöi kansainvälisiä reittejä Italian ja Kreikan, Albanian, Montenegron ja Kroatian välillä.

| (235) | Komission on arvioitava, oliko näillä reiteillä kilpailevia liikenteenharjoittajia, jotka tarjosivat julkisen toimijan palveluihin verrattuna samanlaisia tai vertailukelpoisia ja viranomaisten asettamat vaatimukset täyttäviä palveluja. Italian viranomaiset eivät ole ilmoittaneet komissiolle olennaisista muutoksista julkisen palvelun velvoitteissa tai näiden reittien kilpailutilanteessa vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen. |
| --- | --- |

(235)

Komission on arvioitava, oliko näillä reiteillä kilpailevia liikenteenharjoittajia, jotka tarjosivat julkisen toimijan palveluihin verrattuna samanlaisia tai vertailukelpoisia ja viranomaisten asettamat vaatimukset täyttäviä palveluja. Italian viranomaiset eivät ole ilmoittaneet komissiolle olennaisista muutoksista julkisen palvelun velvoitteissa tai näiden reittien kilpailutilanteessa vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen.

| (236) | Kuten jäljempänä esitetään, Adriatican tehtäväksi annettiin yleisen edun mukainen tehtävä, johon liittyi kustannuksia, joita yritykselle ei olisi aiheutunut, jos se olisi toiminut pelkästään oman taloudellisen etunsa mukaisesti.






  — | Italia–Kreikka |
| --- | --- | --- |

(236)

Kuten jäljempänä esitetään, Adriatican tehtäväksi annettiin yleisen edun mukainen tehtävä, johon liittyi kustannuksia, joita yritykselle ei olisi aiheutunut, jos se olisi toiminut pelkästään oman taloudellisen etunsa mukaisesti.

—

Italia–Kreikka

| (237) | Meriliikennereitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, joka yhdisti Euroopan unionin keskialueen erääseen sen reuna-alueista, oli kauppa- ja matkustajamerenkulun kannalta elintärkeä reitti erityisesti, kun otetaan huomioon vaihtoehtoisten maaliikennereittien käyttöä vaikeuttaneet poliittisesti epävakaat olosuhteet. |
| --- | --- |

(237)

Meriliikennereitti Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, joka yhdisti Euroopan unionin keskialueen erääseen sen reuna-alueista, oli kauppa- ja matkustajamerenkulun kannalta elintärkeä reitti erityisesti, kun otetaan huomioon vaihtoehtoisten maaliikennereittien käyttöä vaikeuttaneet poliittisesti epävakaat olosuhteet.

Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras

| (238) | Vuonna 1977 kyseinen meriliikennereitti sisällytettiin Italian ja Kreikan viranomaisten pyynnöstä niiden rautatie- sekä maantie- ja meriliikenneyhteyksien luetteloon, joihin sovelletaan 7 päivänä helmikuuta 1970 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta matkustajien ja matkatavaran kansainvälisestä rautatiekuljetuksesta (CIV). Voidakseen tarjota kyseisen meriliikennereitin palvelut Adriatica liittyi Eurail-yhteisöön. |
| --- | --- |

(238)

Vuonna 1977 kyseinen meriliikennereitti sisällytettiin Italian ja Kreikan viranomaisten pyynnöstä niiden rautatie- sekä maantie- ja meriliikenneyhteyksien luetteloon, joihin sovelletaan 7 päivänä helmikuuta 1970 tehtyä kansainvälistä yleissopimusta matkustajien ja matkatavaran kansainvälisestä rautatiekuljetuksesta (CIV). Voidakseen tarjota kyseisen meriliikennereitin palvelut Adriatica liittyi Eurail-yhteisöön.

| (239) | Lokakuun 26 päivänä 2001 pidetyn kokouksen yhteydessä komissiolle annetuista tiedoista kävi ilmi, että vuosien 1992 ja 1999 välillä Adriatica teki kyseisellä reitillä keskimäärin 265 matkaa vuodessa kuljettaen keskimäärin 161 440 matkustajaa, 24 376 ajoneuvoa ja 104 437 juoksumetriä tavaraa. Italian viranomaiset ilmoittivat 17. helmikuuta 2004 päivätyssä kirjeessään, että vuosien 1996 ja 1999 välillä Adriatican kanssa kilpailleet liikenteenharjoittajat eivät tarjonneet palvelua, joka olisi antanut samat takuut käytettyjen alusten laadusta ja muun muassa palvelujen säännöllisyydestä ja vuorotiheydestä. |
| --- | --- |

(239)

Lokakuun 26 päivänä 2001 pidetyn kokouksen yhteydessä komissiolle annetuista tiedoista kävi ilmi, että vuosien 1992 ja 1999 välillä Adriatica teki kyseisellä reitillä keskimäärin 265 matkaa vuodessa kuljettaen keskimäärin 161 440 matkustajaa, 24 376 ajoneuvoa ja 104 437 juoksumetriä tavaraa. Italian viranomaiset ilmoittivat 17. helmikuuta 2004 päivätyssä kirjeessään, että vuosien 1996 ja 1999 välillä Adriatican kanssa kilpailleet liikenteenharjoittajat eivät tarjonneet palvelua, joka olisi antanut samat takuut käytettyjen alusten laadusta ja muun muassa palvelujen säännöllisyydestä ja vuorotiheydestä.

| (240) | Adriatica liikennöi tätä reittiä vuoden 1999 loppuun asti. Vuosien 1995–1999 viisivuotissuunnitelman päättyessä Adriatica keskeytti reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnin omilla aluksillaan eikä enää saanut julkista tukea tämän reitin liikennöimiseksi. CIV-yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien matkustajaliikenteen palvelujen varmistamiseksi Brindisin ja Patrasin välillä Adriatica teki vuosina 2000–2004 sopimusjärjestelyjä muiden meriliikenteen harjoittajien kanssa. |
| --- | --- |

(240)

Adriatica liikennöi tätä reittiä vuoden 1999 loppuun asti. Vuosien 1995–1999 viisivuotissuunnitelman päättyessä Adriatica keskeytti reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnin omilla aluksillaan eikä enää saanut julkista tukea tämän reitin liikennöimiseksi. CIV-yleissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien matkustajaliikenteen palvelujen varmistamiseksi Brindisin ja Patrasin välillä Adriatica teki vuosina 2000–2004 sopimusjärjestelyjä muiden meriliikenteen harjoittajien kanssa.

| (241) | Komissio katsoo, että Italian viranomaisilla oli oikeus kattaa unionin syrjäisiä alueita palveleviin satamiin suuntautuvien säännöllisten reittien aiheuttamat liiketappiot, jos markkinavoimien toiminta ei varmistanut riittävää palvelutasoa. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että julkisen tuen myöntäminen tämän reitin liikennöimiseksi voi periaatteessa olla perusteltua. |
| --- | --- |

(241)

Komissio katsoo, että Italian viranomaisilla oli oikeus kattaa unionin syrjäisiä alueita palveleviin satamiin suuntautuvien säännöllisten reittien aiheuttamat liiketappiot, jos markkinavoimien toiminta ei varmistanut riittävää palvelutasoa. Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että julkisen tuen myöntäminen tämän reitin liikennöimiseksi voi periaatteessa olla perusteltua.

| (242) | Komissio katsoo, että Adriatican harjoittama Italian ja Kreikan välisten meriliikenneyhteyksien liikennöinti oli varsinainen SGEI-palvelu.






  — | Italia–Albania |
| --- | --- | --- |

(242)

Komissio katsoo, että Adriatican harjoittama Italian ja Kreikan välisten meriliikenneyhteyksien liikennöinti oli varsinainen SGEI-palvelu.

—

Italia–Albania

| (243) | Meriliikenneyhteydet Albaniaan käynnistettiin vuonna 1983, kun Adriatica alkoi Italian ja Albanian vuonna 1983 tekemän kahdenvälisen sopimuksen (54) perusteella liikennöidä matkustaja- ja rahtiliikenteen reittiä Trieste–Durrës. Vuosina 1991–1998 Italian ja Albanian välinen liikenne kasvoi eksponentiaalisesti: vuonna 1991 matkustajamäärä oli 20 096 ja vuonna 1999 peräti 357 078. Adriatican liikennöimät reitit (Trieste–Durrës, Ancona–Durrës ja Bari–Durrës) olivat välttämättömiä paikallisen väestön, erityisesti alemman tulotason ryhmien, liikennetarpeiden tyydyttämiseksi ja hyvien naapuruussuhteiden ylläpitämiseksi Albaniaan. Italian kiinnostus hyviä naapuruussuhteita kohtaan selittyy näiden kahden maan välisillä vahvoilla historiallisilla, poliittisilla ja taloudellisilla siteillä, Italiaan 1900-luvulla muuttaneilla useilla sadoilla tuhansilla albaaneilla sekä muutamilla Albaniassa vuoteen 1992 asti asuneilla italialaisilla siirtolaisilla. Lisäksi Adriatican aluksilla oli 1990-luvulla keskeinen rooli Italian Albanialle Albanian hallinnon romahtamisen aiheuttaman poliittisen kriisin aikana antamassa logistisessa ja humanitaarisessa tuessa. |
| --- | --- |

(243)

Meriliikenneyhteydet Albaniaan käynnistettiin vuonna 1983, kun Adriatica alkoi Italian ja Albanian vuonna 1983 tekemän kahdenvälisen sopimuksen (54) perusteella liikennöidä matkustaja- ja rahtiliikenteen reittiä Trieste–Durrës. Vuosina 1991–1998 Italian ja Albanian välinen liikenne kasvoi eksponentiaalisesti: vuonna 1991 matkustajamäärä oli 20 096 ja vuonna 1999 peräti 357 078. Adriatican liikennöimät reitit (Trieste–Durrës, Ancona–Durrës ja Bari–Durrës) olivat välttämättömiä paikallisen väestön, erityisesti alemman tulotason ryhmien, liikennetarpeiden tyydyttämiseksi ja hyvien naapuruussuhteiden ylläpitämiseksi Albaniaan. Italian kiinnostus hyviä naapuruussuhteita kohtaan selittyy näiden kahden maan välisillä vahvoilla historiallisilla, poliittisilla ja taloudellisilla siteillä, Italiaan 1900-luvulla muuttaneilla useilla sadoilla tuhansilla albaaneilla sekä muutamilla Albaniassa vuoteen 1992 asti asuneilla italialaisilla siirtolaisilla. Lisäksi Adriatican aluksilla oli 1990-luvulla keskeinen rooli Italian Albanialle Albanian hallinnon romahtamisen aiheuttaman poliittisen kriisin aikana antamassa logistisessa ja humanitaarisessa tuessa.

54

| (244) | Adriaticaan sovellettiin rajoituksia, jotka koskivat liikennöitäviä reittejä, niiden vuorotiheyttä ja sovellettavia tariffeja (jotka Italia määritti etukäteen) sekä reitillä käytettäviä aluksia/lauttoja, jotka Italian hallinnon oli hyväksyttävä. |
| --- | --- |

(244)

Adriaticaan sovellettiin rajoituksia, jotka koskivat liikennöitäviä reittejä, niiden vuorotiheyttä ja sovellettavia tariffeja (jotka Italia määritti etukäteen) sekä reitillä käytettäviä aluksia/lauttoja, jotka Italian hallinnon oli hyväksyttävä.

| (245) | Adriatican liikennöimällä reitillä Trieste–Durrës (matka-aika 25 tuntia) ei ollut kilpailua. Vuosina 1995–1998 Adriatica liikennöi reittiä kahdesti viikossa ympäri vuoden matkustajia ja rahtia kuljettavilla lautoilla. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 800 matkustajaa lähtöä kohden. Vuonna 1999 Adriatica tarjosi tällä reitillä ainoastaan rahtiliikennepalveluja sen jälkeen, kun vuosien 1995–1999 viisivuotissuunnitelmaan oli tehty muutos, joka hyväksyttiin 17 päivänä heinäkuuta 1998 annetulla ministeriön asetuksella. Vuodesta 2000 alkaen (eli toisen viisivuotissuunnitelman päätyttyä) Italia päätti lopettaa reitin, koska liikenteen kysyntä alkoi vähetä ja oli selvää, että markkinoille tulevat yksityiset toimijat aikoivat tarjota riittävästi palveluja tällä reitillä. |
| --- | --- |

(245)

Adriatican liikennöimällä reitillä Trieste–Durrës (matka-aika 25 tuntia) ei ollut kilpailua. Vuosina 1995–1998 Adriatica liikennöi reittiä kahdesti viikossa ympäri vuoden matkustajia ja rahtia kuljettavilla lautoilla. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 800 matkustajaa lähtöä kohden. Vuonna 1999 Adriatica tarjosi tällä reitillä ainoastaan rahtiliikennepalveluja sen jälkeen, kun vuosien 1995–1999 viisivuotissuunnitelmaan oli tehty muutos, joka hyväksyttiin 17 päivänä heinäkuuta 1998 annetulla ministeriön asetuksella. Vuodesta 2000 alkaen (eli toisen viisivuotissuunnitelman päätyttyä) Italia päätti lopettaa reitin, koska liikenteen kysyntä alkoi vähetä ja oli selvää, että markkinoille tulevat yksityiset toimijat aikoivat tarjota riittävästi palveluja tällä reitillä.

Trieste–Durrës

| (246) | Myöskään Adriatican liikennöimällä reitillä Ancona–Durrës (matka-aika 18–19 tuntia) ei ollut kilpailua. Vuosien 1995–1999 suunnitelman mukaan Adriatican oli liikennöitävä tätä reittiä kahdesti viikossa. Vuonna 2001 Adriatica liikennöi reittiä neljä kertaa viikossa viidellä lautalla, jotka kuljettivat matkustajia ja rahtia. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 800–1 080 matkustajaa lähtöä kohden (lautan tyypistä riippuen). Reittiä liikennöitiin vuoteen 2004 saakka, jolloin Adria Ferries tuli markkinoille riittävällä kapasiteetilla markkinoiden kysynnän tyydyttämiseksi (se käytti lauttaa, jonka kapasiteetti oli 800 matkustajaa ja 25 kuorma-autoa). |
| --- | --- |

(246)

Myöskään Adriatican liikennöimällä reitillä Ancona–Durrës (matka-aika 18–19 tuntia) ei ollut kilpailua. Vuosien 1995–1999 suunnitelman mukaan Adriatican oli liikennöitävä tätä reittiä kahdesti viikossa. Vuonna 2001 Adriatica liikennöi reittiä neljä kertaa viikossa viidellä lautalla, jotka kuljettivat matkustajia ja rahtia. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 800–1 080 matkustajaa lähtöä kohden (lautan tyypistä riippuen). Reittiä liikennöitiin vuoteen 2004 saakka, jolloin Adria Ferries tuli markkinoille riittävällä kapasiteetilla markkinoiden kysynnän tyydyttämiseksi (se käytti lauttaa, jonka kapasiteetti oli 800 matkustajaa ja 25 kuorma-autoa).

Ancona–Durrës

| (247) | Reitillä Bari–Durrës (matka-aika 8 tuntia) Adriatican kanssa kilpaili muita (EU:n ja EU:n ulkopuolisia) toimijoita, jotka kuitenkin käyttivät vanhoja aluksia ja tarjosivat palveluja, joilla ei taattu väestön tarpeiden täyttämiseen tarvittavaa säännöllisyyttä ja luotettavuutta. Vuosien 1995–1999 suunnitelman mukaan Adriatican oli liikennöitävä tätä reittiä neljästi viikossa. Vuonna 1998 Adriatica liikennöi tätä reittiä kolme kertaa viikossa ministeriön hyväksymän suunnitelman muutoksen jälkeen. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 1 080 matkustajaa lähtöä kohden ympäri vuoden. Vuoden 2001 kysyntää koskevat tiedot osoittavat, että Adriatica oli ainoa reittiä liikennöivä yritys, joka olisi pystynyt tyydyttämään kysynnän kokonaisuudessaan ympäri vuoden (eli 530 matkustajaa päivittäin sesonkikauden ulkopuolella ja 1 050 matkustajaa päivittäin sesonkikaudella). Lisäksi Adriatican hinnat eivät olleet sen kilpailijoiden kustannuksia alhaisemmat. Italian viranomaisten vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen toimittamat tiedot osoittavat, että reitin Bari–Durrës tulokset olivat positiivisia vuosina 2004–2008. Vaikka Italian viranomaiset eivät pystyneet toimittamaan reittikohtaisia tietoja vuosilta 2002–2003, ne vahvistivat 21 päivänä joulukuuta 2018 antamassaan vastauksessa, että Adriatica ei saanut korvausta reitin liikennöinnistä vuosina 2002–2008. |
| --- | --- |

(247)

Reitillä Bari–Durrës (matka-aika 8 tuntia) Adriatican kanssa kilpaili muita (EU:n ja EU:n ulkopuolisia) toimijoita, jotka kuitenkin käyttivät vanhoja aluksia ja tarjosivat palveluja, joilla ei taattu väestön tarpeiden täyttämiseen tarvittavaa säännöllisyyttä ja luotettavuutta. Vuosien 1995–1999 suunnitelman mukaan Adriatican oli liikennöitävä tätä reittiä neljästi viikossa. Vuonna 1998 Adriatica liikennöi tätä reittiä kolme kertaa viikossa ministeriön hyväksymän suunnitelman muutoksen jälkeen. Sen tarjoama enimmäiskapasiteetti oli 1 080 matkustajaa lähtöä kohden ympäri vuoden. Vuoden 2001 kysyntää koskevat tiedot osoittavat, että Adriatica oli ainoa reittiä liikennöivä yritys, joka olisi pystynyt tyydyttämään kysynnän kokonaisuudessaan ympäri vuoden (eli 530 matkustajaa päivittäin sesonkikauden ulkopuolella ja 1 050 matkustajaa päivittäin sesonkikaudella). Lisäksi Adriatican hinnat eivät olleet sen kilpailijoiden kustannuksia alhaisemmat. Italian viranomaisten vuoden 2005 päätöksen kumoamisen jälkeen toimittamat tiedot osoittavat, että reitin Bari–Durrës tulokset olivat positiivisia vuosina 2004–2008. Vaikka Italian viranomaiset eivät pystyneet toimittamaan reittikohtaisia tietoja vuosilta 2002–2003, ne vahvistivat 21 päivänä joulukuuta 2018 antamassaan vastauksessa, että Adriatica ei saanut korvausta reitin liikennöinnistä vuosina 2002–2008.

Bari–Durrës

| (248) | Komissio päättelee, että Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännölliset ja luotettavat matkustaja- ja rahtiliikennepalvelut reiteillä Trieste–Durrës (vuoteen 2000 asti), Ancona–Durrës (vuoteen 2004 asti) ja Bari–Durrës (vuoden 2001 loppuun asti) ja että Adriatican kyseisillä reiteillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluita. Adriatican vuosina 2002–2008 reitillä Bari–Durrës tarjoamien palvelujen osalta ei ole tarpeen arvioida varsinaisten SGEI-palvelujen olemassaoloa kyseisellä ajanjaksolla, koska Adriaticalle ei myönnetty tukea korvauksena näiden palvelujen tarjoamisesta.






  — | Italia–Montenegro |
| --- | --- | --- |

(248)

Komissio päättelee, että Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännölliset ja luotettavat matkustaja- ja rahtiliikennepalvelut reiteillä Trieste–Durrës (vuoteen 2000 asti), Ancona–Durrës (vuoteen 2004 asti) ja Bari–Durrës (vuoden 2001 loppuun asti) ja että Adriatican kyseisillä reiteillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluita. Adriatican vuosina 2002–2008 reitillä Bari–Durrës tarjoamien palvelujen osalta ei ole tarpeen arvioida varsinaisten SGEI-palvelujen olemassaoloa kyseisellä ajanjaksolla, koska Adriaticalle ei myönnetty tukea korvauksena näiden palvelujen tarjoamisesta.

—

Italia–Montenegro

| (249) | Italian ja Montenegron välillä Adriatica liikennöi reittejä Ancona–Bar ja Bari–Bar. Adriatica perusti molemmat reitit vuonna 1997 Montenegron viranomaisten pyynnöstä, joka koski säännöllistä meriliikenneyhteyttä Montenegron ainoan kauppasataman ja Italian pohjoisten ja eteläisten satamien välillä, ja niiden liikennöinti keskeytettiin vuonna 1999 Kosovon sodan vuoksi. Kyseisenä ajankohtana oli Italian edun mukaista varmistaa säännölliset yhteydet Montenegroon ja Montenegrosta alueellisen yhteistyön vahvistamiseksi ja Jugoslavian liittotasavallan valtioiden (eli Serbian ja Montenegron) demokratisointiprosessin tukemiseksi. Bar oli Jugoslavian liittotasavallan ainoa merisatama. |
| --- | --- |

(249)

Italian ja Montenegron välillä Adriatica liikennöi reittejä Ancona–Bar ja Bari–Bar. Adriatica perusti molemmat reitit vuonna 1997 Montenegron viranomaisten pyynnöstä, joka koski säännöllistä meriliikenneyhteyttä Montenegron ainoan kauppasataman ja Italian pohjoisten ja eteläisten satamien välillä, ja niiden liikennöinti keskeytettiin vuonna 1999 Kosovon sodan vuoksi. Kyseisenä ajankohtana oli Italian edun mukaista varmistaa säännölliset yhteydet Montenegroon ja Montenegrosta alueellisen yhteistyön vahvistamiseksi ja Jugoslavian liittotasavallan valtioiden (eli Serbian ja Montenegron) demokratisointiprosessin tukemiseksi. Bar oli Jugoslavian liittotasavallan ainoa merisatama.

| (250) | Meriliikennereitti Ancona–Bar otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2000 Montenegron viranomaisten pyynnöstä, ja ne pyysivät vuonna 2001 jopa Adriatican tarjoamien palvelujen lisäämistä. Tällä vuoteen 2004 asti liikennöidyllä reitillä Adriaticaan ei koskaan kohdistunut kilpailua. |
| --- | --- |

(250)

Meriliikennereitti Ancona–Bar otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2000 Montenegron viranomaisten pyynnöstä, ja ne pyysivät vuonna 2001 jopa Adriatican tarjoamien palvelujen lisäämistä. Tällä vuoteen 2004 asti liikennöidyllä reitillä Adriaticaan ei koskaan kohdistunut kilpailua.

Ancona–Bar

| (251) | Adriatica liikennöi meriliikennereittiä Bari–Bar vain vuosina 1997 ja 1998. Tällä reitillä Adriatica kilpaili kahden toimijan (Montenegron valtion omistama lauttayhtiö ja yksi slovenialainen liikenteenharjoittaja) kanssa, jotka eivät antaneet samoja takeita alusten laadusta. |
| --- | --- |

(251)

Adriatica liikennöi meriliikennereittiä Bari–Bar vain vuosina 1997 ja 1998. Tällä reitillä Adriatica kilpaili kahden toimijan (Montenegron valtion omistama lauttayhtiö ja yksi slovenialainen liikenteenharjoittaja) kanssa, jotka eivät antaneet samoja takeita alusten laadusta.

Bari–Bar

| (252) | Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Adriatican Italian ja Montenegron välillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluja, koska Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännöllisen ja luotettavan matkustaja- ja rahtilauttaliikenteen näillä reiteillä.






  — | Italia–Kroatia |
| --- | --- | --- |

(252)

Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Adriatican Italian ja Montenegron välillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluja, koska Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännöllisen ja luotettavan matkustaja- ja rahtilauttaliikenteen näillä reiteillä.

—

Italia–Kroatia

| (253) | Italian ja Kroatian välillä Adriatica liikennöi reittejä Ancona–Split ja Bari–Dubrovnik. |
| --- | --- |

(253)

Italian ja Kroatian välillä Adriatica liikennöi reittejä Ancona–Split ja Bari–Dubrovnik.

| (254) | Italian ja Kroatian välisen meriliikennereitin Ancona–Split liikennöinti, joka annettiin vuonna 1960 toimeksi yksityisille liikenteenharjoittajille, siirrettiin Adriaticalle 27 päivänä helmikuuta 1978 annetulla lailla N:o 42. Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan palvelut keskeytettiin vuonna 1991, minkä jälkeen niitä jatkettiin vuonna 1994 Kroatian tasavallan hallituksen nimenomaisesta pyynnöstä. Lisäksi oli Italian edun mukaista varmistaa säännölliset yhteydet Kroatiaan (ja erityisesti Dalmatian alueelle), koska alueella asuu huomattava määrä italialaisia ja italialaista syntyperää olevia henkilöitä. Kosovon kriisin aiheuttamista vaihteluista huolimatta liikenne kehittyi merkittävästi vuoden 1994 jälkeen. Adriatica liikennöi reitillä ympäri vuoden kaksi matkaa viikossa sekaliikenteen aluksella, kun taas muut toimijat (yksi kroatialainen, yksi liberialainen ja yksi Euroopan unionin liikenteenharjoittaja) toimivat reitillä pääasiassa vain kesäkaudella eivätkä täyttäneet kaikkia Italian viranomaisten sopimuksessa asettamia palveluvaatimuksia. Reitti lopetettiin vuonna 2006. |
| --- | --- |

(254)

Italian ja Kroatian välisen meriliikennereitin Ancona–Split liikennöinti, joka annettiin vuonna 1960 toimeksi yksityisille liikenteenharjoittajille, siirrettiin Adriaticalle 27 päivänä helmikuuta 1978 annetulla lailla N:o 42. Italian viranomaisten toimittamien tietojen mukaan palvelut keskeytettiin vuonna 1991, minkä jälkeen niitä jatkettiin vuonna 1994 Kroatian tasavallan hallituksen nimenomaisesta pyynnöstä. Lisäksi oli Italian edun mukaista varmistaa säännölliset yhteydet Kroatiaan (ja erityisesti Dalmatian alueelle), koska alueella asuu huomattava määrä italialaisia ja italialaista syntyperää olevia henkilöitä. Kosovon kriisin aiheuttamista vaihteluista huolimatta liikenne kehittyi merkittävästi vuoden 1994 jälkeen. Adriatica liikennöi reitillä ympäri vuoden kaksi matkaa viikossa sekaliikenteen aluksella, kun taas muut toimijat (yksi kroatialainen, yksi liberialainen ja yksi Euroopan unionin liikenteenharjoittaja) toimivat reitillä pääasiassa vain kesäkaudella eivätkä täyttäneet kaikkia Italian viranomaisten sopimuksessa asettamia palveluvaatimuksia. Reitti lopetettiin vuonna 2006.

| (255) | Adriatica liikennöi meriliikennereittiä Bari–Dubrovnik vain vuosina 1997 ja 1998. Ainoa kilpailija tällä reitillä oli Kroatian valtion omistama lauttayhtiö. |
| --- | --- |

(255)

Adriatica liikennöi meriliikennereittiä Bari–Dubrovnik vain vuosina 1997 ja 1998. Ainoa kilpailija tällä reitillä oli Kroatian valtion omistama lauttayhtiö.

Bari–Dubrovnik

| (256) | Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Adriatican Italian ja Kroatian välillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluja, koska Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännöllisen ja luotettavan matkustaja- ja rahtilauttaliikenteen näillä reiteillä. |
| --- | --- |

(256)

Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että Adriatican Italian ja Kroatian välillä tarjoamat meriliikennepalvelut olivat varsinaisia SGEI-palveluja, koska Adriatica oli ainoa yritys, joka varmisti säännöllisen ja luotettavan matkustaja- ja rahtilauttaliikenteen näillä reiteillä.

Saremarin liikennöimät kansainväliset reitit

Saremarin liikennöimät kansainväliset reitit

| (257) | Saremar liikennöi kansainvälistä reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio Sardinian ja Korsikan välillä. |
| --- | --- |

(257)

Saremar liikennöi kansainvälistä reittiä Santa Teresa di Gallura–Bonifacio Sardinian ja Korsikan välillä.

| (258) | Komissio katsoo, että Saremarin harjoittama Sardinian ja Korsikan välisen reitin (Santa Teresa–Bonifacio) liikennöinti täyttää todellisen tarpeen, jota markkinat eivät yksin olisi kyenneet tyydyttämään. |
| --- | --- |

(258)

Komissio katsoo, että Saremarin harjoittama Sardinian ja Korsikan välisen reitin (Santa Teresa–Bonifacio) liikennöinti täyttää todellisen tarpeen, jota markkinat eivät yksin olisi kyenneet tyydyttämään.

| (259) | Saremar liikennöi tällä reitillä vuoden läpi kaksi meno- ja paluumatkaa päivässä matkustaja-autolautalla, jonka kokonaiskapasiteetti oli 560 matkustajaa ja 51 ajoneuvoa. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että kyseessä oli lyhyen matkan rajaliikenneyhteys (10 meripeninkulmaa), jolla oli ensisijaisesti paikallista merkitystä Sardinian ja naapurisaaren Korsikan yhteisöille. Santa Teresan ja Bonifacion välisen säännöllisen yhteyden pääasiallisena tarkoituksena oli taata työmatkalaisten liikkuvuus rajan yli Etelä-Korsikan ja Pohjois-Sardinian välillä. Italian viranomaisten toimittamat tiedot osoittivat, että Sardinian ja Korsikan paikalliset yhteisöt olivat nimenomaisesti pyytäneet tällaista liikenneyhteyttä. |
| --- | --- |

(259)

Saremar liikennöi tällä reitillä vuoden läpi kaksi meno- ja paluumatkaa päivässä matkustaja-autolautalla, jonka kokonaiskapasiteetti oli 560 matkustajaa ja 51 ajoneuvoa. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että kyseessä oli lyhyen matkan rajaliikenneyhteys (10 meripeninkulmaa), jolla oli ensisijaisesti paikallista merkitystä Sardinian ja naapurisaaren Korsikan yhteisöille. Santa Teresan ja Bonifacion välisen säännöllisen yhteyden pääasiallisena tarkoituksena oli taata työmatkalaisten liikkuvuus rajan yli Etelä-Korsikan ja Pohjois-Sardinian välillä. Italian viranomaisten toimittamat tiedot osoittivat, että Sardinian ja Korsikan paikalliset yhteisöt olivat nimenomaisesti pyytäneet tällaista liikenneyhteyttä.

| (260) | Kilpailijan tarjoama palvelu ei täyttänyt Italian viranomaisten asettamia säännöllisyyttä ja vuorotiheyttä koskevia vaatimuksia. Lisäksi kyseinen liikenteenharjoittaja ei toiminut tällä reitillä lainkaan turistikauden ulkopuolella. |
| --- | --- |

(260)

Kilpailijan tarjoama palvelu ei täyttänyt Italian viranomaisten asettamia säännöllisyyttä ja vuorotiheyttä koskevia vaatimuksia. Lisäksi kyseinen liikenteenharjoittaja ei toiminut tällä reitillä lainkaan turistikauden ulkopuolella.

| (261) | Edellä esitetyn vuoksi komissio katsoo, että markkinavoimien vapaalla toiminnalla ei pystytty saavuttamaan tavoitetta, joka on asianomaisten paikallis- ja alueviranomaisten ilmaisema perusteltu julkinen tarve tarjota ympärivuotisia säännöllisiä yhteyksiä kahden saarialueen välillä. Saremarin liikennöimä kansainvälinen reitti oli näin ollen varsinainen SGEI-palvelu. |
| --- | --- |

(261)

Edellä esitetyn vuoksi komissio katsoo, että markkinavoimien vapaalla toiminnalla ei pystytty saavuttamaan tavoitetta, joka on asianomaisten paikallis- ja alueviranomaisten ilmaisema perusteltu julkinen tarve tarjota ympärivuotisia säännöllisiä yhteyksiä kahden saarialueen välillä. Saremarin liikennöimä kansainvälinen reitti oli näin ollen varsinainen SGEI-palvelu.

5.1.3.3   Asianmukainen toimeksiantoasiakirja

Asianmukainen toimeksiantoasiakirja

| (262) | Kyseisten palvelujen tarjoaminen annettiin SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 15 ja 16 kohdan mukaisesti nimenomaisesti tuensaajien tehtäväksi alkuperäisillä sopimuksilla ja sovellettavien ajanjaksojen osalta viisivuotissuunnitelmilla, joissa täsmennettiin selvästi julkisen palvelun velvoitteiden sisältö ja kesto, tuensaajat ja korvausmenetelmä. |
| --- | --- |

(262)

Kyseisten palvelujen tarjoaminen annettiin SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 15 ja 16 kohdan mukaisesti nimenomaisesti tuensaajien tehtäväksi alkuperäisillä sopimuksilla ja sovellettavien ajanjaksojen osalta viisivuotissuunnitelmilla, joissa täsmennettiin selvästi julkisen palvelun velvoitteiden sisältö ja kesto, tuensaajat ja korvausmenetelmä.

| (263) | Alkuperäiset sopimukset ovat julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, jotka Italian valtio teki kunkin entisen Tirrenia-konsernin viiden alueyrityksen kanssa. Näissä sopimuksissa yrityksille asetettiin viisivuotissuunnitelmissa esitetty palvelun tarjoamista koskeva velvoite (reittien, vuorotiheyden, alustyyppien ja tariffien osalta – ks. johdanto-osan 97 kappale) ja niissä vahvistettiin tärkeimmät viisivuotissuunnitelmissa sovellettavan korvausmenetelmän perustana olevat säännöt. Kuten johdanto-osan 95 ja 96 kappaleessa todetaan, alkuperäisten sopimusten mukaan vuotuisen tuen määrä vahvistettiin tuensaajan esittämän ja ministeriön hyväksymän hakemuksen perusteella. Alkuperäisissä sopimuksissa määriteltiin yksityiskohtaisesti ne tulojen ja kustannusten parametrit, jotka otettiin huomioon laskettaessa korvausta sekä sijoitetun pääoman tuottoa. Alkuperäisten sopimusten 3 artiklassa määrättiin myös järjestelyistä liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin. Alueyrityksillä oli velvollisuus ilmoittaa välittömästi ministeriölle kaikista esitetyssä hakemuksessa ennakoitujen tulosten muutoksista, jotta korvausta voitiin mukauttaa viipymättä. Lisäksi myös jälkikäteen tarkastettiin, ettei liiallisia korvauksia ollut maksettu, ja alueyritykset velvoitettiin palauttamaan valtiolle kaikki saamansa liialliset määrät. |
| --- | --- |

(263)

Alkuperäiset sopimukset ovat julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia, jotka Italian valtio teki kunkin entisen Tirrenia-konsernin viiden alueyrityksen kanssa. Näissä sopimuksissa yrityksille asetettiin viisivuotissuunnitelmissa esitetty palvelun tarjoamista koskeva velvoite (reittien, vuorotiheyden, alustyyppien ja tariffien osalta – ks. johdanto-osan 97 kappale) ja niissä vahvistettiin tärkeimmät viisivuotissuunnitelmissa sovellettavan korvausmenetelmän perustana olevat säännöt. Kuten johdanto-osan 95 ja 96 kappaleessa todetaan, alkuperäisten sopimusten mukaan vuotuisen tuen määrä vahvistettiin tuensaajan esittämän ja ministeriön hyväksymän hakemuksen perusteella. Alkuperäisissä sopimuksissa määriteltiin yksityiskohtaisesti ne tulojen ja kustannusten parametrit, jotka otettiin huomioon laskettaessa korvausta sekä sijoitetun pääoman tuottoa. Alkuperäisten sopimusten 3 artiklassa määrättiin myös järjestelyistä liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin. Alueyrityksillä oli velvollisuus ilmoittaa välittömästi ministeriölle kaikista esitetyssä hakemuksessa ennakoitujen tulosten muutoksista, jotta korvausta voitiin mukauttaa viipymättä. Lisäksi myös jälkikäteen tarkastettiin, ettei liiallisia korvauksia ollut maksettu, ja alueyritykset velvoitettiin palauttamaan valtiolle kaikki saamansa liialliset määrät.

| (264) | Nämä näkökohdat koskevat yhtäläisesti kaikkia alueyrityksiä. |
| --- | --- |

(264)

Nämä näkökohdat koskevat yhtäläisesti kaikkia alueyrityksiä.

5.1.3.4   Korvauksen oikeasuhteisuus

Korvauksen oikeasuhteisuus

| (265) | Italian toimittamien tietojen mukaan Adriaticalle ja Saremarille kansainvälisten reittien liikennöinnistä myönnetty korvaus vastasi reiteillä kirjattuja nettotappioita. |
| --- | --- |

(265)

Italian toimittamien tietojen mukaan Adriaticalle ja Saremarille kansainvälisten reittien liikennöinnistä myönnetty korvaus vastasi reiteillä kirjattuja nettotappioita.

| (266) | Korvauksen kohtuullisuuden osalta komissio katsoo johdanto-osan 168 ja 163–172 kappaleessa esitettyjen näkökohtien perusteella, että korvaus rajoittui palvelujen tarjoamisesta aiheutuviin nettokustannuksiin ja että liikenteenharjoittajalle myönnetty tuotto oli kohtuullinen SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 21 ja 22 kohdan mukaisesti. Lisäksi ainakin 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kaikista Italian alueyrityksille määräämistä julkisen palvelun toimista pidettiin reittikohtaista kirjanpitoa. Näin ollen voidaan päätellä, että alueyritykset noudattivat komission direktiivillä 2006/111/EY (55) käyttöön otettua avoimuusvelvoitetta (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 18 kohta). |
| --- | --- |

(266)

Korvauksen kohtuullisuuden osalta komissio katsoo johdanto-osan 168 ja 163–172 kappaleessa esitettyjen näkökohtien perusteella, että korvaus rajoittui palvelujen tarjoamisesta aiheutuviin nettokustannuksiin ja että liikenteenharjoittajalle myönnetty tuotto oli kohtuullinen SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 21 ja 22 kohdan mukaisesti. Lisäksi ainakin 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen kaikista Italian alueyrityksille määräämistä julkisen palvelun toimista pidettiin reittikohtaista kirjanpitoa. Näin ollen voidaan päätellä, että alueyritykset noudattivat komission direktiivillä 2006/111/EY (55) käyttöön otettua avoimuusvelvoitetta (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 18 kohta).

55

| (267) | Komissio ilmaisi aloittamispäätöksessä erityisesti viisivuotissuunnitelmissa suunniteltujen investointien suhteen epäilyksiä tuettujen palvelujen tarjoamiseen alkuperäisten sopimusten mukaisesti tarvittavien investointien rahoitusjärjestelyistä. Komissio halusi erityisesti arvioida, missä määrin alusten hankintakustannukset ja poistot otettiin huomioon vuotuisen korvauksen laskennassa. Lisäksi se, että vuoteen 2008 saakka alueyrityksille varmistettiin niiden alusten poistot kattava tuki, olisi voitu katsoa Italian valtion antamaksi epäsuoraksi takuuksi, jonka ansiosta julkiselle toimijalle ei aiheudu investointeihin liittyvää taloudellista riskiä. |
| --- | --- |

(267)

Komissio ilmaisi aloittamispäätöksessä erityisesti viisivuotissuunnitelmissa suunniteltujen investointien suhteen epäilyksiä tuettujen palvelujen tarjoamiseen alkuperäisten sopimusten mukaisesti tarvittavien investointien rahoitusjärjestelyistä. Komissio halusi erityisesti arvioida, missä määrin alusten hankintakustannukset ja poistot otettiin huomioon vuotuisen korvauksen laskennassa. Lisäksi se, että vuoteen 2008 saakka alueyrityksille varmistettiin niiden alusten poistot kattava tuki, olisi voitu katsoa Italian valtion antamaksi epäsuoraksi takuuksi, jonka ansiosta julkiselle toimijalle ei aiheudu investointeihin liittyvää taloudellista riskiä.

| (268) | Alkuperäisillä sopimuksilla alueyritykset velvoitettiin käyttämään tuetuilla reiteillä alle 20 vuotta vanhoja aluksia, jotka niiden oli omistettava (mikäli viranomaiset eivät nimenomaisesti muuta määränneet). Tämä velvoite, joka on julkisen palvelun velvoite, pakotti alueyritykset uusimaan suuren osan laivastostaan alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana, koska ensimmäisen viisivuotissuunnitelman (1990–1994) kattamilla reiteillä käytetyt alukset olivat liian vanhoja. Lisäksi jokaisella alueyritysten liikennöimällä reitillä käytettävien alusten tyypeistä säädettiin ministeriön asetuksessa, jolla hyväksyttiin kukin viisivuotissuunnitelma tai muutettiin sitä. Jokaisen uuden aluksen hankinta – kuten myös vanhempien alusten siirto tai käytöstäpoisto – oli hyväksyttävä ministeriön asetuksella, jossa lisäksi täsmennettiin se reitti, jolla kyseinen alus liikennöi. Lisäksi alueyritysten tekemien investointien oli vastattava näiden yritysten asianomaisella viisivuotiskaudella tarjoamien palvelujen kehittämisstrategiaa, joka kuului viranomaisen hyväksymään viisivuotissuunnitelmaan. |
| --- | --- |

(268)

Alkuperäisillä sopimuksilla alueyritykset velvoitettiin käyttämään tuetuilla reiteillä alle 20 vuotta vanhoja aluksia, jotka niiden oli omistettava (mikäli viranomaiset eivät nimenomaisesti muuta määränneet). Tämä velvoite, joka on julkisen palvelun velvoite, pakotti alueyritykset uusimaan suuren osan laivastostaan alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana, koska ensimmäisen viisivuotissuunnitelman (1990–1994) kattamilla reiteillä käytetyt alukset olivat liian vanhoja. Lisäksi jokaisella alueyritysten liikennöimällä reitillä käytettävien alusten tyypeistä säädettiin ministeriön asetuksessa, jolla hyväksyttiin kukin viisivuotissuunnitelma tai muutettiin sitä. Jokaisen uuden aluksen hankinta – kuten myös vanhempien alusten siirto tai käytöstäpoisto – oli hyväksyttävä ministeriön asetuksella, jossa lisäksi täsmennettiin se reitti, jolla kyseinen alus liikennöi. Lisäksi alueyritysten tekemien investointien oli vastattava näiden yritysten asianomaisella viisivuotiskaudella tarjoamien palvelujen kehittämisstrategiaa, joka kuului viranomaisen hyväksymään viisivuotissuunnitelmaan.

| (269) | Näiden erityisten sääntöjen vuoksi komissio tutki, vastasivatko uusien alusten hankinnasta ja alueyritysten julkisen palvelun reiteillä käyttämien alusten poistoista kahdella viisivuotiskaudella 1990–1994 ja 1995–1999 aiheutuneet menot Italian viranomaisten vahvistamia määräyksiä ja otettiinko ne oikeassa suhteessa huomioon vuosikorvausta laskettaessa. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että kun otettiin käyttöön uusia aluksia, poistettiin käytöstä vanhempia aluksia sillä seurauksella, että kokonaiskapasiteetti ei lisääntynyt sen vuoksi, että alueyritykset uusivat laivastoaan. |
| --- | --- |

(269)

Näiden erityisten sääntöjen vuoksi komissio tutki, vastasivatko uusien alusten hankinnasta ja alueyritysten julkisen palvelun reiteillä käyttämien alusten poistoista kahdella viisivuotiskaudella 1990–1994 ja 1995–1999 aiheutuneet menot Italian viranomaisten vahvistamia määräyksiä ja otettiinko ne oikeassa suhteessa huomioon vuosikorvausta laskettaessa. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista kävi ilmi, että kun otettiin käyttöön uusia aluksia, poistettiin käytöstä vanhempia aluksia sillä seurauksella, että kokonaiskapasiteetti ei lisääntynyt sen vuoksi, että alueyritykset uusivat laivastoaan.

| (270) | Uusien alusten hankintakustannusten suhteen samoista tiedoista käy ilmi, että i) hankinnat toteutettiin osin kunkin yrityksen omin varoin ja osin pankkilainoilla; ii) toimintaan osallistuneiden rahoituslaitosten veloittamat korkoprosentit vastasivat korkoja, joita samaan aikaan veloitettiin kooltaan ja liikevaihdoltaan vertailukelpoisilta yrityksillä muilla talouden aloilla (56); iii) alueyritykset eivät saaneet Italian viranomaisilta suoraa takuuta kyseisille lainoille. Komissio myöntää, että pelkkä valtion kanssa tehdyn sopimuksen olemassaolo antoi investoijille varmuuden siitä, että niiden sitoumukset täytettäisiin, ja alueyrityksille mahdollisuuden ajanmukaistaa laivastoaan ilman taloudellisia riskejä, joita kaupalliselle liikenteenharjoittajalle olisi aiheutunut. Kyseinen etu kuuluu kuitenkin olennaisena osana järjestelyihin, jotka otettiin käyttöön alkuperäisillä sopimuksilla ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen ja meriliikenteen suuntaviivojen voimaantuloa. Lisäksi – kuten edellä todetaan – uusia aluksia, jotka alueyritykset hankkivat alkuperäisten sopimusten mukaisesti, käytettiin yksinomaan viisivuotissuunnitelmissa määritellyillä säännöllisillä reiteillä. Näin ollen tämä etu oli olennainen osa alkuperäisiä sopimuksia. |
| --- | --- |

(270)

Uusien alusten hankintakustannusten suhteen samoista tiedoista käy ilmi, että i) hankinnat toteutettiin osin kunkin yrityksen omin varoin ja osin pankkilainoilla; ii) toimintaan osallistuneiden rahoituslaitosten veloittamat korkoprosentit vastasivat korkoja, joita samaan aikaan veloitettiin kooltaan ja liikevaihdoltaan vertailukelpoisilta yrityksillä muilla talouden aloilla (56); iii) alueyritykset eivät saaneet Italian viranomaisilta suoraa takuuta kyseisille lainoille. Komissio myöntää, että pelkkä valtion kanssa tehdyn sopimuksen olemassaolo antoi investoijille varmuuden siitä, että niiden sitoumukset täytettäisiin, ja alueyrityksille mahdollisuuden ajanmukaistaa laivastoaan ilman taloudellisia riskejä, joita kaupalliselle liikenteenharjoittajalle olisi aiheutunut. Kyseinen etu kuuluu kuitenkin olennaisena osana järjestelyihin, jotka otettiin käyttöön alkuperäisillä sopimuksilla ennen meriliikenteen kabotaasiasetuksen ja meriliikenteen suuntaviivojen voimaantuloa. Lisäksi – kuten edellä todetaan – uusia aluksia, jotka alueyritykset hankkivat alkuperäisten sopimusten mukaisesti, käytettiin yksinomaan viisivuotissuunnitelmissa määritellyillä säännöllisillä reiteillä. Näin ollen tämä etu oli olennainen osa alkuperäisiä sopimuksia.

56

| (271) | Komissio toteaa, että alueyritysten viisivuotissuunnitelmissa vahvistetuilla reiteillä käyttämien alusten poistokustannukset kuuluvat niihin kustannustekijöihin, jotka alkuperäisten sopimusten 5 artiklan mukaan otettiin huomioon vuotuista tukea laskettaessa. Alkuperäisissä sopimuksissa vahvistettujen perusteiden mukaisesti poisto laskettiin lineaarisesti 20 vuoden ajalta lukuun ottamatta huippunopeita aluksia, joiden osalta poistoaika oli 15 vuotta. Koska kyseisten reittien kustannuslaskennan tarkastelussa ei ilmennyt ylikorvaamista, komissio katsoo, että alkuperäisillä sopimuksilla käyttöön otettu menetelmä aluksia koskevan poiston huomioon ottamiseksi vuosikorvausta laskettaessa voidaan sallia SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla. |
| --- | --- |

(271)

Komissio toteaa, että alueyritysten viisivuotissuunnitelmissa vahvistetuilla reiteillä käyttämien alusten poistokustannukset kuuluvat niihin kustannustekijöihin, jotka alkuperäisten sopimusten 5 artiklan mukaan otettiin huomioon vuotuista tukea laskettaessa. Alkuperäisissä sopimuksissa vahvistettujen perusteiden mukaisesti poisto laskettiin lineaarisesti 20 vuoden ajalta lukuun ottamatta huippunopeita aluksia, joiden osalta poistoaika oli 15 vuotta. Koska kyseisten reittien kustannuslaskennan tarkastelussa ei ilmennyt ylikorvaamista, komissio katsoo, että alkuperäisillä sopimuksilla käyttöön otettu menetelmä aluksia koskevan poiston huomioon ottamiseksi vuosikorvausta laskettaessa voidaan sallia SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla.

| (272) | SGEI-palveluiden tarjoamisen edellytyksenä on sellaisten alusten käyttö, joiden tyypit ja kapasiteetin viranomaiset ovat ennalta määränneet ja joiden poisto voidaan siis ottaa huomioon vuosikorvausta laskettaessa edellyttäen, että yritys on hankkinut kyseiset alukset tavanomaisissa markkinaolosuhteissa täyttääkseen sille annetut tehtävät ja että aluksia käytetään yksinomaan säännöllisessä liikenteessä sopimuksessa määrätyillä reiteillä. |
| --- | --- |

(272)

SGEI-palveluiden tarjoamisen edellytyksenä on sellaisten alusten käyttö, joiden tyypit ja kapasiteetin viranomaiset ovat ennalta määränneet ja joiden poisto voidaan siis ottaa huomioon vuosikorvausta laskettaessa edellyttäen, että yritys on hankkinut kyseiset alukset tavanomaisissa markkinaolosuhteissa täyttääkseen sille annetut tehtävät ja että aluksia käytetään yksinomaan säännöllisessä liikenteessä sopimuksessa määrätyillä reiteillä.

| (273) | Alueyritysten tapauksessa komissio toteaa, että kaikkia kyseisiä aluksia käytettiin yksinomaan julkisissa palveluissa ja tämän vuoksi niitä koskeva poisto voidaan ottaa täysimääräisesti huomioon vuosikorvausta laskettaessa. Sama pätee Italian viranomaisten viisivuotiskaudelle 2000–2004 vahvistamien palvelujen tarjoamiseksi tarvittaviin investointeihin. Nämä palvelut vastaavat alustyypin ja kapasiteetin osalta sitoumuksia, jotka samat viranomaiset tekivät palveluiden tasoon liittyen. |
| --- | --- |

(273)

Alueyritysten tapauksessa komissio toteaa, että kaikkia kyseisiä aluksia käytettiin yksinomaan julkisissa palveluissa ja tämän vuoksi niitä koskeva poisto voidaan ottaa täysimääräisesti huomioon vuosikorvausta laskettaessa. Sama pätee Italian viranomaisten viisivuotiskaudelle 2000–2004 vahvistamien palvelujen tarjoamiseksi tarvittaviin investointeihin. Nämä palvelut vastaavat alustyypin ja kapasiteetin osalta sitoumuksia, jotka samat viranomaiset tekivät palveluiden tasoon liittyen.

| (274) | Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa myös, että tarve kuolettaa palvelun tarjoamiseen tarvittavat investoinnit oikeutti toimeksiannon suhteellisen pitkän keston (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 17 kohta). |
| --- | --- |

(274)

Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa myös, että tarve kuolettaa palvelun tarjoamiseen tarvittavat investoinnit oikeutti toimeksiannon suhteellisen pitkän keston (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 17 kohta).

| (275) | Vuosia 1999–2002 koskevaan liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvien lisäinvestointien osalta on todettava, että kyseisen suunnitelman toteuttaminen keskeytettiin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen johdosta eikä sitä jatkettu myöhemmin. |
| --- | --- |

(275)

Vuosia 1999–2002 koskevaan liiketoimintasuunnitelmaan sisältyvien lisäinvestointien osalta on todettava, että kyseisen suunnitelman toteuttaminen keskeytettiin muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisen johdosta eikä sitä jatkettu myöhemmin.

5.1.3.5   Unionin edun vastainen kilpailun vääristyminen

Unionin edun vastainen kilpailun vääristyminen

| (276) | SEUT-sopimuksen 108 artiklan mukainen menettely ei saa johtaa perustamissopimuksen erityismääräysten vastaiseen tulokseen (57). Näin ollen komissio ei voi katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi sellaista valtiontukea, jonka jotkin ehdot ovat ristiriidassa perustamissopimuksen muiden määräysten kanssa. Tämä komission velvollisuus noudattaa SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä muiden määräysten yhtenäisyyttä on erityisesti tarpeen, jos myös kyseisten muiden määräysten tarkoituksena on, kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, estää kilpailun vääristyminen yhteismarkkinoilla (58). |
| --- | --- |

(276)

SEUT-sopimuksen 108 artiklan mukainen menettely ei saa johtaa perustamissopimuksen erityismääräysten vastaiseen tulokseen (57). Näin ollen komissio ei voi katsoa sisämarkkinoille soveltuvaksi sellaista valtiontukea, jonka jotkin ehdot ovat ristiriidassa perustamissopimuksen muiden määräysten kanssa. Tämä komission velvollisuus noudattaa SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan sekä muiden määräysten yhtenäisyyttä on erityisesti tarpeen, jos myös kyseisten muiden määräysten tarkoituksena on, kuten käsiteltävänä olevassa asiassa, estää kilpailun vääristyminen yhteismarkkinoilla (58).

57

58

| (277) | SGEI-palveluja koskevissa vuoden 2012 puitteissa asetettujen vaatimusten noudattaminen, jota edellä on arvioitu, riittää yleensä varmistamaan, että tuki ei vääristä kilpailua tavalla, joka on ristiriidassa unionin etujen kanssa (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 51 kohta). |
| --- | --- |

(277)

SGEI-palveluja koskevissa vuoden 2012 puitteissa asetettujen vaatimusten noudattaminen, jota edellä on arvioitu, riittää yleensä varmistamaan, että tuki ei vääristä kilpailua tavalla, joka on ristiriidassa unionin etujen kanssa (ks. SGEI-palveluja koskevien vuoden 2012 puitteiden 51 kohta).

| (278) | Adriatican osalta komissio kuitenkin toteaa, että 30 päivän lokakuuta 1990 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana Adriatica osallistui hintakartelliin, jossa sovittiin hyötyajoneuvoihin sovellettavista hinnoista reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras SEUT-sopimuksen 101 artiklan vastaisesti (59), samalla kun se sai tukea tämän reitin liikennöimiseksi. Vuoden 2005 päätöksen hyväksymisen jälkeen yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän arvioinnin (60). |
| --- | --- |

(278)

Adriatican osalta komissio kuitenkin toteaa, että 30 päivän lokakuuta 1990 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana Adriatica osallistui hintakartelliin, jossa sovittiin hyötyajoneuvoihin sovellettavista hinnoista reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras SEUT-sopimuksen 101 artiklan vastaisesti (59), samalla kun se sai tukea tämän reitin liikennöimiseksi. Vuoden 2005 päätöksen hyväksymisen jälkeen yhteisöjen tuomioistuin vahvisti tämän arvioinnin (60).

59

60

| (279) | Reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994, jona aikana tuensaaja osallistui SEUT-sopimuksen 101 artiklassa kiellettyyn hintakartelliin, maksettua korvausta julkisesta palvelusta ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana. Vaikka julkisen palvelun korvauksen tarkoituksena oli nimenomaan helpottaa tavaroiden ja matkustajien kuljetusta reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, tuensaaja osallistui hintakartelliin, joka haittasi tavaroiden kuljetusta juuri tällä reitillä. Näin ollen Adriatican osallistuminen kartelliin oli suoraan ristiriidassa Adriaticalle kyseisen reitin merikuljetusten helpottamiseksi myönnetyn SGEI-palvelun tuen tarkoituksen kanssa. |
| --- | --- |

(279)

Reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994, jona aikana tuensaaja osallistui SEUT-sopimuksen 101 artiklassa kiellettyyn hintakartelliin, maksettua korvausta julkisesta palvelusta ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana. Vaikka julkisen palvelun korvauksen tarkoituksena oli nimenomaan helpottaa tavaroiden ja matkustajien kuljetusta reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, tuensaaja osallistui hintakartelliin, joka haittasi tavaroiden kuljetusta juuri tällä reitillä. Näin ollen Adriatican osallistuminen kartelliin oli suoraan ristiriidassa Adriaticalle kyseisen reitin merikuljetusten helpottamiseksi myönnetyn SGEI-palvelun tuen tarkoituksen kanssa.

| (280) | Tästä seuraa, että tuen julistaminen sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja sen määrääminen tästä syystä takaisinperittäväksi ei olisi Italian esittämä uusi seuraamus. Sisämarkkinoille soveltumattomuus olisi pelkästään seuraus siitä, että tuensaaja on osallistunut kartelliin, joka koskee palveluja, joiden saatavuutta kuluttajien kannalta tuensaajan oli määrä parantaa sen sijaan, että se osallistui niitä koskevaan hintakartelliin kuluttajien haitaksi. Kun otetaan huomioon, että tämä julkisen korvauksen avulla liikennöity reitti palveli samanaikaisesti hyötyajoneuvoja, matkustajia ja rahtia, tuensaajan osallistuminen kartelliin, jonka tarkoituksena on sopia hyötyajoneuvojen kuljetushinnat, mahdollistaa päätelmien tekemisen koko reitin osalta. Kartelli koski nimenomaan hyötyajoneuvojen liikennettä, jota Italian viranomaiset halusivat tuella helpottaa. |
| --- | --- |

(280)

Tästä seuraa, että tuen julistaminen sisämarkkinoille soveltumattomaksi ja sen määrääminen tästä syystä takaisinperittäväksi ei olisi Italian esittämä uusi seuraamus. Sisämarkkinoille soveltumattomuus olisi pelkästään seuraus siitä, että tuensaaja on osallistunut kartelliin, joka koskee palveluja, joiden saatavuutta kuluttajien kannalta tuensaajan oli määrä parantaa sen sijaan, että se osallistui niitä koskevaan hintakartelliin kuluttajien haitaksi. Kun otetaan huomioon, että tämä julkisen korvauksen avulla liikennöity reitti palveli samanaikaisesti hyötyajoneuvoja, matkustajia ja rahtia, tuensaajan osallistuminen kartelliin, jonka tarkoituksena on sopia hyötyajoneuvojen kuljetushinnat, mahdollistaa päätelmien tekemisen koko reitin osalta. Kartelli koski nimenomaan hyötyajoneuvojen liikennettä, jota Italian viranomaiset halusivat tuella helpottaa.

| (281) | Lisäksi kartelli vääristi voimakkaasti kilpailua merkityksellisillä markkinoilla eli reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, vaikka samalle reitille myönnetty SGEI-palveluihin liittyvä tuki olisi pitänyt myöntää tavalla, joka rajoittaisi kilpailun vääristymisen minimiin. Tuensaajan osallistuminen kyseistä reittiä koskevaan hintakartelliin lisäsi tuen vääristäviä vaikutuksia ja aiheutti sen, että tuella oli merkittäviä kielteisiä vaikutuksia muihin jäsenvaltioihin ja sisämarkkinoiden toimintaan. Lisäksi on todennäköistä, että ilman julkisia tukia Adriaticalla ei olisi ollut taloudellisia voimavaroja osallistua kartelliin. |
| --- | --- |

(281)

Lisäksi kartelli vääristi voimakkaasti kilpailua merkityksellisillä markkinoilla eli reitillä Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras, vaikka samalle reitille myönnetty SGEI-palveluihin liittyvä tuki olisi pitänyt myöntää tavalla, joka rajoittaisi kilpailun vääristymisen minimiin. Tuensaajan osallistuminen kyseistä reittiä koskevaan hintakartelliin lisäsi tuen vääristäviä vaikutuksia ja aiheutti sen, että tuella oli merkittäviä kielteisiä vaikutuksia muihin jäsenvaltioihin ja sisämarkkinoiden toimintaan. Lisäksi on todennäköistä, että ilman julkisia tukia Adriaticalla ei olisi ollut taloudellisia voimavaroja osallistua kartelliin.

| (282) | Lisäksi Adriatica oli kyseisenä ajankohtana täysin julkisen yrityksen määräysvallassa. Näin ollen osa Italian viranomaisista tiesi kartellista ja sen haitallisista vaikutuksista kuluttajiin, kun taas toinen osa Italian viranomaisista myönsi edelleen SGEI-palvelua koskevaa tukea, jonka oli määrä auttaa kuluttajia samalla reitillä ja vääristää kilpailua mahdollisimman vähän. |
| --- | --- |

(282)

Lisäksi Adriatica oli kyseisenä ajankohtana täysin julkisen yrityksen määräysvallassa. Näin ollen osa Italian viranomaisista tiesi kartellista ja sen haitallisista vaikutuksista kuluttajiin, kun taas toinen osa Italian viranomaisista myönsi edelleen SGEI-palvelua koskevaa tukea, jonka oli määrä auttaa kuluttajia samalla reitillä ja vääristää kilpailua mahdollisimman vähän.

| (283) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Adriaticalle reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana julkisen palvelun korvauksena myönnetty tuki ei sovellu sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(283)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että Adriaticalle reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöinnistä tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana julkisen palvelun korvauksena myönnetty tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

5.2   Veroetuuskohtelu

Veroetuuskohtelu

| (284) | Tirrenia-konsernin aluksiin sovellettiin vuosina 1996–2008 veroetuuskohtelua merenkulussa polttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen ja voiteluöljyjen hankinnan osalta. |
| --- | --- |

(284)

Tirrenia-konsernin aluksiin sovellettiin vuosina 1996–2008 veroetuuskohtelua merenkulussa polttoaineina käytettävien kivennäisöljyjen ja voiteluöljyjen hankinnan osalta.

| (285) | Italia oli ottanut tämän veroetuuskohtelun käyttöön lokakuun 26 päivänä 1995 annetulla asetuksella N:o 504, ja se laajennettiin 2 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyllä päätöksellä koskemaan kaikkia satamassa huollettavina olevia aluksia. |
| --- | --- |

(285)

Italia oli ottanut tämän veroetuuskohtelun käyttöön lokakuun 26 päivänä 1995 annetulla asetuksella N:o 504, ja se laajennettiin 2 päivänä maaliskuuta 1996 tehdyllä päätöksellä koskemaan kaikkia satamassa huollettavina olevia aluksia.

| (286) | Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-400/99 10 päivänä toukokuuta 2005 antamassaan tuomiossa, että verokohtelua ei olisi pitänyt keskeyttää sääntöjenvastaisena tukena, koska Italian viranomaiset olivat vuonna 1996 laajentaneet kohtelun koskemaan kaikkia satamassa huollettavina olevia aluksia. |
| --- | --- |

(286)

Yhteisöjen tuomioistuin totesi asiassa C-400/99 10 päivänä toukokuuta 2005 antamassaan tuomiossa, että verokohtelua ei olisi pitänyt keskeyttää sääntöjenvastaisena tukena, koska Italian viranomaiset olivat vuonna 1996 laajentaneet kohtelun koskemaan kaikkia satamassa huollettavina olevia aluksia.

| (287) | Riippumatta siitä, oliko kyseinen toimenpide valtiontukea, komissio toteaa, ettei komissio tai Italia komission pyynnöstä toteuttanut toimia tämän toimenpiteen osalta vuoden 2005 päätöksen jälkeen. Näin ollen komission tätä seikkaa koskevat mahdolliset päätökset tehtäisiin kymmenen vuoden vanhentumisajan umpeuduttua (61). |
| --- | --- |

(287)

Riippumatta siitä, oliko kyseinen toimenpide valtiontukea, komissio toteaa, ettei komissio tai Italia komission pyynnöstä toteuttanut toimia tämän toimenpiteen osalta vuoden 2005 päätöksen jälkeen. Näin ollen komission tätä seikkaa koskevat mahdolliset päätökset tehtäisiin kymmenen vuoden vanhentumisajan umpeuduttua (61).

61

| (288) | Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että veroetuuskohtelu on katsottava uuden menettelyasetuksen 17 artiklan mukaiseksi voimassa olevaksi tueksi. |
| --- | --- |

(288)

Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että veroetuuskohtelu on katsottava uuden menettelyasetuksen 17 artiklan mukaiseksi voimassa olevaksi tueksi.

6.   PÄÄTELMÄT

PÄÄTELMÄT

| (289) | Entisen Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien liikennöinnistä vuoden 2008 loppuun saakka myönnetty julkisen palvelun korvaus on vuonna 1992 annetun meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea. |
| --- | --- |

(289)

Entisen Tirrenia-konsernin alueyrityksille kabotaasireittien liikennöinnistä vuoden 2008 loppuun saakka myönnetty julkisen palvelun korvaus on vuonna 1992 annetun meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaista voimassa olevaa tukea.

kabotaasireittien

| (290) | Saremarille ja Adriaticalle alkuperäisten sopimusten mukaisten kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuoden 2008 loppuun saakka myönnetty julkisen palvelun korvaus on uutta tukea. Tällainen tuki soveltuu sisämarkkinoille, lukuun ottamatta tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana Adriaticalle reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnettyä tukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille, koska se liittyi läheisesti SEUT-sopimuksen 101 artiklassa kiellettyyn kartelliin. |
| --- | --- |

(290)

Saremarille ja Adriaticalle alkuperäisten sopimusten mukaisten kansainvälisten reittien liikennöinnistä vuoden 2008 loppuun saakka myönnetty julkisen palvelun korvaus on uutta tukea. Tällainen tuki soveltuu sisämarkkinoille, lukuun ottamatta tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana Adriaticalle reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnettyä tukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille, koska se liittyi läheisesti SEUT-sopimuksen 101 artiklassa kiellettyyn kartelliin.

kansainvälisten reittien

| (291) | Tirrenia-konsernin aluksiin vuosina 1995–2008 sovellettu polttoaineiden ja voiteluöljyjen hankinnan veroetuuskohtelu on uuden menettelyasetuksen 17 artiklan mukaista voimassa olevaa tukea. |
| --- | --- |

(291)

Tirrenia-konsernin aluksiin vuosina 1995–2008 sovellettu polttoaineiden ja voiteluöljyjen hankinnan veroetuuskohtelu on uuden menettelyasetuksen 17 artiklan mukaista voimassa olevaa tukea.

7.   TAKAISINPERINTÄ

TAKAISINPERINTÄ

| (292) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on todettuaan tuen soveltumattomaksi yhteismarkkinoille toimivaltainen päättämään, että asianomaisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä (62). Unionin tuomioistuimet ovat myös johdonmukaisesti katsoneet, että jäsenvaltioiden velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki pyritään palauttamaan aikaisempi tilanne (63). |
| --- | --- |

(292)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on todettuaan tuen soveltumattomaksi yhteismarkkinoille toimivaltainen päättämään, että asianomaisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä (62). Unionin tuomioistuimet ovat myös johdonmukaisesti katsoneet, että jäsenvaltioiden velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki pyritään palauttamaan aikaisempi tilanne (63).

62

63

| (293) | Unionin tuomioistuin on vahvistanut tässä yhteydessä, että tämä tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin sääntöjenvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten sisämarkkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (64). |
| --- | --- |

(293)

Unionin tuomioistuin on vahvistanut tässä yhteydessä, että tämä tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin sääntöjenvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten sisämarkkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (64).

64

| (294) | Asetuksen (EU) 2015/1589 16 artiklan 1 kohdassa säädetään oikeuskäytännön mukaisesti, että ”[s]ääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”. |
| --- | --- |

(294)

Asetuksen (EU) 2015/1589 16 artiklan 1 kohdassa säädetään oikeuskäytännön mukaisesti, että ”[s]ääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”.

| (295) | Koska johdanto-osan 290 kappaleessa mainittu Adriaticalle myönnetty toimenpide toteutettiin SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja sitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, se on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa tilanne, joka sisämarkkinoilla vallitsi ennen tuen myöntämistä. Takaisinperittävä määrä kerryttää korkoa tuen tosiasialliseen takaisinperintään saakka. |
| --- | --- |

(295)

Koska johdanto-osan 290 kappaleessa mainittu Adriaticalle myönnetty toimenpide toteutettiin SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja sitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, se on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa tilanne, joka sisämarkkinoilla vallitsi ennen tuen myöntämistä. Takaisinperittävä määrä kerryttää korkoa tuen tosiasialliseen takaisinperintään saakka.

| (296) | Adriatica sulautui 22 päivänä heinäkuuta 2004 Tirreniaan 1 päivästä syyskuuta 2004, ja Tirrenia otti haltuunsa Adriatican liikennöimät reitit. Kaikki varat, velat ja voimassa olevat sopimukset siirtyivät Tirrenialle, joka oli ainoa sulautumisessa jäljelle jäänyt yksikkö. |
| --- | --- |

(296)

Adriatica sulautui 22 päivänä heinäkuuta 2004 Tirreniaan 1 päivästä syyskuuta 2004, ja Tirrenia otti haltuunsa Adriatican liikennöimät reitit. Kaikki varat, velat ja voimassa olevat sopimukset siirtyivät Tirrenialle, joka oli ainoa sulautumisessa jäljelle jäänyt yksikkö.

| (297) | Vuoden 2005 päätöksen hyväksymisen jälkeen Italia määräsi perittäväksi takaisin Adriaticalle tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994 reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetyn tuen, jonka määrän Italian viranomaiset laskivat 31 päivänä joulukuuta 2006 olleen 8 651 600 euroa (3 207 810 euron pääoma ja 5 443 790 euron korko) (65). Tirrenialle 28 päivänä helmikuuta 2007 osoittamassaan takaisinperintämääräyksessä Italia ilmoitti, että Tirrenia oli velvollinen maksamaan lisäsumman 1 päivän tammikuuta 2007 ja edellä mainitun summan tosiasiallisen maksupäivän väliseltä ajalta. Tirrenia maksoi 26 päivänä maaliskuuta 2007 takaisin 8 651 600 euroa. Italia vahvisti 21 päivänä joulukuuta 2018 päivätyssä kirjeessään, että se ei ollut vuoden 2005 päätöksen kumonneen vuoden 2009 tuomion jälkeen palauttanut takaisin perittyjä määriä tuensaajalle. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että Tirreniaa ei pyydetty maksamaan lisäsummaa 31 päivän joulukuuta 2006 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 välisenä aikana kertyneestä korosta. |
| --- | --- |

(297)

Vuoden 2005 päätöksen hyväksymisen jälkeen Italia määräsi perittäväksi takaisin Adriaticalle tammikuusta 1992 heinäkuuhun 1994 reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetyn tuen, jonka määrän Italian viranomaiset laskivat 31 päivänä joulukuuta 2006 olleen 8 651 600 euroa (3 207 810 euron pääoma ja 5 443 790 euron korko) (65). Tirrenialle 28 päivänä helmikuuta 2007 osoittamassaan takaisinperintämääräyksessä Italia ilmoitti, että Tirrenia oli velvollinen maksamaan lisäsumman 1 päivän tammikuuta 2007 ja edellä mainitun summan tosiasiallisen maksupäivän väliseltä ajalta. Tirrenia maksoi 26 päivänä maaliskuuta 2007 takaisin 8 651 600 euroa. Italia vahvisti 21 päivänä joulukuuta 2018 päivätyssä kirjeessään, että se ei ollut vuoden 2005 päätöksen kumonneen vuoden 2009 tuomion jälkeen palauttanut takaisin perittyjä määriä tuensaajalle. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että Tirreniaa ei pyydetty maksamaan lisäsummaa 31 päivän joulukuuta 2006 ja 26 päivän maaliskuuta 2007 välisenä aikana kertyneestä korosta.

65

| (298) | Näin ollen komissio toteaa, että Italian viranomaisten on laskettava uudelleen 3 207 810 euron suuruiselle varsinaiselle tuelle kertyneen koron kokonaismäärä siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, siihen asti kunnes koko määrä on maksettu. Tämän jälkeen Italian viranomaisten on vähennettävä laskelman tuloksesta tuensaajan 28 päivänä helmikuuta 2007 jo maksaman koron määrä. |
| --- | --- |

(298)

Näin ollen komissio toteaa, että Italian viranomaisten on laskettava uudelleen 3 207 810 euron suuruiselle varsinaiselle tuelle kertyneen koron kokonaismäärä siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, siihen asti kunnes koko määrä on maksettu. Tämän jälkeen Italian viranomaisten on vähennettävä laskelman tuloksesta tuensaajan 28 päivänä helmikuuta 2007 jo maksaman koron määrä.

| (299) | Komissio toteaa, että Italia katsoi vuonna 2007 ja myös edelleen joulukuussa 2018, että Tirrenia oli velvollinen maksamaan takaisin Adriaticalle myönnetyn tuen, kuten johdanto-osan 297 kappaleessa selostetaan. Lisäksi Tirrenia hyväksyi tämän päätelmän palauttamalla Adriaticalta takaisin perittävän tuen johdanto-osan 297 kappaleessa kuvatulla tavalla. Komissio aikoo kuitenkin analysoida myös erikseen Adriatican ja Tirrenian välistä mahdollista taloudellista jatkuvuutta määrittääkseen, mikä yritys on velvollinen maksamaan tuen takaisin. |
| --- | --- |

(299)

Komissio toteaa, että Italia katsoi vuonna 2007 ja myös edelleen joulukuussa 2018, että Tirrenia oli velvollinen maksamaan takaisin Adriaticalle myönnetyn tuen, kuten johdanto-osan 297 kappaleessa selostetaan. Lisäksi Tirrenia hyväksyi tämän päätelmän palauttamalla Adriaticalta takaisin perittävän tuen johdanto-osan 297 kappaleessa kuvatulla tavalla. Komissio aikoo kuitenkin analysoida myös erikseen Adriatican ja Tirrenian välistä mahdollista taloudellista jatkuvuutta määrittääkseen, mikä yritys on velvollinen maksamaan tuen takaisin.

8.   TALOUDELLINEN JATKUVUUS

TALOUDELLINEN JATKUVUUS

| (300) | Jos tuensaaja on myöhemmin myynyt tai siirtänyt sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, takaisinmaksuvelvoite voidaan ulottaa koskemaan myös muita yrityksiä, joille tuensaajan osakkeet tai liiketoiminta on siirretty (seuraajayritys) (66). Kaikki yritykset, jotka jatkavat alkuperäisen yrityksen liiketoimintaa, olisi katsottava valtiontuen saajiksi edellyttäen, että siirtoon liittyy seikkoja, jotka osoittavat, että liiketoimintaa tosiasiassa jatkettiin. Lisäksi sulautumien tai muiden yritysjärjestelyjen tapauksessa velvollisuus maksaa tuki takaisin voidaan siirtää seuraajayritykselle (67). Jos sitä vastoin voidaan osoittaa, että sääntöjenvastaisen tuen etu jää alkuperäiselle tuensaajalle (huolimatta siitä, että osa sen omaisuuseristä on siirretty), takaisinmaksuvelvollisuus säilyy alkuperäisellä tuensaajalla. |
| --- | --- |

(300)

Jos tuensaaja on myöhemmin myynyt tai siirtänyt sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea, takaisinmaksuvelvoite voidaan ulottaa koskemaan myös muita yrityksiä, joille tuensaajan osakkeet tai liiketoiminta on siirretty (seuraajayritys) (66). Kaikki yritykset, jotka jatkavat alkuperäisen yrityksen liiketoimintaa, olisi katsottava valtiontuen saajiksi edellyttäen, että siirtoon liittyy seikkoja, jotka osoittavat, että liiketoimintaa tosiasiassa jatkettiin. Lisäksi sulautumien tai muiden yritysjärjestelyjen tapauksessa velvollisuus maksaa tuki takaisin voidaan siirtää seuraajayritykselle (67). Jos sitä vastoin voidaan osoittaa, että sääntöjenvastaisen tuen etu jää alkuperäiselle tuensaajalle (huolimatta siitä, että osa sen omaisuuseristä on siirretty), takaisinmaksuvelvollisuus säilyy alkuperäisellä tuensaajalla.

66

67

| (301) | Tuomioistuimen asiassa Italia ja SIM 2 vastaan komissio antamassa tuomiossa (68), johon Olympic Airlinesia, Alitaliaa ja SERNAMia (69) koskevat komission päätökset perustuivat, todettiin, että arvio taloudellisen toiminnan jatkuvuudesta tuensaajan ja sen yhtiön välillä, jolle tuensaajan omaisuuserät siirrettiin, perustuu joukkoon indikaattoreita. Seuraavat tekijät voidaan ottaa huomioon, mutta niiden ei tarvitse täyttyä kumulatiivisesti kahden yrityksen välisen taloudellisen jatkuvuuden toteamiseksi (70):






  — | vastaako myyntihinta markkinahintaa; |
| --- | --- | --- |

(301)

Tuomioistuimen asiassa Italia ja SIM 2 vastaan komissio antamassa tuomiossa (68), johon Olympic Airlinesia, Alitaliaa ja SERNAMia (69) koskevat komission päätökset perustuivat, todettiin, että arvio taloudellisen toiminnan jatkuvuudesta tuensaajan ja sen yhtiön välillä, jolle tuensaajan omaisuuserät siirrettiin, perustuu joukkoon indikaattoreita. Seuraavat tekijät voidaan ottaa huomioon, mutta niiden ei tarvitse täyttyä kumulatiivisesti kahden yrityksen välisen taloudellisen jatkuvuuden toteamiseksi (70):

68

69

70

—

vastaako myyntihinta markkinahintaa;

| — | siirron laajuus (varat ja velat, henkilöstö, toiminnalliset omaisuuserien kokonaisuudet); |
| --- | --- |

—

siirron laajuus (varat ja velat, henkilöstö, toiminnalliset omaisuuserien kokonaisuudet);

| — | ostajan tai ostajien henkilöllisyys; |
| --- | --- |

—

ostajan tai ostajien henkilöllisyys;

| — | siirron ajoitus (alustavan arvion aloittamisen, muodollisen tutkintamenettelyn vai lopullisen päätöksen jälkeen); |
| --- | --- |

—

siirron ajoitus (alustavan arvion aloittamisen, muodollisen tutkintamenettelyn vai lopullisen päätöksen jälkeen);

| — | toimenpiteen taloudelliset perusteet ja tarkoitus. |
| --- | --- |

—

toimenpiteen taloudelliset perusteet ja tarkoitus.

| (302) | Adriatica oli kokonaan Tirrenian omistuksessa. Lisäksi Tirrenian lopullinen omistaja oli sama kuin Adriatican (eli julkinen yritys Fintecna – Finanziaria per i Settori Industriale e dei Servizi SpA, joka oli Tirrenian ainoa osakkeenomistaja 30 päivästä tammikuuta 2004 alkaen). Nämä ovat vahvoja viitteitä yritysten välisestä taloudellisesta jatkuvuudesta verrattuna vaihtoehtoiseen skenaarioon, jossa omistajat olivat etuyhteydettömiä yhteisöjä. |
| --- | --- |

(302)

Adriatica oli kokonaan Tirrenian omistuksessa. Lisäksi Tirrenian lopullinen omistaja oli sama kuin Adriatican (eli julkinen yritys Fintecna – Finanziaria per i Settori Industriale e dei Servizi SpA, joka oli Tirrenian ainoa osakkeenomistaja 30 päivästä tammikuuta 2004 alkaen). Nämä ovat vahvoja viitteitä yritysten välisestä taloudellisesta jatkuvuudesta verrattuna vaihtoehtoiseen skenaarioon, jossa omistajat olivat etuyhteydettömiä yhteisöjä.

| (303) | Adriatican myynti Tirrenialle oli olennaisilta osin pelkkä tytäryhtiön ja sen omistajan välinen siirto, jossa ei järjestetty tarjouskilpailua eikä maksettu hintaa. |
| --- | --- |

(303)

Adriatican myynti Tirrenialle oli olennaisilta osin pelkkä tytäryhtiön ja sen omistajan välinen siirto, jossa ei järjestetty tarjouskilpailua eikä maksettu hintaa.

| (304) | Liiketoimen laajuuden osalta voidaan todeta, että Adriatica myytiin toimintaansa jatkavana yrityksenä, ja Tirrenia otti vastuulleen kaikki Adriatican ja Italian valtion välillä tehdyn alkuperäisen sopimuksen mukaiset velvoitteet. Komissiolla ei ole mitään viitteitä siitä, että Tirrenia olisi tehnyt muutoksia Adriatican kauppa-, henkilöstö- tai tuotantopolitiikkaan sen jälkeen, kun se oli ottanut sen liiketoiminnan suoraan hoitaakseen. Mitä suurempi osa alkuperäisestä liiketoiminnasta siirtyy uudelle yksikölle, sitä todennäköisempää on, että näihin omaisuuseriin liittyvä liiketoiminta on pelkkää aiemman liiketoiminnan jatkamista, joka saa jatkossakin etua sisämarkkinoille soveltumattomasta tuesta. Tässä tapauksessa kaikki Adriatican varat, velat ja sopimussuhteet siirtyivät Tirrenialle. |
| --- | --- |

(304)

Liiketoimen laajuuden osalta voidaan todeta, että Adriatica myytiin toimintaansa jatkavana yrityksenä, ja Tirrenia otti vastuulleen kaikki Adriatican ja Italian valtion välillä tehdyn alkuperäisen sopimuksen mukaiset velvoitteet. Komissiolla ei ole mitään viitteitä siitä, että Tirrenia olisi tehnyt muutoksia Adriatican kauppa-, henkilöstö- tai tuotantopolitiikkaan sen jälkeen, kun se oli ottanut sen liiketoiminnan suoraan hoitaakseen. Mitä suurempi osa alkuperäisestä liiketoiminnasta siirtyy uudelle yksikölle, sitä todennäköisempää on, että näihin omaisuuseriin liittyvä liiketoiminta on pelkkää aiemman liiketoiminnan jatkamista, joka saa jatkossakin etua sisämarkkinoille soveltumattomasta tuesta. Tässä tapauksessa kaikki Adriatican varat, velat ja sopimussuhteet siirtyivät Tirrenialle.

| (305) | Liiketoimen tarkoituksesta komissio toteaa, että vaikka sillä ei ole suoria todisteita siitä, että tarkoituksena olisi ollut kiertää takaisinperintäpäätöstä ja siten välttää sen vaikutukset, Tirrenia päätti ottaa Adriatican haltuunsa kaksi päivää sen jälkeen, kun komissio oli hyväksynyt vuoden 2005 päätöksen. Ajoitus viittaa siis siihen, että nämä kaksi yritystä olivat tietoisia komission meneillään olevasta tutkinnasta ja saattoivat ottaa sen huomioon päätöksessään yhdistää toimintansa Tirreniaan. Lisäksi liiketoimen taloudellisena perusteena oli selvästi jatkaa samaa Adriatican toimintaa Tirrenian nimellä. |
| --- | --- |

(305)

Liiketoimen tarkoituksesta komissio toteaa, että vaikka sillä ei ole suoria todisteita siitä, että tarkoituksena olisi ollut kiertää takaisinperintäpäätöstä ja siten välttää sen vaikutukset, Tirrenia päätti ottaa Adriatican haltuunsa kaksi päivää sen jälkeen, kun komissio oli hyväksynyt vuoden 2005 päätöksen. Ajoitus viittaa siis siihen, että nämä kaksi yritystä olivat tietoisia komission meneillään olevasta tutkinnasta ja saattoivat ottaa sen huomioon päätöksessään yhdistää toimintansa Tirreniaan. Lisäksi liiketoimen taloudellisena perusteena oli selvästi jatkaa samaa Adriatican toimintaa Tirrenian nimellä.

| (306) | Näin ollen komissio päättelee, että Tirrenian ja Adriatican välillä on taloudellinen jatkuvuus ja että tämän päätöksen mukainen Adriaticaa koskeva takaisinperintä on ulotettava koskemaan Tirreniaa. Koska Tirrenia jatkoi toimintaansa markkinoilla, se sai edelleen etua Adriatican taloudelliseen toimintaansa saamasta valtiontuesta, joka vääristi näin edelleen markkinoita. |
| --- | --- |

(306)

Näin ollen komissio päättelee, että Tirrenian ja Adriatican välillä on taloudellinen jatkuvuus ja että tämän päätöksen mukainen Adriaticaa koskeva takaisinperintä on ulotettava koskemaan Tirreniaa. Koska Tirrenia jatkoi toimintaansa markkinoilla, se sai edelleen etua Adriatican taloudelliseen toimintaansa saamasta valtiontuesta, joka vääristi näin edelleen markkinoita.

| (307) | Tämän vuoksi Italia voi johdanto-osan 298 kappaleessa mainittua uudelleenlaskentaa suorittaessaan ottaa täysimääräisesti huomioon Tirrenian 26 päivänä maaliskuuta 2007 suorittaman 5 443 790 euron takaisinmaksun siltä osin kuin näitä varoja ei myöhemmin palautettu Tirrenialle, |
| --- | --- |

(307)

Tämän vuoksi Italia voi johdanto-osan 298 kappaleessa mainittua uudelleenlaskentaa suorittaessaan ottaa täysimääräisesti huomioon Tirrenian 26 päivänä maaliskuuta 2007 suorittaman 5 443 790 euron takaisinmaksun siltä osin kuin näitä varoja ei myöhemmin palautettu Tirrenialle,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1.   Adriaticalle, Caremarille, Siremarille, Saremarille ja Toremarille 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välisenä aikana korvaukseksi kotimaan reittien liikennöinnistä myönnetty tuki on voimassa olevaa tukea.

2.   Tuki, jota Italia on 1 päivän tammikuuta 1992 ja 31 päivän joulukuuta 2008 välisenä aikana myöntänyt Adriaticalle ja Saremarille korvaukseksi kansainvälisten reittien liikennöinnistä, soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan säännösten soveltamista.

3.   Adriaticalle tammikuun 1992 ja heinäkuun 1994 välisenä aikana reitin Brindisi–Korfu–Igumenitsa–Patras liikennöimiseksi myönnetty tuki, joka on saatettu voimaan sääntöjenvastaisesti ja vastoin SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa, ei sovellu sisämarkkinoille.

4.   Meriliikenteessä polttoaineena käytettävien kivennäisöljyjen verokohtelu katsotaan voimassa olevaksi tueksi, koska komissio tai komission pyynnöstä toimiva Italia eivät ole toteuttaneet mitään toimia tämän toimenpiteen osalta ennen asetuksen (EU) 2015/1589 17 artiklassa säädetyn tuen takaisinperinnälle asetetun vanhentumisajan päättymistä.

2 artikla

1.   Italian on perittävä 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tuki takaisin tuensaajalta.

2.   Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona ne asetettiin tuensaajan käyttöön, niiden tosiasialliseen takaisinperintään asti.

3.   Korolle on laskettava korkoa asetuksen (EY) N:o 794/2004 V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 271/2008 (71) mukaisesti.

4.   Käytettävissään olevien tietojen perusteella komissio toteaa, että Italia on jo perinyt tuensaajalta takaisin tuen pääoman ja osan maksettavasta takaisinperintäkorosta.

3 artikla

1.   Edellä 2 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tehokkaasti.

2.   Italian on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.

4 artikla

1.   Italian on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:

| a) | tuensaajalta takaisin perittävän tuen kokonaismäärä (tukisumma ja siitä perittävä korko); |
| --- | --- |

a)

tuensaajalta takaisin perittävän tuen kokonaismäärä (tukisumma ja siitä perittävä korko);

| b) | tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi; |
| --- | --- |

b)

tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

| c) | asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajia on vaadittu maksamaan tuki takaisin. |
| --- | --- |

c)

asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaajia on vaadittu maksamaan tuki takaisin.

2.   Italian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on komission pyynnöstä toimitettava välittömästi tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu ja joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.

5 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Komissio voi julkaista tämän päätöksen nojalla takaisin perityn tuen ja koron määrän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) 2015/1589 30 artiklan soveltamista.

Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2020.

Komission puolesta

Margrethe VESTAGER

Johtava varapuheenjohtaja

---

(1)  
  EYVL C 306, 23.10.1999, s. 2.

1

(2)  Ks. alaviite 1.

2

(3)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio,10.5.2005, Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, C-400/99, ECLI:EU:C:2005:275, 34 kohta.

3

(4)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 20.6.2007, Tirrenia di Navigazione SpA ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, T-246/99, ECLI:EU:T:2007:186.

4

(5)  Komission päätös 2001/851/EY, tehty 21 päivänä kesäkuuta 2001, valtiontuista, jotka Italia on maksanut Tirrenia di Navigazione -meriliikenneyhtiölle (EYVL L 318, 4.12.2001, s. 9).

5

(6)  Komission päätös 2005/163/EY, tehty 16 päivänä maaliskuuta 2004, valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt merenkulkuyrityksille Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) (EUVL L 53, 26.2.2005, s. 29).

6

(7)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009, Tirrenia di Navigazione SpA ym. v. Euroopan yhteisöjen komissio, T-265/04, ECLI:EU:T:2009:48.

7

(8)  Vuoden 2009 tuomion 97–134 kohta.

8

(9)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/92, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) (EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7).

9

(10)  Vuoden 2009 tuomion 140–148 kohta.

10

(11)  Ne olivat i) velvoite pitää vuodesta 2004 alkaen erillistä kirjanpitoa kullakin Adriatican/Tirrenian, Siremarin, Saremarin, Toremarin ja Caremarin liikennöimällä julkisen palvelun reitillä; ii) Caremarille matkustajaliikenteen nopeiden yhteyksien tarjoamiseksi reitillä Napoli–Capri myönnetyn tuen lopettaminen; iii) Caremarille matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien liikennöimiseksi reitillä Napoli–Procida–Ischia myönnetyn tuen rajoittaminen reitin nettotappion korvaamiseen; iv) matkustajaliikenteen säännöllisten nopeiden yhteyksien kapasiteetin vähentäminen reitillä Napoli–Procida–Ischia.

11

(12)  Neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999, annettu 22 päivänä maaliskuuta 1999, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

12

(13)  Komission päätös 2005/842/EY, tehty 28 päivänä marraskuuta 2005, EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 312, 29.11.2005, s. 67).

13

(14)  
  EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2.

14

(15)  
  EUVL C 28, 1.2.2012, s. 18.

15

(16)  
  EUVL C 84, 22.3.2013, s. 58.

16

(17)  Adriatican vuonna 2000 kuljettamasta 596 943 matkustajasta 397 146 matkusti Adrianmeren keski- ja eteläosan reiteillä (näistä 334 639 Italian ja Albanian välisillä reiteillä) ja 161 024 Tremitin saariston reiteillä.

17

(18)  Adriatican vuonna 2000 kuljettamista 779 223 juoksumetristä 306 124 kuljetettiin Adrianmeren keski- ja eteläosan reiteillä (näistä 235 542 Italian ja Albanian välisillä reiteillä) ja 473 099 Sisilian reiteillä.

18

(19)  Adriatica keskeytti toimintansa tällä reitillä lokakuussa 1999 Italian liikenneministeriön pyynnöstä. Vuosina 2000–2004 Adriatica ei liikennöinyt tätä reittiä omilla aluksillaan ja rajoitti toimintansa siihen, että se varmisti kolmansien osapuolten kanssa tehtyjen sopimusten avulla matkustajaliikenteen, joka kuului matkustajien ja matkatavaran kuljetuksesta rautateitse 7 päivänä helmikuuta 1970 tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen (CIV) soveltamisalaan. Adriatica kuului tähän yleissopimukseen.

19

(20)  Yrityksen liikennöimillä neljällä reitillä oli keskimäärin yksi lähtö tunnissa klo 6:n ja klo 22:n välillä.

20

(21)  Tämä tapahtui 20 päivänä joulukuuta 1956 annetun asetuksen N:o 1379, 25 päivänä kesäkuuta 1957 annetun lain N:o 444, 26 päivänä toukokuuta 1959 annetun lain N:o 351, 2 päivänä helmikuuta 1961 annetun lain N:o 32 ja 2 päivänä helmikuuta 1962 annetun lain N:o 40 nojalla.

21

(22)  Täytäntöönpano toteutettiin kansallisesti tärkeiden merenkulkupalvelujen rakenneuudistuksesta 23 päivänä kesäkuuta 1977 annetulla lailla N:o 373.

22

(23)  Erityisesti Triesten ja muiden Italian Friuli Venezia Giulian alueen satamien sekä keskisen ja eteläisen Adrianmeren länsi- ja itärannikon sekä Joonianmeren ja itäisen Välimeren väliset reitit.

23

(24)  Italian viranomaiset ilmoittivat vuoden 2001 kustannukset tuhansina euroina. Näitä taulukoita varten ne muunnettiin Italian liiroiksi ottaen huomioon Euroopan unionin neuvoston 1 päivänä tammikuuta 1999 hyväksymät euron muuntokurssit eli 1 euro = 1 936,27 Italian liiraa.

24

(25)  Tiedot ovat PricewaterhouseCoopersin tutkimuksesta ”Valutazione dei criteri di predisposizione dei conti economici gestionali per linea e stagionalità relativi agli esercizi 1992–1999”. Vuosien 2000 ja 2001 osalta niitä on täydennetty Italian viranomaisten toimittamilla tiedoilla. Tutkimuksessa määritetään Tirrenia-konsernin yritysten kustannuslaskenta ja arvioidaan kunkin reitin osalta toimintakustannukset ja liiketulot.

25

(26)  Vuonna 1992 Saremar teki yhteensä 18 000 matkaa liikennöimillään neljällä reitillä. Vuonna 2000 määrä oli noin 20 000.

26

(27)  Vuonna 2000 Toremarin reittiverkossa tehtiin 9 097 matkaa. Vuonna 1992 luku oli 8 300.

27

(28)  Vuonna 2000 Caremar liikennöi 12 872 matkaa 12 reitillä (15 650 vuonna 1992).

28

(29)  Koska Tirrenia oli 18 päivänä maaliskuuta 2004 tehdyllä päätöksellä hankkinut Adriatican liiketoiminnan, Adriatican osalta ei ole saatavilla kaikkia tietoja vuodesta 2004 alkaen.

29

(30)  Muuntokurssi: 1 euro = 1 936,27 Italian liiraa.

30

(31)  Italian viranomaiset ovat väittäneet, että komissiolle oli ilmoitettu Tirrenia-konsernin yrityksille myönnetyistä tuista jo kauan ennen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista. Lisäksi komissio luokitteli tapauksen vuonna 1992 uudelleen hallinnollisista syistä olemassa olevaksi asiaksi, joka sai numeron E 5/1992. Vuoteen 1995 asti kaikessa komission ja Italian välisessä kirjeenvaihdossa viitattiin E-numerolla merkittyyn asiakirja-aineistoon. Vuonna 1995 komissio palasi viittauskäytännössään NN-numeroon.

31

(32)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans GmbH ja Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

32

(33)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1).

33

(34)  Toisin sanoen lauseke, jolla oikeusvakauden vuoksi suljetaan uusien sääntöjen soveltamisalan ulkopuolelle tietyt voimassa olevat oikeudelliset suhteet tietyksi ajaksi.

34

(35)  Vuoden 2009 tuomion 147–148 kohta.

35

(36)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio, 10.5.2005, Italian tasavalta v. Euroopan yhteisöjen komissio, C-400/99, ECLI:EU:C:2005:275.

36

(37)  Ks. vuoden 2001 päätöksen johdanto-osan 33 kappale.

37

(38)  Ks. edellinen alaviite.

38

(39)  Lain 856/1986 12 §:n mukaan valtio määritti vuosittain matkustajien ja rahdin kuljetusmaksut. Asianomaiset yritykset voivat ehdottaa valtiolle tarpeellisina pitämiään tariffien vaihteluja. Näistä ehdotuksista neuvoteltiin eri ministeriöiden välillä.

39

(40)  Adriatican osalta Italian viranomaiset toimittivat vuosilta 2004–2008 (jolloin yritys oli siirtynyt Tirrenialle) Tirrenian (entisillä Adriatican reiteillä) kirjaamat kokonaiskustannukset ja toimintatulot.

40

(41)  Sijoitetun pääoman tuoton absoluuttiset määrät vuosina 2001 ja 2008 olivat seuraavat: Saremar – 555 500 euroa vuonna 2001 ja 855 000 euroa vuonna 2008; Toremar – 1 566 700 euroa vuonna 2001 ja 1 699 000 euroa vuonna 2008; Siremar – 2 194 000 euroa vuonna 2001 ja 2 060 000 euroa vuonna 2008; Caremar – 1 739 700 euroa vuonna 2001 ja 1 874 000 euroa vuonna 2008. Adriatican osalta tietoja on saatavilla vain vuoteen 2004 asti, jolloin Tirrenia osti sen.

41

(42)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9), jolla korvattiin menettelyasetus 14 päivästä lokakuuta 2015.

42

(43)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) 2015/2282.

43

(44)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9.8.1994, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire ja Belgian valtio, C-44/93, ECLI:EU:C:1994:311, 13 ja 16 kohta, ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.2002, Gibraltar v. komissio, yhdistetyt asiat T-195/01 ja T-207/01, ECLI:EU:T:2002:111, 111 kohta.

44

(45)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 9.8.1994, Namur-Les Assurances du Crédit SA v. Office National du Ducroire ja Belgian valtio, C-44/93, ECLI:EU:C:1994:311, 28 kohta, ja unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 16.12.2010, Alankomaat v. komissio, yhdistetyt asiat T-231/06 ja T-237/06, ECLI:EU:T:2010:525, 180 kohta. Ks. myös EFTAn tuomioistuimen tuomio 22.8.2011, Konkurrenten.no v. EFTAn valvontaviranomainen, E-14/10, 57 kohta.

45

(46)  Ks. myös yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 25.3.2009, Alcoa Trasformazioni v. komissio, T-332/06, ECLI:EU:T:2009:79, 132 kohta; yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 11.6.2009, Italia v. komissio, T-222/04, ECLI:EU:T:2009:194, 99–101 kohta; unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 20.9.2011, Regione autonoma della Sardegna ym. v. komissio, yhdistetyt asiat T-394/08, T-408/08, T-453/08 ja T-454/08, ECLI:EU:T:2011:493, 176–179 kohta; unionin tuomioistuimen määräys 22.3.2012, Italian tasavalta v. Euroopan komissio, C-200/11 P, ECLI:EU:C:2012:165, 30–31 kohta.

46

(47)  Vuoden 2009 tuomion 123 ja 124 kohta.

47

(48)  Asetus 2081/1936 kumottiin vuonna 1974 ja asetus 2082/1936 kumottiin vuonna 2008.

48

(49)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.9.2009, Italia v. komissio, T-211/05, ECLI:EU:T:2009:304, 76–78 kohta, ja unionin tuomioistuimen tuomio 21.7.2011, Alcoa Trasformazioni, C-194/09 P, ECLI:EU:C:2011:497, 127 kohta.

49

(50)  Komission päätös 2012/21/EU, annettu 20 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 7, 11.1.2012, s. 3).

50

(51)  Ks. myös komission tiedonanto Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen (EUVL C 8, 11.1.2012, s. 4), 46 kohta.

51

(52)  Meriliikenteen kabotaasiasetuksen 4 artiklassa säädetään jäsenvaltioiden mahdollisuudesta tehdä sopimuksia julkisesta palvelusta niiden laivanvarustamojen kanssa, jotka harjoittavat säännöllistä liikennettä saariin, saarille ja saarien välillä, tai asettaa näille julkisen palvelun velvoitteita kabotaasipalvelujen tarjoamisen edellytykseksi. Asetuksen 4 artiklan 2 kohdassa säädetään lisäksi, että asettaessaan julkisen palvelun velvoitteita jäsenvaltioiden on pitäydyttävä vaatimuksissa, jotka koskevat määräsatamia, säännöllisyyttä, jatkuvuutta, toistuvuutta, palvelun tarjoamisen kapasiteettia, veloitettavia hintoja ja aluksen miehistöä ja että kaikille unionin laivanvarustajille on tarvittaessa maksettava korvausta julkisen palvelun velvoitteista.

52

(53)  Komission tiedonanto C(2004) 43 – Yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtiontuelle (EUVL C 13, 17.1.2004, s. 3).

53

(54)  Pöytäkirjan 5 artiklassa Adriaticalle ja albanialaiselle Transship-yritykselle annettiin tehtäväksi toteuttaa reitin palveluja koskevat järjestelyt.

54

(55)  Komission direktiivi 2006/111/EY, annettu 16 päivänä marraskuuta 2006, jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta (EUVL L 318, 17.11.2006, s. 17).

55

(56)  Esimerkiksi Banco di Napoli rahoitti vuonna 1999 kahden pika-aluksen oston 160 miljardin Italian liiran lainalla, jolla oli kuuden kuukauden Euriboriin sidottu vaihtuva korko 0,40 prosentilla korotettuna ja jonka takaisinmaksuaika oli kymmenen vuotta. Italian viranomaisten toimittamista tiedoista käy ilmi, että sama rahoituslaitos myönsi samaan aikaan lainoja useille muille suurille yrityksille käytännössä samoin ehdoin.

56

(57)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.5.1980, komissio v. Italia, C-73/79, ECLI:EU:C:1980:129, 11 kohta; yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15.6.1993, Matra SA v. komissio, C-225/91, ECLI:EU:C:1993:239, 41 kohta; ja yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 19.9.2000, Saksa v. komissio, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, 78 kohta.

57

(58)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 15.6.1993, Matra SA v. komissio, C-225/91, ECLI:EU:C:1993:239, 42 ja 43 kohta.

58

(59)  Komission päätös 1999/271/EY, tehty 9 päivänä joulukuuta 1998, EY:n perustamissopimuksen 85 artiklan mukaisesta menettelystä (IV/34.466 Kreikan lauttaliikenne) (EYVL L 109, 27.4.1999, s. 24), sellaisena kuin se on tältä osin vahvistettu yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen 11 päivänä joulukuuta 2003 antamalla tuomiolla asiassa Adriatica di Navigazione v. komissio, T-61/99, ECLI:EU:T:2003:335.

59

(60)  Yhteisöjen tuomioistuimen määräys 16.2.2006, Adriatica di Navigazione v komissio, C-111/04P, ECLI:EU:C:2006:105.

60

(61)  Koska vuoden 2005 päätöstä (joka tehtiin 16 päivänä maaliskuuta 2004) käsiteltiin yhteisöjen tuomioistuimessa 24 päivän kesäkuuta 2004 ja 4 päivän maaliskuuta 2009 välisenä aikana, kymmenen vuoden vanhentumisaika alkoi viimeisestä komission toteuttamasta toimenpiteestä, sen kuluminen keskeytyi tuomioistuimen käsittelyn ajaksi, ja se umpeutui marraskuun 2018 lopussa (26 päivänä marraskuuta 2018).

61

(62)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.7.1973, komissio v. Saksa, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, 13 kohta.

62

(63)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1990, Belgia v. komissio, C-142/87, ECLI:EU:C:1990:125, 66 kohta.

63

(64)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.6.1999, Belgia v. komissio, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, 64 ja 65 kohta.

64

(65)  Tämän määrän laski 3 päivänä joulukuuta 2004 annetulla ministeriöiden välisellä asetuksella perustettu työryhmä.

65

(66)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1991, Italia v. komissio, C-303/88, ECLI:EU:C:1991:136, 57 kohta. Maksamalla tuen takaisin tuensaajan on menetettävä markkinoilla aiemmin saamansa etu, jolloin tuen maksamista edeltänyt tilanne palautuu.

66

(67)  Unionin tuomioistuimen tuomio 7.3.2018, SNCF Mobilités v. komissio, C-127/16 P, ECLI:EU:C:2018:165, 113 kohta.

67

(68)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 8.5.2003, Italian tasavalta ja SIM 2 Multimedia SpA v. komissio, yhdistetyt asiat C-328/99 ja C-399/00, ECLI:EU:C:2003:252.

68

(69)  Komission päätös, tehty 17 päivänä syyskuuta 2008, valtiontuki N 321/2008, N 322/2008 ja N 323/2008 – Kreikka – Vente de certains actifs d’Olympic Airlines / Olympic Airways Services; komission päätös, tehty 12 päivänä marraskuuta 2008, valtiontuki N 510/2008 – Italia – Alitalian omaisuuserien myynti; komission päätös, tehty 4 päivänä huhtikuuta 2012, valtiontuki SA.34547 – Ranska – Reprise des actifs du groupe SERNAM dans le cadre de son redressement judiciaire.

69

(70)  Unionin yleinen tuomioistuin vahvisti nämä indikaattorit 28 päivänä maaliskuuta 2012 tekemässään päätöksessä asiassa Ryanair v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, jolla Alitalia-päätös vahvistettiin.

70

(71)  Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).

71

---

| 12.10.2020 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 332/45 |
| --- | --- | --- | --- |

12.10.2020

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 332/45

---

KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2020/1412,

annettu 2 päivänä maaliskuuta 2020,

toimenpiteistä SA.32014, SA.32015, SA.32016 (11/C) (ex 11/NN), jotka Italia on toteuttanut Tirrenia di Navigazionen ja sen ostajan Compagnia Italiana di Navigazionen hyväksi

(tiedoksiannettu numerolla C(2020) 1110)

(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

MENETTELY

| (1) | Komissio aloitti 5. päivänä lokakuuta 2011 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’vuoden 2011 päätös’, muodollisen tutkintamenettelyn useista toimenpiteistä, jotka Italia oli toteuttanut entisen Tirrenia-konsernin (2) yritysten hyväksi. Tutkinta koski muun muassa korvauksia, joita oli maksettu Tirrenia di Navigazionelle, jäljempänä ’Tirrenia’, useiden merireittien liikennöinnistä 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen, sekä yksityistämisprosessia (ks. 2.3.3 jakso), jonka päätteeksi Compagnia Italiana di Navigazione, jäljempänä ’CIN’, osti Tirrenia-liiketoimintayksikön (ks. myös johdanto-osan 27 kappale). |
| --- | --- |

(1)

Komissio aloitti 5. päivänä lokakuuta 2011 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’vuoden 2011 päätös’, muodollisen tutkintamenettelyn useista toimenpiteistä, jotka Italia oli toteuttanut entisen Tirrenia-konsernin (2) yritysten hyväksi. Tutkinta koski muun muassa korvauksia, joita oli maksettu Tirrenia di Navigazionelle, jäljempänä ’Tirrenia’, useiden merireittien liikennöinnistä 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen, sekä yksityistämisprosessia (ks. 2.3.3 jakso), jonka päätteeksi Compagnia Italiana di Navigazione, jäljempänä ’CIN’, osti Tirrenia-liiketoimintayksikön (ks. myös johdanto-osan 27 kappale).

2

| (2) | Vuoden 2011 päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tutkittavista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(2)

Vuoden 2011 päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tutkittavista toimenpiteistä.

3

| (3) | Komissio vastaanotti huomautuksia kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä erityishallintomenettelyyn asetulta Tirrenialta, Pan Med Linesilta, jäljempänä ’Pan Med’, CIN:ltä ja Grandi Navi Velocilta, jäljempänä ’GNV’ (ks. 5 jakso). Komissio toimitti huomautukset Italialle, jolla oli mahdollisuus reagoida niihin. Italia ei esittänyt tässä yhteydessä huomautuksia. |
| --- | --- |

(3)

Komissio vastaanotti huomautuksia kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä erityishallintomenettelyyn asetulta Tirrenialta, Pan Med Linesilta, jäljempänä ’Pan Med’, CIN:ltä ja Grandi Navi Velocilta, jäljempänä ’GNV’ (ks. 5 jakso). Komissio toimitti huomautukset Italialle, jolla oli mahdollisuus reagoida niihin. Italia ei esittänyt tässä yhteydessä huomautuksia.

| (4) | Italian viranomaiset antoivat 10 päivänä tammikuuta 2012 – väitetysti oikeusvarmuuden takia – virallisen ilmoituksen luonnoksista julkisia palveluhankintoja koskeviksi sopimuksiksi, jäljempänä ’sopimukset’, joita oli määrä tehdä Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden tulevien ostajien kanssa ja joiden perusteella näille ostajille maksettaisiin korvaus. Komissio pyysi Italian viranomaisilta lisätietoja ilmoitetuista toimenpiteistä 24 päivänä tammikuuta 2012, 4 päivänä helmikuuta 2012 ja 3 päivänä heinäkuuta 2012. Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 9 päivänä helmikuuta 2012, 11 päivänä toukokuuta 2012 ja 19 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 19 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyssä kirjeessään, että Italian valtion ja CIN:n välillä oli allekirjoitettu uusi sopimus edellisenä päivänä. |
| --- | --- |

(4)

Italian viranomaiset antoivat 10 päivänä tammikuuta 2012 – väitetysti oikeusvarmuuden takia – virallisen ilmoituksen luonnoksista julkisia palveluhankintoja koskeviksi sopimuksiksi, jäljempänä ’sopimukset’, joita oli määrä tehdä Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden tulevien ostajien kanssa ja joiden perusteella näille ostajille maksettaisiin korvaus. Komissio pyysi Italian viranomaisilta lisätietoja ilmoitetuista toimenpiteistä 24 päivänä tammikuuta 2012, 4 päivänä helmikuuta 2012 ja 3 päivänä heinäkuuta 2012. Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 9 päivänä helmikuuta 2012, 11 päivänä toukokuuta 2012 ja 19 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyillä kirjeillä. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 19 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyssä kirjeessään, että Italian valtion ja CIN:n välillä oli allekirjoitettu uusi sopimus edellisenä päivänä.

| (5) | Komissio laajensi 7 päivänä marraskuuta 2012 tutkintamenettelyn koskemaan muun muassa (ks. 2.2 jakso) i) Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastaista jatkamista sekä ii) julkisen palvelun korvausta, joka CIN:lle myönnettiin Italian valtion kanssa tehdyn uuden sopimuksen mukaisesti. Komissio hyväksyi 19 päivänä joulukuuta 2012 muutetun version (4) kyseisestä päätöksestä, jäljempänä ’vuoden 2012 päätös’. |
| --- | --- |

(5)

Komissio laajensi 7 päivänä marraskuuta 2012 tutkintamenettelyn koskemaan muun muassa (ks. 2.2 jakso) i) Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastaista jatkamista sekä ii) julkisen palvelun korvausta, joka CIN:lle myönnettiin Italian valtion kanssa tehdyn uuden sopimuksen mukaisesti. Komissio hyväksyi 19 päivänä joulukuuta 2012 muutetun version (4) kyseisestä päätöksestä, jäljempänä ’vuoden 2012 päätös’.

4

| (6) | Vuoden 2012 päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tutkittavista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(6)

Vuoden 2012 päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (5). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa tutkittavista toimenpiteistä.

5

| (7) | Komissio sai kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä huomautuksia CIN:ltä, erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta ja Pan Mediltä (ks. 5 jakso). Komissio toimitti huomautukset Italialle, jolla oli mahdollisuus reagoida niihin. Italia ei esittänyt tässä yhteydessä huomautuksia. |
| --- | --- |

(7)

Komissio sai kyseisen päätöksen soveltamisalaan kuuluvista toimenpiteistä huomautuksia CIN:ltä, erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta ja Pan Mediltä (ks. 5 jakso). Komissio toimitti huomautukset Italialle, jolla oli mahdollisuus reagoida niihin. Italia ei esittänyt tässä yhteydessä huomautuksia.

| (8) | Komissio teki 5 päivänä lokakuuta 2012 Ecorys Netherlands BV:n kanssa toimeksiantosopimuksen Tirrenian myytäväksi asetettujen omaisuuserien markkina-arvon määrittämisestä (ks. 2.3.3.5 jakso) kahden vaihtoehtoisen skenaarion perusteella. Ecorys toimitti loppuraporttinsa 4 päivänä syyskuuta 2013, jäljempänä ’Ecorysin raportti’. Komissio toimitti raportin Italialle 27 päivänä syyskuuta 2013. Italia toimitti Ecorysin raporttia koskevat huomautuksensa sekä oman riippumattoman asiantuntijansa Banca Profilon laatiman vasta-arvion 17 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(8)

Komissio teki 5 päivänä lokakuuta 2012 Ecorys Netherlands BV:n kanssa toimeksiantosopimuksen Tirrenian myytäväksi asetettujen omaisuuserien markkina-arvon määrittämisestä (ks. 2.3.3.5 jakso) kahden vaihtoehtoisen skenaarion perusteella. Ecorys toimitti loppuraporttinsa 4 päivänä syyskuuta 2013, jäljempänä ’Ecorysin raportti’. Komissio toimitti raportin Italialle 27 päivänä syyskuuta 2013. Italia toimitti Ecorysin raporttia koskevat huomautuksensa sekä oman riippumattoman asiantuntijansa Banca Profilon laatiman vasta-arvion 17 päivänä joulukuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.

| (9) | Komissio päätti muodollisen tutkintamenettelyn Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamien lukuisten toimenpiteiden osalta 22 päivänä tammikuuta 2014 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’vuoden 2014 päätös’ (6). Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi Saremarin ja Sardinian alueen kyseisestä päätöksestä nostaman kanteen vuonna 2017 (7). |
| --- | --- |

(9)

Komissio päätti muodollisen tutkintamenettelyn Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamien lukuisten toimenpiteiden osalta 22 päivänä tammikuuta 2014 antamallaan päätöksellä, jäljempänä ’vuoden 2014 päätös’ (6). Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi Saremarin ja Sardinian alueen kyseisestä päätöksestä nostaman kanteen vuonna 2017 (7).

6

7

| (10) | Grimaldi Euromed S.p.A., jäljempänä ’Grimaldi’, toimitti 12 päivänä helmikuuta 2016, 29 päivänä toukokuuta 2018, 18 päivänä syyskuuta 2018, 10 päivänä lokakuuta 2018 ja 22 päivänä marraskuuta 2018 komissiolle 6 jaksossa kuvatut huomautukset. Komission yksiköt tapasivat Grimaldin pyynnöstä myös yrityksen oikeudellisen edustajan 17 päivänä heinäkuuta 2018. |
| --- | --- |

(10)

Grimaldi Euromed S.p.A., jäljempänä ’Grimaldi’, toimitti 12 päivänä helmikuuta 2016, 29 päivänä toukokuuta 2018, 18 päivänä syyskuuta 2018, 10 päivänä lokakuuta 2018 ja 22 päivänä marraskuuta 2018 komissiolle 6 jaksossa kuvatut huomautukset. Komission yksiköt tapasivat Grimaldin pyynnöstä myös yrityksen oikeudellisen edustajan 17 päivänä heinäkuuta 2018.

| (11) | Komissio pyysi Italian viranomaisilta lisätietoja 25 päivänä tammikuuta 2018, 29 päivänä maaliskuuta 2018 ja 31 päivänä elokuuta 2018. Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 26 päivänä huhtikuuta 2018, 31 päivänä toukokuuta 2018, 2 päivänä marraskuuta 2018 ja 11 päivänä joulukuuta 2018. Komission yksiköt tapasivat Italian viranomaiset Roomassa 23 ja 24 päivänä tammikuuta 2019. Komissio pyysi kokouksen aikana lisätietoja, jotka Italian viranomaiset toimittivat kokousta seuraavien kuukausien aikana. |
| --- | --- |

(11)

Komissio pyysi Italian viranomaisilta lisätietoja 25 päivänä tammikuuta 2018, 29 päivänä maaliskuuta 2018 ja 31 päivänä elokuuta 2018. Italian viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot 26 päivänä huhtikuuta 2018, 31 päivänä toukokuuta 2018, 2 päivänä marraskuuta 2018 ja 11 päivänä joulukuuta 2018. Komission yksiköt tapasivat Italian viranomaiset Roomassa 23 ja 24 päivänä tammikuuta 2019. Komissio pyysi kokouksen aikana lisätietoja, jotka Italian viranomaiset toimittivat kokousta seuraavien kuukausien aikana.

| (12) | Tämä päätös koskee ainoastaan Tirrenian ja CIN:n hyväksi mahdollisesti toteutettuja tukitoimenpiteitä, kuten täsmennetään johdanto-osan 31 kappaleessa. Kaikkia muita vuosien 2011 ja 2012 päätösten kohteena olevia toimenpiteitä tutkitaan erikseen asianumeroilla SA.32014, SA.32015 ja SA.32016, eikä niitä näin ollen käsitellä tässä päätöksessä. Kyseiset muut toimenpiteet koskevat erityisesti entisen Tirrenia-konsernin muita yrityksiä. |
| --- | --- |

(12)

Tämä päätös koskee ainoastaan Tirrenian ja CIN:n hyväksi mahdollisesti toteutettuja tukitoimenpiteitä, kuten täsmennetään johdanto-osan 31 kappaleessa. Kaikkia muita vuosien 2011 ja 2012 päätösten kohteena olevia toimenpiteitä tutkitaan erikseen asianumeroilla SA.32014, SA.32015 ja SA.32016, eikä niitä näin ollen käsitellä tässä päätöksessä. Kyseiset muut toimenpiteet koskevat erityisesti entisen Tirrenia-konsernin muita yrityksiä.

2.   TAUSTA JA TUTKINNAN KOHTEENA OLEVIEN TOIMENPITEIDEN KUVAUS

TAUSTA JA TUTKINNAN KOHTEENA OLEVIEN TOIMENPITEIDEN KUVAUS

2.1   Yleinen kehys

Yleinen kehys

2.1.1   Alkuperäiset sopimukset

Alkuperäiset sopimukset

| (13) | Tirrenia-konserni oli aiemmin Italian valtion omistuksessa Fintecna-yhtiön (8) kautta, ja siihen kuului alun perin kuusi yritystä: Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar. Kyseiset yritykset tarjosivat meriliikennepalveluja sellaisten Italian valtion kanssa vuonna 1991 tehtyjen erillisten julkisen palvelun sopimusten mukaisesti, jotka olivat voimassa 20 vuotta tammikuusta 1989 joulukuuhun 2008, jäljempänä ’alkuperäiset sopimukset’. Tirrenian osakepääoma oli kokonaisuudessaan Fintecnan omistuksessa, ja Tirrenia puolestaan omisti kokonaan alueelliset yritykset Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar. Useita reittejä Italiasta Albaniaan, Kroatiaan, Kreikkaan ja Montenegroon liikennöinyt Adriatica sulautettiin Tirreniaan vuonna 2004. |
| --- | --- |

(13)

Tirrenia-konserni oli aiemmin Italian valtion omistuksessa Fintecna-yhtiön (8) kautta, ja siihen kuului alun perin kuusi yritystä: Tirrenia, Adriatica, Caremar, Saremar, Siremar ja Toremar. Kyseiset yritykset tarjosivat meriliikennepalveluja sellaisten Italian valtion kanssa vuonna 1991 tehtyjen erillisten julkisen palvelun sopimusten mukaisesti, jotka olivat voimassa 20 vuotta tammikuusta 1989 joulukuuhun 2008, jäljempänä ’alkuperäiset sopimukset’. Tirrenian osakepääoma oli kokonaisuudessaan Fintecnan omistuksessa, ja Tirrenia puolestaan omisti kokonaan alueelliset yritykset Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar. Useita reittejä Italiasta Albaniaan, Kroatiaan, Kreikkaan ja Montenegroon liikennöinyt Adriatica sulautettiin Tirreniaan vuonna 2004.

8

| (14) | Edellä mainittujen julkisen palvelun sopimusten tarkoituksena oli taata meriliikennepalvelujen säännöllisyys ja luotettavuus, ja suurin osa niistä varmisti yhteydet Manner-Italiasta Sisiliaan, Sardiniaan ja pienemmille Italian saarille. Tätä varten Italian valtio myönsi taloudellista tukea, joka maksettiin suoraan kullekin Tirrenia-konsernin yritykselle. |
| --- | --- |

(14)

Edellä mainittujen julkisen palvelun sopimusten tarkoituksena oli taata meriliikennepalvelujen säännöllisyys ja luotettavuus, ja suurin osa niistä varmisti yhteydet Manner-Italiasta Sisiliaan, Sardiniaan ja pienemmille Italian saarille. Tätä varten Italian valtio myönsi taloudellista tukea, joka maksettiin suoraan kullekin Tirrenia-konsernin yritykselle.

| (15) | Tirrenia on tarjonnut meriliikennepalveluja erilaisilla matkustaja-, henkilöauto- ja kuorma-autoliikenteen reiteillä sekä joillakin rahtiliikenteen reiteillä pääasiassa Manner-Italian ja Sardinian, Sisilian ja Tremiti-saarten sekä Sardinian ja Sisilian välillä. Asiaankuuluvat reitit kuvataan tarkemmin jäljempänä. |
| --- | --- |

(15)

Tirrenia on tarjonnut meriliikennepalveluja erilaisilla matkustaja-, henkilöauto- ja kuorma-autoliikenteen reiteillä sekä joillakin rahtiliikenteen reiteillä pääasiassa Manner-Italian ja Sardinian, Sisilian ja Tremiti-saarten sekä Sardinian ja Sisilian välillä. Asiaankuuluvat reitit kuvataan tarkemmin jäljempänä.

| (16) | Komissio aloitti 6 päivänä elokuuta 1999 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, jonka kohteena olivat Tirrenia-konsernin tuolloin muodostaneille kuudelle yritykselle alkuperäisten sopimusten perusteella maksetut tuet. |
| --- | --- |

(16)

Komissio aloitti 6 päivänä elokuuta 1999 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, jonka kohteena olivat Tirrenia-konsernin tuolloin muodostaneille kuudelle yritykselle alkuperäisten sopimusten perusteella maksetut tuet.

| (17) | Italian viranomaiset pyysivät tutkinnan aikana, että Tirrenia-konsernin tapaus käsiteltäisiin osissa siten, että Tirreniaa koskevan lopullisen päätöksen tekeminen asetettaisiin etusijalle. Pyynnön taustalla oli Italian viranomaisten suunnitelma yksityistää konserni aloittaen Tirreniasta sekä aikomus nopeuttaa tätä prosessia kyseisen yrityksen osalta. |
| --- | --- |

(17)

Italian viranomaiset pyysivät tutkinnan aikana, että Tirrenia-konsernin tapaus käsiteltäisiin osissa siten, että Tirreniaa koskevan lopullisen päätöksen tekeminen asetettaisiin etusijalle. Pyynnön taustalla oli Italian viranomaisten suunnitelma yksityistää konserni aloittaen Tirreniasta sekä aikomus nopeuttaa tätä prosessia kyseisen yrityksen osalta.

| (18) | Komissio hyväksyi Italian viranomaisten pyynnön, ja menettely päätettiin Tirrenialle myönnetyn tuen osalta komission päätöksellä 2001/851/EY (9), jäljempänä ’vuoden 2001 päätös’. Tuki katsottiin sisämarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että Italian viranomaiset toteuttavat tietyt sitoumukset. |
| --- | --- |

(18)

Komissio hyväksyi Italian viranomaisten pyynnön, ja menettely päätettiin Tirrenialle myönnetyn tuen osalta komission päätöksellä 2001/851/EY (9), jäljempänä ’vuoden 2001 päätös’. Tuki katsottiin sisämarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että Italian viranomaiset toteuttavat tietyt sitoumukset.

9

| (19) | Komissio totesi 16 päivänä maaliskuuta 2004 antamassaan päätöksessä 2005/163/EY (10), jäljempänä ’vuoden 2004 päätös’, Italian Tirrenia-konsernin muille yrityksille (11) myöntämän korvauksen olevan osittain soveltuvaa sisämarkkinoille, osittain soveltuvaa sisämarkkinoille sillä edellytyksellä, että Italian viranomaiset toteuttavat tietyt sitoumukset, sekä osittain soveltumatonta sisämarkkinoille. Päätös perustui vuosia 1992–2001 koskeviin kirjanpitotietoihin ja sisälsi tiettyjä ehtoja, joiden tarkoituksena oli varmistaa korvauksen soveltuvuus sisämarkkinoille koko alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana. |
| --- | --- |

(19)

Komissio totesi 16 päivänä maaliskuuta 2004 antamassaan päätöksessä 2005/163/EY (10), jäljempänä ’vuoden 2004 päätös’, Italian Tirrenia-konsernin muille yrityksille (11) myöntämän korvauksen olevan osittain soveltuvaa sisämarkkinoille, osittain soveltuvaa sisämarkkinoille sillä edellytyksellä, että Italian viranomaiset toteuttavat tietyt sitoumukset, sekä osittain soveltumatonta sisämarkkinoille. Päätös perustui vuosia 1992–2001 koskeviin kirjanpitotietoihin ja sisälsi tiettyjä ehtoja, joiden tarkoituksena oli varmistaa korvauksen soveltuvuus sisämarkkinoille koko alkuperäisten sopimusten voimassaoloaikana.

10

11

| (20) | Unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2004 päätöksen 4 päivänä maaliskuuta 2009 yhdistetyissä asioissa T-265/04, T-292/04 ja T-504/04 antamallaan tuomiolla (12), jäljempänä ’vuoden 2009 tuomio’. Tämä päätös ei vaikuta vuoden 2009 tuomion johdosta vireille pantuun menettelyyn. |
| --- | --- |

(20)

Unionin yleinen tuomioistuin kumosi vuoden 2004 päätöksen 4 päivänä maaliskuuta 2009 yhdistetyissä asioissa T-265/04, T-292/04 ja T-504/04 antamallaan tuomiolla (12), jäljempänä ’vuoden 2009 tuomio’. Tämä päätös ei vaikuta vuoden 2009 tuomion johdosta vireille pantuun menettelyyn.

12

2.1.2   Alkuperäisten sopimusten jatkaminen

Alkuperäisten sopimusten jatkaminen

| (21) | Alkuperäisten sopimusten oli alun perin määrä päättyä 31 päivänä joulukuuta 2008, mutta 30 päivänä joulukuuta 2008 annetun asetuksen nro 207, joka on muunnettu 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi nro 14, 26 §:ssä säädettiin niiden voimassaolon jatkamisesta (myös Tirrenian osalta) vuodella 31 päivään joulukuuta 2009 asti. |
| --- | --- |

(21)

Alkuperäisten sopimusten oli alun perin määrä päättyä 31 päivänä joulukuuta 2008, mutta 30 päivänä joulukuuta 2008 annetun asetuksen nro 207, joka on muunnettu 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi nro 14, 26 §:ssä säädettiin niiden voimassaolon jatkamisesta (myös Tirrenian osalta) vuodella 31 päivään joulukuuta 2009 asti.

| (22) | Syyskuun 25 päivänä 2009 annetun asetuksen nro 135, joka on muunnettu 20 päivänä marraskuuta 2009 annetuksi laiksi nro166, jäljempänä ’vuoden 2009 laki’, 19 b §:ssä säädettiin, että Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämiseksi alueellisten yritysten osakkeenomistus (Siremaria lukuun ottamatta) luovutetaan vastikkeetta emoyritys Tirrenialta seuraavasti:






  1) | Caremar luovutetaan Campanian alueelle. Campanian alue luovuttaa tämän jälkeen Lazion alueelle toimivan yrityksen (13), joka tästä hetkestä alkaen liikennöi itsenäisesti Pontinon saariston yhteyksiä nimellä Laziomar; |
| --- | --- | --- |

(22)

Syyskuun 25 päivänä 2009 annetun asetuksen nro 135, joka on muunnettu 20 päivänä marraskuuta 2009 annetuksi laiksi nro166, jäljempänä ’vuoden 2009 laki’, 19 b §:ssä säädettiin, että Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämiseksi alueellisten yritysten osakkeenomistus (Siremaria lukuun ottamatta) luovutetaan vastikkeetta emoyritys Tirrenialta seuraavasti:

1)

Caremar luovutetaan Campanian alueelle. Campanian alue luovuttaa tämän jälkeen Lazion alueelle toimivan yrityksen (13), joka tästä hetkestä alkaen liikennöi itsenäisesti Pontinon saariston yhteyksiä nimellä Laziomar;

13

| 2) | Saremar luovutetaan Sardinian alueelle; |
| --- | --- |

2)

Saremar luovutetaan Sardinian alueelle;

| 3) | Toremar luovutetaan Toscanan alueelle. |
| --- | --- |

3)

Toremar luovutetaan Toscanan alueelle.

| (23) | Vuoden 2009 laissa täsmennettiin myös, että Italian valtion on tehtävä Tirrenian ja Siremarin kanssa uudet sopimukset 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä. Alueelliset palvelut oli sisällytettävä myös luonnoksiin julkisia palveluhankintoja koskevista sopimuksista, jotka Saremarin, Toremarin ja Caremarin oli määrä tehdä alueviranomaisten kanssa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 (Sardinian ja Toscanan kanssa) ja 28 päivänä helmikuuta 2010 (Campanian ja Lazion kanssa). Uusien sopimusten luonnokset ja julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset oli tarkoitus kilpailuttaa yhdessä yritysten kanssa ja allekirjoittaa ostajien kanssa vasta sen jälkeen, kun kunkin yrityksen yksityistäminen olisi saatettu päätökseen (14). |
| --- | --- |

(23)

Vuoden 2009 laissa täsmennettiin myös, että Italian valtion on tehtävä Tirrenian ja Siremarin kanssa uudet sopimukset 31 päivään joulukuuta 2009 mennessä. Alueelliset palvelut oli sisällytettävä myös luonnoksiin julkisia palveluhankintoja koskevista sopimuksista, jotka Saremarin, Toremarin ja Caremarin oli määrä tehdä alueviranomaisten kanssa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2009 (Sardinian ja Toscanan kanssa) ja 28 päivänä helmikuuta 2010 (Campanian ja Lazion kanssa). Uusien sopimusten luonnokset ja julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset oli tarkoitus kilpailuttaa yhdessä yritysten kanssa ja allekirjoittaa ostajien kanssa vasta sen jälkeen, kun kunkin yrityksen yksityistäminen olisi saatettu päätökseen (14).

14

| (24) | Tätä varten vuoden 2009 lailla jatkettiin alkuperäisten sopimusten voimassaoloa (myös Tirreniaan sovellettavan sopimuksen osalta) 1 päivästä tammikuuta 2010 syyskuun 30 päivään 2010 asti. |
| --- | --- |

(24)

Tätä varten vuoden 2009 lailla jatkettiin alkuperäisten sopimusten voimassaoloa (myös Tirreniaan sovellettavan sopimuksen osalta) 1 päivästä tammikuuta 2010 syyskuun 30 päivään 2010 asti.

| (25) | Vuoden 2009 laissa vahvistettiin myös palvelujen tuottamisesta (alkuperäisten sopimusten jatkamisen sekä uusien sopimusten ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella) maksettavan vuotuisen korvauksen kiinteäksi enimmäismääräksi vuodesta 2010 lähtien yhteensä 184 942 251 euroa, joka jakautui seuraavasti:

  Taulukko 1


  Korvausten enimmäismäärät vuodesta 2010 alkaen







  Yritys | Vuotuinen enimmäiskorvaus (euroa) |
| --- | --- | --- |
| Tirrenia | 72 685 642 |
| Siremar | 55 694 895 |
| Saremar | 13 686 441 |
| Toremar | 13 005 441 |
| Caremar | 29 869 832  (15) |

(25)

Vuoden 2009 laissa vahvistettiin myös palvelujen tuottamisesta (alkuperäisten sopimusten jatkamisen sekä uusien sopimusten ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella) maksettavan vuotuisen korvauksen kiinteäksi enimmäismääräksi vuodesta 2010 lähtien yhteensä 184 942 251 euroa, joka jakautui seuraavasti:

Taulukko 1

Taulukko 1

Korvausten enimmäismäärät vuodesta 2010 alkaen

Korvausten enimmäismäärät vuodesta 2010 alkaen

Yritys

Vuotuinen enimmäiskorvaus (euroa)

Tirrenia

72 685 642

Siremar

55 694 895

Saremar

13 686 441

Toremar

13 005 441

Caremar

29 869 832  (15)

15

| (26) | Lisäksi 5 päivänä elokuuta 2010 annetun asetuksen nro 125 muuttamisesta 1 päivänä lokakuuta 2010 annetun lain nro 163, jäljempänä ’vuoden 2010 laki’, 1 §:ssä säädettiin alkuperäisten sopimusten jatkamisesta (myös Tirrenian osalta) vielä 1 päivästä lokakuuta 2010 alkaen siihen asti, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessit on saatettu päätökseen. |
| --- | --- |

(26)

Lisäksi 5 päivänä elokuuta 2010 annetun asetuksen nro 125 muuttamisesta 1 päivänä lokakuuta 2010 annetun lain nro 163, jäljempänä ’vuoden 2010 laki’, 1 §:ssä säädettiin alkuperäisten sopimusten jatkamisesta (myös Tirrenian osalta) vielä 1 päivästä lokakuuta 2010 alkaen siihen asti, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessit on saatettu päätökseen.

2.1.3   Tirrenian yksityistäminen ja uuden sopimuksen tekeminen

Tirrenian yksityistäminen ja uuden sopimuksen tekeminen

| (27) | Syyskuussa 2010 käynnistettiin tarjouskilpailumenettely (ks. 2.3.3 jakso), jonka tarkoituksena oli löytää ostaja Tirrenia-liiketoimintayksikölle sekä sitä koskevalle uudelle sopimukselle meriliikennepalvelujen tuottamisesta kahdeksan vuoden ajan vastineena julkisen palvelun korvauksesta. Tässä yhteydessä viitataan Tirrenian sijasta Tirrenia-liiketoimintayksikköön, koska tarjouskilpailu koski vain sellaisia omaisuuseriä ja sopimuksia, jotka olivat tarpeen ostajan kanssa myöhemmin tehtävässä uudessa sopimuksessa täsmennettyjen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi. Tirrenian jäljelle jäävät omaisuuserät, joita käytetään muihin tarkoituksiin (kuten alukset, kiinteistöt ja taideteokset), oli määrä myydä erillisissä menettelyissä. Tarjouskilpailumenettely ei myöskään koskenut Tirrenian vastuita, joten mitkään Tirrenialle ennen myyntipäivää kertyneistä veloista eivät siirtyneet ostajalle. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia on ollut tähän päivään asti olemassa erillisenä yksikkönä, joka on kuitenkin ensisijaisesti tarkoitus asettaa selvitystilaan, kunhan velkojien saatavat on katettu. |
| --- | --- |

(27)

Syyskuussa 2010 käynnistettiin tarjouskilpailumenettely (ks. 2.3.3 jakso), jonka tarkoituksena oli löytää ostaja Tirrenia-liiketoimintayksikölle sekä sitä koskevalle uudelle sopimukselle meriliikennepalvelujen tuottamisesta kahdeksan vuoden ajan vastineena julkisen palvelun korvauksesta. Tässä yhteydessä viitataan Tirrenian sijasta Tirrenia-liiketoimintayksikköön, koska tarjouskilpailu koski vain sellaisia omaisuuseriä ja sopimuksia, jotka olivat tarpeen ostajan kanssa myöhemmin tehtävässä uudessa sopimuksessa täsmennettyjen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi. Tirrenian jäljelle jäävät omaisuuserät, joita käytetään muihin tarkoituksiin (kuten alukset, kiinteistöt ja taideteokset), oli määrä myydä erillisissä menettelyissä. Tarjouskilpailumenettely ei myöskään koskenut Tirrenian vastuita, joten mitkään Tirrenialle ennen myyntipäivää kertyneistä veloista eivät siirtyneet ostajalle. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia on ollut tähän päivään asti olemassa erillisenä yksikkönä, joka on kuitenkin ensisijaisesti tarkoitus asettaa selvitystilaan, kunhan velkojien saatavat on katettu.

| (28) | Tarjouskilpailun voittaja CIN allekirjoitti 25 päivänä heinäkuuta 2011 sopimuksen Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta. Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus allekirjoitettiin 18 päivänä heinäkuuta 2012. Sen perusteella Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin Italian valtiolta CIN:lle 19 päivänä heinäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(28)

Tarjouskilpailun voittaja CIN allekirjoitti 25 päivänä heinäkuuta 2011 sopimuksen Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta. Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus allekirjoitettiin 18 päivänä heinäkuuta 2012. Sen perusteella Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin Italian valtiolta CIN:lle 19 päivänä heinäkuuta 2012.

2.2   Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätösten kohteena olleet toimenpiteet

Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätösten kohteena olleet toimenpiteet

| (29) | Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksillä aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä on arvioitu seuraavia toimenpiteitä (ks. myös 3 jakso):






  a) | yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettu korvaus alkuperäisten sopimusten jatkamisen perusteella (toimenpide 1); |
| --- | --- | --- |

(29)

Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksillä aloitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä on arvioitu seuraavia toimenpiteitä (ks. myös 3 jakso):

a)

yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettu korvaus alkuperäisten sopimusten jatkamisen perusteella (toimenpide 1);

toimenpide 1

| b) | Tirrenialle ja Siremarille myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen (toimenpide 2); |
| --- | --- |

b)

Tirrenialle ja Siremarille myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen (toimenpide 2);

toimenpide 2

| c) | entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistäminen (16) (toimenpide 3); |
| --- | --- |

c)

entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistäminen (16) (toimenpide 3);

16

toimenpide 3

| d) | yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettu korvaus sopimusten tai julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten nojalla (toimenpide 4); |
| --- | --- |

d)

yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettu korvaus sopimusten tai julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten nojalla (toimenpide 4);

toimenpide 4

| e) | kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus (toimenpide 5); |
| --- | --- |

e)

kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus (toimenpide 5);

toimenpide 5

| f) | asetuksen nro 125/2010 muuntamisesta annetussa vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet (toimenpide 6); |
| --- | --- |

f)

asetuksen nro 125/2010 muuntamisesta annetussa vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet (toimenpide 6);

toimenpide 6

| g) | Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamat lisätoimenpiteet (toimenpide 7); |
| --- | --- |

g)

Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamat lisätoimenpiteet (toimenpide 7);

toimenpide 7

| (30) | Komissio päätti vuoden 2014 päätöksellä muodollisen tutkintamenettelyn siltä osin kuin se koski Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamaa toimenpidettä (edellä mainittu toimenpide 7) yhtä sen osaa lukuun ottamatta (17). |
| --- | --- |

(30)

Komissio päätti vuoden 2014 päätöksellä muodollisen tutkintamenettelyn siltä osin kuin se koski Sardinian alueen Saremarin hyväksi toteuttamaa toimenpidettä (edellä mainittu toimenpide 7) yhtä sen osaa lukuun ottamatta (17).

17

2.3   Yksityiskohtainen kuvaus tämän päätöksen kohteena olevista toimenpiteistä

Yksityiskohtainen kuvaus tämän päätöksen kohteena olevista toimenpiteistä

| (31) | Tässä päätöksessä käsitellään ainoastaan johdanto-osan 29 kappaleessa lueteltuja toimenpiteitä 1–6. Näitä toimenpiteitä kuvataan tarkemmin seuraavissa jaksoissa. |
| --- | --- |

(31)

Tässä päätöksessä käsitellään ainoastaan johdanto-osan 29 kappaleessa lueteltuja toimenpiteitä 1–6. Näitä toimenpiteitä kuvataan tarkemmin seuraavissa jaksoissa.

2.3.1   Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

2.3.1.1   Julkisen palvelun velvoitteet

Julkisen palvelun velvoitteet

| (32) | Tirrenian kanssa tehdyn alkuperäisen sopimuksen 1 artiklassa määrättiin viisivuotissuunnitelmista, joissa yksilöitiin palveltavat satamat, käytettävät alustyypit sekä Tirrenian tehtäväksi annetulta palvelulta edellytetty vuorotiheys. |
| --- | --- |

(32)

Tirrenian kanssa tehdyn alkuperäisen sopimuksen 1 artiklassa määrättiin viisivuotissuunnitelmista, joissa yksilöitiin palveltavat satamat, käytettävät alustyypit sekä Tirrenian tehtäväksi annetulta palvelulta edellytetty vuorotiheys.

| (33) | Italia ilmoitti komissiolle, että 20 päivänä syyskuuta 2001 annetulla ministeriön asetuksella hyväksytty viimeisin viisivuotissuunnitelma kattaa Tirrenian osalta vuodet 2000–2004. Suunnitelmassa otettiin täysin huomioon sitoumukset, jotka Italia oli antanut komission vuonna 2001 tekemän päätöksen yhteydessä (esim. julkisen palvelun järjestelmän soveltamisalan supistaminen). Suunnitelma laadittiin myös vuosille 2005–2008, mutta toimivaltaiset ministeriöt eivät koskaan hyväksyneet sitä muodollisesti. Sen sijaan hallitus on tehnyt ad hoc -päätöksiä, joilla on mukautettu palveluja paikallisyhteisöjen tarpeiden huomioon ottamiseksi, mutta julkisen palvelun järjestelmään ei ole tehty merkittäviä muutoksia. Italian viranomaiset väittivät, ettei pitkän aikavälin suunnittelu ollut enää mahdollista tarvittavia varoja koskevan talousarvion puuttumisen takia. Näin ollen vähäiset muutokset liittyivät lähinnä julkisen palvelun supistamiseen. |
| --- | --- |

(33)

Italia ilmoitti komissiolle, että 20 päivänä syyskuuta 2001 annetulla ministeriön asetuksella hyväksytty viimeisin viisivuotissuunnitelma kattaa Tirrenian osalta vuodet 2000–2004. Suunnitelmassa otettiin täysin huomioon sitoumukset, jotka Italia oli antanut komission vuonna 2001 tekemän päätöksen yhteydessä (esim. julkisen palvelun järjestelmän soveltamisalan supistaminen). Suunnitelma laadittiin myös vuosille 2005–2008, mutta toimivaltaiset ministeriöt eivät koskaan hyväksyneet sitä muodollisesti. Sen sijaan hallitus on tehnyt ad hoc -päätöksiä, joilla on mukautettu palveluja paikallisyhteisöjen tarpeiden huomioon ottamiseksi, mutta julkisen palvelun järjestelmään ei ole tehty merkittäviä muutoksia. Italian viranomaiset väittivät, ettei pitkän aikavälin suunnittelu ollut enää mahdollista tarvittavia varoja koskevan talousarvion puuttumisen takia. Näin ollen vähäiset muutokset liittyivät lähinnä julkisen palvelun supistamiseen.

| (34) | Tirrenia liikennöi alkuperäisen sopimuksen perusteella, sellaisena kuin se on jatkettuna ja muutettuna (tiettyjen reittien osalta), seuraavia reittejä 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana:






  — | Genova–Porto Torres: Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella (18) ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrättyjen aikataulujen mukaisesti, minkä tarkoituksena oli varmistaa luotettavat yhteydet Sardinian rataverkon kanssa. GNV oli ainut kilpailija, joka liikennöi tällä reitillä ympärivuotisesti kyseisenä ajankohtana, mutta se takasi sesongin ulkopuolella ainoastaan kolme lähtöä viikossa. Vaikka GNV tarjosi sesongin aikana päivittäistä palvelua, sillä ei ollut iltalähtöjä molemmista satamista. |
| --- | --- | --- |

(34)

Tirrenia liikennöi alkuperäisen sopimuksen perusteella, sellaisena kuin se on jatkettuna ja muutettuna (tiettyjen reittien osalta), seuraavia reittejä 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana:

—

Genova–Porto Torres: Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella (18) ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrättyjen aikataulujen mukaisesti, minkä tarkoituksena oli varmistaa luotettavat yhteydet Sardinian rataverkon kanssa. GNV oli ainut kilpailija, joka liikennöi tällä reitillä ympärivuotisesti kyseisenä ajankohtana, mutta se takasi sesongin ulkopuolella ainoastaan kolme lähtöä viikossa. Vaikka GNV tarjosi sesongin aikana päivittäistä palvelua, sillä ei ollut iltalähtöjä molemmista satamista.

Genova–Porto Torres

18

| — | Civitavecchia–Olbia: Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella (19) ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrättyjen aikataulujen mukaisesti. SNAV liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella ainakin osan aikaa arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla. Vuonna 2008 SNAV liikennöi tällä reitillä vain kolme kertaa viikossa sesongin ulkopuolella ja päivittäin sesongin aikana. Vuosina 2009 ja 2010 SNAV näyttää lisänneen vuoroja siten, että se liikennöi päivittäin myös sesongin ulkopuolella. Toukokuun 2011 jälkeen SNAV kuitenkin lopetti liikennöinnin tällä reitillä, kun GNV otti reitin hoitaakseen. Viimeksi mainittu yritys päätti liikennöidä tätä yhteyttä vain sesongin aikana. Muut toimijat (kuten Moby ja Sardinia Ferries), jotka olivat läsnä osan aikaa kyseisellä ajanjaksolla, liikennöivät tätä reittiä vain sesongin aikana. |
| --- | --- |

—

Civitavecchia–Olbia: Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella (19) ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrättyjen aikataulujen mukaisesti. SNAV liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella ainakin osan aikaa arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla. Vuonna 2008 SNAV liikennöi tällä reitillä vain kolme kertaa viikossa sesongin ulkopuolella ja päivittäin sesongin aikana. Vuosina 2009 ja 2010 SNAV näyttää lisänneen vuoroja siten, että se liikennöi päivittäin myös sesongin ulkopuolella. Toukokuun 2011 jälkeen SNAV kuitenkin lopetti liikennöinnin tällä reitillä, kun GNV otti reitin hoitaakseen. Viimeksi mainittu yritys päätti liikennöidä tätä yhteyttä vain sesongin aikana. Muut toimijat (kuten Moby ja Sardinia Ferries), jotka olivat läsnä osan aikaa kyseisellä ajanjaksolla, liikennöivät tätä reittiä vain sesongin aikana.

Civitavecchia–Olbia

19

| — | Napoli–Palermo: Vuonna 2009 Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja ympärivuotisesti julkisen palvelun järjestelmän puitteissa, mutta vuodesta 2010 lähtien se tarjosi näitä palveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrätyn aikataulun mukaisesti. Sopimuksen jatkokaudella ainut tällä reitillä ympärivuotisesti liikennöinyt kilpailija, SNAV, tarjosi päivittäisiä lähtöjä, mutta se ei taannut samaa säännöllisyyttä ja jatkuvuutta kuin Tirrenia (20). Lisäksi SNAV käytti tällä reitillä paljon vanhempia aluksia kuin Tirrenia, joten sen tarjoamien palvelujen laatu ei myöskään ollut sama kuin Tirrenialla (21). GNV ilmoitti liikennöineensä tällä reitillä toukokuusta joulukuuhun vuonna 2011 ja ympärivuotisesti vuonna 2012 (ks. myös johdanto-osan 266 ja 267 kappale). GNV tarjosi tällä reitillä palveluja yhteistyössä SNAV:n kanssa. |
| --- | --- |

—

Napoli–Palermo: Vuonna 2009 Tirrenia tarjosi yhdistelmäpalveluja ympärivuotisesti julkisen palvelun järjestelmän puitteissa, mutta vuodesta 2010 lähtien se tarjosi näitä palveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella ja kaupallisesti sesongin aikana. Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä iltalähtöjä molemmista satamista ennalta määrätyn aikataulun mukaisesti. Sopimuksen jatkokaudella ainut tällä reitillä ympärivuotisesti liikennöinyt kilpailija, SNAV, tarjosi päivittäisiä lähtöjä, mutta se ei taannut samaa säännöllisyyttä ja jatkuvuutta kuin Tirrenia (20). Lisäksi SNAV käytti tällä reitillä paljon vanhempia aluksia kuin Tirrenia, joten sen tarjoamien palvelujen laatu ei myöskään ollut sama kuin Tirrenialla (21). GNV ilmoitti liikennöineensä tällä reitillä toukokuusta joulukuuhun vuonna 2011 ja ympärivuotisesti vuonna 2012 (ks. myös johdanto-osan 266 ja 267 kappale). GNV tarjosi tällä reitillä palveluja yhteistyössä SNAV:n kanssa.

Napoli–Palermo

20

21

| — | Genova–Olbia–Arbatax: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja vähintään kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Arbataxiin liikennöitiin kaksi kertaa viikossa ylimääräisenä kohteena Olbian jälkeen. Arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla yksityinen toimija Moby liikennöi Genovan ja Olbian välillä vain osan aikaa vuodesta (useimpina vuosina maaliskuun puolestavälistä lokakuun puoleenväliin). Myös GNV liikennöi Genovan ja Olbian välistä reittiä vain sesongin aikana. Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi Olbiaan ympärivuotisesti. Lisäksi Tirrenia oli arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla ainut toimija, joka tarjosi yhteyden Arbataxiin. |
| --- | --- |

—

Genova–Olbia–Arbatax: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja vähintään kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Arbataxiin liikennöitiin kaksi kertaa viikossa ylimääräisenä kohteena Olbian jälkeen. Arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla yksityinen toimija Moby liikennöi Genovan ja Olbian välillä vain osan aikaa vuodesta (useimpina vuosina maaliskuun puolestavälistä lokakuun puoleenväliin). Myös GNV liikennöi Genovan ja Olbian välistä reittiä vain sesongin aikana. Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi Olbiaan ympärivuotisesti. Lisäksi Tirrenia oli arvioinnin kohteena olevalla ajanjaksolla ainut toimija, joka tarjosi yhteyden Arbataxiin.

Genova–Olbia–Arbatax

| — | Civitavecchia–Cagliari–Arbatax: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä yhdistelmäpalveluja, joihin kuuluivat iltalähdöt molemmista satamista ympäri vuoden. Arbataxiin liikennöitiin kaksi kertaa viikossa ylimääräisenä kohteena. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa päivittäisiä yhdistelmäpalveluja, joihin kuuluivat iltalähdöt molemmista satamista ympäri vuoden. Arbataxiin liikennöitiin kaksi kertaa viikossa ylimääräisenä kohteena. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax

| — | Napoli–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Napoli–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Napoli–Cagliari

| — | Palermo–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Palermo–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Palermo–Cagliari

| — | Trapani–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Trapani–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Trapani–Cagliari

| — | Termoli–Tremiti-saaret: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran päivässä ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Termoli–Tremiti-saaret: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa yhdistelmäpalveluja kummastakin satamasta vähintään kerran päivässä ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka liikennöi tällä reitillä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Termoli–Tremiti-saaret

| — | Livorno–Cagliari
   (22): Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja viisi kertaa viikossa ympäri vuoden. Tarkasteltavalla ajanjaksolla kilpailijat (kuten Moby) tarjosivat tällä reitillä vain yhden viikoittaisen lähdön ja keskeyttivät palvelun vilkkaimman kesäsesongin ja joulunpyhien ajaksi. |
| --- | --- |

—

Livorno–Cagliari
   (22): Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja viisi kertaa viikossa ympäri vuoden. Tarkasteltavalla ajanjaksolla kilpailijat (kuten Moby) tarjosivat tällä reitillä vain yhden viikoittaisen lähdön ja keskeyttivät palvelun vilkkaimman kesäsesongin ja joulunpyhien ajaksi.

Livorno–Cagliari

22

| — | Napoli–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja kahdesta kolmeen kertaan viikossa vuoden ympäri. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka harjoitti tällä reitillä rahtiliikennettä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella (samalla reitillä tarjoamiensa yhdistelmäpalvelujen lisäksi). |
| --- | --- |

—

Napoli–Cagliari: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja kahdesta kolmeen kertaan viikossa vuoden ympäri. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka harjoitti tällä reitillä rahtiliikennettä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella (samalla reitillä tarjoamiensa yhdistelmäpalvelujen lisäksi).

Napoli–Cagliari

| — | Ravenna–Catania: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja kummastakin satamasta kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka harjoitti tällä reitillä rahtiliikennettä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

—

Ravenna–Catania: Tirrenia tarjosi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa rahtipalveluja kummastakin satamasta kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Sopimuksen jatkokaudella Tirrenia oli ainut toimija, joka harjoitti tällä reitillä rahtiliikennettä sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Ravenna–Catania

2.3.1.2   Määrärahat ja kesto

Määrärahat ja kesto

| (35) | Seuraavassa taulukossa esitetään vuotuiset korvaukset, jotka Tirrenialle maksettiin vuoden 2009 alusta heinäkuuhun 2012:

  Taulukko 2


  Maksetut korvaukset tammikuun 2009 ja heinäkuun 2012 välisenä aikana







  Vuosi | Korvaus |
| --- | --- | --- |
| 2009 (tammikuusta joulukuuhun) | 80 010 000 euroa |
| 2010 (tammikuusta joulukuuhun) | 72 685 642 euroa |
| 2011 (tammikuusta joulukuuhun) | 72 685 642 euroa |
| 2012 (tammikuusta heinäkuuhun) | 39 978 409,46 euroa  (23) |

(35)

Seuraavassa taulukossa esitetään vuotuiset korvaukset, jotka Tirrenialle maksettiin vuoden 2009 alusta heinäkuuhun 2012:

Taulukko 2

Taulukko 2

Maksetut korvaukset tammikuun 2009 ja heinäkuun 2012 välisenä aikana

Maksetut korvaukset tammikuun 2009 ja heinäkuun 2012 välisenä aikana

Vuosi

Korvaus

2009 (tammikuusta joulukuuhun)

80 010 000 euroa

2010 (tammikuusta joulukuuhun)

72 685 642 euroa

2011 (tammikuusta joulukuuhun)

72 685 642 euroa

2012 (tammikuusta heinäkuuhun)

39 978 409,46 euroa  (23)

23

| (36) | Alkuperäisen sopimuksen mukaan julkisen palvelun vuotuinen korvaus maksetaan seuraavasti: Ensimmäinen ennakkomaksu suoritetaan kunakin vuonna 30 päivään maaliskuuta mennessä, ja sen määrä on 70 prosenttia edellisenä vuonna maksetusta korvauksesta. Toinen maksu on 20 prosenttia korvauksesta, ja se suoritetaan 30 päivään kesäkuuta mennessä. Maksettujen määrien ja kuluvan vuoden toimintakustannusten ja tulojen välinen vaje muodostaa saldon, joka maksetaan 30 päivään marraskuuta mennessä. Jos käy ilmi, että Tirrenian saama määrä ylittää suoritettujen palvelujen nettokustannukset (tulo miinus tappiot), sen on maksettava erotus takaisin (24). |
| --- | --- |

(36)

Alkuperäisen sopimuksen mukaan julkisen palvelun vuotuinen korvaus maksetaan seuraavasti: Ensimmäinen ennakkomaksu suoritetaan kunakin vuonna 30 päivään maaliskuuta mennessä, ja sen määrä on 70 prosenttia edellisenä vuonna maksetusta korvauksesta. Toinen maksu on 20 prosenttia korvauksesta, ja se suoritetaan 30 päivään kesäkuuta mennessä. Maksettujen määrien ja kuluvan vuoden toimintakustannusten ja tulojen välinen vaje muodostaa saldon, joka maksetaan 30 päivään marraskuuta mennessä. Jos käy ilmi, että Tirrenian saama määrä ylittää suoritettujen palvelujen nettokustannukset (tulo miinus tappiot), sen on maksettava erotus takaisin (24).

24

| (37) | Kuten edellä on kuvattu (ks. johdanto-osan 34 kappale), Tirrenia liikennöi sesongin aikana kaupallisesti reittejä Genova–Porto Torres, Civitavecchia–Olbia ja Napoli–Palermo (vuodesta 2010 alkaen). Näillä reiteillä sesongin aikana tehdyt voitot vähennetään Tirrenialle maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta ja Tirrenia vastaa itse kyseisenä ajanjaksona mahdollisesti aiheutuneista tappioista. Tämä vähentää sen korvauksen määrää, joka on tarpeen näiden reittien liikennöimiseksi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella.






  — | Vuonna 2009 maksettu korvaus |
| --- | --- | --- |

(37)

Kuten edellä on kuvattu (ks. johdanto-osan 34 kappale), Tirrenia liikennöi sesongin aikana kaupallisesti reittejä Genova–Porto Torres, Civitavecchia–Olbia ja Napoli–Palermo (vuodesta 2010 alkaen). Näillä reiteillä sesongin aikana tehdyt voitot vähennetään Tirrenialle maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta ja Tirrenia vastaa itse kyseisenä ajanjaksona mahdollisesti aiheutuneista tappioista. Tämä vähentää sen korvauksen määrää, joka on tarpeen näiden reittien liikennöimiseksi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella.

—

Vuonna 2009 maksettu korvaus

| (38) | Julkisten meriliikennepalvelujen harjoittajille maksettavan tuen laskentaan vaikuttavat tekijät (tulot ja kustannukset) täsmennetään 1 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa presidentin asetuksessa nro 501, jäljempänä ’asetus nro 501/79’’ Lisäksi 5 päivänä joulukuuta 1986 annetussa laissa nro 856, jäljempänä ’laki nro 856/86’, säädettiin tietyistä muutoksista Italian meriliikenteen julkisen palvelun velvoitteita koskevaan järjestelmään. Kyseisen lain 11 §:ssä muutettiin julkisen palvelun korvauksen laskentaperusteita suurten ja pienten saarten liikenneyhteyksien osalta. Tuki oli laskettava palvelusta aiheutuvien tulojen ja kustannusten välisen erotuksen perusteella keskimääräisten ja objektiivisten parametrien mukaisesti, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Samassa pykälässä säädetään myös, että julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa on lueteltava tuetut reitit, vuorotiheys sekä reiteillä käytettävät alustyypit. Asiasta vastaavien ministerien oli hyväksyttävä tuet. Asetuksessa nro 501/79 ja laissa nro 856/86 vahvistetut periaatteet otettiin huomioon alkuperäisissä sopimuksissa. |
| --- | --- |

(38)

Julkisten meriliikennepalvelujen harjoittajille maksettavan tuen laskentaan vaikuttavat tekijät (tulot ja kustannukset) täsmennetään 1 päivänä kesäkuuta 1979 annetussa presidentin asetuksessa nro 501, jäljempänä ’asetus nro 501/79’’ Lisäksi 5 päivänä joulukuuta 1986 annetussa laissa nro 856, jäljempänä ’laki nro 856/86’, säädettiin tietyistä muutoksista Italian meriliikenteen julkisen palvelun velvoitteita koskevaan järjestelmään. Kyseisen lain 11 §:ssä muutettiin julkisen palvelun korvauksen laskentaperusteita suurten ja pienten saarten liikenneyhteyksien osalta. Tuki oli laskettava palvelusta aiheutuvien tulojen ja kustannusten välisen erotuksen perusteella keskimääräisten ja objektiivisten parametrien mukaisesti, ja sen oli sisällettävä kohtuullinen sijoitetun pääoman tuotto. Samassa pykälässä säädetään myös, että julkisia palveluhankintoja koskevissa sopimuksissa on lueteltava tuetut reitit, vuorotiheys sekä reiteillä käytettävät alustyypit. Asiasta vastaavien ministerien oli hyväksyttävä tuet. Asetuksessa nro 501/79 ja laissa nro 856/86 vahvistetut periaatteet otettiin huomioon alkuperäisissä sopimuksissa.

| (39) | Vuonna 2009 yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta maksettavan korvauksen laskennassa sovellettiin menetelmää, joka vahvistettiin vuodesta 1991 voimassa olleessa alkuperäisessä sopimuksessa, jota jatkettiin alkuperäisen päättymispäivän 31 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Korvaus vastasi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa toteutettujen palvelujen yhteenlaskettuja nettotappioita, joihin lisättiin sijoitetun pääoman tuoton kulloinenkin määrä. |
| --- | --- |

(39)

Vuonna 2009 yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta maksettavan korvauksen laskennassa sovellettiin menetelmää, joka vahvistettiin vuodesta 1991 voimassa olleessa alkuperäisessä sopimuksessa, jota jatkettiin alkuperäisen päättymispäivän 31 päivän joulukuuta 2008 jälkeen. Korvaus vastasi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa toteutettujen palvelujen yhteenlaskettuja nettotappioita, joihin lisättiin sijoitetun pääoman tuoton kulloinenkin määrä.

| (40) | Korvauksen laskennassa otettiin huomioon seuraavat viranomaisten määrittämät kustannustekijät: hankinta-, mainos- ja majoituskustannukset, lastaus-, purku- ja käsittelykustannukset, maissa työskentelevään hallintohenkilöstöön liittyvät kustannukset, alusten ylläpitokustannukset, hallintokustannukset, vakuutusmaksut, vuokra- ja leasingkustannukset, polttoainekustannukset, verot sekä poistokustannukset.






  — | Vuosina 2010, 2011 ja 2012 maksetut korvaukset |
| --- | --- | --- |

(40)

Korvauksen laskennassa otettiin huomioon seuraavat viranomaisten määrittämät kustannustekijät: hankinta-, mainos- ja majoituskustannukset, lastaus-, purku- ja käsittelykustannukset, maissa työskentelevään hallintohenkilöstöön liittyvät kustannukset, alusten ylläpitokustannukset, hallintokustannukset, vakuutusmaksut, vuokra- ja leasingkustannukset, polttoainekustannukset, verot sekä poistokustannukset.

—

Vuosina 2010, 2011 ja 2012 maksetut korvaukset

| (41) | Vuodesta 2010 alkaen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta maksettava korvaus on määritetty CIPE:n (25)9 päivänä marraskuuta 2007 antamassa toimintaohjeessa ”Julkisen palvelun velvoitteiden määrittämisperusteet ja hintadynamiikka yleisen edun mukaisen meriliikenteen kabotaasin alalla”, jäljempänä ’CIPE:n toimintaohje’ (26), vahvistetun menetelmän mukaisesti. CIPE:n toimintaohjeen johdanto-osan mukaan kyseinen ohje annettiin sellaisten julkisten yritysten yksityistämistä varten, jotka tarjosivat meriliikennepalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa (27). CIPE:n toimintaohjeen määräyksiä sovellettiin Tirrenia-konsernin yritysten tarjoamiin palveluihin vuodesta 2010 lähtien ja jopa ennen kunkin yrityksen yksityistämisen seurauksena tehtyjen uusien sopimusten ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten voimaantuloa. |
| --- | --- |

(41)

Vuodesta 2010 alkaen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta maksettava korvaus on määritetty CIPE:n (25)9 päivänä marraskuuta 2007 antamassa toimintaohjeessa ”Julkisen palvelun velvoitteiden määrittämisperusteet ja hintadynamiikka yleisen edun mukaisen meriliikenteen kabotaasin alalla”, jäljempänä ’CIPE:n toimintaohje’ (26), vahvistetun menetelmän mukaisesti. CIPE:n toimintaohjeen johdanto-osan mukaan kyseinen ohje annettiin sellaisten julkisten yritysten yksityistämistä varten, jotka tarjosivat meriliikennepalveluja julkisen palvelun järjestelmän puitteissa (27). CIPE:n toimintaohjeen määräyksiä sovellettiin Tirrenia-konsernin yritysten tarjoamiin palveluihin vuodesta 2010 lähtien ja jopa ennen kunkin yrityksen yksityistämisen seurauksena tehtyjen uusien sopimusten ja julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten voimaantuloa.

25

26

27

| (42) | CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun menetelmän ansiosta meriliikenteen julkista palvelua tarjoavat yritykset saavat asianmukaisen tuoton. Sen mukaan pääoman tuottoaste lasketaan keskimääräisen pääomakustannuksen (WACC) perusteella. |
| --- | --- |

(42)

CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun menetelmän ansiosta meriliikenteen julkista palvelua tarjoavat yritykset saavat asianmukaisen tuoton. Sen mukaan pääoman tuottoaste lasketaan keskimääräisen pääomakustannuksen (WACC) perusteella.

| (43) | Vaadittu oman pääoman tuotto (28) on laskettava soveltamalla CAPM-tasapainomallia (Capital Asset Pricing Model). Tämän mallin mukaisesti oman pääoman kustannukset johdetaan i) riskittömän koron, ii) beetakertoimen (yrityksen arvioitu riskiprofiili suhteessa osakemarkkinoihin) ja iii) osakemarkkinoille kohdennetun pääoman riskipreemion suhteesta. |
| --- | --- |

(43)

Vaadittu oman pääoman tuotto (28) on laskettava soveltamalla CAPM-tasapainomallia (Capital Asset Pricing Model). Tämän mallin mukaisesti oman pääoman kustannukset johdetaan i) riskittömän koron, ii) beetakertoimen (yrityksen arvioitu riskiprofiili suhteessa osakemarkkinoihin) ja iii) osakemarkkinoille kohdennetun pääoman riskipreemion suhteesta.

28

| (44) | Oman pääoman kustannus lasketaan soveltamalla lisäriskipreemiota riskittömän toiminnan tuottoasteeseen. Tämä preemio lasketaan markkinariskipreemiona kerrottuna sen beetakertoimella, joka mittaa tiettyyn toimintaan liittyvää riskiä suhteessa asianomaiseen markkinaan. |
| --- | --- |

(44)

Oman pääoman kustannus lasketaan soveltamalla lisäriskipreemiota riskittömän toiminnan tuottoasteeseen. Tämä preemio lasketaan markkinariskipreemiona kerrottuna sen beetakertoimella, joka mittaa tiettyyn toimintaan liittyvää riskiä suhteessa asianomaiseen markkinaan.

| (45) | CIPE:n toimintaohjeen mukaan riskittömän toiminnan tuottoaste vastaa kymmenen vuoden viitelainojen keskimääräistä bruttotuottoa siltä edeltävältä 12 kuukauden jaksolta, jolta tiedot ovat saatavilla. |
| --- | --- |

(45)

CIPE:n toimintaohjeen mukaan riskittömän toiminnan tuottoaste vastaa kymmenen vuoden viitelainojen keskimääräistä bruttotuottoa siltä edeltävältä 12 kuukauden jaksolta, jolta tiedot ovat saatavilla.

| (46) | CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetaan markkinariskipreemioksi 4 prosenttia. Jos kyseessä on palvelu, jota ei harjoiteta yksinoikeudella, toimijalle oletettavasti aiheutuva suurempi riski korvataan maksamalla tälle markkinariskipreemion lisäksi ylimääräinen 2,5 prosentin korvaus. |
| --- | --- |

(46)

CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetaan markkinariskipreemioksi 4 prosenttia. Jos kyseessä on palvelu, jota ei harjoiteta yksinoikeudella, toimijalle oletettavasti aiheutuva suurempi riski korvataan maksamalla tälle markkinariskipreemion lisäksi ylimääräinen 2,5 prosentin korvaus.

| (47) | Tirrenialle maksettavan korvauksen määrä ei kuitenkaan voi käytännössä ylittää vuotuista 72 685 642 euron enimmäismäärää, kuten säädetään vuoden 2009 laissa (ks. johdanto-osan 25 kappale). Vaikka vuoden 2009 laissa rajoitetaan julkisen palvelun järjestelmän puitteissa suoritettavien meriliikennepalvelujen toteuttamisesta maksettavaa vuotuista korvausta kaikkien Tirrenian yritysten osalta, CIPE:n toimintaohje sisältää myös tietyt takeet, joiden ansiosta kyseiset toimijat voivat kattaa toimintakustannuksensa riittävällä tavalla. |
| --- | --- |

(47)

Tirrenialle maksettavan korvauksen määrä ei kuitenkaan voi käytännössä ylittää vuotuista 72 685 642 euron enimmäismäärää, kuten säädetään vuoden 2009 laissa (ks. johdanto-osan 25 kappale). Vaikka vuoden 2009 laissa rajoitetaan julkisen palvelun järjestelmän puitteissa suoritettavien meriliikennepalvelujen toteuttamisesta maksettavaa vuotuista korvausta kaikkien Tirrenian yritysten osalta, CIPE:n toimintaohje sisältää myös tietyt takeet, joiden ansiosta kyseiset toimijat voivat kattaa toimintakustannuksensa riittävällä tavalla.

| (48) | CIPE:n toimintaohjeen mukaan esimerkiksi palvelujen laajuus, uudessa sopimuksessa vahvistetut enimmäishinnat ja korvausten tosiasialliset määrät on määritettävä siten, että ne kattavat asianomaisen palveluntarjoajan hyväksyttävät kustannukset kokonaisuudessaan. Tässä sovelletaan seuraavaa kaavaa:
  VA(RSP) + VA(AI(X)) = VA(CA),
  jossa






  — | VA(RSP) on julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettavan korvauksen diskontattu arvo; |
| --- | --- | --- |

(48)

CIPE:n toimintaohjeen mukaan esimerkiksi palvelujen laajuus, uudessa sopimuksessa vahvistetut enimmäishinnat ja korvausten tosiasialliset määrät on määritettävä siten, että ne kattavat asianomaisen palveluntarjoajan hyväksyttävät kustannukset kokonaisuudessaan. Tässä sovelletaan seuraavaa kaavaa:

VA(RSP) + VA(AI(X)) = VA(CA),

jossa

—

VA(RSP) on julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä maksettavan korvauksen diskontattu arvo;

VA(RSP

| — | VA(AI(X)) on muiden tulojen (lipputulot jne.) diskontattu arvo; |
| --- | --- |

—

VA(AI(X)) on muiden tulojen (lipputulot jne.) diskontattu arvo;

VA(AI(X))

| — | VA(CA) on hyväksyttävien toimintakustannusten, velkojen takaisinmaksuerien ja sijoitetun pääoman tuoton diskontattu arvo. |
| --- | --- |

—

VA(CA) on hyväksyttävien toimintakustannusten, velkojen takaisinmaksuerien ja sijoitetun pääoman tuoton diskontattu arvo.

VA(CA)

| (49) | Jos tämä yhtälö ei päde, tuetun toiminnan laajuutta voidaan supistaa (ks. myös johdanto-osan 103 kappale) tai vaihtoehtoisesti voidaan muuttaa palvelun järjestämistapaa (esim. alustyyppejä) tai enimmäishintoja. |
| --- | --- |

(49)

Jos tämä yhtälö ei päde, tuetun toiminnan laajuutta voidaan supistaa (ks. myös johdanto-osan 103 kappale) tai vaihtoehtoisesti voidaan muuttaa palvelun järjestämistapaa (esim. alustyyppejä) tai enimmäishintoja.

| (50) | Lisäksi kuhunkin palveluun sovellettavaa enimmäishintaa, josta on vähennetty verot ja satamamaksut, mukautetaan joka vuosi seuraavan hintakattoa koskevan kaavan mukaisesti:
  ΔT = ΔP – X,
  jossa






  — | ΔT on enimmäishinnan vuotuinen prosentuaalinen muutos; |
| --- | --- | --- |

(50)

Lisäksi kuhunkin palveluun sovellettavaa enimmäishintaa, josta on vähennetty verot ja satamamaksut, mukautetaan joka vuosi seuraavan hintakattoa koskevan kaavan mukaisesti:

ΔT = ΔP – X,

jossa

—

ΔT on enimmäishinnan vuotuinen prosentuaalinen muutos;

| — | ΔP on viitevuoden inflaatioaste; |
| --- | --- |

—

ΔP on viitevuoden inflaatioaste;

| — | X on sopimuksessa vahvistetun enimmäishinnan todellinen vuotuinen mukautusaste, joka pysyy samana koko sopimuksen voimassaoloajan. |
| --- | --- |

—

X on sopimuksessa vahvistetun enimmäishinnan todellinen vuotuinen mukautusaste, joka pysyy samana koko sopimuksen voimassaoloajan.

| (51) | CIPE:n toimintaohjeessa täsmennetään lisäksi, että enimmäishintaa voidaan mukauttaa polttoainekustannusten vaihteluiden huomioon ottamiseksi siten, että viitehintoina pidetään yleisesti saatavilla olevia vakiohintoja. |
| --- | --- |

(51)

CIPE:n toimintaohjeessa täsmennetään lisäksi, että enimmäishintaa voidaan mukauttaa polttoainekustannusten vaihteluiden huomioon ottamiseksi siten, että viitehintoina pidetään yleisesti saatavilla olevia vakiohintoja.

2.3.2   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

| (52) | Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2010 Tirrenialle ja Siremarille suunnitellun pelastamistuen, jäljempänä ’vuoden 2010 päätös’ (29). Tuki koostui takauksesta, joka koski yksityisten pankkien myöntämiä luottolimiittejä enintään 95 000 000 euroon asti. Italia sitoutui toimittamaan komissiolle kuuden kuukauden kuluessa pelastamistuen hyväksymisestä rakenneuudistussuunnitelman tai todisteen siitä, että laina on maksettu kokonaisuudessaan takaisin ja/tai takaus on päättynyt. |
| --- | --- |

(52)

Komissio hyväksyi 16 päivänä marraskuuta 2010 Tirrenialle ja Siremarille suunnitellun pelastamistuen, jäljempänä ’vuoden 2010 päätös’ (29). Tuki koostui takauksesta, joka koski yksityisten pankkien myöntämiä luottolimiittejä enintään 95 000 000 euroon asti. Italia sitoutui toimittamaan komissiolle kuuden kuukauden kuluessa pelastamistuen hyväksymisestä rakenneuudistussuunnitelman tai todisteen siitä, että laina on maksettu kokonaisuudessaan takaisin ja/tai takaus on päättynyt.

29

| (53) | Italia ilmoitti sittemmin komissiolle, että valitut rahoituslaitokset Banca Infrastrutture Innovazione e Sviluppo, jäljempänä ’BIIS’, ja Unicredit olivat myöntäneet Tirrenialle ja Siremarille yhteensä 40 000 000 euron luottolimiitin (Tirrenian osuus oli 25 000 000 euroa ja Siremarin 15 000 000 euroa), joka erääntyisi 30 päivänä kesäkuuta 2011. Valtio takasi tämän luottolimiitin 15 päivänä helmikuuta 2011. |
| --- | --- |

(53)

Italia ilmoitti sittemmin komissiolle, että valitut rahoituslaitokset Banca Infrastrutture Innovazione e Sviluppo, jäljempänä ’BIIS’, ja Unicredit olivat myöntäneet Tirrenialle ja Siremarille yhteensä 40 000 000 euron luottolimiitin (Tirrenian osuus oli 25 000 000 euroa ja Siremarin 15 000 000 euroa), joka erääntyisi 30 päivänä kesäkuuta 2011. Valtio takasi tämän luottolimiitin 15 päivänä helmikuuta 2011.

| (54) | Rahoituserät maksettiin seuraavasti:






  (a) | ensimmäinen erä 28 helmikuuta 2011 (Tirrenian osuus 20 000 000 euroa ja Siremarin osuus 12 000 000 euroa); |
| --- | --- | --- |

(54)

Rahoituserät maksettiin seuraavasti:

(a)

ensimmäinen erä 28 helmikuuta 2011 (Tirrenian osuus 20 000 000 euroa ja Siremarin osuus 12 000 000 euroa);

| (b) | toinen erä 23 maaliskuuta 2011 (Tirrenian osuus 5 000 000 euroa ja Siremarin osuus 3 000 000 euroa). |
| --- | --- |

(b)

toinen erä 23 maaliskuuta 2011 (Tirrenian osuus 5 000 000 euroa ja Siremarin osuus 3 000 000 euroa).

| (55) | Italia ilmoitti komissiolle, että koska taatun lainan ensimmäinen erä oli maksettu Tirrenialle ja Siremarille vasta 28 päivänä helmikuuta 2011, valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’ (30), 25 kohdan a alakohdassa sekä vuoden 2010 päätöksen johdanto-osan 32 ja 47 kohdassa tarkoitettu lainan kuuden kuukauden takaisinmaksuaika päättyisi 28 päivänä elokuuta 2011. |
| --- | --- |

(55)

Italia ilmoitti komissiolle, että koska taatun lainan ensimmäinen erä oli maksettu Tirrenialle ja Siremarille vasta 28 päivänä helmikuuta 2011, valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen, jäljempänä ’vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat’ (30), 25 kohdan a alakohdassa sekä vuoden 2010 päätöksen johdanto-osan 32 ja 47 kohdassa tarkoitettu lainan kuuden kuukauden takaisinmaksuaika päättyisi 28 päivänä elokuuta 2011.

30

| (56) | Tirrenia ja Siremar eivät maksaneet lainojaan, minkä seurauksena BIIS esitti valtiontakauksen käyttöönottoa koskevan vaatimuksen 11 päivänä heinäkuuta 2011. Kyseisenä päivänä Tirrenian velka valtiolle oli 25 203 063,89 euroa. Summa kattaa sekä kummankin lainan pääoman että maksamatta olleet pankin korot. |
| --- | --- |

(56)

Tirrenia ja Siremar eivät maksaneet lainojaan, minkä seurauksena BIIS esitti valtiontakauksen käyttöönottoa koskevan vaatimuksen 11 päivänä heinäkuuta 2011. Kyseisenä päivänä Tirrenian velka valtiolle oli 25 203 063,89 euroa. Summa kattaa sekä kummankin lainan pääoman että maksamatta olleet pankin korot.

| (57) | Konkurssituomioistuin hyväksyi valtiovarainministeriön sisällyttämisen Tirrenian etuoikeutettujen (”prededucibili”) velkojien joukkoon. Italian viranomaisten mukaan maksukyvyttömyysmenettelyyn asetetun yrityksen hallinnoinnista vastaava erityishallintojohtaja katsoi tuolloin, että Tirrenia voisi maksaa lainan takaisin 28 päivään elokuuta 2011 mennessä suunnitellusta yksityistämisestä saatavalla tuotolla (ks. 2.3.3 jakso). |
| --- | --- |

(57)

Konkurssituomioistuin hyväksyi valtiovarainministeriön sisällyttämisen Tirrenian etuoikeutettujen (”prededucibili”) velkojien joukkoon. Italian viranomaisten mukaan maksukyvyttömyysmenettelyyn asetetun yrityksen hallinnoinnista vastaava erityishallintojohtaja katsoi tuolloin, että Tirrenia voisi maksaa lainan takaisin 28 päivään elokuuta 2011 mennessä suunnitellusta yksityistämisestä saatavalla tuotolla (ks. 2.3.3 jakso).

| (58) | Sopimus Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle allekirjoitettiin 25 päivänä heinäkuuta 2011. Varojen luovutus ja siten myös maksun suorittaminen kuitenkin viivästyivät, mikä johtui pääasiassa hankaluuksista tarvittavien sulautumislupien saamisessa (31). Italian kilpailuviranomainen (Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato), jäljempänä ’AGCM’, antoi vihdoin 21 päivänä kesäkuuta 2012 hyväksyntänsä Tirrenian ja CIN:n väliselle liiketoimelle, ja myynti saatettiin päätökseen 19 päivänä heinäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(58)

Sopimus Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle allekirjoitettiin 25 päivänä heinäkuuta 2011. Varojen luovutus ja siten myös maksun suorittaminen kuitenkin viivästyivät, mikä johtui pääasiassa hankaluuksista tarvittavien sulautumislupien saamisessa (31). Italian kilpailuviranomainen (Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato), jäljempänä ’AGCM’, antoi vihdoin 21 päivänä kesäkuuta 2012 hyväksyntänsä Tirrenian ja CIN:n väliselle liiketoimelle, ja myynti saatettiin päätökseen 19 päivänä heinäkuuta 2012.

31

| (59) | Tirrenia maksoi valtiolle takaisin 25 852 548,93 euron määrän 18 päivänä syyskuuta 2012. Italia ilmoitti komissiolle 24 päivänä lokakuuta 2012, että Tirrenia oli maksanut kokonaan takaisin 11 päivästä heinäkuuta 2011 alkaen kertyneet määrät, mukaan lukien 649 485,04 euron suuruisen valtion koron, ja toimitti todisteen maksun suorittamisesta. |
| --- | --- |

(59)

Tirrenia maksoi valtiolle takaisin 25 852 548,93 euron määrän 18 päivänä syyskuuta 2012. Italia ilmoitti komissiolle 24 päivänä lokakuuta 2012, että Tirrenia oli maksanut kokonaan takaisin 11 päivästä heinäkuuta 2011 alkaen kertyneet määrät, mukaan lukien 649 485,04 euron suuruisen valtion koron, ja toimitti todisteen maksun suorittamisesta.

2.3.3   Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

| (60) | Fintecna julkaisi 23 päivänä joulukuuta 2009 ensimmäisen tarjouskilpailukutsun, joka koski Tirrenian koko osakepääoman ja sen tytäryrityksen Siremarin myyntiä. Yhteensä 19 toimijalta saatiin 16 kiinnostuksenilmaisua 19 päivään helmikuuta 2010 mennessä. Fintecna ilmoitti 4 päivänä elokuuta 2010 päättävänsä menettelyn, koska ainoan sitovan tarjouksen tehneen tarjoajan kanssa käydyt neuvottelut olivat epäonnistuneet. Italian mukaan neuvottelut epäonnistuivat tarjouksen rahoitusnäkökohtiin liittyvien huolien vuoksi. |
| --- | --- |

(60)

Fintecna julkaisi 23 päivänä joulukuuta 2009 ensimmäisen tarjouskilpailukutsun, joka koski Tirrenian koko osakepääoman ja sen tytäryrityksen Siremarin myyntiä. Yhteensä 19 toimijalta saatiin 16 kiinnostuksenilmaisua 19 päivään helmikuuta 2010 mennessä. Fintecna ilmoitti 4 päivänä elokuuta 2010 päättävänsä menettelyn, koska ainoan sitovan tarjouksen tehneen tarjoajan kanssa käydyt neuvottelut olivat epäonnistuneet. Italian mukaan neuvottelut epäonnistuivat tarjouksen rahoitusnäkökohtiin liittyvien huolien vuoksi.

| (61) | Ensimmäisen yksityistämisyrityksen jälkeen vakavissa talousvaikeuksissa olevat Tirrenia ja Siremar hyväksyttiin Italian lainsäädännön mukaiseen suuryrityksiä koskevaan kollektiiviseen maksukyvyttömyysmenettelyyn, eli erityishallintomenettelyyn (amministrazione straordinaria), ja kumpikin yritys julistettiin pian maksukyvyttömäksi. Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Rooman alioikeus julisti Tirrenian maksukyvyttömäksi 12 päivänä elokuuta 2010 antamallaan tuomiolla nro 332/2010. |
| --- | --- |

(61)

Ensimmäisen yksityistämisyrityksen jälkeen vakavissa talousvaikeuksissa olevat Tirrenia ja Siremar hyväksyttiin Italian lainsäädännön mukaiseen suuryrityksiä koskevaan kollektiiviseen maksukyvyttömyysmenettelyyn, eli erityishallintomenettelyyn (amministrazione straordinaria), ja kumpikin yritys julistettiin pian maksukyvyttömäksi. Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Rooman alioikeus julisti Tirrenian maksukyvyttömäksi 12 päivänä elokuuta 2010 antamallaan tuomiolla nro 332/2010.

2.3.3.1   Erityishallintomenettely

Erityishallintomenettely

| (62) | Kun tavanomaisen konkurssimenettelyn päätavoitteena on realisoida maksukyvyttömän yrityksen omaisuus velkojien saatavien kattamiseksi, 8 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa asetuksessa nro 270 säädetty erityishallintomenettely on erityinen suurille yrityksille tarkoitettu maksukyvyttömyysmenettely, jolla pyritään turvaamaan varat ja varmistamaan liiketoiminnan jatkuminen. |
| --- | --- |

(62)

Kun tavanomaisen konkurssimenettelyn päätavoitteena on realisoida maksukyvyttömän yrityksen omaisuus velkojien saatavien kattamiseksi, 8 päivänä heinäkuuta 1999 annetussa asetuksessa nro 270 säädetty erityishallintomenettely on erityinen suurille yrityksille tarkoitettu maksukyvyttömyysmenettely, jolla pyritään turvaamaan varat ja varmistamaan liiketoiminnan jatkuminen.

| (63) | Erityishallintomenettelyssä maksukyvyttömän yrityksen hallinnointi siirtyy toimivaltaisen ministeriön nimittämälle erityishallintojohtajalle. Erityishallintojohtaja laatii maksukyvyttömälle yritykselle elvytyssuunnitelman, jossa ehdotetaan joko rakenneuudistusta tai omaisuuden myymistä. Toimivaltaisen ministeriön on ensin hyväksyttävä suunnitelma, ja siinä huomioidaan myös (kyseisen ministeriön nimittämistä asiantuntijoista koostuvan) valvontaelimen lausunto. |
| --- | --- |

(63)

Erityishallintomenettelyssä maksukyvyttömän yrityksen hallinnointi siirtyy toimivaltaisen ministeriön nimittämälle erityishallintojohtajalle. Erityishallintojohtaja laatii maksukyvyttömälle yritykselle elvytyssuunnitelman, jossa ehdotetaan joko rakenneuudistusta tai omaisuuden myymistä. Toimivaltaisen ministeriön on ensin hyväksyttävä suunnitelma, ja siinä huomioidaan myös (kyseisen ministeriön nimittämistä asiantuntijoista koostuvan) valvontaelimen lausunto.

| (64) | Maksukyvyttömien suuryritysten rakenneuudistusta koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 23 päivänä joulukuuta 2003 annetussa asetuksessa nro 347, joka on muunnettu tietyin muutoksin 18 päivänä helmikuuta 2004 annetuksi laiksi nro 39, jäljempänä ’Marzanon laki’, säädetään erityishallintomenettelystä sellaisten maksukyvyttömien yritysten osalta, jotka aikovat toteuttaa tällaisen rakenneuudistuksen. Kyseisten yritysten on täytettävä kumulatiivisesti tietyt kriteerit, jotka koskevat työntekijöiden määrää edellisen vuoden aikana sekä yrityksen velkaantumisastetta. |
| --- | --- |

(64)

Maksukyvyttömien suuryritysten rakenneuudistusta koskevista kiireellisistä toimenpiteistä 23 päivänä joulukuuta 2003 annetussa asetuksessa nro 347, joka on muunnettu tietyin muutoksin 18 päivänä helmikuuta 2004 annetuksi laiksi nro 39, jäljempänä ’Marzanon laki’, säädetään erityishallintomenettelystä sellaisten maksukyvyttömien yritysten osalta, jotka aikovat toteuttaa tällaisen rakenneuudistuksen. Kyseisten yritysten on täytettävä kumulatiivisesti tietyt kriteerit, jotka koskevat työntekijöiden määrää edellisen vuoden aikana sekä yrityksen velkaantumisastetta.

| (65) | Menettelyn aloittamiseksi maksukyvyttömän yrityksen on tehtävä hakemus sekä Italian taloudellisen kehityksen ministerille että toimivaltaiselle konkurssituomioistuimelle. Ministeriö päättää maksukyvyttömän yrityksen asettamisesta menettelyyn ja nimittää valvontaelimen alaisuudessa toimivan erityishallintojohtajan ja konkurssituomioistuin toteaa asianomaisen yrityksen maksukyvyttömyyden. |
| --- | --- |

(65)

Menettelyn aloittamiseksi maksukyvyttömän yrityksen on tehtävä hakemus sekä Italian taloudellisen kehityksen ministerille että toimivaltaiselle konkurssituomioistuimelle. Ministeriö päättää maksukyvyttömän yrityksen asettamisesta menettelyyn ja nimittää valvontaelimen alaisuudessa toimivan erityishallintojohtajan ja konkurssituomioistuin toteaa asianomaisen yrityksen maksukyvyttömyyden.

| (66) | Erityishallintojohtajan on toimitettava rakenneuudistussuunnitelma ministeriölle 180 päivän kuluessa nimittämisestään. Tavanomainen konkurssimenettely käynnistyy vain siinä tapauksessa, että ministeriö ei hyväksy toimitettua rakenneuudistussuunnitelmaa eikä omaisuuden myyntiä koskeva vaihtoehtoinen menettely ole toteutettavissa. |
| --- | --- |

(66)

Erityishallintojohtajan on toimitettava rakenneuudistussuunnitelma ministeriölle 180 päivän kuluessa nimittämisestään. Tavanomainen konkurssimenettely käynnistyy vain siinä tapauksessa, että ministeriö ei hyväksy toimitettua rakenneuudistussuunnitelmaa eikä omaisuuden myyntiä koskeva vaihtoehtoinen menettely ole toteutettavissa.

| (67) | Asetuksella nro 134/2008, jäljempänä ’asetus 134/2008’ (32), tehtiin useita muutoksia Marzanon lakiin. Kyseisiä muutoksia sovelletaan olennaisia julkisia palveluja tarjoaviin yrityksiin, ja ne koskevat muun muassa erityishallintojohtajan mahdollisuutta valita maksukyvyttömän yrityksen varojen ostaja neuvottelumenettelyssä sellaisten osapuolten kanssa, jotka takaavat julkisen palvelun jatkuvuuden keskipitkällä aikavälillä ja nopean toiminnan. Asetuksessa 134/2008 täsmennetään, ettei myyntihinta voi olla alempi kuin ministeriön asetuksella nimitetyn riippumattoman asiantuntijan kyseisille varoille vahvistama markkinahinta. |
| --- | --- |

(67)

Asetuksella nro 134/2008, jäljempänä ’asetus 134/2008’ (32), tehtiin useita muutoksia Marzanon lakiin. Kyseisiä muutoksia sovelletaan olennaisia julkisia palveluja tarjoaviin yrityksiin, ja ne koskevat muun muassa erityishallintojohtajan mahdollisuutta valita maksukyvyttömän yrityksen varojen ostaja neuvottelumenettelyssä sellaisten osapuolten kanssa, jotka takaavat julkisen palvelun jatkuvuuden keskipitkällä aikavälillä ja nopean toiminnan. Asetuksessa 134/2008 täsmennetään, ettei myyntihinta voi olla alempi kuin ministeriön asetuksella nimitetyn riippumattoman asiantuntijan kyseisille varoille vahvistama markkinahinta.

32

| (68) | Asetuksella 134/2008 otettiin käyttöön myös mahdollisuus aloittaa välittömästi omaisuuden luovutussuunnitelman toteuttaminen, kun taas aiemmassa järjestelmässä oli ensin toimitettava elvytyssuunnitelma ministeriölle. Lisäksi asetuksessa 134/2008 säädetään, että mikäli omaisuuden luovutussuunnitelmaa tai elvytyssuunnitelmaa ei voida toteuttaa tai ministeriö ei hyväksy niitä, aloitetaan tavanomainen konkurssimenettely. |
| --- | --- |

(68)

Asetuksella 134/2008 otettiin käyttöön myös mahdollisuus aloittaa välittömästi omaisuuden luovutussuunnitelman toteuttaminen, kun taas aiemmassa järjestelmässä oli ensin toimitettava elvytyssuunnitelma ministeriölle. Lisäksi asetuksessa 134/2008 säädetään, että mikäli omaisuuden luovutussuunnitelmaa tai elvytyssuunnitelmaa ei voida toteuttaa tai ministeriö ei hyväksy niitä, aloitetaan tavanomainen konkurssimenettely.

2.3.3.2   Myyntimenettely

Myyntimenettely

| (69) | Tirrenia-liiketoimintayksikön (33) ja siihen liitetyn uuden kahdeksanvuotisen sopimuksen myyntiä koskeva tarjouskilpailukutsu julkaistiin 15 päivänä syyskuuta 2010. Tavoitteena oli selvittää, olisiko joku kansallinen tai kansainvälinen toimija, joka kykenisi takaamaan liikennepalvelujen jatkuvuuden, kiinnostunut ostamaan Tirrenia-liiketoimintayksikön. |
| --- | --- |

(69)

Tirrenia-liiketoimintayksikön (33) ja siihen liitetyn uuden kahdeksanvuotisen sopimuksen myyntiä koskeva tarjouskilpailukutsu julkaistiin 15 päivänä syyskuuta 2010. Tavoitteena oli selvittää, olisiko joku kansallinen tai kansainvälinen toimija, joka kykenisi takaamaan liikennepalvelujen jatkuvuuden, kiinnostunut ostamaan Tirrenia-liiketoimintayksikön.

33

| (70) | Tarjouskilpailukutsu julkaistiin Tirrenian verkkosivuilla, useissa sanomalehdissä (34) sekä valituilla kyseiseen alaan erikoistuneilla verkkosivuilla (35). Kiinnostuksenilmaisupyynnössä asetettiin alun perin määräpäiväksi 29 päivä syyskuuta 2010, mutta sitä pidennettiin 20 päivään lokakuuta 2010 asti samoissa kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä ja samoilla verkkosivuilla julkaistulla julkisella ilmoituksella, jotta kiinnostuksenilmaisujen jättämistä koskeva ajanjakso oli kohtuullinen. |
| --- | --- |

(70)

Tarjouskilpailukutsu julkaistiin Tirrenian verkkosivuilla, useissa sanomalehdissä (34) sekä valituilla kyseiseen alaan erikoistuneilla verkkosivuilla (35). Kiinnostuksenilmaisupyynnössä asetettiin alun perin määräpäiväksi 29 päivä syyskuuta 2010, mutta sitä pidennettiin 20 päivään lokakuuta 2010 asti samoissa kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä ja samoilla verkkosivuilla julkaistulla julkisella ilmoituksella, jotta kiinnostuksenilmaisujen jättämistä koskeva ajanjakso oli kohtuullinen.

34

35

| (71) | Yhteensä 21 italialaista, eurooppalaista ja Euroopan ulkopuolista toimijaa ilmaisi kiinnostuksensa osallistua tarjouskilpailuun. Tämän jälkeen erityishallintojohtaja pyysi niitä kuuttatoista toimijaa, joilla oli kiinnostuksenilmaisujen perusteella mahdollisuus taata meriliikennepalvelujen jatkuvuus (36), suorittamaan Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevan perusteellisen due diligence -tarkastuksen. Asianomaisille osapuolille myönnettiin pääsy merkitykselliseen asiakirja-aineistoon edellyttäen, että ne allekirjoittavat salassapitosopimukset. |
| --- | --- |

(71)

Yhteensä 21 italialaista, eurooppalaista ja Euroopan ulkopuolista toimijaa ilmaisi kiinnostuksensa osallistua tarjouskilpailuun. Tämän jälkeen erityishallintojohtaja pyysi niitä kuuttatoista toimijaa, joilla oli kiinnostuksenilmaisujen perusteella mahdollisuus taata meriliikennepalvelujen jatkuvuus (36), suorittamaan Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevan perusteellisen due diligence -tarkastuksen. Asianomaisille osapuolille myönnettiin pääsy merkitykselliseen asiakirja-aineistoon edellyttäen, että ne allekirjoittavat salassapitosopimukset.

36

| (72) | Niille 11 osapuolelle (37), jotka olivat päättäneet suorittaa due diligence -tarkastuksen, annettiin pääsy virtuaaliseen tietokantaan, joka sisälsi seuraavat tiedot:






  a) | kaikki tekniset, oikeudelliset ja taloudelliset tiedot, mukaan lukien myytävän liiketoimintayksikön yksityiskohtaiset tiedot; |
| --- | --- | --- |

(72)

Niille 11 osapuolelle (37), jotka olivat päättäneet suorittaa due diligence -tarkastuksen, annettiin pääsy virtuaaliseen tietokantaan, joka sisälsi seuraavat tiedot:

37

a)

kaikki tekniset, oikeudelliset ja taloudelliset tiedot, mukaan lukien myytävän liiketoimintayksikön yksityiskohtaiset tiedot;

| b) | erityishallintojohtajan Tirrenia-liiketoimintayksikölle laatima liiketoimintasuunnitelma; |
| --- | --- |

b)

erityishallintojohtajan Tirrenia-liiketoimintayksikölle laatima liiketoimintasuunnitelma;

| c) | myyjän laatima due diligence -raportti sekä yhtiön tase sinä päivänä, jona se hyväksyttiin erityishallintomenettelyyn; |
| --- | --- |

c)

myyjän laatima due diligence -raportti sekä yhtiön tase sinä päivänä, jona se hyväksyttiin erityishallintomenettelyyn;

| d) | luonnos uudeksi kahdeksanvuotiseksi sopimukseksi, joka on määrä allekirjoittaa tarjouskilpailun voittajan ja valtion välillä; |
| --- | --- |

d)

luonnos uudeksi kahdeksanvuotiseksi sopimukseksi, joka on määrä allekirjoittaa tarjouskilpailun voittajan ja valtion välillä;

| e) | kaikki muut tarvittavat tiedot, jotta mahdolliset ostajat voivat arvioida myynnin kohteen oikein. |
| --- | --- |

e)

kaikki muut tarvittavat tiedot, jotta mahdolliset ostajat voivat arvioida myynnin kohteen oikein.

| (73) | Taloudellisen kehityksen ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla ministeriön asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli määrittää Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo asetuksen nro 347/2003 4 §:n 4 c momentin mukaisesti. Banca Profilo arvioi 8 päivänä maaliskuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoksi (mukaan lukien uusi kahdeksanvuotinen yleissopimus) 380 000 000 euroa. Nämä tiedot lähetettiin tietokantaan kaikkien mahdollisten tarjoajien nähtäväksi ennen sitovien tarjousten jättämisen määräajan päättymistä. |
| --- | --- |

(73)

Taloudellisen kehityksen ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla ministeriön asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli määrittää Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo asetuksen nro 347/2003 4 §:n 4 c momentin mukaisesti. Banca Profilo arvioi 8 päivänä maaliskuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoksi (mukaan lukien uusi kahdeksanvuotinen yleissopimus) 380 000 000 euroa. Nämä tiedot lähetettiin tietokantaan kaikkien mahdollisten tarjoajien nähtäväksi ennen sitovien tarjousten jättämisen määräajan päättymistä.

| (74) | Sitovien tarjousten jättämisen viimeisen määräajan päätyttyä erityishallintojohtaja totesi 15 päivänä maaliskuuta 2011, että vain CIN, jonka muodostivat Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l., oli jättänyt sitovan tarjouksen menettelyn aloittamista koskevan, 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyn kirjeen ehtojen mukaisesti (38). |
| --- | --- |

(74)

Sitovien tarjousten jättämisen viimeisen määräajan päätyttyä erityishallintojohtaja totesi 15 päivänä maaliskuuta 2011, että vain CIN, jonka muodostivat Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l., oli jättänyt sitovan tarjouksen menettelyn aloittamista koskevan, 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyn kirjeen ehtojen mukaisesti (38).

38

| (75) | Erityishallintojohtajan esittämän selvityspyynnön jälkeen CIN teki 14 päivänä huhtikuuta 2011 lopullisen sitovan tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta. Tarjous, jonka lisäksi esitettiin i) sopimuksessa määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden mukainen liiketoimintasuunnitelma ja ii) yhteensä 20 000 000 euron pankkitakaukset, sisälsi seuraavat seikat:






  i) | Tirrenia-liiketoimintayksiköstä ja siihen liitetystä kahdeksanvuotisesta sopimuksesta tarjottu ostohinta, joka oli yhteensä 380 100 000 euroa; |
| --- | --- | --- |

(75)

Erityishallintojohtajan esittämän selvityspyynnön jälkeen CIN teki 14 päivänä huhtikuuta 2011 lopullisen sitovan tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta. Tarjous, jonka lisäksi esitettiin i) sopimuksessa määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden mukainen liiketoimintasuunnitelma ja ii) yhteensä 20 000 000 euron pankkitakaukset, sisälsi seuraavat seikat:

i)

Tirrenia-liiketoimintayksiköstä ja siihen liitetystä kahdeksanvuotisesta sopimuksesta tarjottu ostohinta, joka oli yhteensä 380 100 000 euroa;

| ii) | Tarjotun summan maksaminen siten, että liiketoimintayksikön luovutuksen jälkeen maksetaan 200 100 000 euroa ja jäljellä oleva määrä maksetaan vaiheittain seuraavasti:






  a) | 55 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kolmannen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä; |
| --- | --- | --- |

ii)

Tarjotun summan maksaminen siten, että liiketoimintayksikön luovutuksen jälkeen maksetaan 200 100 000 euroa ja jäljellä oleva määrä maksetaan vaiheittain seuraavasti:

a)

55 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kolmannen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä;

| b) | 60 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kuudennen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä; |
| --- | --- |

b)

60 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kuudennen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä;

| c) | 65 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kahdeksannen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä. |
| --- | --- |

c)

65 000 000 euroa liiketoimintayksikön luovutusta seuraavan kahdeksannen vuoden aikana 15 päivään joulukuuta mennessä.

| (76) | Erityishallintojohtaja kirjasi CIN:n toimittaman sitovan tarjouksen tietokantaan ja lähetti 2 päivänä toukokuuta 2011 kaikille due diligence -vaiheessa mukana olleille tarjoajille kirjeen, jossa niitä kehotettiin esittämään CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 jättämää tarjousta parempi tarjous 12 päivään toukokuuta 2011 mennessä. Yhden mahdollisen ostajan pyynnöstä erityishallintojohtaja pidensi parempien tarjousten jättämisen määräaikaa 19 päivään toukokuuta 2011. Erityishallintojohtaja ei kuitenkaan vastaanottanut yhtään tarjousta kyseiseen päivämäärään mennessä. |
| --- | --- |

(76)

Erityishallintojohtaja kirjasi CIN:n toimittaman sitovan tarjouksen tietokantaan ja lähetti 2 päivänä toukokuuta 2011 kaikille due diligence -vaiheessa mukana olleille tarjoajille kirjeen, jossa niitä kehotettiin esittämään CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 jättämää tarjousta parempi tarjous 12 päivään toukokuuta 2011 mennessä. Yhden mahdollisen ostajan pyynnöstä erityishallintojohtaja pidensi parempien tarjousten jättämisen määräaikaa 19 päivään toukokuuta 2011. Erityishallintojohtaja ei kuitenkaan vastaanottanut yhtään tarjousta kyseiseen päivämäärään mennessä.

| (77) | CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 toimittama ostotarjous katsottiin erityishallintojohtajan ja tämän avustajien tekemän arvioinnin perusteella yhdenmukaiseksi Banca Profilon Tirrenia-liiketoimintayksikölle määrittämän arvon kanssa. Tarjoukseen sisältyvän liiketoimintasuunnitelman todettiin täyttävän 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyssä menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä asetetut ehdot (ks. johdanto-osan 74 kappale) sekä muodostavan asianmukaisen todisteen tarjoajan kyvystä taata kyseisen meriliikenneyhteyden julkisen palvelun saumaton jatkuminen. |
| --- | --- |

(77)

CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 toimittama ostotarjous katsottiin erityishallintojohtajan ja tämän avustajien tekemän arvioinnin perusteella yhdenmukaiseksi Banca Profilon Tirrenia-liiketoimintayksikölle määrittämän arvon kanssa. Tarjoukseen sisältyvän liiketoimintasuunnitelman todettiin täyttävän 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyssä menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä asetetut ehdot (ks. johdanto-osan 74 kappale) sekä muodostavan asianmukaisen todisteen tarjoajan kyvystä taata kyseisen meriliikenneyhteyden julkisen palvelun saumaton jatkuminen.

| (78) | Tämän jälkeen taloudellisen kehityksen ministeriö valtuutti 23 päivänä toukokuuta 2011 erityishallintojohtajan myymään Tirrenia-liiketoimintayksikön CIN:lle 14 päivänä huhtikuuta 2011 toimitetun tarjouksen ehtojen mukaisesti. Lisäkeskustelujen jälkeen erityishallintojohtaja allekirjoitti sopimuksen CIN:n kanssa 25 päivänä heinäkuuta 2011. |
| --- | --- |

(78)

Tämän jälkeen taloudellisen kehityksen ministeriö valtuutti 23 päivänä toukokuuta 2011 erityishallintojohtajan myymään Tirrenia-liiketoimintayksikön CIN:lle 14 päivänä huhtikuuta 2011 toimitetun tarjouksen ehtojen mukaisesti. Lisäkeskustelujen jälkeen erityishallintojohtaja allekirjoitti sopimuksen CIN:n kanssa 25 päivänä heinäkuuta 2011.

| (79) | Kyseinen liiketoimi toimitettiin komissiolle hyväksyttäväksi 21 päivänä marraskuuta 2011. Komissio aloitti 18 päivänä tammikuuta 2012 perusteellisen tutkinnan EU:n sulautuma-asetuksen (39) nojalla. |
| --- | --- |

(79)

Kyseinen liiketoimi toimitettiin komissiolle hyväksyttäväksi 21 päivänä marraskuuta 2011. Komissio aloitti 18 päivänä tammikuuta 2012 perusteellisen tutkinnan EU:n sulautuma-asetuksen (39) nojalla.

39

| (80) | Komission alustavassa markkinatutkimuksessa ilmeni vakavia kilpailuongelmia erityisesti siksi, että sulautuvilla osapuolilla oli hyvin suuri markkinaosuus, ellei jopa monopoli, useilla Italian merireiteillä ja erityisesti tietyillä Sardiniasta lähtevillä ja sinne suuntautuvilla reiteillä. CIN oli alun perin yhteisyritys, jonka muodostivat Tirrenian tärkeimmät kilpailijat: Grimaldi, Marinvest (joka käyttää määräysvaltaa esimerkiksi GNV:ssä ja SNAV:ssä) ja Onorato Partecipazioni (joka käyttää määräysvaltaa Mobyssa). Komission esittämän huolen takia Grimaldi ja Marinvest vetäytyivät CIN:stä myymällä osakkeensa Onorato Partecipazionille. Viimeksi mainittu houkutteli mukaan uusia osakkeenomistajia, ja lopulta CIN:stä oli 40 prosenttia Mobyn omistuksessa (Moby oli itse Onorato Partecipazionin määräysvallassa), 30 prosenttia Clessidra Società del Risparmion omistuksessa, 20 prosenttia Gruppo Investimenti Portualin omistuksessa ja 10 prosenttia Shipping Investment S.r.l:n omistuksessa. |
| --- | --- |

(80)

Komission alustavassa markkinatutkimuksessa ilmeni vakavia kilpailuongelmia erityisesti siksi, että sulautuvilla osapuolilla oli hyvin suuri markkinaosuus, ellei jopa monopoli, useilla Italian merireiteillä ja erityisesti tietyillä Sardiniasta lähtevillä ja sinne suuntautuvilla reiteillä. CIN oli alun perin yhteisyritys, jonka muodostivat Tirrenian tärkeimmät kilpailijat: Grimaldi, Marinvest (joka käyttää määräysvaltaa esimerkiksi GNV:ssä ja SNAV:ssä) ja Onorato Partecipazioni (joka käyttää määräysvaltaa Mobyssa). Komission esittämän huolen takia Grimaldi ja Marinvest vetäytyivät CIN:stä myymällä osakkeensa Onorato Partecipazionille. Viimeksi mainittu houkutteli mukaan uusia osakkeenomistajia, ja lopulta CIN:stä oli 40 prosenttia Mobyn omistuksessa (Moby oli itse Onorato Partecipazionin määräysvallassa), 30 prosenttia Clessidra Società del Risparmion omistuksessa, 20 prosenttia Gruppo Investimenti Portualin omistuksessa ja 10 prosenttia Shipping Investment S.r.l:n omistuksessa.

| (81) | Komissio päätti perusteellisen tutkinnan 27 päivänä huhtikuuta 2012, koska osapuolet olivat luopuneet ilmoitetusta liiketoimesta. AGCM:lle ilmoitettiin 7 päivänä toukokuuta 2012 tarkistetusta sulautumishankkeesta, jota koskeva liiketoimi ei edellyttänyt hyväksyntää unionin tasolla. AGCM hyväksyi liiketoimen 21 päivänä kesäkuuta 2012 antamallaan päätöksellä nro 23670 tietyin edellytyksin (40). Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin lopulta CIN:lle 19 päivänä heinäkuuta 2012. |
| --- | --- |

(81)

Komissio päätti perusteellisen tutkinnan 27 päivänä huhtikuuta 2012, koska osapuolet olivat luopuneet ilmoitetusta liiketoimesta. AGCM:lle ilmoitettiin 7 päivänä toukokuuta 2012 tarkistetusta sulautumishankkeesta, jota koskeva liiketoimi ei edellyttänyt hyväksyntää unionin tasolla. AGCM hyväksyi liiketoimen 21 päivänä kesäkuuta 2012 antamallaan päätöksellä nro 23670 tietyin edellytyksin (40). Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin lopulta CIN:lle 19 päivänä heinäkuuta 2012.

40

| (82) | Onorato Partecipazioni ilmoitti 6 päivänä heinäkuuta 2015 aikomuksestaan hankkia Mobyssa ja CIN:ssä täysi määräysvalta ostamalla osakkeita kummankin yhtiön muilta osakkeenomistajilta. AGCM hyväksyi tämän tosiasiallisesti Mobyn ja CIN:n väliseen keskittymään johtavan toimen 10 joulukuuta 2015 antamallaan päätöksellä nro 25773 tietyin edellytyksin, jotka koskivat reittejä Civitavecchia–Olbia ja Genova–Olbia (41). Uudelleenjärjestelyn johdosta CIN on nykyään kokonaan Mobyn omistuksessa ja molemmat yhtiöt ovat siten kokonaan Onorato Partecipazionin omistuksessa. |
| --- | --- |

(82)

Onorato Partecipazioni ilmoitti 6 päivänä heinäkuuta 2015 aikomuksestaan hankkia Mobyssa ja CIN:ssä täysi määräysvalta ostamalla osakkeita kummankin yhtiön muilta osakkeenomistajilta. AGCM hyväksyi tämän tosiasiallisesti Mobyn ja CIN:n väliseen keskittymään johtavan toimen 10 joulukuuta 2015 antamallaan päätöksellä nro 25773 tietyin edellytyksin, jotka koskivat reittejä Civitavecchia–Olbia ja Genova–Olbia (41). Uudelleenjärjestelyn johdosta CIN on nykyään kokonaan Mobyn omistuksessa ja molemmat yhtiöt ovat siten kokonaan Onorato Partecipazionin omistuksessa.

41

| (83) | Mobyn johtoryhmä hyväksyi 26 päivänä huhtikuuta 2018 suunnitelman sulautumisesta CIN:n kanssa. Edellyttäen, että tarvittavat hyväksynnät saadaan, sulautuminen oli tarkoitus saattaa päätökseen vuoden 2018 loppuun mennessä, mutta se viivästyi erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian väliintulon seurauksena. |
| --- | --- |

(83)

Mobyn johtoryhmä hyväksyi 26 päivänä huhtikuuta 2018 suunnitelman sulautumisesta CIN:n kanssa. Edellyttäen, että tarvittavat hyväksynnät saadaan, sulautuminen oli tarkoitus saattaa päätökseen vuoden 2018 loppuun mennessä, mutta se viivästyi erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian väliintulon seurauksena.

2.3.3.3   Myyntisopimus

Myyntisopimus

| (84) | Myyntisopimus tehtiin 25 päivänä heinäkuuta 2011, ja siinä määritellään luovutettu Tirrenia-liiketoimintayksikkö Tirrenian sivuliikkeeksi, joka on erikoistunut kuljetuspalvelujen tuottamiseen voimassa olevien julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti. Sopimuksen 4 artiklassa todetaan, että kyseisen liiketoimintayksikön varat luetellaan myyntisopimuksen liitteessä ja että ne kattavat kaikki aineettomat (42) ja aineelliset hyödykkeet (43), joita yritys on käyttänyt täyttääkseen julkisen palvelun velvoitteensa. |
| --- | --- |

(84)

Myyntisopimus tehtiin 25 päivänä heinäkuuta 2011, ja siinä määritellään luovutettu Tirrenia-liiketoimintayksikkö Tirrenian sivuliikkeeksi, joka on erikoistunut kuljetuspalvelujen tuottamiseen voimassa olevien julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti. Sopimuksen 4 artiklassa todetaan, että kyseisen liiketoimintayksikön varat luetellaan myyntisopimuksen liitteessä ja että ne kattavat kaikki aineettomat (42) ja aineelliset hyödykkeet (43), joita yritys on käyttänyt täyttääkseen julkisen palvelun velvoitteensa.

42

43

| (85) | Myyntisopimuksen 11 artiklan 3 kohdassa määrätään, että myynti edellyttää CIN:n ja liikenneministeriön välisen uuden sopimuksen allekirjoittamista tietyn ennalta määritetyn ajan kuluessa. Toisin sanoen uuden sopimuksen allekirjoittaminen on välttämätön edellytys myynnin loppuun saattamiselle. |
| --- | --- |

(85)

Myyntisopimuksen 11 artiklan 3 kohdassa määrätään, että myynti edellyttää CIN:n ja liikenneministeriön välisen uuden sopimuksen allekirjoittamista tietyn ennalta määritetyn ajan kuluessa. Toisin sanoen uuden sopimuksen allekirjoittaminen on välttämätön edellytys myynnin loppuun saattamiselle.

| (86) | Myyntisopimuksen 7 artiklan 9 kohdassa määrätään lisäksi, että CIN tekee uudet työtarjoukset (uusien työsopimusten perusteella) kaikille Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen osallistuneille hallintotyöntekijöille ja miehistön jäsenille ottaen huomioon hankitut pätevyydet ja/tai toimienkuvien vastaavuudet sekä mahdolliset sopimukset ammattiliittojen kanssa. Kuten asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa edellytetään, CIN:n on pidättäydyttävä kaikista muista kuin kurinpidollisista irtisanomisista kahden vuoden ajan. Myyntisopimuksen 7 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaan CIN:n on tiedotettava myyjälle säännöllisesti kyseisten velvoitteiden noudattamisesta ja että niiden rikkomisesta voidaan määrätä merkittäviä sakkoja. |
| --- | --- |

(86)

Myyntisopimuksen 7 artiklan 9 kohdassa määrätään lisäksi, että CIN tekee uudet työtarjoukset (uusien työsopimusten perusteella) kaikille Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen osallistuneille hallintotyöntekijöille ja miehistön jäsenille ottaen huomioon hankitut pätevyydet ja/tai toimienkuvien vastaavuudet sekä mahdolliset sopimukset ammattiliittojen kanssa. Kuten asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa edellytetään, CIN:n on pidättäydyttävä kaikista muista kuin kurinpidollisista irtisanomisista kahden vuoden ajan. Myyntisopimuksen 7 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaan CIN:n on tiedotettava myyjälle säännöllisesti kyseisten velvoitteiden noudattamisesta ja että niiden rikkomisesta voidaan määrätä merkittäviä sakkoja.

| (87) | Myyntisopimuksen 7 artiklan 6 kohdan d alakohdassa määrätään, että ostajan on kyettävä Marzanon lain 4 §:n 4 c momentin mukaisesti takaamaan palvelun jatkuvuus keskipitkällä aikavälillä ja varmistamaan kansallisen ja kansainvälisen sovellettavan lainsäädännön noudattaminen. |
| --- | --- |

(87)

Myyntisopimuksen 7 artiklan 6 kohdan d alakohdassa määrätään, että ostajan on kyettävä Marzanon lain 4 §:n 4 c momentin mukaisesti takaamaan palvelun jatkuvuus keskipitkällä aikavälillä ja varmistamaan kansallisen ja kansainvälisen sovellettavan lainsäädännön noudattaminen.

| (88) | Myyntisopimuksen 5 artiklan mukaan 380 100 000 euron myyntihinta maksetaan seuraavasti:






  a) | 200 100 000 euroa (ns. kiinteä osuus) kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun taloudellisen kehityksen ministeriö on antanut asetuksen, jolla poistetaan kaikki maininnat Tirrenia-liiketoimintayksikköön liittyvistä merkintäetuoikeuksista, takavarikoinneista ja ulosmittauksista; |
| --- | --- | --- |

(88)

Myyntisopimuksen 5 artiklan mukaan 380 100 000 euron myyntihinta maksetaan seuraavasti:

a)

200 100 000 euroa (ns. kiinteä osuus) kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun taloudellisen kehityksen ministeriö on antanut asetuksen, jolla poistetaan kaikki maininnat Tirrenia-liiketoimintayksikköön liittyvistä merkintäetuoikeuksista, takavarikoinneista ja ulosmittauksista;

| b) | loput 180 000 000 euroa (nk. lykätty osuus) myöhemmin seuraavasti: 55 000 000 euroa uuden sopimuksen alkuperäistä voimaantuloa seuraavan neljännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä; 60 000 000 euroa uuden sopimuksen alkuperäistä voimaantuloa seuraavan seitsemännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä ja 65 000 000 euroa uuden sopimuksen voimaantuloa seuraavan yhdeksännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä (44). |
| --- | --- |

b)

loput 180 000 000 euroa (nk. lykätty osuus) myöhemmin seuraavasti: 55 000 000 euroa uuden sopimuksen alkuperäistä voimaantuloa seuraavan neljännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä; 60 000 000 euroa uuden sopimuksen alkuperäistä voimaantuloa seuraavan seitsemännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä ja 65 000 000 euroa uuden sopimuksen voimaantuloa seuraavan yhdeksännen vuoden aikana 30 päivään huhtikuuta mennessä (44).

44

| (89) | Myyntisopimuksen 8 artiklan 23 kohdassa todetaan, että asetuksen 270/1999 63 §:n 5 momentin mukaan uusi ostaja ei ole vastuussa sellaisten velkojen takaisinmaksusta, jotka Tirrenialle on aiheutunut ennen liiketoimintayksikön luovutusta. |
| --- | --- |

(89)

Myyntisopimuksen 8 artiklan 23 kohdassa todetaan, että asetuksen 270/1999 63 §:n 5 momentin mukaan uusi ostaja ei ole vastuussa sellaisten velkojen takaisinmaksusta, jotka Tirrenialle on aiheutunut ennen liiketoimintayksikön luovutusta.

| (90) | Osapuolet allekirjoittivat 16 päivänä heinäkuuta 2012 myyntisopimukseen tehdyn lisäyksen, jolla muutettiin muun muassa 200 100 000 euron suuruisen kiinteän maksuosuuden maksutapaa (ks. johdanto-osan 88 kappaleen a alakohta). Tarkemmin sanottuna 138 200 000 euron summa oli maksettava kolmen päivän kuluessa johdanto-osan 88 kappaleen a alakohdassa tarkoitetun asetuksen antamisesta ja loput 61 900 000 euroa korkoineen (45) uuden sopimuksen voimaantuloa seuraavan kahdeksannen vuoden aikana 1 päivään maaliskuuta mennessä (vuonna 2020). Osapuolet sopivat selvittävänsä kahden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta, voidaanko jäljellä olevaa 61 900 000 euron summaa koskevat maksuehdot neuvotella uudelleen. Tämän seurauksena viimeksi mainittu summa maksettiin ennakoitua aiemmin (eli helmikuussa 2016 maaliskuun 2020 sijasta). Lykätyn osuuden eli 180 000 000 euron summan maksuehtoja ei muutettu. |
| --- | --- |

(90)

Osapuolet allekirjoittivat 16 päivänä heinäkuuta 2012 myyntisopimukseen tehdyn lisäyksen, jolla muutettiin muun muassa 200 100 000 euron suuruisen kiinteän maksuosuuden maksutapaa (ks. johdanto-osan 88 kappaleen a alakohta). Tarkemmin sanottuna 138 200 000 euron summa oli maksettava kolmen päivän kuluessa johdanto-osan 88 kappaleen a alakohdassa tarkoitetun asetuksen antamisesta ja loput 61 900 000 euroa korkoineen (45) uuden sopimuksen voimaantuloa seuraavan kahdeksannen vuoden aikana 1 päivään maaliskuuta mennessä (vuonna 2020). Osapuolet sopivat selvittävänsä kahden vuoden kuluttua sopimuksen voimaantulosta, voidaanko jäljellä olevaa 61 900 000 euron summaa koskevat maksuehdot neuvotella uudelleen. Tämän seurauksena viimeksi mainittu summa maksettiin ennakoitua aiemmin (eli helmikuussa 2016 maaliskuun 2020 sijasta). Lykätyn osuuden eli 180 000 000 euron summan maksuehtoja ei muutettu.

45

2.3.3.4   Banca Profilon tutkimus

Banca Profilon tutkimus

| (91) | Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 73 kappale), taloudellisen kehityksen ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla ministeriön asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli määrittää Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo asetuksen nro 347/2003 4 §:n 4 c momentin mukaisesti. Banca Profilo julkaisi 8 päivänä maaliskuuta 2011 raportin, jossa se kuvaili käyttämiään arvostusmenetelmiä sekä hyödyntämiään tietoja, joihin lukeutui Tirrenian oma liiketoimintasuunnitelma vuosiksi 2011–2018. Raportissa esitettiin myös Tirrenia-liiketoimintayksikölle arvioitujen arvojen vaihteluväli. |
| --- | --- |

(91)

Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 73 kappale), taloudellisen kehityksen ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla ministeriön asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli määrittää Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo asetuksen nro 347/2003 4 §:n 4 c momentin mukaisesti. Banca Profilo julkaisi 8 päivänä maaliskuuta 2011 raportin, jossa se kuvaili käyttämiään arvostusmenetelmiä sekä hyödyntämiään tietoja, joihin lukeutui Tirrenian oma liiketoimintasuunnitelma vuosiksi 2011–2018. Raportissa esitettiin myös Tirrenia-liiketoimintayksikölle arvioitujen arvojen vaihteluväli.

| (92) | Banca Profilo perusti arvionsa useisiin oletuksiin, etenkin siihen, että uutta julkisia palveluhankintoja koskevaa sopimusta sovellettaisiin sen voimassaolon päättymiseen asti ja että näin ollen Tirrenia-liiketoimintayksikkö saisi julkisen palvelun korvauksen kyseisessä sopimuksessa määrättyjen meriyhteyksien liikennöinnistä. Arviointiraportissaan Banca Profilo viittaa pääasiallisina arviointimenetelminään diskontatun kassavirran menetelmään, jäljempänä ’DCF-menetelmä’, ja taloudellisen lisäarvon menetelmään, jäljempänä ’EAV-menetelmä’, sekä toissijaisina menetelminään markkinoiden vertaisarvoihin (market multiples) ja pääomaosuusmenetelmään. |
| --- | --- |

(92)

Banca Profilo perusti arvionsa useisiin oletuksiin, etenkin siihen, että uutta julkisia palveluhankintoja koskevaa sopimusta sovellettaisiin sen voimassaolon päättymiseen asti ja että näin ollen Tirrenia-liiketoimintayksikkö saisi julkisen palvelun korvauksen kyseisessä sopimuksessa määrättyjen meriyhteyksien liikennöinnistä. Arviointiraportissaan Banca Profilo viittaa pääasiallisina arviointimenetelminään diskontatun kassavirran menetelmään, jäljempänä ’DCF-menetelmä’, ja taloudellisen lisäarvon menetelmään, jäljempänä ’EAV-menetelmä’, sekä toissijaisina menetelminään markkinoiden vertaisarvoihin (market multiples) ja pääomaosuusmenetelmään.

| (93) | DCF-menetelmää soveltaessaan Banca Profilo otti huomioon i) uuden sopimuksen päättymispäivään asti syntyneet rahavirrat; ii) Tirrenia-liiketoimintayksikön realisointiarvon uuden sopimuksen päättymishetkellä olettaen, ettei toimia voida jatkaa sen jälkeen; ja iii) joidenkin Tirrenia-liiketoimintayksikön yksittäisten vähemmistöosuuksien oman pääoman arvon. EAV-menetelmää soveltaessaan Banca Profilo arvioi i) oikaistun kirjapitoarvon; ii) liikearvon; iii) Tirrenia-liiketoimintayksikön realisointiarvon uuden sopimuksen päättymishetkellä (samasta syystä kuin DCF-menetelmässä). Arviointi perustuu asianomaisen yrityksen liiketoimintasuunnitelman tietoihin sekä Banca Profilon niiden avulla tekemiin laskelmiin. |
| --- | --- |

(93)

DCF-menetelmää soveltaessaan Banca Profilo otti huomioon i) uuden sopimuksen päättymispäivään asti syntyneet rahavirrat; ii) Tirrenia-liiketoimintayksikön realisointiarvon uuden sopimuksen päättymishetkellä olettaen, ettei toimia voida jatkaa sen jälkeen; ja iii) joidenkin Tirrenia-liiketoimintayksikön yksittäisten vähemmistöosuuksien oman pääoman arvon. EAV-menetelmää soveltaessaan Banca Profilo arvioi i) oikaistun kirjapitoarvon; ii) liikearvon; iii) Tirrenia-liiketoimintayksikön realisointiarvon uuden sopimuksen päättymishetkellä (samasta syystä kuin DCF-menetelmässä). Arviointi perustuu asianomaisen yrityksen liiketoimintasuunnitelman tietoihin sekä Banca Profilon niiden avulla tekemiin laskelmiin.

| (94) | Toissijaiset menetelmät kattoivat seuraavat seikat: Markkinoiden vertaisarvoja hyödyntävä analyysi perustuu laskelmiin, jotka Banca Profilo teki hyödyntämällä Bloombergin tietoja yhdeksästä vertailukelpoisesta meriliikenneyrityksestä. Pääomaosuusmenetelmässä arvioidaan taseeseen kirjatun omaisuuden nettoarvo, johon voidaan tehdä tarvittaessa mukautuksia (esim. kaluston arvo, julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus jne.). |
| --- | --- |

(94)

Toissijaiset menetelmät kattoivat seuraavat seikat: Markkinoiden vertaisarvoja hyödyntävä analyysi perustuu laskelmiin, jotka Banca Profilo teki hyödyntämällä Bloombergin tietoja yhdeksästä vertailukelpoisesta meriliikenneyrityksestä. Pääomaosuusmenetelmässä arvioidaan taseeseen kirjatun omaisuuden nettoarvo, johon voidaan tehdä tarvittaessa mukautuksia (esim. kaluston arvo, julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus jne.).

| (95) | Edellä kuvattujen menetelmien perusteella Banca Profilo arvioi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoksi 380–426 miljoonaa euroa. Näin ollen yhtiön vähimmäishinnaksi olisi asetettava 380 000 000 euroa. |
| --- | --- |

(95)

Edellä kuvattujen menetelmien perusteella Banca Profilo arvioi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoksi 380–426 miljoonaa euroa. Näin ollen yhtiön vähimmäishinnaksi olisi asetettava 380 000 000 euroa.

2.3.3.5   Ecorysin raportti

Ecorysin raportti

| (96) | Muodollisen tutkintamenettelyn aikana komissio antoi riippumattomalle konsulttiyritykselle (Ecorys) tehtäväksi määrittää myytäväksi asetetun Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvo (ks. johdanto-osan 8 kappale). Ecorysiä pyydettiin i) vahvistamaan Banco Profilon laatiman arvion pätevyys ja ii) määrittämään kyseisen liiketoimintayksikön markkina-arvo ilman mitään ehtoja. |
| --- | --- |

(96)

Muodollisen tutkintamenettelyn aikana komissio antoi riippumattomalle konsulttiyritykselle (Ecorys) tehtäväksi määrittää myytäväksi asetetun Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvo (ks. johdanto-osan 8 kappale). Ecorysiä pyydettiin i) vahvistamaan Banco Profilon laatiman arvion pätevyys ja ii) määrittämään kyseisen liiketoimintayksikön markkina-arvo ilman mitään ehtoja.

| (97) | Määrittääkseen Tirrenia-liiketoimintayksikön ja siihen liitetyn uuden sopimuksen yhteisarvon Ecorys sovelsi pääasiassa samoja menetelmiä kuin Banco Profilo. Ecorys käytti esimerkiksi diskontatun kassavirran ja taloudellisen lisäarvon menetelmiä, mutta muutti merkityksellisiä oletuksia tarpeellisiksi katsomiltaan osin (46). Ecorys olettaa, että uutta sopimusta ei jatketa (47) sen päätymispäivänä ja että näin ollen kyseisten reittien liikennöinti loppuu tuona päivänä. Tällä perusteella Ecorys arvioi Tirrenian myytävän liiketoimintayksikön markkina-arvoksi vähintään 409,5 miljoonaa euroa (eli lähes 8 prosenttia korkeammaksi kuin Banca Profilon arviossa). |
| --- | --- |

(97)

Määrittääkseen Tirrenia-liiketoimintayksikön ja siihen liitetyn uuden sopimuksen yhteisarvon Ecorys sovelsi pääasiassa samoja menetelmiä kuin Banco Profilo. Ecorys käytti esimerkiksi diskontatun kassavirran ja taloudellisen lisäarvon menetelmiä, mutta muutti merkityksellisiä oletuksia tarpeellisiksi katsomiltaan osin (46). Ecorys olettaa, että uutta sopimusta ei jatketa (47) sen päätymispäivänä ja että näin ollen kyseisten reittien liikennöinti loppuu tuona päivänä. Tällä perusteella Ecorys arvioi Tirrenian myytävän liiketoimintayksikön markkina-arvoksi vähintään 409,5 miljoonaa euroa (eli lähes 8 prosenttia korkeammaksi kuin Banca Profilon arviossa).

46

47

| (98) | Ecorys totesi myös, että jos Tirrenia-liiketoimintayksikkö olisi myyty ilman mitään ehtoja ja erityisesti ilman uutta julkisen palvelun hoitamisesta tehtävää julkisia palveluhankintoja koskevaa sopimusta (ja siten ilman velvoitetta varmistaa kyseisen julkisen palvelun jatkuvuus), yritys olisi myyty sen realisointiarvon (48) mukaisesti 303,5 miljoonalla eurolla. Ecorys perusti päätelmänsä siihen olettamukseen, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikkö voinut jatkaa toimintaansa kannattavasti ilman julkisen palvelun korvausta. Ecorys luonnehti sekä Tirrenian että Siremarin liikennöimiä julkisen palvelun reittejä ”erittäin tappiollisiksi toiminnoiksi, joille on ominaista vähäinen matkustajamäärä ja jotka ovat täysin riippuvaisia sopimuksiin perustuvasta rahoituksesta”. Lisäksi Ecorys katsoi, että ”mahdollisuus muuttaa palvelujen laatua ja suurempi liikkumavara lippuhintojen määrittämisessä eivät riitä tekemään näistä reiteistä taloudellisesti kannattavia liiketoiminnan näkökulmasta”. Ecorys huomautti edellä mainitun realisointiarvon olevan tarjouskilpailusta saatua arvoa alhaisempi ja totesi, ettei välitön realisointi (mikä tarkoittaisi lähinnä alusten myyntiä) siten ollut toteuttamiskelpoinen vaihtoehto markkinataloustoimijalle. |
| --- | --- |

(98)

Ecorys totesi myös, että jos Tirrenia-liiketoimintayksikkö olisi myyty ilman mitään ehtoja ja erityisesti ilman uutta julkisen palvelun hoitamisesta tehtävää julkisia palveluhankintoja koskevaa sopimusta (ja siten ilman velvoitetta varmistaa kyseisen julkisen palvelun jatkuvuus), yritys olisi myyty sen realisointiarvon (48) mukaisesti 303,5 miljoonalla eurolla. Ecorys perusti päätelmänsä siihen olettamukseen, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikkö voinut jatkaa toimintaansa kannattavasti ilman julkisen palvelun korvausta. Ecorys luonnehti sekä Tirrenian että Siremarin liikennöimiä julkisen palvelun reittejä ”erittäin tappiollisiksi toiminnoiksi, joille on ominaista vähäinen matkustajamäärä ja jotka ovat täysin riippuvaisia sopimuksiin perustuvasta rahoituksesta”. Lisäksi Ecorys katsoi, että ”mahdollisuus muuttaa palvelujen laatua ja suurempi liikkumavara lippuhintojen määrittämisessä eivät riitä tekemään näistä reiteistä taloudellisesti kannattavia liiketoiminnan näkökulmasta”. Ecorys huomautti edellä mainitun realisointiarvon olevan tarjouskilpailusta saatua arvoa alhaisempi ja totesi, ettei välitön realisointi (mikä tarkoittaisi lähinnä alusten myyntiä) siten ollut toteuttamiskelpoinen vaihtoehto markkinataloustoimijalle.

48

| (99) | Lisäksi Ecorys vertasi henkilöstön osalta Tirrenia-liiketoimintayksikköä useisiin vertailukelpoisiin lauttayhtiöihin ja totesi, että Tirrenian henkilöstömäärä ja henkilöstökustannusten rakenne ”eivät eroa vertailukelpoisista yrityksistä, kun otetaan huomioon työvoimakustannusten osuus kokonaistulosta (49) sekä työvoimakustannukset suhteessa henkilöstömäärään” (50). Analyysissa ei havaittu Tirrenia-liiketoimintayksikön ja vertailukelpoisten yritysten välillä mitään sellaista merkittävää eroa, joka olisi voinut viitata henkilöstön liialliseen määrään tai ylisuuriin työvoimakustannuksiin. Mahdollisella ostajalla olisi siten ollut vain hyvin vähän liikkumavaraa työntekijöiden irtisanomisessa tai korvaamisessa. Tällä perusteella Ecorys totesi, ettei ole olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että työvoimaa koskeva ehto olisi vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon. |
| --- | --- |

(99)

Lisäksi Ecorys vertasi henkilöstön osalta Tirrenia-liiketoimintayksikköä useisiin vertailukelpoisiin lauttayhtiöihin ja totesi, että Tirrenian henkilöstömäärä ja henkilöstökustannusten rakenne ”eivät eroa vertailukelpoisista yrityksistä, kun otetaan huomioon työvoimakustannusten osuus kokonaistulosta (49) sekä työvoimakustannukset suhteessa henkilöstömäärään” (50). Analyysissa ei havaittu Tirrenia-liiketoimintayksikön ja vertailukelpoisten yritysten välillä mitään sellaista merkittävää eroa, joka olisi voinut viitata henkilöstön liialliseen määrään tai ylisuuriin työvoimakustannuksiin. Mahdollisella ostajalla olisi siten ollut vain hyvin vähän liikkumavaraa työntekijöiden irtisanomisessa tai korvaamisessa. Tällä perusteella Ecorys totesi, ettei ole olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että työvoimaa koskeva ehto olisi vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon.

49

50

2.3.4   Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus

Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus

2.3.4.1   Tuensaaja

Tuensaaja

| (100) | Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevan tarjouskilpailun voitti siis CIN, jonka perustivat alun perin tätä tarkoitusta varten Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l., joista kaksi viimeksi mainittua jouduttiin tosin korvaamaan kolmella muulla sijoittajalla hyväksynnän saamiseksi sulautumalle (ks. johdanto-osan 80 kappale). Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 82 kappale), CIN on ollut heinäkuusta 2015 lähtien Onorato Partecipazioni S.r.l.:n yksinomaisessa määräysvallassa. |
| --- | --- |

(100)

Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevan tarjouskilpailun voitti siis CIN, jonka perustivat alun perin tätä tarkoitusta varten Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l., joista kaksi viimeksi mainittua jouduttiin tosin korvaamaan kolmella muulla sijoittajalla hyväksynnän saamiseksi sulautumalle (ks. johdanto-osan 80 kappale). Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 82 kappale), CIN on ollut heinäkuusta 2015 lähtien Onorato Partecipazioni S.r.l.:n yksinomaisessa määräysvallassa.

2.3.4.2   Reitit

Reitit

| (101) | Italian ja CIN:n 18 päivänä heinäkuuta 2012 tekemän uuden sopimuksen mukaan CIN liikennöi seuraavilla reiteillä julkisen palvelun järjestelmän puitteissa:

  Taulukko 3


  CIN:n uuden sopimuksen mukaisesti liikennöimät reitit







  Yhdistelmäreitit | Rahtiliikennepalveluja tarjoavat reitit |
| --- | --- | --- |
| Napoli–Palermo (vain sesongin ulkopuolella): | päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta. |

(101)

Italian ja CIN:n 18 päivänä heinäkuuta 2012 tekemän uuden sopimuksen mukaan CIN liikennöi seuraavilla reiteillä julkisen palvelun järjestelmän puitteissa:

Taulukko 3

Taulukko 3

CIN:n uuden sopimuksen mukaisesti liikennöimät reitit

CIN:n uuden sopimuksen mukaisesti liikennöimät reitit

Yhdistelmäreitit

Rahtiliikennepalveluja tarjoavat reitit

Napoli–Palermo (vain sesongin ulkopuolella):

Napoli–Palermo

päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta.

Livorno–Cagliari (vuoden ympäri):

Livorno–Cagliari

| | viisi lähtöä viikossa kummastakin satamasta. |
| --- | --- |

viisi lähtöä viikossa kummastakin satamasta.

Genova–Porto Torres (vain sesongin ulkopuolella):

Genova–Porto Torres

| | päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta. |
| --- | --- |

päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta.

Genova–Olbia–Arbatax (vuoden ympäri):

Genova–Olbia–Arbatax

| | Sardiniaan: kolme lähtöä viikossa Genovasta Olbiaan sesongin ulkopuolella (sesongin aikana viisi lähtöä) ja kaksi kertaa viikossa jatkoyhteys Olbiasta Arbataxiin. |
| --- | --- |

Sardiniaan: kolme lähtöä viikossa Genovasta Olbiaan sesongin ulkopuolella (sesongin aikana viisi lähtöä) ja kaksi kertaa viikossa jatkoyhteys Olbiasta Arbataxiin.

| | Mantereelle: kaksi lähtöä viikossa Arbataxista Genovaan Olbian kautta; yksi lisälähtö Olbiasta Genovaan sesongin ulkopuolella (sesongin aikana kolme lisälähtöä). |
| --- | --- |

Mantereelle: kaksi lähtöä viikossa Arbataxista Genovaan Olbian kautta; yksi lisälähtö Olbiasta Genovaan sesongin ulkopuolella (sesongin aikana kolme lisälähtöä).

Napoli–Cagliari (vuoden ympäri):

Napoli–Cagliari (vuoden ympäri)

| | Yhdestä kolmeen lähtöä viikossa kummastakin satamasta. Yksi kolmesta lähdöstä on mahdollista liikennöidä reitillä Cagliari–Palermo liikennevaatimuksista riippuen. |
| --- | --- |

Yhdestä kolmeen lähtöä viikossa kummastakin satamasta. Yksi kolmesta lähdöstä on mahdollista liikennöidä reitillä Cagliari–Palermo liikennevaatimuksista riippuen.

Civitavecchia–Olbia (vain sesongin ulkopuolella):

Civitavecchia–Olbia

| | päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta. |
| --- | --- |

päivittäiset vuorot (öisin) kummastakin satamasta.

Ravenna–Catania (vuoden ympäri):

Ravenna–Catania

| | kolme lähtöä viikossa kummastakin satamasta. |
| --- | --- |

kolme lähtöä viikossa kummastakin satamasta.

Napoli–Cagliari (vuoden ympäri):

| | yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sesongin ulkopuolella (sesongin aikana kaksi lähtöä). |
| --- | --- |

yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sesongin ulkopuolella (sesongin aikana kaksi lähtöä).

Palermo–Cagliari (vuoden ympäri):

Palermo–Cagliari

| | yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Trapani–Cagliari (vuoden ympäri):

Trapani–Cagliari

| | yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. |
| --- | --- |

yksi lähtö viikossa kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella.

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax (vuoden ympäri):

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax

| | Sardiniaan: päivittäiset vuorot (öisin) Civitavecchiasta Cagliariin ja kahdesti viikossa jatkoyhteys Arbataxiin. |
| --- | --- |

Sardiniaan: päivittäiset vuorot (öisin) Civitavecchiasta Cagliariin ja kahdesti viikossa jatkoyhteys Arbataxiin.

| | Mantereelle: päivittäiset vuorot (öisin) Cagliarista Civitavecchiaan ja kahdesti viikossa jatkoyhteys Arbataxiin. |
| --- | --- |

Mantereelle: päivittäiset vuorot (öisin) Cagliarista Civitavecchiaan ja kahdesti viikossa jatkoyhteys Arbataxiin.

Termoli–Tremiti-saaret (vuoden ympäri):

Termoli–Tremiti-saaret

| | Päivittäiset vuorot kummastakin satamasta ja kaksi lisälähtöä viikossa kummastakin satamasta. Yksi vuoro viikossa vaarallisten aineiden kuljettamista varten. Sesongin aikana yksi lisälähtö viikossa. |
| --- | --- |

Päivittäiset vuorot kummastakin satamasta ja kaksi lisälähtöä viikossa kummastakin satamasta. Yksi vuoro viikossa vaarallisten aineiden kuljettamista varten. Sesongin aikana yksi lisälähtö viikossa.

| (102) | Sesongin aikana CIN liikennöi reiteillä Napoli–Palermo, Genova–Porto Torres ja Civitavecchia–Olbia kaupallisesti. Uuden sopimuksen liitteessä A täsmennetään, miten kullakin taulukossa 3 mainitulla reitillä on liikennöitävä (esim. alustyypit, lähtöajat joillakin reiteillä jne.). Käyttäjiltä (eli saarten asukkailta ja muilta matkustajilta) perittävät hinnat eivät saa ylittää uuden sopimuksen 6 artiklassa vahvistettuja ja liitteessä A esitettyjä ylärajoja. |
| --- | --- |

(102)

Sesongin aikana CIN liikennöi reiteillä Napoli–Palermo, Genova–Porto Torres ja Civitavecchia–Olbia kaupallisesti. Uuden sopimuksen liitteessä A täsmennetään, miten kullakin taulukossa 3 mainitulla reitillä on liikennöitävä (esim. alustyypit, lähtöajat joillakin reiteillä jne.). Käyttäjiltä (eli saarten asukkailta ja muilta matkustajilta) perittävät hinnat eivät saa ylittää uuden sopimuksen 6 artiklassa vahvistettuja ja liitteessä A esitettyjä ylärajoja.

| (103) | CIN esitti 7 päivänä marraskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä hakemuksen taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon tarkistamiseksi uuden sopimuksen 9 artiklan mukaisesti (ks. johdanto-osan 107 kappale). Tarkistuksen seurauksena CIN ja Italian infrastruktuuri- ja liikenneministeriö sopivat 7 päivänä elokuuta 2014 useista muutoksista 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehtyyn sopimukseen. Toiminnan taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon palauttamiseksi muutetussa sopimuksessa määrättiin seuraavaa:






  — | Yhdistelmäreitti Trapani–Cagliari lopetetaan. |
| --- | --- | --- |

(103)

CIN esitti 7 päivänä marraskuuta 2013 päivätyllä kirjeellä hakemuksen taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon tarkistamiseksi uuden sopimuksen 9 artiklan mukaisesti (ks. johdanto-osan 107 kappale). Tarkistuksen seurauksena CIN ja Italian infrastruktuuri- ja liikenneministeriö sopivat 7 päivänä elokuuta 2014 useista muutoksista 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehtyyn sopimukseen. Toiminnan taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon palauttamiseksi muutetussa sopimuksessa määrättiin seuraavaa:

—

Yhdistelmäreitti Trapani–Cagliari lopetetaan.

| — | Rahtireitti Napoli–Cagliari lopetetaan. |
| --- | --- |

—

Rahtireitti Napoli–Cagliari lopetetaan.

| — | Rahtireittiä Ravenna–Catania muutetaan siten, että alukset voivat lähteä joko Ravennasta, Venetsiasta tai Monfalconesta Cataniaan ja päinvastoin sekä pysähtyä Brindisissä. |
| --- | --- |

—

Rahtireittiä Ravenna–Catania muutetaan siten, että alukset voivat lähteä joko Ravennasta, Venetsiasta tai Monfalconesta Cataniaan ja päinvastoin sekä pysähtyä Brindisissä.

| — | Rahtireittejä (sellaisena kuin ne ovat muutettuina) ei tarvitse enää liikennöidä tiettyinä vuodenaikoina (51) (pääasiassa yleisinä vapaapäivinä ja lomakausina). |
| --- | --- |

—

Rahtireittejä (sellaisena kuin ne ovat muutettuina) ei tarvitse enää liikennöidä tiettyinä vuodenaikoina (51) (pääasiassa yleisinä vapaapäivinä ja lomakausina).

51

| — | Palvelujen laajuutta ja vuorotiheyttä muutetaan joillakin reiteillä. Tärkeimmät muutokset ovat seuraavat:






  a) | yhdistelmäreitillä Genova–Olbia–Arbatax jatkoyhteyttä Arbataxiin ei enää liikennöidä sesongin ulkopuolella (mutta yhteys säilyy sesongin aikana); |
| --- | --- | --- |

—

Palvelujen laajuutta ja vuorotiheyttä muutetaan joillakin reiteillä. Tärkeimmät muutokset ovat seuraavat:

a)

yhdistelmäreitillä Genova–Olbia–Arbatax jatkoyhteyttä Arbataxiin ei enää liikennöidä sesongin ulkopuolella (mutta yhteys säilyy sesongin aikana);

| b) | yhdistelmäreitillä Civitavecchia–Cagliari–Arbatax vähennetään sesongin ulkopuolisten lähtöjen määrää siten, että päivittäisten lähtöjen sijasta viikoittain on kolme lähtöä ja kaksi jatkoyhteyttä Arbataxiin, mutta sesongin aikaiset vuorot pysyvät muuttumattomina; |
| --- | --- |

b)

yhdistelmäreitillä Civitavecchia–Cagliari–Arbatax vähennetään sesongin ulkopuolisten lähtöjen määrää siten, että päivittäisten lähtöjen sijasta viikoittain on kolme lähtöä ja kaksi jatkoyhteyttä Arbataxiin, mutta sesongin aikaiset vuorot pysyvät muuttumattomina;

| c) | yhdistelmäreitillä Napoli–Cagliari lisätään sesongin ulkopuolista vuorotiheyttä yhdestä kahteen lähtöön viikossa, mutta sesongin aikaiset lähdöt pysyvät ennallaan; |
| --- | --- |

c)

yhdistelmäreitillä Napoli–Cagliari lisätään sesongin ulkopuolista vuorotiheyttä yhdestä kahteen lähtöön viikossa, mutta sesongin aikaiset lähdöt pysyvät ennallaan;

| d) | yhdistelmäreitillä Palermo–Cagliari lisätään vuorotiheyttä sesongin aikana yhdestä kahteen lähtöön viikossa, mutta sesongin ulkopuoliset vuorot pysyvät muuttumattomina; |
| --- | --- |

d)

yhdistelmäreitillä Palermo–Cagliari lisätään vuorotiheyttä sesongin aikana yhdestä kahteen lähtöön viikossa, mutta sesongin ulkopuoliset vuorot pysyvät muuttumattomina;

| e) | rahtireitillä Livorno–Cagliari muutetaan vuorotiheyttä viidestä viikoittaisesta lähdöstä neljästä kuuteen lähtöä viikossa. |
| --- | --- |

e)

rahtireitillä Livorno–Cagliari muutetaan vuorotiheyttä viidestä viikoittaisesta lähdöstä neljästä kuuteen lähtöä viikossa.

| — | Julkisen palvelun vuotuisen korvauksen enimmäismääränä pidetään 72 685 642 euroa, eikä sitä voi missään tilanteessa korottaa. |
| --- | --- |

—

Julkisen palvelun vuotuisen korvauksen enimmäismääränä pidetään 72 685 642 euroa, eikä sitä voi missään tilanteessa korottaa.

2.3.4.3   Kesto

Kesto

| (104) | Italian valtion ja CIN:n välillä 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehty uusi sopimus on voimassa kahdeksan vuotta ja päättyy siis 18 päivänä heinäkuuta 2020. |
| --- | --- |

(104)

Italian valtion ja CIN:n välillä 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehty uusi sopimus on voimassa kahdeksan vuotta ja päättyy siis 18 päivänä heinäkuuta 2020.

2.3.4.4   Julkisen palvelun velvoitteet

Julkisen palvelun velvoitteet

| (105) | CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet koskevat liikennöitäviä meriliikennereittejä (ks. johdanto-osan 101 kappale), kullekin liikennöidylle reitille määritettyä alustyyppiä ja kapasiteettia, varalaivan saatavuutta palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi, vuorotiheyttä sekä kullakin reitillä palvelun käyttäjiltä veloitettavia enimmäishintoja. |
| --- | --- |

(105)

CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet koskevat liikennöitäviä meriliikennereittejä (ks. johdanto-osan 101 kappale), kullekin liikennöidylle reitille määritettyä alustyyppiä ja kapasiteettia, varalaivan saatavuutta palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi, vuorotiheyttä sekä kullakin reitillä palvelun käyttäjiltä veloitettavia enimmäishintoja.

2.3.4.5   Korvaus

Korvaus

| (106) | CIN.lle uuden sopimuksen nojalla vuosittain maksettava korvaus on enintään 72 685 642 euroa. Korvauksen määrä määritetään CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun menetelmän mukaisesti (ks. johdanto-osan 41–51 kappale). |
| --- | --- |

(106)

CIN.lle uuden sopimuksen nojalla vuosittain maksettava korvaus on enintään 72 685 642 euroa. Korvauksen määrä määritetään CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun menetelmän mukaisesti (ks. johdanto-osan 41–51 kappale).

| (107) | Uuden sopimuksen 8 artiklan mukaan tuettujen toimintojen laajuus on tarkistettava kolmen vuoden välein sen varmistamiseksi, ettei rahoitus ole epätasapainossa. Lisäksi uuden sopimuksen 9 artiklassa määrätään, että osapuolet voivat aloittaa tällaisen tarkistuksen jo aiemmin, kuitenkin aikaisintaan ensimmäisen kolmivuotiskauden jälkeen, jos olosuhteet ovat hyvin poikkeukselliset tulojen tai kustannusten muuttuessa odottamatta ja rakenteellisesti. |
| --- | --- |

(107)

Uuden sopimuksen 8 artiklan mukaan tuettujen toimintojen laajuus on tarkistettava kolmen vuoden välein sen varmistamiseksi, ettei rahoitus ole epätasapainossa. Lisäksi uuden sopimuksen 9 artiklassa määrätään, että osapuolet voivat aloittaa tällaisen tarkistuksen jo aiemmin, kuitenkin aikaisintaan ensimmäisen kolmivuotiskauden jälkeen, jos olosuhteet ovat hyvin poikkeukselliset tulojen tai kustannusten muuttuessa odottamatta ja rakenteellisesti.

2.3.5   Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

| (108) | Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädettiin, että saarten ja mantereen välisen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi ja entisen Tirrenia-konsernin yritysten julkisen palvelun velvoitteet huomioon ottaen kyseiset yritykset Tirrenia mukaan luettuina säilyttävät niille aiemmin myönnetyn kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden sekä etuoikeuden jaettaessa uusia lähtö- ja tuloaikoja merenkulkuviranomaisten vahvistamien menettelyjen mukaisesti siten kuin säädetään 28 päivänä tammikuuta 1994 annetussa laissa nro 84 ja Italian merenkulkulaissa. |
| --- | --- |

(108)

Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädettiin, että saarten ja mantereen välisen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi ja entisen Tirrenia-konsernin yritysten julkisen palvelun velvoitteet huomioon ottaen kyseiset yritykset Tirrenia mukaan luettuina säilyttävät niille aiemmin myönnetyn kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden sekä etuoikeuden jaettaessa uusia lähtö- ja tuloaikoja merenkulkuviranomaisten vahvistamien menettelyjen mukaisesti siten kuin säädetään 28 päivänä tammikuuta 1994 annetussa laissa nro 84 ja Italian merenkulkulaissa.

2.3.6   Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

| (109) | Vuoden 2010 laissa säädettiin, että entisen Tirrenia-konsernin yrityksillä on mahdollisuus käyttää väliaikaisesti kaluston ajanmukaistamiseen ja nykyaikaistamiseen jo osoitettuja varojen (52) pakottavien maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi. Tämän mahdollisuuden käyttävien Tirrenia-konsernin yritysten oli kuitenkin täydennettävä kyseisiä korvamerkittyjä varoja, jotta ne voisivat tehdä välttämättömät ajanmukaistukset aluksiinsa myöhemmin. Ajanmukaistukset olivat välttämättömiä, jotta alukset täyttäisivät vuonna 1996 tehdystä Tukholman sopimuksesta (53) johtuvat turvallisuusmääräykset. |
| --- | --- |

(109)

Vuoden 2010 laissa säädettiin, että entisen Tirrenia-konsernin yrityksillä on mahdollisuus käyttää väliaikaisesti kaluston ajanmukaistamiseen ja nykyaikaistamiseen jo osoitettuja varojen (52) pakottavien maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi. Tämän mahdollisuuden käyttävien Tirrenia-konsernin yritysten oli kuitenkin täydennettävä kyseisiä korvamerkittyjä varoja, jotta ne voisivat tehdä välttämättömät ajanmukaistukset aluksiinsa myöhemmin. Ajanmukaistukset olivat välttämättömiä, jotta alukset täyttäisivät vuonna 1996 tehdystä Tukholman sopimuksesta (53) johtuvat turvallisuusmääräykset.

52

53

| (110) | Kahdesta eri välineestä (54) osoitettiin 23 750 000 euroa koko Tirrenia-konsernin alusten edellyttämien ajanmukaistusten maksamiseen. Tästä summasta 12 051 900 euroa talletettiin pankkitilille, joka Tirrenialla oli Banca Carigessa tätä tarkoitusta varten, ja tarkoituksena oli käyttää kyseiset varat alkuperäisten aikomusten mukaisesti eli tarvittavien ajanmukaistusten tekemiseen kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi. Banca Carige kuitenkin kuittasi 12 päivänä elokuuta 2010 tällä talletuksella kaksi Tirrenialle myöntämäänsä lainaa, joiden määrä oli yhteensä 4 657 005,35 euroa. Näin ollen Tirrenia hyödynsi tosiasiallisesti vuoden 2010 laissa säädetyn mahdollisuuden käyttää laivaston ajanmukaistamiseen varattuja varoja maksuvalmiustarpeiden täyttämiseksi, vaikka sen olikin maksettava kyseinen tuki takaisin Italian valtiolle täydentämällä alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja. |
| --- | --- |

(110)

Kahdesta eri välineestä (54) osoitettiin 23 750 000 euroa koko Tirrenia-konsernin alusten edellyttämien ajanmukaistusten maksamiseen. Tästä summasta 12 051 900 euroa talletettiin pankkitilille, joka Tirrenialla oli Banca Carigessa tätä tarkoitusta varten, ja tarkoituksena oli käyttää kyseiset varat alkuperäisten aikomusten mukaisesti eli tarvittavien ajanmukaistusten tekemiseen kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi. Banca Carige kuitenkin kuittasi 12 päivänä elokuuta 2010 tällä talletuksella kaksi Tirrenialle myöntämäänsä lainaa, joiden määrä oli yhteensä 4 657 005,35 euroa. Näin ollen Tirrenia hyödynsi tosiasiallisesti vuoden 2010 laissa säädetyn mahdollisuuden käyttää laivaston ajanmukaistamiseen varattuja varoja maksuvalmiustarpeiden täyttämiseksi, vaikka sen olikin maksettava kyseinen tuki takaisin Italian valtiolle täydentämällä alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja.

54

| (111) | Lisäksi vuoden 2010 lain 1 §:ssä säädettiin seuraavaa:






  a) | Alkuperäisiä sopimuksia jatketaan 1 päivästä lokakuuta 2010 Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessien päättymiseen asti (ks. myös johdanto-osan 26 kappale). |
| --- | --- | --- |

(111)

Lisäksi vuoden 2010 lain 1 §:ssä säädettiin seuraavaa:

a)

Alkuperäisiä sopimuksia jatketaan 1 päivästä lokakuuta 2010 Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessien päättymiseen asti (ks. myös johdanto-osan 26 kappale).

| b) | Tietyin muutoksin vuoden 2009 laiksi muunnetun asetuksen 135/2009 19 b §:ää muutetaan lisäämällä siihen 24 a momentti. Sen mukaan kaikki vuoden 2009 lain 1–15 momentin säännösten täytäntöön panemiseksi annetut viralliset asiakirjat ja toimet ovat verovapaita. Kyseiset momentit liittyvät meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden vapauttamiseen Tirrenia-konsernin yksityistämisen avulla ja kattavat yksityistämistä valmistelevan vaiheen eli alueellisten yritysten luovutuksen kyseisille alueille; |
| --- | --- |

b)

Tietyin muutoksin vuoden 2009 laiksi muunnetun asetuksen 135/2009 19 b §:ää muutetaan lisäämällä siihen 24 a momentti. Sen mukaan kaikki vuoden 2009 lain 1–15 momentin säännösten täytäntöön panemiseksi annetut viralliset asiakirjat ja toimet ovat verovapaita. Kyseiset momentit liittyvät meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden vapauttamiseen Tirrenia-konsernin yksityistämisen avulla ja kattavat yksityistämistä valmistelevan vaiheen eli alueellisten yritysten luovutuksen kyseisille alueille;

| c) | Varmistaakseen julkisen palvelun jatkuvuuden ja tukeakseen entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämisprosessia asianomaiset alueet saattoivat hyödyntää vajaakäytössä oleville alueille tarkoitetun rahaston (Fondo Aree Sottoutilizzate, FAS) (55) varoja 6 päivänä maaliskuuta 2009 annetun CIPE:n toimintaohjeen nro 1/2009 (56) nojalla. |
| --- | --- |

c)

Varmistaakseen julkisen palvelun jatkuvuuden ja tukeakseen entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämisprosessia asianomaiset alueet saattoivat hyödyntää vajaakäytössä oleville alueille tarkoitetun rahaston (Fondo Aree Sottoutilizzate, FAS) (55) varoja 6 päivänä maaliskuuta 2009 annetun CIPE:n toimintaohjeen nro 1/2009 (56) nojalla.

55

56

2.4   Rikkomusmenettely nro 2007/4609

Rikkomusmenettely nro 2007/4609

| (112) | Komission yksiköiden ja Italian viranomaisten välisen aiemman tietojenvaihdon jälkeen komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja lähetti 19 päivänä joulukuuta 2008 tietopyynnön Italialle. Pyyntö koski muun muassa yleiskatsausta julkisen palvelun reiteistä kyseisenä ajankohtana sekä julkisen palvelun tehtävää, jota Italia suunnitteli ehdotettujen uusien sopimusten kohteeksi. Lisäksi Italiaa pyydettiin toimittamaan lisätietoja Tirrenia-konsernin yksityistämissuunnitelmista. |
| --- | --- |

(112)

Komission yksiköiden ja Italian viranomaisten välisen aiemman tietojenvaihdon jälkeen komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja lähetti 19 päivänä joulukuuta 2008 tietopyynnön Italialle. Pyyntö koski muun muassa yleiskatsausta julkisen palvelun reiteistä kyseisenä ajankohtana sekä julkisen palvelun tehtävää, jota Italia suunnitteli ehdotettujen uusien sopimusten kohteeksi. Lisäksi Italiaa pyydettiin toimittamaan lisätietoja Tirrenia-konsernin yksityistämissuunnitelmista.

| (113) | Italian viranomaiset toimittivat 28 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään yksityiskohtaisen vastauksen komission 19 päivänä joulukuuta 2008 esittämään pyyntöön. Kirjeessä Italia muun muassa






  — | totesi, että alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkaminen 31 päivään joulukuuta 2009 asti oli tarpeen, jotta meriliikenteen kabotaasimarkkinat voitiin vapauttaa Italiassa Tirrenia-konsernin yksityistämisen kautta; |
| --- | --- | --- |

(113)

Italian viranomaiset toimittivat 28 päivänä huhtikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään yksityiskohtaisen vastauksen komission 19 päivänä joulukuuta 2008 esittämään pyyntöön. Kirjeessä Italia muun muassa

—

totesi, että alkuperäisten sopimusten voimassaolon jatkaminen 31 päivään joulukuuta 2009 asti oli tarpeen, jotta meriliikenteen kabotaasimarkkinat voitiin vapauttaa Italiassa Tirrenia-konsernin yksityistämisen kautta;

| — | väitti, että Tirrenia-konsernille myönnetty julkisen palvelun korvaus oli tarpeen alueellisen jatkuvuuden varmistamiseksi saarten kanssa sellaisilla meriliikenneyhteyksillä, joita yksityiset markkinatoimijat eivät riittävästi tarjonneet; |
| --- | --- |

—

väitti, että Tirrenia-konsernille myönnetty julkisen palvelun korvaus oli tarpeen alueellisen jatkuvuuden varmistamiseksi saarten kanssa sellaisilla meriliikenneyhteyksillä, joita yksityiset markkinatoimijat eivät riittävästi tarjonneet;

| — | huomautti, että reittien perusteellinen järkeistäminen oli saatu päätökseen 10 päivänä maaliskuuta 2009. Tässä prosessissa otettiin huomioon merkitykselliset sosiaaliset, työllisyyteen liittyvät ja taloudelliset näkökohdat sekä tarve turvata alueellisen jatkuvuuden kannalta olennaiset yhteydet, ja sen yhteydessä kuultiin kuutta asianomaista aluetta. Italian mukaan järkeistäminen johti siihen, että julkisen palvelun nettokustannukset laskivat noin 66 miljoonalla eurolla ja noin 600 miehistön jäsentä irtisanottiin koko Tirrenia-konsernissa. Italia muistutti myös, että vuoden 2009 järkeistämisprosessi täydensi aiempia toimia (vuosina 2004, 2006 ja 2008), joilla supistettiin Tirrenia-konsernin tarjoamia palveluja; |
| --- | --- |

—

huomautti, että reittien perusteellinen järkeistäminen oli saatu päätökseen 10 päivänä maaliskuuta 2009. Tässä prosessissa otettiin huomioon merkitykselliset sosiaaliset, työllisyyteen liittyvät ja taloudelliset näkökohdat sekä tarve turvata alueellisen jatkuvuuden kannalta olennaiset yhteydet, ja sen yhteydessä kuultiin kuutta asianomaista aluetta. Italian mukaan järkeistäminen johti siihen, että julkisen palvelun nettokustannukset laskivat noin 66 miljoonalla eurolla ja noin 600 miehistön jäsentä irtisanottiin koko Tirrenia-konsernissa. Italia muistutti myös, että vuoden 2009 järkeistämisprosessi täydensi aiempia toimia (vuosina 2004, 2006 ja 2008), joilla supistettiin Tirrenia-konsernin tarjoamia palveluja;

| — | selitti, että järkeistämisen tavoitteena oli i) säilyttää yhteydet, jotka ovat tarpeen saarten ja mantereen välisen alueellisen jatkuvuuden sekä terveyttä, opiskelua ja liikkuvuutta koskevien oikeuksien varmistamiseksi, ii) järkeistää reittejä, joilla yksityiset toimijat tarjosivat samat yhteydet samana ajanjaksona taaten samanlaisen laadun ja jatkuvuuden, ja iii) järkeistää sellaisia kesä- ja suurnopeusyhteyksiä, jotka palvelevat ainoastaan henkilöliikennettä; |
| --- | --- |

—

selitti, että järkeistämisen tavoitteena oli i) säilyttää yhteydet, jotka ovat tarpeen saarten ja mantereen välisen alueellisen jatkuvuuden sekä terveyttä, opiskelua ja liikkuvuutta koskevien oikeuksien varmistamiseksi, ii) järkeistää reittejä, joilla yksityiset toimijat tarjosivat samat yhteydet samana ajanjaksona taaten samanlaisen laadun ja jatkuvuuden, ja iii) järkeistää sellaisia kesä- ja suurnopeusyhteyksiä, jotka palvelevat ainoastaan henkilöliikennettä;

| — | antoi yleiskatsauksen Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimistä reiteistä vuonna 2008 sekä reiteistä, joita Tirrenia-konsernin yritykset liikennöisivät vuonna 2009 reittien vähentämisen jälkeen. Italian viranomaisten mukaan viimeksi mainitut reitit muodostivat perustan uusille sopimuksille, jotka oli määrä tehdä Tirrenia-konsernin yritysten uusien omistajien kanssa. |
| --- | --- |

—

antoi yleiskatsauksen Tirrenia-konsernin yritysten liikennöimistä reiteistä vuonna 2008 sekä reiteistä, joita Tirrenia-konsernin yritykset liikennöisivät vuonna 2009 reittien vähentämisen jälkeen. Italian viranomaisten mukaan viimeksi mainitut reitit muodostivat perustan uusille sopimuksille, jotka oli määrä tehdä Tirrenia-konsernin yritysten uusien omistajien kanssa.

| (114) | Komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja lähetti 21 päivänä joulukuuta 2009 Italian viranomaisille kirjeen, jossa todettiin muun muassa, että






  — | ottaen huomioon Italian meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden radikaalin uudistamisen sekä huomattavat sosiaaliset vaikutukset, joita yksityistäminen olisi Italian viranomaisten mukaan aiheuttanut, jos tarjouskilpailu olisi järjestetty yksinkertaisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella, kyseisten laivayhtiöiden ulkoistaminen tällaisten toimeksiantosopimusten kanssa oli – periaatteessa ja poikkeuksellisesti – hyväksyttävää neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (57) (meriliikenteen kabotaasista annettu asetus) säädetyn yhteisön laivanvarustajien syrjintäkiellon periaatetta koskevan kriteerin täyttymisen varmistamiseksi. |
| --- | --- | --- |

(114)

Komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja lähetti 21 päivänä joulukuuta 2009 Italian viranomaisille kirjeen, jossa todettiin muun muassa, että

—

ottaen huomioon Italian meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden radikaalin uudistamisen sekä huomattavat sosiaaliset vaikutukset, joita yksityistäminen olisi Italian viranomaisten mukaan aiheuttanut, jos tarjouskilpailu olisi järjestetty yksinkertaisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten perusteella, kyseisten laivayhtiöiden ulkoistaminen tällaisten toimeksiantosopimusten kanssa oli – periaatteessa ja poikkeuksellisesti – hyväksyttävää neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 3577/92 (57) (meriliikenteen kabotaasista annettu asetus) säädetyn yhteisön laivanvarustajien syrjintäkiellon periaatetta koskevan kriteerin täyttymisen varmistamiseksi.

57

| — | Julkisen palvelun korvaukset oli rajattava reitteihin, joilla muiden toimijoiden jatkuva läsnäolo ympärivuotisesti oli rajallista eikä siten riittänyt vastaamaan markkinoiden tarpeisiin. Markkinoiden toimintapuutteesta reiteillä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia pyydettiin selvitystä. Lisäksi Italiaa pyydettiin selittämään, saiko Tirrenia korvausta näiden kolmen reitin liikennöinnistä sesongin aikana. Kysymyksiä esitettiin myös Caremarin liikennöimistä reiteistä. Kirjeessä huomautettiin myös, että ainoastaan kotimaisten reittien (ei kansainvälisten reittien) sisällyttäminen julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen voidaan perustella meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen nojalla. |
| --- | --- |

—

Julkisen palvelun korvaukset oli rajattava reitteihin, joilla muiden toimijoiden jatkuva läsnäolo ympärivuotisesti oli rajallista eikä siten riittänyt vastaamaan markkinoiden tarpeisiin. Markkinoiden toimintapuutteesta reiteillä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia pyydettiin selvitystä. Lisäksi Italiaa pyydettiin selittämään, saiko Tirrenia korvausta näiden kolmen reitin liikennöinnistä sesongin aikana. Kysymyksiä esitettiin myös Caremarin liikennöimistä reiteistä. Kirjeessä huomautettiin myös, että ainoastaan kotimaisten reittien (ei kansainvälisten reittien) sisällyttäminen julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen voidaan perustella meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen nojalla.

| — | Tirrenia-konsernin julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset päättyivät 31 päivänä joulukuuta 2008 ja Italian suunnittelema yksityistäminen on saattanut kestää ennakoitua kauemmin. Kirjeessä viitattiin näin ollen mahdollisuuteen lähettää virallinen huomautus meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä täytäntöönpanosta. |
| --- | --- |

—

Tirrenia-konsernin julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset päättyivät 31 päivänä joulukuuta 2008 ja Italian suunnittelema yksityistäminen on saattanut kestää ennakoitua kauemmin. Kirjeessä viitattiin näin ollen mahdollisuuteen lähettää virallinen huomautus meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä täytäntöönpanosta.

| (115) | Italian viranomaiset vastasivat 22 päivänä tammikuuta 2010 komission yksiköiden 21 päivänä joulukuuta 2009 päivättyyn kirjeeseen. Kirjeessään Italian viranomaiset






  — | panivat merkille, että komissio hyväksyi periaatteessa ehdotetun lähestymistavan, jonka mukaan Tirrenia-konserni yksityistettäisiin uusien julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten kanssa; |
| --- | --- | --- |

(115)

Italian viranomaiset vastasivat 22 päivänä tammikuuta 2010 komission yksiköiden 21 päivänä joulukuuta 2009 päivättyyn kirjeeseen. Kirjeessään Italian viranomaiset

—

panivat merkille, että komissio hyväksyi periaatteessa ehdotetun lähestymistavan, jonka mukaan Tirrenia-konserni yksityistettäisiin uusien julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten kanssa;

| — | toimittivat yksityiskohtaiset selvitykset reiteistä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia, joista komissio oli esittänyt useita kysymyksiä; vahvistivat, että reittejä Genova–Porto Torres ja Civitavecchia–Olbia liikennöidään julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella; |
| --- | --- |

—

toimittivat yksityiskohtaiset selvitykset reiteistä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia, joista komissio oli esittänyt useita kysymyksiä; vahvistivat, että reittejä Genova–Porto Torres ja Civitavecchia–Olbia liikennöidään julkisen palvelun järjestelmän puitteissa sesongin ulkopuolella;

| — | mainitsivat, että Tirrenian (ja Siremarin) myyntiä koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö oli julkaistu 23 päivänä joulukuuta 2009; ilmoittivat aikomuksestaan saattaa koko Tirrenia-konsernin yksityistäminen päätökseen 30 päivään syyskuuta 2010 mennessä; |
| --- | --- |

—

mainitsivat, että Tirrenian (ja Siremarin) myyntiä koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö oli julkaistu 23 päivänä joulukuuta 2009; ilmoittivat aikomuksestaan saattaa koko Tirrenia-konsernin yksityistäminen päätökseen 30 päivään syyskuuta 2010 mennessä;

| — | pyysivät komissiota vahvistamaan nimenomaisesti, olivatko markkinoiden toimintapuutetta koskevat perustelut riittäviä. |
| --- | --- |

—

pyysivät komissiota vahvistamaan nimenomaisesti, olivatko markkinoiden toimintapuutetta koskevat perustelut riittäviä.

| (116) | Komissio lähetti 29 tammikuuta 2010 (58) virallisen huomautuksen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä täytäntöönpanosta. Tässä kirjeessä komissio muistutti, että kyseisen asetuksen mukaan silloin, kun jäsenvaltio tekee sopimuksia julkisesta palvelusta tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita, se tekee sen syrjimättä ketään yhteisön laivanvarustajaa. Tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan olemassa olevat julkisen palvelun sopimukset voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti. Komissio totesi kuitenkin, että Tirrenia-konsernin yritykset jatkoivat meriliikennepalvelujen harjoittamista sen jälkeen, kun niiden kanssa tehdyt julkisen palvelun sopimukset (alkuperäiset sopimukset) olivat päättyneet. Kyseisten sopimusten oli määrä päättyä vuoden 2008 lopussa, mutta Italia oli jatkanut niitä useaan otteeseen. Komissio kehotti näin ollen Italiaa esittämään huomautuksensa. |
| --- | --- |

(116)

Komissio lähetti 29 tammikuuta 2010 (58) virallisen huomautuksen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä täytäntöönpanosta. Tässä kirjeessä komissio muistutti, että kyseisen asetuksen mukaan silloin, kun jäsenvaltio tekee sopimuksia julkisesta palvelusta tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita, se tekee sen syrjimättä ketään yhteisön laivanvarustajaa. Tämän asetuksen 4 artiklan 3 kohdan mukaan olemassa olevat julkisen palvelun sopimukset voivat olla voimassa kyseisen sopimuksen voimassaolon päättymispäivään asti. Komissio totesi kuitenkin, että Tirrenia-konsernin yritykset jatkoivat meriliikennepalvelujen harjoittamista sen jälkeen, kun niiden kanssa tehdyt julkisen palvelun sopimukset (alkuperäiset sopimukset) olivat päättyneet. Kyseisten sopimusten oli määrä päättyä vuoden 2008 lopussa, mutta Italia oli jatkanut niitä useaan otteeseen. Komissio kehotti näin ollen Italiaa esittämään huomautuksensa.

58

| (117) | Komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja vastasi 29 päivänä tammikuuta 2010 myös Italian viranomaisten 22 päivänä tammikuuta 2010 päivättyyn kirjeeseen. Pääjohtaja korosti, että hänen vastauksensa koski ainoastaan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen noudattamista, ei valtiontukikysymyksiä. Tätä taustaa vasten pääjohtaja totesi, että reittejä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia koskevat perustelut olivat riittäviä poistamaan aiemmin esitetyt epäilyt. Lisäksi pääjohtaja pani tyytyväisenä merkille, että hänen aiemman vastauksensa seurauksena Italia oli poistanut kansainvälisen yhteyden Tirreniaa koskevasta uudesta sopimusluonnoksesta. Caremarin liikennöimiä reittejä koskevista kysymyksistä todettiin, että perustelut olivat riittäviä vain joidenkin reittien osalta. Näin ollen Italiaa pyydettiin toimittamaan lisäselvityksiä tietyistä Caremarin reiteistä. Pääjohtaja muistutti, että julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset voivat koskea vain reittejä, joilla markkinoiden toiminta on puutteellista. |
| --- | --- |

(117)

Komission energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja vastasi 29 päivänä tammikuuta 2010 myös Italian viranomaisten 22 päivänä tammikuuta 2010 päivättyyn kirjeeseen. Pääjohtaja korosti, että hänen vastauksensa koski ainoastaan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen noudattamista, ei valtiontukikysymyksiä. Tätä taustaa vasten pääjohtaja totesi, että reittejä Genova–Porto Torres, Genova–Olbia–Arbatax ja Civitavecchia–Olbia koskevat perustelut olivat riittäviä poistamaan aiemmin esitetyt epäilyt. Lisäksi pääjohtaja pani tyytyväisenä merkille, että hänen aiemman vastauksensa seurauksena Italia oli poistanut kansainvälisen yhteyden Tirreniaa koskevasta uudesta sopimusluonnoksesta. Caremarin liikennöimiä reittejä koskevista kysymyksistä todettiin, että perustelut olivat riittäviä vain joidenkin reittien osalta. Näin ollen Italiaa pyydettiin toimittamaan lisäselvityksiä tietyistä Caremarin reiteistä. Pääjohtaja muistutti, että julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset voivat koskea vain reittejä, joilla markkinoiden toiminta on puutteellista.

| (118) | Italian viranomaiset vastasivat 29 päivänä maaliskuuta 2010 komission 29 päivänä tammikuuta 2010 päivättyyn viralliseen huomautukseen. Vastauksessaan Italian viranomaiset






  — | muistuttivat, että komission yksiköt olivat 21 joulukuuta 2009 päivätyssä kirjeessään (ks. johdanto-osan 114 kappale) periaatteessa hyväksyneet Tirrenia-konsernin yksityistämisen siten, että asianomaiset yritykset ja uudet julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset liitetään toisiinsa; |
| --- | --- | --- |

(118)

Italian viranomaiset vastasivat 29 päivänä maaliskuuta 2010 komission 29 päivänä tammikuuta 2010 päivättyyn viralliseen huomautukseen. Vastauksessaan Italian viranomaiset

—

muistuttivat, että komission yksiköt olivat 21 joulukuuta 2009 päivätyssä kirjeessään (ks. johdanto-osan 114 kappale) periaatteessa hyväksyneet Tirrenia-konsernin yksityistämisen siten, että asianomaiset yritykset ja uudet julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset liitetään toisiinsa;

| — | totesivat, että alkuperäisten sopimusten jatkamisen ainoa peruste oli tarve varmistaa meriliikenteen julkisen palvelun jatkuminen siihen asti, että kaikki yksityistämisprosessit saadaan vietyä päätökseen; |
| --- | --- |

—

totesivat, että alkuperäisten sopimusten jatkamisen ainoa peruste oli tarve varmistaa meriliikenteen julkisen palvelun jatkuminen siihen asti, että kaikki yksityistämisprosessit saadaan vietyä päätökseen;

| — | vahvistivat aikomuksensa toteuttaa yksityistämisprosessin 30 päivänä syyskuuta 2010 mennessä meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden vapauttamiseksi kyseiseen päivämäärään mennessä; |
| --- | --- |

—

vahvistivat aikomuksensa toteuttaa yksityistämisprosessin 30 päivänä syyskuuta 2010 mennessä meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden vapauttamiseksi kyseiseen päivämäärään mennessä;

| — | esittivät yleiskatsauksen Tirrenian (ja Siremarin) yksityistämisprosessista; Italia huomautti erityisesti, että kiinnostuksenilmaisupyynnön julkaisemisen jälkeen 19 päivänä helmikuuta 2010 oli saatu yhteensä 16 kiinnostuksenilmaisua kaikkiaan 19 toimijalta. Due diligence -vaiheeseen liittyvä tietokanta oli avattu 22 päivänä maaliskuuta 2010, ja se oli tarkoitus pitää auki toukokuun 2010 loppuun asti. Italia odotti tuolloin, että myyntisopimus voitaisiin allekirjoittaa heinäkuun 2010 puoleenväliin mennessä ja omistusoikeus luovuttaa syyskuuhun 2010 mennessä. |
| --- | --- |

—

esittivät yleiskatsauksen Tirrenian (ja Siremarin) yksityistämisprosessista; Italia huomautti erityisesti, että kiinnostuksenilmaisupyynnön julkaisemisen jälkeen 19 päivänä helmikuuta 2010 oli saatu yhteensä 16 kiinnostuksenilmaisua kaikkiaan 19 toimijalta. Due diligence -vaiheeseen liittyvä tietokanta oli avattu 22 päivänä maaliskuuta 2010, ja se oli tarkoitus pitää auki toukokuun 2010 loppuun asti. Italia odotti tuolloin, että myyntisopimus voitaisiin allekirjoittaa heinäkuun 2010 puoleenväliin mennessä ja omistusoikeus luovuttaa syyskuuhun 2010 mennessä.

| — | selvensivät, että Toremaria koskevassa tarjousmenettelyssä 11 asianomaista osapuolta oli osallistumassa menettelyn seuraaviin vaiheisiin; |
| --- | --- |

—

selvensivät, että Toremaria koskevassa tarjousmenettelyssä 11 asianomaista osapuolta oli osallistumassa menettelyn seuraaviin vaiheisiin;

| — | huomauttivat, että rikkomusmenettelystä johtuva jatkuva epävarmuus saattaisi vaarantaa yksityistämisprosessit ja vaikuttaa kielteisesti myös tarjouskilpailun kohteena olevien yritysten arvoon; |
| --- | --- |

—

huomauttivat, että rikkomusmenettelystä johtuva jatkuva epävarmuus saattaisi vaarantaa yksityistämisprosessit ja vaikuttaa kielteisesti myös tarjouskilpailun kohteena olevien yritysten arvoon;

| — | tarjosi täyttä yhteistyötä komission kanssa mahdollisten jäljellä olevien epäilyjen selvittämiseksi niin rikkomusmenettelyn kuin mahdollisten valtiontukikysymysten osalta. |
| --- | --- |

—

tarjosi täyttä yhteistyötä komission kanssa mahdollisten jäljellä olevien epäilyjen selvittämiseksi niin rikkomusmenettelyn kuin mahdollisten valtiontukikysymysten osalta.

| (119) | Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 10 päivänä syyskuuta 2010 pidetyssä ad hoc -kokouksessa, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämismenettely oli keskeytetty loppuvaiheessa eikä 30 päivään syyskuuta asetettua määräaikaa näin ollen kyettäisi pitämään. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat, että myös Caremarin, Saremarin, Siremarin ja Toremarin sopimuksia koskevat kilpailumenettelyt viivästyisivät. Tämän jälkeen alkuperäisiä sopimuksia jatkettiin 1 päivänä lokakuuta 2010 annetulla lailla nro 163 siihen asti, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessit olisi saatu päätökseen (ks. myös johdanto-osan 26 kappale). |
| --- | --- |

(119)

Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 10 päivänä syyskuuta 2010 pidetyssä ad hoc -kokouksessa, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämismenettely oli keskeytetty loppuvaiheessa eikä 30 päivään syyskuuta asetettua määräaikaa näin ollen kyettäisi pitämään. Lisäksi Italian viranomaiset ilmoittivat, että myös Caremarin, Saremarin, Siremarin ja Toremarin sopimuksia koskevat kilpailumenettelyt viivästyisivät. Tämän jälkeen alkuperäisiä sopimuksia jatkettiin 1 päivänä lokakuuta 2010 annetulla lailla nro 163 siihen asti, että Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessit olisi saatu päätökseen (ks. myös johdanto-osan 26 kappale).

| (120) | Näiden tapahtumien perusteella komissio antoi 24 päivänä marraskuuta 2010 täydentävän virallisen huomautuksen. Siinä komissio






  — | pani merkille, että Tirrenian, Siremarin, Caremarin, Saremarin ja Toremarin alkuperäisiä sopimuksia oli jatkettu automaattisesti ja ilman kilpailumenettelyä; |
| --- | --- | --- |

(120)

Näiden tapahtumien perusteella komissio antoi 24 päivänä marraskuuta 2010 täydentävän virallisen huomautuksen. Siinä komissio

—

pani merkille, että Tirrenian, Siremarin, Caremarin, Saremarin ja Toremarin alkuperäisiä sopimuksia oli jatkettu automaattisesti ja ilman kilpailumenettelyä;

| — | huomautti, että kyseisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten soveltamista oli jatkettu, vaikka kilpailumenettelyä ei ollut saatettu päätökseen sen paremmin Tirrenian, Siremarin, Caremarin, Saremarin kuin Toremarin osalta; |
| --- | --- |

—

huomautti, että kyseisten julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten soveltamista oli jatkettu, vaikka kilpailumenettelyä ei ollut saatettu päätökseen sen paremmin Tirrenian, Siremarin, Caremarin, Saremarin kuin Toremarin osalta;

| — | ilmoitti varaavansa oikeuden antaa tarvittaessa perustellun lausunnon (ottaen huomioon Italian mahdollisesti esittämät huomautukset). |
| --- | --- |

—

ilmoitti varaavansa oikeuden antaa tarvittaessa perustellun lausunnon (ottaen huomioon Italian mahdollisesti esittämät huomautukset).

| (121) | Komissio antoi 21 päivänä kesäkuuta 2012 perustellun lausunnon kolmen entisen Tirrenia-konsernin yrityksen (Caremarin, Laziomarin ja Saremarin) yksityistämisen viivästymisestä. Perusteltu lausunto ei koskenut kolmea muuta yritystä (Tirrenia, Toremar ja Siremar), joiden osalta tarjouskilpailumenettelyt oli saatettu päätökseen vuoden 2011 aikana (59). Komissio huomautti, ettei Italia ollut järjestänyt kilpailumenettelyjä Caremarin, Laziomarin ja Saremarin hoitamia meriliikenteen kabotaasireittejä koskevien julkisten palvelun sopimusten tekemiseksi, vaikka niitä koskevien alkuperäisten sopimusten normaalista päättymisajankohdasta oli kulunut jo yli kolme vuotta. Kyseisiä sopimuksia oli jatkettu automaattisesti ja toistaiseksi, mikä esti muita yhteisön laivanvarustajia kilpailemasta niistä. |
| --- | --- |

(121)

Komissio antoi 21 päivänä kesäkuuta 2012 perustellun lausunnon kolmen entisen Tirrenia-konsernin yrityksen (Caremarin, Laziomarin ja Saremarin) yksityistämisen viivästymisestä. Perusteltu lausunto ei koskenut kolmea muuta yritystä (Tirrenia, Toremar ja Siremar), joiden osalta tarjouskilpailumenettelyt oli saatettu päätökseen vuoden 2011 aikana (59). Komissio huomautti, ettei Italia ollut järjestänyt kilpailumenettelyjä Caremarin, Laziomarin ja Saremarin hoitamia meriliikenteen kabotaasireittejä koskevien julkisten palvelun sopimusten tekemiseksi, vaikka niitä koskevien alkuperäisten sopimusten normaalista päättymisajankohdasta oli kulunut jo yli kolme vuotta. Kyseisiä sopimuksia oli jatkettu automaattisesti ja toistaiseksi, mikä esti muita yhteisön laivanvarustajia kilpailemasta niistä.

59

| (122) | Italian viranomaiset vastasivat 8 päivänä elokuuta 2012 perusteltuun lausuntoon toteamalla, että kyseisiä yrityksiä ja niille annettuja uusia julkisen palvelun koskevat tarjouskilpailuilmoitukset oli julkaistu tai julkaistaisiin pian EU:n virallisessa lehdessä. Caremaria koskeva ilmoitus oli julkaistu 20 päivänä heinäkuuta 2012 ja Laziomaria koskeva ilmoitus oli lähetetty julkaistavaksi 1 päivänä elokuuta 2012. Saremarin osalta oli 2 päivänä elokuuta 2012 hyväksytty laki, jossa edellytettiin, että tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan 2 päivänä lokakuuta 2012. |
| --- | --- |

(122)

Italian viranomaiset vastasivat 8 päivänä elokuuta 2012 perusteltuun lausuntoon toteamalla, että kyseisiä yrityksiä ja niille annettuja uusia julkisen palvelun koskevat tarjouskilpailuilmoitukset oli julkaistu tai julkaistaisiin pian EU:n virallisessa lehdessä. Caremaria koskeva ilmoitus oli julkaistu 20 päivänä heinäkuuta 2012 ja Laziomaria koskeva ilmoitus oli lähetetty julkaistavaksi 1 päivänä elokuuta 2012. Saremarin osalta oli 2 päivänä elokuuta 2012 hyväksytty laki, jossa edellytettiin, että tarjouskilpailuilmoitus julkaistaan 2 päivänä lokakuuta 2012.

| (123) | Laziomarin uudeksi omistajaksi tuli 13 päivänä tammikuuta 2014 Compagnia Laziale di Navigazione, joka allekirjoitti kymmenvuotisen julkisen palvelun sopimuksen yhteyksistä Pontinon saaristoon. Caremarin omistusoikeus luovutettiin 16 päivänä heinäkuuta 2015 ATI SNAV-Rifimille yhdeksänvuotisen julkisen palvelun sopimuksen kanssa. Vuoden 2014 päätöksen jälkeen Saremar asetettiin selvitystilaan ja Sardinian ja pienten saarten välisiä reittejä koskeva julkisen palvelun sopimus tehtiin Delcomarin kanssa maaliskuussa 2016. |
| --- | --- |

(123)

Laziomarin uudeksi omistajaksi tuli 13 päivänä tammikuuta 2014 Compagnia Laziale di Navigazione, joka allekirjoitti kymmenvuotisen julkisen palvelun sopimuksen yhteyksistä Pontinon saaristoon. Caremarin omistusoikeus luovutettiin 16 päivänä heinäkuuta 2015 ATI SNAV-Rifimille yhdeksänvuotisen julkisen palvelun sopimuksen kanssa. Vuoden 2014 päätöksen jälkeen Saremar asetettiin selvitystilaan ja Sardinian ja pienten saarten välisiä reittejä koskeva julkisen palvelun sopimus tehtiin Delcomarin kanssa maaliskuussa 2016.

| (124) | Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 15 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyllä kirjeellä, että kaikkien entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistäminen oli saatettu päätökseen. Komissio päätti 8 päivänä joulukuuta 2016 lopettaa rikkomusmenettelyn. |
| --- | --- |

(124)

Italian viranomaiset ilmoittivat komissiolle 15 päivänä heinäkuuta 2016 päivätyllä kirjeellä, että kaikkien entisen Tirrenia-konsernin yritysten yksityistäminen oli saatettu päätökseen. Komissio päätti 8 päivänä joulukuuta 2016 lopettaa rikkomusmenettelyn.

3.   MENETTELYN ALOITTAMISEN JA LAAJENTAMISEN SYYT

MENETTELYN ALOITTAMISEN JA LAAJENTAMISEN SYYT

3.1   Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

3.1.1   Altmark-tuomion noudattaminen ja tuen olemassaolo

Altmark-tuomion noudattaminen ja tuen olemassaolo

| (125) | Komissio katsoi vuoden 2011 päätöksessään alustavasti, että julkisen palvelun velvoitteiden määritelmä ei ollut riittävän selkeä, minkä takia se ei voinut lopullisesti päätellä, sisälsikö alkuperäinen sopimus ilmeisen virheen. Komissiolla ei etenkään ollut kattavaa näkemystä velvoitteista, joita Tirrenialle oli tosiasiallisesti asetettu asiaankuuluvien reittien liikennöinnissä verrattuna kilpailijoiden joillakin noista reiteistä tarjoamiin palveluihin. Lisäksi komissiolla oli epäilyksiä sen suhteen, voitiinko Tirrenian liikennöimien rahtireittien tavoitteeksi katsoa unionin yleisten taloudellisten etujen toteuttaminen unionin oikeudessa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

(125)

Komissio katsoi vuoden 2011 päätöksessään alustavasti, että julkisen palvelun velvoitteiden määritelmä ei ollut riittävän selkeä, minkä takia se ei voinut lopullisesti päätellä, sisälsikö alkuperäinen sopimus ilmeisen virheen. Komissiolla ei etenkään ollut kattavaa näkemystä velvoitteista, joita Tirrenialle oli tosiasiallisesti asetettu asiaankuuluvien reittien liikennöinnissä verrattuna kilpailijoiden joillakin noista reiteistä tarjoamiin palveluihin. Lisäksi komissiolla oli epäilyksiä sen suhteen, voitiinko Tirrenian liikennöimien rahtireittien tavoitteeksi katsoa unionin yleisten taloudellisten etujen toteuttaminen unionin oikeudessa tarkoitetulla tavalla.

| (126) | Komissio katsoi alustavasti, että Altmark-tuomiossa (60) vahvistettu toinen kriteeri täyttyi, sillä korvauksen laskentaperusteena olevat parametrit oli vahvistettu etukäteen ja avoimuusvaatimuksia noudattaen. Komissio totesi erityisesti, että kyseiset parametrit on kuvattu alkuperäisessä sopimuksessa (vuoden 2009 korvaus) sekä CIPE:n toimintaohjeessa (korvaus vuodesta 2010 eteenpäin). |
| --- | --- |

(126)

Komissio katsoi alustavasti, että Altmark-tuomiossa (60) vahvistettu toinen kriteeri täyttyi, sillä korvauksen laskentaperusteena olevat parametrit oli vahvistettu etukäteen ja avoimuusvaatimuksia noudattaen. Komissio totesi erityisesti, että kyseiset parametrit on kuvattu alkuperäisessä sopimuksessa (vuoden 2009 korvaus) sekä CIPE:n toimintaohjeessa (korvaus vuodesta 2010 eteenpäin).

60

| (127) | Komissio katsoi kuitenkin, että kolmas Altmark-kriteeri ei näyttänyt täyttyvän ja että toimijat olivat mahdollisesti saaneet liiallisia korvauksia julkisen palvelun tehtävien suorittamisesta. Komissio epäili erityisesti sitä, kuvastaako vuodesta 2010 lähtien sovellettu 6,5 prosentin riskipreemio asianmukaista riskitasoa, sillä alustavasti näytti siltä, ettei Tirrenia kantanut tällaisten palvelujen toteuttamisesta tavallisesti aiheutuvia riskejä. |
| --- | --- |

(127)

Komissio katsoi kuitenkin, että kolmas Altmark-kriteeri ei näyttänyt täyttyvän ja että toimijat olivat mahdollisesti saaneet liiallisia korvauksia julkisen palvelun tehtävien suorittamisesta. Komissio epäili erityisesti sitä, kuvastaako vuodesta 2010 lähtien sovellettu 6,5 prosentin riskipreemio asianmukaista riskitasoa, sillä alustavasti näytti siltä, ettei Tirrenia kantanut tällaisten palvelujen toteuttamisesta tavallisesti aiheutuvia riskejä.

| (128) | Komissio katsoi myös alustavasti, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, koska alkuperäistä sopimusta oli jatkettu ilman tarjouskilpailua. Komissio huomautti vielä, ettei sille ollut toimitettu minkäänlaista näyttöä tueksi väitteelle, jonka mukaan Tirrenia oli itse asiassa tuottanut kyseisen palvelun yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin. |
| --- | --- |

(128)

Komissio katsoi myös alustavasti, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, koska alkuperäistä sopimusta oli jatkettu ilman tarjouskilpailua. Komissio huomautti vielä, ettei sille ollut toimitettu minkäänlaista näyttöä tueksi väitteelle, jonka mukaan Tirrenia oli itse asiassa tuottanut kyseisen palvelun yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin.

| (129) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio tuli näin ollen alustavasti siihen johtopäätökseen, että Tirrenialle vuosina 2009–2011 maksetut julkisen palvelun korvaukset olivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoi myös, että tätä tukea olisi pidettävä uutena tukena. |
| --- | --- |

(129)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio tuli näin ollen alustavasti siihen johtopäätökseen, että Tirrenialle vuosina 2009–2011 maksetut julkisen palvelun korvaukset olivat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoi myös, että tätä tukea olisi pidettävä uutena tukena.

| (130) | Komissio katsoi vuoden 2012 päätöksessä, että siltä osin kuin kaikki ehdot olivat pysyneet muuttumattomina vuonna 2012 uuden sopimuksen voimaantuloon asti, myös Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella 1 päivästä tammikuuta 2012 lähtien myönnetty korvaus oli valtiontukea. |
| --- | --- |

(130)

Komissio katsoi vuoden 2012 päätöksessä, että siltä osin kuin kaikki ehdot olivat pysyneet muuttumattomina vuonna 2012 uuden sopimuksen voimaantuloon asti, myös Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella 1 päivästä tammikuuta 2012 lähtien myönnetty korvaus oli valtiontukea.

3.1.2   Soveltuvuus sisämarkkinoille

Soveltuvuus sisämarkkinoille

| (131) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että vuosina 2009–2011 maksettu julkisen palvelun korvaus ei kuulunut sen paremmin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/842/EY (61) kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2005 puitteiden (62) soveltamisalaan. Näin ollen komissio arvioi tätä toimenpidettä suoraan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla ja totesi, että sillä oli epäilyksiä soveltuvuutta sisämarkkinoille koskevien edellytysten täyttymisen suhteen. |
| --- | --- |

(131)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että vuosina 2009–2011 maksettu julkisen palvelun korvaus ei kuulunut sen paremmin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn komission päätöksen 2005/842/EY (61) kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2005 puitteiden (62) soveltamisalaan. Näin ollen komissio arvioi tätä toimenpidettä suoraan SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan nojalla ja totesi, että sillä oli epäilyksiä soveltuvuutta sisämarkkinoille koskevien edellytysten täyttymisen suhteen.

61

62

| (132) | Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, että uusi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskeva päätöspaketti, johon kuuluivat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehty komission päätös 2012/21/EU (63) sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat vuoden 2011 puitteet (64), oli tullut voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Komissio katsoi alustavasti, ettei alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla myönnettyä julkisen palvelun korvausta voinut pitää soveltuvana sisämarkkinoille tai vapauttaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta. |
| --- | --- |

(132)

Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, että uusi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskeva päätöspaketti, johon kuuluivat yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehty komission päätös 2012/21/EU (63) sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat vuoden 2011 puitteet (64), oli tullut voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Komissio katsoi alustavasti, ettei alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla myönnettyä julkisen palvelun korvausta voinut pitää soveltuvana sisämarkkinoille tai vapauttaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen mukaisesta ilmoitusvelvollisuudesta.

63

64

| (133) | Vuoden 2010 laissa säädettiin alkuperäisen sopimuksen jatkamisesta 30 päivästä syyskuuta 2010 yksityistämisprosessin loppuun asti. Tirrenia oli vaikeuksissa vuoden 2010 lain antamishetkellä (ks. johdanto-osan 61 kappale). Näin ollen Tirrenian 1 päivän lokakuuta 2010 ja yksityistämisen välisenä aikana saamaa korvausta ei voitu arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. Sen sijaan komissio tukeutui edellä mainittujen puitteiden 9 kohtaan (65) ja katsoi, että kyseistä tukea pitäisi arvioida vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella. |
| --- | --- |

(133)

Vuoden 2010 laissa säädettiin alkuperäisen sopimuksen jatkamisesta 30 päivästä syyskuuta 2010 yksityistämisprosessin loppuun asti. Tirrenia oli vaikeuksissa vuoden 2010 lain antamishetkellä (ks. johdanto-osan 61 kappale). Näin ollen Tirrenian 1 päivän lokakuuta 2010 ja yksityistämisen välisenä aikana saamaa korvausta ei voitu arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. Sen sijaan komissio tukeutui edellä mainittujen puitteiden 9 kohtaan (65) ja katsoi, että kyseistä tukea pitäisi arvioida vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella.

65

| (134) | Komissio totesi, etteivät vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetut soveltuvuuskriteerit täyttyneet tässä tapauksessa, ja katsoi siksi alustavasti vuoden 2012 päätöksessä, että vaikeuksissa olevalle Tirrenialle maksettu korvaus oli sisämarkkinoille soveltumatonta rakenneuudistustukea. |
| --- | --- |

(134)

Komissio totesi, etteivät vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetut soveltuvuuskriteerit täyttyneet tässä tapauksessa, ja katsoi siksi alustavasti vuoden 2012 päätöksessä, että vaikeuksissa olevalle Tirrenialle maksettu korvaus oli sisämarkkinoille soveltumatonta rakenneuudistustukea.

3.2   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

| (135) | Komissio katsoi vuoden 2012 päätöksessä alustavasti, että pelastamistukea oli jatkettu sääntöjenvastaisesti 28 päivästä elokuuta 2011 syyskuun 18 päivään 2012 ja että pelastamistuen jatkaminen kyseisenä aikana oli sisämarkkinoille soveltumatonta tukea Tirrenialle ja Siremarille ja mahdollisesti myös niiden ostajille. Komissio huomautti erityisesti, ettei Italia ollut toimittanut vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisesti rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa kuuden kuukauden kuluessa näille yrityksille myönnetyn pelastamistuen ensimmäisen erän maksamisesta. Komissio katsoi, etteivät myöskään vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetut pelastamistuen jatkamisedellytykset täyttyneet. |
| --- | --- |

(135)

Komissio katsoi vuoden 2012 päätöksessä alustavasti, että pelastamistukea oli jatkettu sääntöjenvastaisesti 28 päivästä elokuuta 2011 syyskuun 18 päivään 2012 ja että pelastamistuen jatkaminen kyseisenä aikana oli sisämarkkinoille soveltumatonta tukea Tirrenialle ja Siremarille ja mahdollisesti myös niiden ostajille. Komissio huomautti erityisesti, ettei Italia ollut toimittanut vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisesti rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa kuuden kuukauden kuluessa näille yrityksille myönnetyn pelastamistuen ensimmäisen erän maksamisesta. Komissio katsoi, etteivät myöskään vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetut pelastamistuen jatkamisedellytykset täyttyneet.

3.3   Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

| (136) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio ilmaisi epäilevänsä, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntiä koskeva tarjouskilpailumenettely ollut riittävän avoin ja ehdoton sen varmistamiseksi, että myynti toteutuu markkinahintaan. |
| --- | --- |

(136)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio ilmaisi epäilevänsä, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntiä koskeva tarjouskilpailumenettely ollut riittävän avoin ja ehdoton sen varmistamiseksi, että myynti toteutuu markkinahintaan.

| (137) | Komissio totesi ensinnäkin, että vaikka kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin useissa sanomalehdissä ja lukuisilla verkkosivuilla, siinä ei näytetty täsmennettävän myynnin laajuutta eikä annettu tarjoajille selkeitä ohjeita menettelyn seuraavista vaiheista. Kiinnostuksenilmaisupyyntö ei näyttänyt myöskään sisältävän mitään esikarsinta- tai valintaperusteita tai muita ehtoja, jotka tarjoajien olisi täytettävä, lukuun ottamatta pakollista ehtoa julkisen palvelun tarjoamisen jatkamisesta. Lisäksi kaikki olennaiset tiedot myyntimenettelyn kohteena olevista omaisuuseristä asetettiin tarjoajien saataville vasta due diligence -vaiheessa. |
| --- | --- |

(137)

Komissio totesi ensinnäkin, että vaikka kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin useissa sanomalehdissä ja lukuisilla verkkosivuilla, siinä ei näytetty täsmennettävän myynnin laajuutta eikä annettu tarjoajille selkeitä ohjeita menettelyn seuraavista vaiheista. Kiinnostuksenilmaisupyyntö ei näyttänyt myöskään sisältävän mitään esikarsinta- tai valintaperusteita tai muita ehtoja, jotka tarjoajien olisi täytettävä, lukuun ottamatta pakollista ehtoa julkisen palvelun tarjoamisen jatkamisesta. Lisäksi kaikki olennaiset tiedot myyntimenettelyn kohteena olevista omaisuuseristä asetettiin tarjoajien saataville vasta due diligence -vaiheessa.

| (138) | Komissio katsoi myös, että tietyt yksityistämisen yhteydessä asetetut vaatimukset saattoivat rajoittaa tarjoajien lukumäärää ja/tai vaikuttaa myyntihintaan. Komissio toisti vakiintuneen käytäntönsä, jota se soveltaa valtion julkisessa omistuksessa oleville yrityksille kuuluvien tai valtiosta johtuvien varojen myynnissä: sellaiset muut kuin taloudelliset näkökohdat, joihin yksityinen myyjä ei kiinnittäisi huomiota, kuten yleistä järjestystä, työllisyyttä tai aluekehitystä koskevat seikat, viittaavat valtiontuen olemassaoloon, jos niiden perusteella asetetaan mahdolliselle ostajalle raskaita velvoitteita ja ne ovat siten omiaan laskemaan myyntihintaa. |
| --- | --- |

(138)

Komissio katsoi myös, että tietyt yksityistämisen yhteydessä asetetut vaatimukset saattoivat rajoittaa tarjoajien lukumäärää ja/tai vaikuttaa myyntihintaan. Komissio toisti vakiintuneen käytäntönsä, jota se soveltaa valtion julkisessa omistuksessa oleville yrityksille kuuluvien tai valtiosta johtuvien varojen myynnissä: sellaiset muut kuin taloudelliset näkökohdat, joihin yksityinen myyjä ei kiinnittäisi huomiota, kuten yleistä järjestystä, työllisyyttä tai aluekehitystä koskevat seikat, viittaavat valtiontuen olemassaoloon, jos niiden perusteella asetetaan mahdolliselle ostajalle raskaita velvoitteita ja ne ovat siten omiaan laskemaan myyntihintaa.

| (139) | Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden myyntiprosessit perustuivat Marzanon laissa säädettyyn menettelyyn (ks. johdanto-osan 64 kappale). Näin ollen komissio arvioi kumpaakin menettelyä yhdessä. Komission mukaan kyseisten liiketoimintayksiköiden myyminen uusien sopimusten kanssa johti siihen, että ostajien oli julkista palvelua tarjotessaan noudatettava uudessa sopimuksessa ennalta vahvistettuja laatu-, vuorotiheys- ja hintavelvoitteita. Komissiosta vaikutti siltä, että tällaisia velvoitteita asettaessaan asianomainen valtio ei pyrkinyt saamaan korkeinta mahdollista hintaa vaan sen tarkoituksena oli ennemminkin toteuttaa yleisen edun mukaisia tavoitteita. Komissio piti hyvin epätodennäköisenä, että yksityinen myyjä olisi antanut yhtä suuren merkityksen julkisen palvelun keskeytymättömälle tuottamiselle. |
| --- | --- |

(139)

Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden myyntiprosessit perustuivat Marzanon laissa säädettyyn menettelyyn (ks. johdanto-osan 64 kappale). Näin ollen komissio arvioi kumpaakin menettelyä yhdessä. Komission mukaan kyseisten liiketoimintayksiköiden myyminen uusien sopimusten kanssa johti siihen, että ostajien oli julkista palvelua tarjotessaan noudatettava uudessa sopimuksessa ennalta vahvistettuja laatu-, vuorotiheys- ja hintavelvoitteita. Komissiosta vaikutti siltä, että tällaisia velvoitteita asettaessaan asianomainen valtio ei pyrkinyt saamaan korkeinta mahdollista hintaa vaan sen tarkoituksena oli ennemminkin toteuttaa yleisen edun mukaisia tavoitteita. Komissio piti hyvin epätodennäköisenä, että yksityinen myyjä olisi antanut yhtä suuren merkityksen julkisen palvelun keskeytymättömälle tuottamiselle.

| (140) | Komissio katsoi myös, ettei tavanomaisten markkinaehtojen mukaisesti toimiva yksityinen myyjä olisi asettanut velvollisuutta säilyttää työllisyyttä samalla tasolla kahden vuoden ajan. |
| --- | --- |

(140)

Komissio katsoi myös, ettei tavanomaisten markkinaehtojen mukaisesti toimiva yksityinen myyjä olisi asettanut velvollisuutta säilyttää työllisyyttä samalla tasolla kahden vuoden ajan.

| (141) | Edellä esitetyistä syistä komissio totesi alustavasti, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntiä koskeva tarjouskilpailumenettely ollut riittävän avoin ja ehdoton, jotta se olisi itsessään varmistanut myynnin toteutuvan markkinahintaan. Komissio ei siten voinut sulkea pois mahdollisuutta, että joko myydylle taloudelliselle toiminnalle tai ostajalle annettiin taloudellista etua. |
| --- | --- |

(141)

Edellä esitetyistä syistä komissio totesi alustavasti, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntiä koskeva tarjouskilpailumenettely ollut riittävän avoin ja ehdoton, jotta se olisi itsessään varmistanut myynnin toteutuvan markkinahintaan. Komissio ei siten voinut sulkea pois mahdollisuutta, että joko myydylle taloudelliselle toiminnalle tai ostajalle annettiin taloudellista etua.

| (142) | Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoi myös, että kaikki yksityistämisprosessin aikana mahdollisesti ilmennyt tuki olisi ollut sisämarkkinoille soveltumatonta. |
| --- | --- |

(142)

Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoi myös, että kaikki yksityistämisprosessin aikana mahdollisesti ilmennyt tuki olisi ollut sisämarkkinoille soveltumatonta.

| (143) | Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että CIN:n Tirrenia-liiketoimintayksiköstä suorittaman ostohinnan maksun lykkäys saattoi olla valtiontukea CIN:lle. Komissio huomautti erityisesti, että ostohinnan todellinen arvo, joka saadaan diskonttaamalla lykätyt maksuerät niiden myyntiajankohdan arvoon, on alhaisempi kuin Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan vahvistama markkina-arvo. Näin ollen komissio katsoi, että CIN on voinut saada etua vähintään riippumattoman asiantuntijan vahvistaman hinnan ja nykyarvoon diskontattujen tulevien maksujen välisen erotuksen johdosta. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoi, että tämä toimenpide voi olla toimintatukea, joka ei periaatteessa sovellu sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(143)

Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että CIN:n Tirrenia-liiketoimintayksiköstä suorittaman ostohinnan maksun lykkäys saattoi olla valtiontukea CIN:lle. Komissio huomautti erityisesti, että ostohinnan todellinen arvo, joka saadaan diskonttaamalla lykätyt maksuerät niiden myyntiajankohdan arvoon, on alhaisempi kuin Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan vahvistama markkina-arvo. Näin ollen komissio katsoi, että CIN on voinut saada etua vähintään riippumattoman asiantuntijan vahvistaman hinnan ja nykyarvoon diskontattujen tulevien maksujen välisen erotuksen johdosta. Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio katsoi, että tämä toimenpide voi olla toimintatukea, joka ei periaatteessa sovellu sisämarkkinoille.

3.4   Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus

Italian valtion ja CIN:n välinen uusi sopimus

| (144) | Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajalle (eli CIN:lle) myönnetty korvaus täyttänyt Altmark-tuomiossa vahvistettuja kriteerejä, joten se oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea. |
| --- | --- |

(144)

Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajalle (eli CIN:lle) myönnetty korvaus täyttänyt Altmark-tuomiossa vahvistettuja kriteerejä, joten se oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea.

| (145) | Komissio päätyi tähän näkemykseen, koska






  — | ainakin tietyillä CIN:n liikennöimillä reiteillä oli läsnä kilpailijoita, jotka vaikuttivat tarjoavan samanlaisia palveluja; |
| --- | --- | --- |

(145)

Komissio päätyi tähän näkemykseen, koska

—

ainakin tietyillä CIN:n liikennöimillä reiteillä oli läsnä kilpailijoita, jotka vaikuttivat tarjoavan samanlaisia palveluja;

| — | korvauksen laskeminen CIPE:n toimintaohjeen mukaisesti näytti johtaneen siihen, että toimijalle maksettiin julkisen palvelun tuottamisesta liiallisia korvauksia samoista syistä kuin vuoden 2011 päätöksessä todetut syyt; ja |
| --- | --- |

—

korvauksen laskeminen CIPE:n toimintaohjeen mukaisesti näytti johtaneen siihen, että toimijalle maksettiin julkisen palvelun tuottamisesta liiallisia korvauksia samoista syistä kuin vuoden 2011 päätöksessä todetut syyt; ja

| — | Altmark-tuomion (66) neljäs kriteeri ei ilmeisesti täyttynyt, sillä tarjouskilpailun kohteena oli pelkän julkisen palvelun sopimuksen sijasta Tirrenia-liiketoiminta ja sille annettu uusi sopimus eikä ollut osoitettu, että tällä tavalla olisi voitu valita tarjoaja, joka kykenee tuottamaan palvelut yhteisön kannalta vähimmin kustannuksin. |
| --- | --- |

—

Altmark-tuomion (66) neljäs kriteeri ei ilmeisesti täyttynyt, sillä tarjouskilpailun kohteena oli pelkän julkisen palvelun sopimuksen sijasta Tirrenia-liiketoiminta ja sille annettu uusi sopimus eikä ollut osoitettu, että tällä tavalla olisi voitu valita tarjoaja, joka kykenee tuottamaan palvelut yhteisön kannalta vähimmin kustannuksin.

66

| (146) | CIN:lle myönnetyn korvauksen soveltuvuudesta sisämarkkinoille komissio totesi, että Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella vaikutti siltä, ettei CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimillä reiteillä tämän toimeksiannon alkamista edeltävien kahden vuoden aikana kuljetettujen matkustajien määrä ylittänyt yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyssä päätöksessä vahvistettua kynnysarvoa (300 000 matkustajaa). Koska komissiolla oli epäilyksiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen varsinaisesta luonteesta sekä liiallisten korvausten mahdollisesta maksamisesta CIN:lle, se katsoi alustavasti, ettei korvauksia voitu pitää sisämarkkinoille soveltuvina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen perusteella. Tämän jälkeen komissio arvioi tukea yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella, mutta se esitti epäilyjä sen suhteen, täyttyivätkö kyseisissä puitteissa vahvistetut sisämarkkinoille soveltuvuuden edellytykset, ja kehotti Italiaa osoittamaan, että näin on. |
| --- | --- |

(146)

CIN:lle myönnetyn korvauksen soveltuvuudesta sisämarkkinoille komissio totesi, että Italian viranomaisten toimittamien tietojen perusteella vaikutti siltä, ettei CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimillä reiteillä tämän toimeksiannon alkamista edeltävien kahden vuoden aikana kuljetettujen matkustajien määrä ylittänyt yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyssä päätöksessä vahvistettua kynnysarvoa (300 000 matkustajaa). Koska komissiolla oli epäilyksiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen varsinaisesta luonteesta sekä liiallisten korvausten mahdollisesta maksamisesta CIN:lle, se katsoi alustavasti, ettei korvauksia voitu pitää sisämarkkinoille soveltuvina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen perusteella. Tämän jälkeen komissio arvioi tukea yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella, mutta se esitti epäilyjä sen suhteen, täyttyivätkö kyseisissä puitteissa vahvistetut sisämarkkinoille soveltuvuuden edellytykset, ja kehotti Italiaa osoittamaan, että näin on.

3.5   Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

| (147) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että siltä osin kuin kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta ei makseta, kyseinen toimenpide on lakisääteinen etu, johon ei liity valtion varojen siirtoa ja jota ei siten voida pitää valtiontukena. Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden maksullisuudesta komissio sen sijaan katsoi, että mikäli Tirrenian tarjoama palvelu on varsinaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ja kyseinen etuoikeus on annettu vain tällaisen palvelun kattamille reiteille, se ei johda ylimääräiseen taloudelliseen etuun, koska kyse on olennaisesta osatekijästä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toteuttamisessa. Komissio pyysi kuitenkin Italian viranomaisia ja kolmansia osapuolia toimittamaan lisätietoja tästä toimenpiteestä. |
| --- | --- |

(147)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että siltä osin kuin kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta ei makseta, kyseinen toimenpide on lakisääteinen etu, johon ei liity valtion varojen siirtoa ja jota ei siten voida pitää valtiontukena. Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden maksullisuudesta komissio sen sijaan katsoi, että mikäli Tirrenian tarjoama palvelu on varsinaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ja kyseinen etuoikeus on annettu vain tällaisen palvelun kattamille reiteille, se ei johda ylimääräiseen taloudelliseen etuun, koska kyse on olennaisesta osatekijästä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toteuttamisessa. Komissio pyysi kuitenkin Italian viranomaisia ja kolmansia osapuolia toimittamaan lisätietoja tästä toimenpiteestä.

| (148) | Koska komissio epäili yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua koskevan toimeksiannon oikeutusta, se ei voinut päätellä toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille, jos sitä olisi pidettävä tukena. |
| --- | --- |

(148)

Koska komissio epäili yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua koskevan toimeksiannon oikeutusta, se ei voinut päätellä toimenpiteen soveltuvuutta sisämarkkinoille, jos sitä olisi pidettävä tukena.

3.6   Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

| (149) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että kaikki vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet olivat valtiontukea entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, mukaan lukien Tirrenialle. Toimenpiteitä olivat 1) mahdollisuus käyttää alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja maksuvalmiustarkoituksiin; 2) yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset; 3) mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja. Komissio pyysi Italian viranomaisia selventämään, olivatko nämä toimenpiteet tarpeen julkisen palvelun tuottamiseksi, ja jos olivat, niin millä tavalla. |
| --- | --- |

(149)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että kaikki vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet olivat valtiontukea entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, mukaan lukien Tirrenialle. Toimenpiteitä olivat 1) mahdollisuus käyttää alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja maksuvalmiustarkoituksiin; 2) yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset; 3) mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja. Komissio pyysi Italian viranomaisia selventämään, olivatko nämä toimenpiteet tarpeen julkisen palvelun tuottamiseksi, ja jos olivat, niin millä tavalla.

| (150) | Komission alustavan näkemyksen mukaan kyseiset toimenpiteet olivat todennäköisesti toimintatukea sellaisten kustannusten alentamiseksi, joista Tirrenia ja entisen Tirrenia-konsernin muut yritykset olisivat muutoin vastanneet itse, joten niitä oli pidettävä soveltumattomina sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(150)

Komission alustavan näkemyksen mukaan kyseiset toimenpiteet olivat todennäköisesti toimintatukea sellaisten kustannusten alentamiseksi, joista Tirrenia ja entisen Tirrenia-konsernin muut yritykset olisivat muutoin vastanneet itse, joten niitä oli pidettävä soveltumattomina sisämarkkinoille.

4.   ITALIAN HUOMAUTUKSET

ITALIAN HUOMAUTUKSET

4.1   Julkisen palvelun velvoitteet ja kilpailuympäristö

Julkisen palvelun velvoitteet ja kilpailuympäristö

| (151) | Italia toimitti luettelon reiteistä, joita Tirrenia liikennöi julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti, sekä tiedot reittien vuorotiheydestä ja aikatauluista eri kausina, kilpailuympäristöstä ja julkisen palvelun velvoitteiden asettamiseen johtaneista syistä. |
| --- | --- |

(151)

Italia toimitti luettelon reiteistä, joita Tirrenia liikennöi julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti, sekä tiedot reittien vuorotiheydestä ja aikatauluista eri kausina, kilpailuympäristöstä ja julkisen palvelun velvoitteiden asettamiseen johtaneista syistä.

| (152) | Italia huomautti varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolosta, että sen Tirrenialle ja myöhemmin CIN:lle asettamilla julkisen palvelun velvoitteilla varmistetaan säännöllisyyden, jatkuvuuden ja laadun näkökulmasta tyydyttävä palvelu mantereen ja saarten satamien välisten yhteyksien ylläpitämisessä. Kyseinen palvelu paitsi edesauttaa saarten taloudellista kehitystä myös täyttää saariyhteisöjen välttämättömät liikkuvuustarpeet ja varmistaa perustuslaissa taatun alueellista jatkuvuutta koskevan oikeuden toteutumisen. Italia totesi tässä yhteydessä, että kyseiset julkisen palvelun velvoitteet ovat täysin yhteensopivia SEUT-sopimuksen 174 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa sekä (Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä) saaristoalueita koskevassa julistuksessa N:o 30 asetettujen tavoitteiden kanssa. Italia viittasi myös Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, jossa vahvistetaan, että tavoite varmistaa riittävät säännölliset meriliikenneyhteydet saarille, saarilta sekä niiden välillä kuuluu oikeutetun yleisen edun alaan (67). |
| --- | --- |

(152)

Italia huomautti varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolosta, että sen Tirrenialle ja myöhemmin CIN:lle asettamilla julkisen palvelun velvoitteilla varmistetaan säännöllisyyden, jatkuvuuden ja laadun näkökulmasta tyydyttävä palvelu mantereen ja saarten satamien välisten yhteyksien ylläpitämisessä. Kyseinen palvelu paitsi edesauttaa saarten taloudellista kehitystä myös täyttää saariyhteisöjen välttämättömät liikkuvuustarpeet ja varmistaa perustuslaissa taatun alueellista jatkuvuutta koskevan oikeuden toteutumisen. Italia totesi tässä yhteydessä, että kyseiset julkisen palvelun velvoitteet ovat täysin yhteensopivia SEUT-sopimuksen 174 artiklassa ja sitä seuraavissa artikloissa sekä (Amsterdamin sopimuksen päätösasiakirjaan liitetyssä) saaristoalueita koskevassa julistuksessa N:o 30 asetettujen tavoitteiden kanssa. Italia viittasi myös Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntöön, jäljempänä ’unionin tuomioistuin’, jossa vahvistetaan, että tavoite varmistaa riittävät säännölliset meriliikenneyhteydet saarille, saarilta sekä niiden välillä kuuluu oikeutetun yleisen edun alaan (67).

67

| (153) | Italia väitti, etteivät julkisen palvelun velvoitteita hoitavien yritysten tarjoamat palvelut ja liiketoimintaa vapaasti harjoittavien yritysten tarjoamat palvelut ole keskenään täysin vertailukelpoisia. Ensin mainittujen tarjoamien palvelujen säännöllisyys, jatkuvuus ja laatu voidaan Italian mukaan taata täysimääräisesti sopimuksissa asetettujen selkeiden velvoitteiden ansiosta, kun taas jälkimmäisten tarjoamat palvelut ovat riippuvaisia yksinomaan siitä, millaisen tuoton toimija haluaa sijoitukselleen. Italia viittasi tässä yhteydessä esimerkinomaisesti reittiin La Maddalena – Palau, jolla kyseistä reittiä kaupallisesti liikennöinyt Enermar päätti lopettaa palvelun ilman ennakkoilmoitusta. Tätä reittiä julkisen palvelun sopimuksen mukaisesti liikennöineen Saremarin oli sen sijaan jatkettava kyseisen reitin liikennöintiä, joten se varmisti tosiasiallisesti alueellisen jatkuvuuden. Italia viittasi myös yksityiseen toimijaan Go in Sardinia, joka lopetti liikennöinnin odottamatta elokuussa 2014 taloudellisten vaikeuksien takia. Tämä aiheutti hankaluuksia tuhansille matkustajille, jotka olivat jo maksaneet lippunsa ja jotka eivät olisi päässeet määränpäähänsä ilman Tirrenian väliintuloa. |
| --- | --- |

(153)

Italia väitti, etteivät julkisen palvelun velvoitteita hoitavien yritysten tarjoamat palvelut ja liiketoimintaa vapaasti harjoittavien yritysten tarjoamat palvelut ole keskenään täysin vertailukelpoisia. Ensin mainittujen tarjoamien palvelujen säännöllisyys, jatkuvuus ja laatu voidaan Italian mukaan taata täysimääräisesti sopimuksissa asetettujen selkeiden velvoitteiden ansiosta, kun taas jälkimmäisten tarjoamat palvelut ovat riippuvaisia yksinomaan siitä, millaisen tuoton toimija haluaa sijoitukselleen. Italia viittasi tässä yhteydessä esimerkinomaisesti reittiin La Maddalena – Palau, jolla kyseistä reittiä kaupallisesti liikennöinyt Enermar päätti lopettaa palvelun ilman ennakkoilmoitusta. Tätä reittiä julkisen palvelun sopimuksen mukaisesti liikennöineen Saremarin oli sen sijaan jatkettava kyseisen reitin liikennöintiä, joten se varmisti tosiasiallisesti alueellisen jatkuvuuden. Italia viittasi myös yksityiseen toimijaan Go in Sardinia, joka lopetti liikennöinnin odottamatta elokuussa 2014 taloudellisten vaikeuksien takia. Tämä aiheutti hankaluuksia tuhansille matkustajille, jotka olivat jo maksaneet lippunsa ja jotka eivät olisi päässeet määränpäähänsä ilman Tirrenian väliintuloa.

4.2   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen mahdollisesti sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen mahdollisesti sääntöjenvastainen jatkaminen

| (154) | Italian viranomaiset muistuttivat ilmoittaneensa komissiolle 16 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksaisi valtion takaamat lainat takaisin Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myynnistä saatavilla varoilla, kun kyseiset myyntiprosessit olisi saatu päätökseen (68). Koska CIN allekirjoitti 25 päivänä heinäkuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntisopimuksen, sekä Italian viranomaiset että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia uskoivat perustellusti, että tuki voitaisiin maksaa takaisin määräaikaan eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä. |
| --- | --- |

(154)

Italian viranomaiset muistuttivat ilmoittaneensa komissiolle 16 päivänä toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksaisi valtion takaamat lainat takaisin Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myynnistä saatavilla varoilla, kun kyseiset myyntiprosessit olisi saatu päätökseen (68). Koska CIN allekirjoitti 25 päivänä heinäkuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntisopimuksen, sekä Italian viranomaiset että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia uskoivat perustellusti, että tuki voitaisiin maksaa takaisin määräaikaan eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä.

68

| (155) | Italia korosti, että myöhemmät tapahtumat viivästyttivät odottamattomasti Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myyntiä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian oli jatkettava liikennöintiä huomattavasti suunniteltua pidempään ja vastattava tähän liittyvistä kustannuksista. Italian mukaan Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli saatavilla erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla jo kauan ennen vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetun kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Italia lisäsi, että komissiolle toimitettiin jatkuvasti ajantasaista tietoa yksityistämisprosessin etenemisestä. Tirrenian ja Siremarin velkojen määrä korkoineen maksettiin kokonaisuudessaan valtiolle takaisin vain 48 päivän kuluttua siitä, kun CIN maksoi ensimmäisen erän Tirrenia-liiketoimintayksikön hinnasta. |
| --- | --- |

(155)

Italia korosti, että myöhemmät tapahtumat viivästyttivät odottamattomasti Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myyntiä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian oli jatkettava liikennöintiä huomattavasti suunniteltua pidempään ja vastattava tähän liittyvistä kustannuksista. Italian mukaan Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli saatavilla erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla jo kauan ennen vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistetun kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Italia lisäsi, että komissiolle toimitettiin jatkuvasti ajantasaista tietoa yksityistämisprosessin etenemisestä. Tirrenian ja Siremarin velkojen määrä korkoineen maksettiin kokonaisuudessaan valtiolle takaisin vain 48 päivän kuluttua siitä, kun CIN maksoi ensimmäisen erän Tirrenia-liiketoimintayksikön hinnasta.

4.3   TIRRENIA-LIIKETOIMINTAYKSIKÖN YKSITYISTÄMINEN

TIRRENIA-LIIKETOIMINTAYKSIKÖN YKSITYISTÄMINEN

4.3.1   Menettelyn avoimuus ja syrjimättömyys

Menettelyn avoimuus ja syrjimättömyys

| (156) | Italia korosti, että menettelyt toteutettiin täysin Marzanon lain mukaisesti. Vaikka kyseisessä laissa viitataan mahdollisuuteen valita ostaja järjestämällä yksityisiä neuvotteluja, tämä ei Italian mukaan estä noudattamasta avoimuuden, läpinäkyvyyden ja syrjintäkiellon periaatteita. Lisäksi muut säännökset, joissa nimenomaisesti edellytetään avoimien ja syrjimättömien kilpailumenettelyjen järjestämistä, sulkisivat tässä tapauksessa pois kaikki mahdollisuudet hyödyntää yksityisiä neuvotteluja. Italian mukaan esimerkiksi vuoden 2010 lain 1 §:n 5-a momentin b alakohdassa edellytetään, että erityishallintojohtaja rajaa menettelyn ”sellaiseen vähimmäisaikaan, joka mahdollistaa sekä erityishallintomenettelyn että kilpailukykyisen, avoimen ja syrjimättömän myyntimenettelyn toteuttamisen”. |
| --- | --- |

(156)

Italia korosti, että menettelyt toteutettiin täysin Marzanon lain mukaisesti. Vaikka kyseisessä laissa viitataan mahdollisuuteen valita ostaja järjestämällä yksityisiä neuvotteluja, tämä ei Italian mukaan estä noudattamasta avoimuuden, läpinäkyvyyden ja syrjintäkiellon periaatteita. Lisäksi muut säännökset, joissa nimenomaisesti edellytetään avoimien ja syrjimättömien kilpailumenettelyjen järjestämistä, sulkisivat tässä tapauksessa pois kaikki mahdollisuudet hyödyntää yksityisiä neuvotteluja. Italian mukaan esimerkiksi vuoden 2010 lain 1 §:n 5-a momentin b alakohdassa edellytetään, että erityishallintojohtaja rajaa menettelyn ”sellaiseen vähimmäisaikaan, joka mahdollistaa sekä erityishallintomenettelyn että kilpailukykyisen, avoimen ja syrjimättömän myyntimenettelyn toteuttamisen”.

| (157) | Italian mukaan asetuksen 347/2003 4 §:n 4 c momentissa säädetty menettely antoi lisätakeita avoimuuden ja syrjintäkiellon näkökulmasta esimerkiksi siksi, että myytäväksi asetetun liiketoimintayksikön markkinahinnan arvioi riippumaton asiantuntija ja valinta kohdistui hinnaltaan edullisimpaan tarjoukseen. |
| --- | --- |

(157)

Italian mukaan asetuksen 347/2003 4 §:n 4 c momentissa säädetty menettely antoi lisätakeita avoimuuden ja syrjintäkiellon näkökulmasta esimerkiksi siksi, että myytäväksi asetetun liiketoimintayksikön markkinahinnan arvioi riippumaton asiantuntija ja valinta kohdistui hinnaltaan edullisimpaan tarjoukseen.

| (158) | Italia väitti, että kaikilla osapuolilla oli yhtäläinen pääsy kaikkiin tarvittaviin tietoihin yksilöidäkseen tarkasti myytäväksi asetetut varat ja laatiakseen tarjouksen. Italian mukaan myynti oli rajattu seuraaviin julkisen palvelun tarjoamiseen olennaisena osana kuuluviin varoihin ja sopimussuhteisiin:






  a) | julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisessä tarvittavat alukset ja apulaitteet; |
| --- | --- | --- |

(158)

Italia väitti, että kaikilla osapuolilla oli yhtäläinen pääsy kaikkiin tarvittaviin tietoihin yksilöidäkseen tarkasti myytäväksi asetetut varat ja laatiakseen tarjouksen. Italian mukaan myynti oli rajattu seuraaviin julkisen palvelun tarjoamiseen olennaisena osana kuuluviin varoihin ja sopimussuhteisiin:

a)

julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisessä tarvittavat alukset ja apulaitteet;

| b) | tavanomaisten liiketoimien toteuttamisessa tarvittavia palveluja koskevat sopimukset strategisten toimittajien kanssa; |
| --- | --- |

b)

tavanomaisten liiketoimien toteuttamisessa tarvittavia palveluja koskevat sopimukset strategisten toimittajien kanssa;

| c) | lakisääteinen vaatimus tarjota uutta työsopimusta työntekijöille, jotka ovat alusten miehitystaulukoiden perusteella tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseksi (ks. tarkemmin johdanto-osan 160 kappale). |
| --- | --- |

c)

lakisääteinen vaatimus tarjota uutta työsopimusta työntekijöille, jotka ovat alusten miehitystaulukoiden perusteella tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseksi (ks. tarkemmin johdanto-osan 160 kappale).

| (159) | Italia selvitti myös, että kuusi Tirrenian alusta, jotka eivät olleet välttämättömiä julkisen palvelun tuottamiseksi, myytiin erillisissä myyntimenettelyissä. Myös Tirrenian omistamat kiinteistöt ja taideteokset laitettiin myyntiin erillisissä menettelyissä. Nämä omaisuuserät eivät siis sisältyneet Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevaan tarjouskilpailuun (ks. myös 4.3.2 jakso). |
| --- | --- |

(159)

Italia selvitti myös, että kuusi Tirrenian alusta, jotka eivät olleet välttämättömiä julkisen palvelun tuottamiseksi, myytiin erillisissä myyntimenettelyissä. Myös Tirrenian omistamat kiinteistöt ja taideteokset laitettiin myyntiin erillisissä menettelyissä. Nämä omaisuuserät eivät siis sisältyneet Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevaan tarjouskilpailuun (ks. myös 4.3.2 jakso).

| (160) | Työllisyyden tason säilyttämistä koskevan velvoitteen osalta Italia korosti erityisesti, ettei Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myynti kuulu siviililain 2112 §:n soveltamisalaan, joten henkilöstö (olemassa olevine sopimuksineen) ei siirtynyt automaattisesti valituille tarjoajille. Ainut valituille tarjoajille asetettu lakisääteinen velvoite oli se, että myyjän henkilöstö on palkattava uudelleen (uusien sopimusten perusteella) ja työllisyystaso on pidettävä samana kahden vuoden ajan, kuten edellytetään kaikkiin erityishallintomenettelyyn asetettuihin suuryrityksiin sovellettavan asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa. Tämä ei kuitenkaan tarkoittanut, että Tirrenian työntekijät siirtyisivät automaattisesti ostajalle. Velvoite koski ainoastaan henkilöstöä, joka katsottiin liiketoimintasuunnitelman ja asianomaisen liitetoimintayksikön alusten miehitystaulukoiden perusteella välttämättömäksi julkisen palvelun jatkamisen kannalta. |
| --- | --- |

(160)

Työllisyyden tason säilyttämistä koskevan velvoitteen osalta Italia korosti erityisesti, ettei Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden myynti kuulu siviililain 2112 §:n soveltamisalaan, joten henkilöstö (olemassa olevine sopimuksineen) ei siirtynyt automaattisesti valituille tarjoajille. Ainut valituille tarjoajille asetettu lakisääteinen velvoite oli se, että myyjän henkilöstö on palkattava uudelleen (uusien sopimusten perusteella) ja työllisyystaso on pidettävä samana kahden vuoden ajan, kuten edellytetään kaikkiin erityishallintomenettelyyn asetettuihin suuryrityksiin sovellettavan asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa. Tämä ei kuitenkaan tarkoittanut, että Tirrenian työntekijät siirtyisivät automaattisesti ostajalle. Velvoite koski ainoastaan henkilöstöä, joka katsottiin liiketoimintasuunnitelman ja asianomaisen liitetoimintayksikön alusten miehitystaulukoiden perusteella välttämättömäksi julkisen palvelun jatkamisen kannalta.

| (161) | Italia väitti, että yksityinen myyjä olisi asettanut samoin ehdoin tällaisen yleisen kansallisen lainsäädännön mukaisen velvoitteen, jonka tarkoituksena on varmistaa liiketoiminnan jatkuvuus ja julkisen palvelun suorittaminen. |
| --- | --- |

(161)

Italia väitti, että yksityinen myyjä olisi asettanut samoin ehdoin tällaisen yleisen kansallisen lainsäädännön mukaisen velvoitteen, jonka tarkoituksena on varmistaa liiketoiminnan jatkuvuus ja julkisen palvelun suorittaminen.

| (162) | Kun kiinnostuksenilmaisupyyntö oli julkaistu italiaksi ja englanniksi Tirrenian verkkosivustolla sekä useissa kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä ja alaan erikoistuneilla verkkosivuilla, kiinnostuksenilmaisut saatiin yhteensä 21 italialaiselta, eurooppalaiselta ja Euroopan ulkopuoliselta toimijalta. Italian mukaan tämä osoittaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnön sisällön pohjalta oli mahdollista hahmottaa selvästi myynnin kohde ja sovellettavan menettelyn luonne mutta että samalla voitiin suojata kaupallisesti arkaluonteiset tiedot (ensisijaisesti mahdollisten ostajien etujen suojaamiseksi). Due diligence -vaiheessa yritykset saivat yksityiskohtaisia tietoja muun muassa myytävistä omaisuuseristä, liiketoimintasuunnitelmasta ja luonnoksesta uudeksi sopimukseksi (ks. johdanto-osan 72 kappale). |
| --- | --- |

(162)

Kun kiinnostuksenilmaisupyyntö oli julkaistu italiaksi ja englanniksi Tirrenian verkkosivustolla sekä useissa kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä ja alaan erikoistuneilla verkkosivuilla, kiinnostuksenilmaisut saatiin yhteensä 21 italialaiselta, eurooppalaiselta ja Euroopan ulkopuoliselta toimijalta. Italian mukaan tämä osoittaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnön sisällön pohjalta oli mahdollista hahmottaa selvästi myynnin kohde ja sovellettavan menettelyn luonne mutta että samalla voitiin suojata kaupallisesti arkaluonteiset tiedot (ensisijaisesti mahdollisten ostajien etujen suojaamiseksi). Due diligence -vaiheessa yritykset saivat yksityiskohtaisia tietoja muun muassa myytävistä omaisuuseristä, liiketoimintasuunnitelmasta ja luonnoksesta uudeksi sopimukseksi (ks. johdanto-osan 72 kappale).

| (163) | Tämän vuoksi Italia väitti, että kaikille Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta kiinnostuneille yrityksille toimitettiin avoimesti ja ketään syrjimättä tarvittavat tiedot, jotta ne voisivat tehdä ostotarjouksen tietoisina kaikista tosiseikoista. |
| --- | --- |

(163)

Tämän vuoksi Italia väitti, että kaikille Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta kiinnostuneille yrityksille toimitettiin avoimesti ja ketään syrjimättä tarvittavat tiedot, jotta ne voisivat tehdä ostotarjouksen tietoisina kaikista tosiseikoista.

4.3.2   Tirrenia-liiketoimintayksikköön kuulumattomien omaisuuserien myynti

Tirrenia-liiketoimintayksikköön kuulumattomien omaisuuserien myynti

| (164) | Italia selitti. että erityishallintojohtaja käynnisti riippumattomat, avoimet ja syrjimättömät tarjouskilpailumenettelyt niiden kuuden aluksen myymiseksi (69), joita Tirrenia ei tarvinnut kyseisen julkisen palvelun tuottamiseksi. Kiinnostuksenilmaisupyynnöt julkaistiin 10 päivänä joulukuuta 2010 kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä sekä joissakin alan erikoisjulkaisuissa. Kun kahdesti pidennetty määräaika päättyi, viiden niin kutsutun nopean lautan osalta oli tehty vain purkutarjouksia. Domiziana-moottorialuksesta saatiin kuitenkin menettelyn määräaikaan mennessä kaksi tarjousta aluksen ostamisesta kaupallisiin tarkoituksiin (esim. linjaliikenteeseen). Tämän jälkeen tavoiteltiin korkeampia tarjouksia (sekä kahdelta alkuperäiseltä tarjoajalta että mahdollisilta uusilta tarjoajilta), mutta sellaisia ei saatu. Näin ollen valituksi tuli korkeamman tarjouksen tehnyt tarjoaja. |
| --- | --- |

(164)

Italia selitti. että erityishallintojohtaja käynnisti riippumattomat, avoimet ja syrjimättömät tarjouskilpailumenettelyt niiden kuuden aluksen myymiseksi (69), joita Tirrenia ei tarvinnut kyseisen julkisen palvelun tuottamiseksi. Kiinnostuksenilmaisupyynnöt julkaistiin 10 päivänä joulukuuta 2010 kansallisissa ja kansainvälisissä sanomalehdissä sekä joissakin alan erikoisjulkaisuissa. Kun kahdesti pidennetty määräaika päättyi, viiden niin kutsutun nopean lautan osalta oli tehty vain purkutarjouksia. Domiziana-moottorialuksesta saatiin kuitenkin menettelyn määräaikaan mennessä kaksi tarjousta aluksen ostamisesta kaupallisiin tarkoituksiin (esim. linjaliikenteeseen). Tämän jälkeen tavoiteltiin korkeampia tarjouksia (sekä kahdelta alkuperäiseltä tarjoajalta että mahdollisilta uusilta tarjoajilta), mutta sellaisia ei saatu. Näin ollen valituksi tuli korkeamman tarjouksen tehnyt tarjoaja.

69

| (165) | Italia ilmoitti myös, että useita Tirrenian omistamia kiinteistöjä oli tarkoitus myydä itsenäisissä ja erillisissä tarjouskilpailumenettelyissä, koska ne eivät olleet välttämättömiä julkisen palvelun toteuttamisen kannalta eivätkä ne siten kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikköön. Italia viittasi Venetsiassa sijaitsevan Palazzo Molinin myyntiin kuvatessaan suojatoimia, joilla pyrittiin varmistamaan mahdollisimman korkean myyntihinnan saaminen (esimerkiksi teettämällä kiinteistön arvon arviointi riippumattomalla asiantuntijalla ja pyytämällä tarjoajia korottamaan tarjouksiaan). Italia selitti myös, että Tirrenian taidekokoelma myytäisiin erillisessä julkisessa huutokaupassa suuren huutokauppakamarin välityksellä. |
| --- | --- |

(165)

Italia ilmoitti myös, että useita Tirrenian omistamia kiinteistöjä oli tarkoitus myydä itsenäisissä ja erillisissä tarjouskilpailumenettelyissä, koska ne eivät olleet välttämättömiä julkisen palvelun toteuttamisen kannalta eivätkä ne siten kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikköön. Italia viittasi Venetsiassa sijaitsevan Palazzo Molinin myyntiin kuvatessaan suojatoimia, joilla pyrittiin varmistamaan mahdollisimman korkean myyntihinnan saaminen (esimerkiksi teettämällä kiinteistön arvon arviointi riippumattomalla asiantuntijalla ja pyytämällä tarjoajia korottamaan tarjouksiaan). Italia selitti myös, että Tirrenian taidekokoelma myytäisiin erillisessä julkisessa huutokaupassa suuren huutokauppakamarin välityksellä.

4.3.3   Tirrenia-liiketoimintayksikköön kuuluvien omaisuuserien liittäminen uuteen sopimukseen

Tirrenia-liiketoimintayksikköön kuuluvien omaisuuserien liittäminen uuteen sopimukseen

| (166) | Italia väitti ensinnäkin, että päätös yksityistää asiaankuuluvat omaisuuserät julkisen palvelun velvoitteen kanssa perustui tavoitteeseen varmistaa meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden sujuva vapauttaminen. Italia mainitsi, että tästä strategiasta keskusteltiin komission kanssa etukäteen (ks. 2.4 jakso) ja että strategian katsottiin periaatteessa olevan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukainen. |
| --- | --- |

(166)

Italia väitti ensinnäkin, että päätös yksityistää asiaankuuluvat omaisuuserät julkisen palvelun velvoitteen kanssa perustui tavoitteeseen varmistaa meriliikenteen kabotaasimarkkinoiden sujuva vapauttaminen. Italia mainitsi, että tästä strategiasta keskusteltiin komission kanssa etukäteen (ks. 2.4 jakso) ja että strategian katsottiin periaatteessa olevan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukainen.

| (167) | Lisäksi Italia katsoi, että tuolloiset markkinaolosuhteet huomioon ottaen Tirrenia-liiketoimintayksikön varat oli tarkoituksenmukaista liittää uuteen sopimukseen. Taantuman aikana ja meriliikennealan kysynnän laskiessa merkittävästi mahdollisuus käyttää Tirrenia-liiketoimintayksikön laivastoa uudessa sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun reittien liikennöinnissä oli kannattava liiketoimintamahdollisuus, ei niinkään Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvoa heikentävä tekijä. Italian mukaan se ei siten ole voinut vaikuttaa kielteisesti kyseiseen tarjouskilpailumenettelyyn ja sen perusteella saatuun hintaan. |
| --- | --- |

(167)

Lisäksi Italia katsoi, että tuolloiset markkinaolosuhteet huomioon ottaen Tirrenia-liiketoimintayksikön varat oli tarkoituksenmukaista liittää uuteen sopimukseen. Taantuman aikana ja meriliikennealan kysynnän laskiessa merkittävästi mahdollisuus käyttää Tirrenia-liiketoimintayksikön laivastoa uudessa sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun reittien liikennöinnissä oli kannattava liiketoimintamahdollisuus, ei niinkään Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvoa heikentävä tekijä. Italian mukaan se ei siten ole voinut vaikuttaa kielteisesti kyseiseen tarjouskilpailumenettelyyn ja sen perusteella saatuun hintaan.

| (168) | Tässä yhteydessä Italia muistutti, että niistä kuudesta aluksesta, jotka eivät kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikölle (ks. johdanto-osan 164 kappale), viisi jouduttiin myymään purettavaksi. Italia katsoo, että meriliikenteen markkinoiden hankalan tilanteen ja tuolloin vallitsevan talouden taantuman valossa yrityksen omaisuudesta oli mahdotonta saada parempaa hintaa, vaikka tarjouskilpailu olisi uusittu tai yrityksen varoja ei olisi sidottu uuteen sopimukseen. Italia viittasi myös huomioon, jonka eräs mahdollinen tarjoaja teki Tirrenia-liiketoimintayksiköstä sulautumaa koskevan EU:n hyväksymismenettelyn yhteydessä: kyseisen tarjoajan mukaan Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämä vähimmäishinta oli liian korkea. |
| --- | --- |

(168)

Tässä yhteydessä Italia muistutti, että niistä kuudesta aluksesta, jotka eivät kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikölle (ks. johdanto-osan 164 kappale), viisi jouduttiin myymään purettavaksi. Italia katsoo, että meriliikenteen markkinoiden hankalan tilanteen ja tuolloin vallitsevan talouden taantuman valossa yrityksen omaisuudesta oli mahdotonta saada parempaa hintaa, vaikka tarjouskilpailu olisi uusittu tai yrityksen varoja ei olisi sidottu uuteen sopimukseen. Italia viittasi myös huomioon, jonka eräs mahdollinen tarjoaja teki Tirrenia-liiketoimintayksiköstä sulautumaa koskevan EU:n hyväksymismenettelyn yhteydessä: kyseisen tarjoajan mukaan Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämä vähimmäishinta oli liian korkea.

4.3.4   Riippumattoman asiantuntijan nimittäminen

Riippumattoman asiantuntijan nimittäminen

| (169) | Italia huomautti, että 16 päivänä joulukuuta 2010 viittä johtavaa rahoituslaitosta, joilta Tirrenia-konserni ei ollut ottanut lainaa, pyydettiin tekemään tarjoukset Tirrenia-liiketoimintayksikön arvostamisesta. Yksikään niistä ei toimittanut tarjousta asetettuun määräaikaan mennessä. |
| --- | --- |

(169)

Italia huomautti, että 16 päivänä joulukuuta 2010 viittä johtavaa rahoituslaitosta, joilta Tirrenia-konserni ei ollut ottanut lainaa, pyydettiin tekemään tarjoukset Tirrenia-liiketoimintayksikön arvostamisesta. Yksikään niistä ei toimittanut tarjousta asetettuun määräaikaan mennessä.

| (170) | Banca Profilo ilmaisi myöhemmin olevansa kiinnostunut hoitamaan riippumattoman neuvonantajan tehtävää valintamenettelyssä vahvistetuin ehdoin. Ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli arvioida Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden markkina-arvo. |
| --- | --- |

(170)

Banca Profilo ilmaisi myöhemmin olevansa kiinnostunut hoitamaan riippumattoman neuvonantajan tehtävää valintamenettelyssä vahvistetuin ehdoin. Ministeri nimitti 4 päivänä helmikuuta 2011 annetulla asetuksella Banca Profilon riippumattomaksi asiantuntijaksi, jonka tehtävänä oli arvioida Tirrenian ja Siremarin liiketoimintayksiköiden markkina-arvo.

4.3.5   Myöntämisperusteet

Myöntämisperusteet

| (171) | Italia korosti, että erityishallintojohtaja lähetti kiinnostuneille toimijoille 2 päivänä helmikuuta 2011 menettelyä koskevan kirjeen, jossa esitettiin selkeästi myöntämisperusteet. Kirjeessä eriteltiin myyntimenettelyssä sovellettava lainsäädäntö ja täsmennettiin, että myyntihinta ei voisi olla riippumattoman asiantuntijan vahvistamaa arvoa alhaisempi ja että ehdotettavassa liiketoimintasuunnitelmassa pitäisi huomioida uudessa sopimuksessa määrätyt julkisen palvelun velvoitteet. |
| --- | --- |

(171)

Italia korosti, että erityishallintojohtaja lähetti kiinnostuneille toimijoille 2 päivänä helmikuuta 2011 menettelyä koskevan kirjeen, jossa esitettiin selkeästi myöntämisperusteet. Kirjeessä eriteltiin myyntimenettelyssä sovellettava lainsäädäntö ja täsmennettiin, että myyntihinta ei voisi olla riippumattoman asiantuntijan vahvistamaa arvoa alhaisempi ja että ehdotettavassa liiketoimintasuunnitelmassa pitäisi huomioida uudessa sopimuksessa määrätyt julkisen palvelun velvoitteet.

| (172) | Italia vahvisti myös, että myöntämisperusteena oli usean tarjouksen tapauksessa korkein hinta, kuten määrätään menettelyyn sovellettavissa erityissäännöissä. |
| --- | --- |

(172)

Italia vahvisti myös, että myöntämisperusteena oli usean tarjouksen tapauksessa korkein hinta, kuten määrätään menettelyyn sovellettavissa erityissäännöissä.

4.3.6   Ecorysin raportti

Ecorysin raportti

| (173) | Tutkinnan aikana Italiaa pyydetiin esittämään huomautuksensa (ks. johdanto-osan 8 kappale) komission valitseman riippumattoman konsulttiyrityksen (Ecorys) tekemistä havainnoista. Italia yhtyi Ecorysin päätelmiin siitä, että yksityistämisen ja uuden sopimuksen liittäminen toisiinsa tai työntekijöitä koskeva edellytys eivät kumpikaan alentanut Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvoa. |
| --- | --- |

(173)

Tutkinnan aikana Italiaa pyydetiin esittämään huomautuksensa (ks. johdanto-osan 8 kappale) komission valitseman riippumattoman konsulttiyrityksen (Ecorys) tekemistä havainnoista. Italia yhtyi Ecorysin päätelmiin siitä, että yksityistämisen ja uuden sopimuksen liittäminen toisiinsa tai työntekijöitä koskeva edellytys eivät kumpikaan alentanut Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvoa.

| (174) | Edellä mainitun liittämisen osalta Italia viittasi useisiin Ecorysin toteamuksiin, kuten siihen, että Ecorysin mukaan myyntiajankohtana ainut kannattava vaihtoehto julkisen palvelujen järjestelmään liittyvien varojen myynnille (siten, että varojen yksityistäminen liitetään uuteen sopimukseen) oli Tirrenia-liiketoimintayksikön asettaminen selvitystilaan. Italia toisti myös, että lauttaliikenne oli tuolloin kriisissä ja kysyntä oi laskenut merkittävästi, joten mahdollisuus käyttää Tirrenian laivastoa sopimuksessa yksilöidyillä julkisen palvelun reiteillä oli kannattava liiketoimintamahdollisuus eikä niinkään tekijä, joka olisi omiaan alentamaan kyseisten varojen arvoa. Lisäksi Italia muistutti, että niistä kuudesta aluksesta, jotka eivät kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikölle, viisi jouduttiin myymään purettavaksi (ks. johdanto-osan 168 kappale). Italia väitti myös, että tarjouskilpailumenettelyssä tosiasiallisesti saadun hinnan, polttoaineen hintatason sekä huonon taloustilanteen takia varojen arvoa ei olisi arvioitu korkeammaksi, vaikka tarjouskilpailu olisi toistettu tai myytävien omaisuuserien kattavuutta olisi muutettu. |
| --- | --- |

(174)

Edellä mainitun liittämisen osalta Italia viittasi useisiin Ecorysin toteamuksiin, kuten siihen, että Ecorysin mukaan myyntiajankohtana ainut kannattava vaihtoehto julkisen palvelujen järjestelmään liittyvien varojen myynnille (siten, että varojen yksityistäminen liitetään uuteen sopimukseen) oli Tirrenia-liiketoimintayksikön asettaminen selvitystilaan. Italia toisti myös, että lauttaliikenne oli tuolloin kriisissä ja kysyntä oi laskenut merkittävästi, joten mahdollisuus käyttää Tirrenian laivastoa sopimuksessa yksilöidyillä julkisen palvelun reiteillä oli kannattava liiketoimintamahdollisuus eikä niinkään tekijä, joka olisi omiaan alentamaan kyseisten varojen arvoa. Lisäksi Italia muistutti, että niistä kuudesta aluksesta, jotka eivät kuuluneet Tirrenia-liiketoimintayksikölle, viisi jouduttiin myymään purettavaksi (ks. johdanto-osan 168 kappale). Italia väitti myös, että tarjouskilpailumenettelyssä tosiasiallisesti saadun hinnan, polttoaineen hintatason sekä huonon taloustilanteen takia varojen arvoa ei olisi arvioitu korkeammaksi, vaikka tarjouskilpailu olisi toistettu tai myytävien omaisuuserien kattavuutta olisi muutettu.

| (175) | Työvoimaa koskevan ehdon osalta Italia toi esiin Ecorysin päätelmän, jonka mukaan ei ollut olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että kyseinen ehto olisi vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon. Italia muistutti lisäksi, että tämä ehto johtui asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentista ja koski vain niitä työntekijöitä, jotka ovat laivaston miehitystaulukoiden mukaisesti tarpeen asianomaisen yrityksen toiminnan turvaamiseksi. Laivaston miehitystaulukot i) sisältävät ne henkilöstön kokoonpanoa koskevat laadulliset ja määrälliset edellytykset, joiden täyttyessä alusta voidaan liikennöidä meriturvallisuuslainsäädännön mukaisesti; ii) vahvistetaan ministeriön asetuksella; ja iii) laaditaan neuvoa-antavassa komiteassa, johon kuuluu työntekijöitä ja laivanvarustajia edustavia järjestöjä. Alus voi purjehtia 365 päivää vuodessa ja aluksen miehistön on oltava vuoroin aluksella, vuoroin maissa. Tästä seuraa, että määritettäessä Tirrenia-liiketoimintayksikön toimintakyvyn varmistamiseksi tarvittavaa työvoiman tasoa henkilöstön vähimmäismäärään on sisällytettävä sekä miehitystaulukoissa mainittu miehistö että varamiehistö. Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan olisi pitänyt noudattaa samaa miehistön vähimmäismäärää myös ilman minkäänlaista työvoimaan liittyvää ehtoa. Italia totesi vielä, että vaikka Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan oli tarjottava töitä kaikille niille työntekijöille, joita tarvitaan julkisen palvelun suorittamisen takaamiseksi, työsuhde ei perustunut aiemmin voimassa olleisiin työsopimuksiin, vaan eri työsopimuksiin (70). |
| --- | --- |

(175)

Työvoimaa koskevan ehdon osalta Italia toi esiin Ecorysin päätelmän, jonka mukaan ei ollut olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että kyseinen ehto olisi vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon. Italia muistutti lisäksi, että tämä ehto johtui asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentista ja koski vain niitä työntekijöitä, jotka ovat laivaston miehitystaulukoiden mukaisesti tarpeen asianomaisen yrityksen toiminnan turvaamiseksi. Laivaston miehitystaulukot i) sisältävät ne henkilöstön kokoonpanoa koskevat laadulliset ja määrälliset edellytykset, joiden täyttyessä alusta voidaan liikennöidä meriturvallisuuslainsäädännön mukaisesti; ii) vahvistetaan ministeriön asetuksella; ja iii) laaditaan neuvoa-antavassa komiteassa, johon kuuluu työntekijöitä ja laivanvarustajia edustavia järjestöjä. Alus voi purjehtia 365 päivää vuodessa ja aluksen miehistön on oltava vuoroin aluksella, vuoroin maissa. Tästä seuraa, että määritettäessä Tirrenia-liiketoimintayksikön toimintakyvyn varmistamiseksi tarvittavaa työvoiman tasoa henkilöstön vähimmäismäärään on sisällytettävä sekä miehitystaulukoissa mainittu miehistö että varamiehistö. Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan olisi pitänyt noudattaa samaa miehistön vähimmäismäärää myös ilman minkäänlaista työvoimaan liittyvää ehtoa. Italia totesi vielä, että vaikka Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan oli tarjottava töitä kaikille niille työntekijöille, joita tarvitaan julkisen palvelun suorittamisen takaamiseksi, työsuhde ei perustunut aiemmin voimassa olleisiin työsopimuksiin, vaan eri työsopimuksiin (70).

70

| (176) | Ecorysin raportissa todettiin, että Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo olisi voitu arvioida noin 7,8 prosenttia Italian viranomaisten nimittämän asiantuntijan Banca profilon tekemää arviota korkeammaksi. Italia katsoi, että tämä ero voitaisiin selittää sillä, että kumpikin asiantuntija oli tukeutunut useissa teknisissä parametreissä ennusteisiin, joille on luonteenomaista tietty liikkumavara. Italian viranomaiset toimittivat Banca Profilon laatiman vasta-arvion, jossa selitetään yksityiskohtaisesti erot (71) Ecorysin raporttiin nähden. Italia katsoi, että tässä vasta-arviossa esitetään vankkoja ja objektiivisia perusteita edellä mainittujen kahden arvostuksen välisille eroille. Banca Profilo nimittäin väitti, että sen oletukset olivat Ecorysin oletuksia konservatiivisempia (72) ja heijastivat siten paremmin tarkasteltavaa tilannetta. |
| --- | --- |

(176)

Ecorysin raportissa todettiin, että Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo olisi voitu arvioida noin 7,8 prosenttia Italian viranomaisten nimittämän asiantuntijan Banca profilon tekemää arviota korkeammaksi. Italia katsoi, että tämä ero voitaisiin selittää sillä, että kumpikin asiantuntija oli tukeutunut useissa teknisissä parametreissä ennusteisiin, joille on luonteenomaista tietty liikkumavara. Italian viranomaiset toimittivat Banca Profilon laatiman vasta-arvion, jossa selitetään yksityiskohtaisesti erot (71) Ecorysin raporttiin nähden. Italia katsoi, että tässä vasta-arviossa esitetään vankkoja ja objektiivisia perusteita edellä mainittujen kahden arvostuksen välisille eroille. Banca Profilo nimittäin väitti, että sen oletukset olivat Ecorysin oletuksia konservatiivisempia (72) ja heijastivat siten paremmin tarkasteltavaa tilannetta.

71

72

| (177) | Italia huomautti myös, että Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin lopulta yli kaksi vuotta sen viitepäivämäärän jälkeen, jota sekä Banca Profilo että Ecorys käyttivät arvostuksissaan. Italian mukaan Tirrenia-liiketoimintayksikön varojen arvo oli alentunut ja taloudellinen tilanne heikentynyt merkittävästi tuona aikana. Tästä syystä Italia katsoi, ettei ollut epäilystäkään siitä, etteivätkö osapuolten sopimat hintaehdot olisi vastanneet täysin yrityksen yhteisten omaisuuserien arvoa Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntipäivänä. |
| --- | --- |

(177)

Italia huomautti myös, että Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin lopulta yli kaksi vuotta sen viitepäivämäärän jälkeen, jota sekä Banca Profilo että Ecorys käyttivät arvostuksissaan. Italian mukaan Tirrenia-liiketoimintayksikön varojen arvo oli alentunut ja taloudellinen tilanne heikentynyt merkittävästi tuona aikana. Tästä syystä Italia katsoi, ettei ollut epäilystäkään siitä, etteivätkö osapuolten sopimat hintaehdot olisi vastanneet täysin yrityksen yhteisten omaisuuserien arvoa Tirrenia-liiketoimintayksikön myyntipäivänä.

4.4   Uusi sopimus ja Altmark-kriteerien täyttyminen

Uusi sopimus ja Altmark-kriteerien täyttyminen

| (178) | Italia toisti ilmoittaneensa uuden sopimuksen nojalla maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta ainoastaan oikeusvarmuuden vuoksi, koska toimenpide ei ole sen mielestä valtiontukea (ks. johdanto-osan 4 kappale). Italian viranomaiset väittivät erityisesti, että kaikki neljä Altmark-kriteeriä täyttyivät seuraavista syistä:






  — | Italian viranomaisten uudessa sopimuksessa määrittelemät meriliikennepalvelut ovat olennaisen tärkeitä saarten taloudellisen kehityksen kannalta, täyttävät saaristoyhteisöjen keskeiset kuljetustarpeet sekä varmistavat, että Italian perustuslaissa vahvistettua oikeutta alueelliseen jatkuvuuteen kunnioitetaan. Uudessa sopimuksessa määritellään selkeästi palveluja, aluksia, aikatauluja ja hinnoittelua koskevat vaatimukset. Italia väitti, että näin ollen julkisen palvelun velvoitteet on määritelty selkeästi ja ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- | --- |

(178)

Italia toisti ilmoittaneensa uuden sopimuksen nojalla maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta ainoastaan oikeusvarmuuden vuoksi, koska toimenpide ei ole sen mielestä valtiontukea (ks. johdanto-osan 4 kappale). Italian viranomaiset väittivät erityisesti, että kaikki neljä Altmark-kriteeriä täyttyivät seuraavista syistä:

—

Italian viranomaisten uudessa sopimuksessa määrittelemät meriliikennepalvelut ovat olennaisen tärkeitä saarten taloudellisen kehityksen kannalta, täyttävät saaristoyhteisöjen keskeiset kuljetustarpeet sekä varmistavat, että Italian perustuslaissa vahvistettua oikeutta alueelliseen jatkuvuuteen kunnioitetaan. Uudessa sopimuksessa määritellään selkeästi palveluja, aluksia, aikatauluja ja hinnoittelua koskevat vaatimukset. Italia väitti, että näin ollen julkisen palvelun velvoitteet on määritelty selkeästi ja ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy.

| — | Korvauksen laskentaperusteena olleet parametrit selitetään yksityiskohtaisesti CIPE:n toimintaohjeessa ja niitä on sovellettu uudessa sopimuksessa (ja sen liitteissä), kun taas korvauksen enimmäismäärät vahvistetaan vuoden 2009 laissa. Näin ollen kyseiset parametrit vahvistettiin Italian mukaan objektiivisesti ja avoimesti etukäteen, joten toinen Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- |

—

Korvauksen laskentaperusteena olleet parametrit selitetään yksityiskohtaisesti CIPE:n toimintaohjeessa ja niitä on sovellettu uudessa sopimuksessa (ja sen liitteissä), kun taas korvauksen enimmäismäärät vahvistetaan vuoden 2009 laissa. Näin ollen kyseiset parametrit vahvistettiin Italian mukaan objektiivisesti ja avoimesti etukäteen, joten toinen Altmark-kriteeri täyttyy.

| — | Julkisen palvelun tarjoaja kantaa kaikki toimintaan liittyvät riskit (ks. myös 4.5 jakso) ja saa vastineeksi tietyn kiinteän tukisumman, mutta toimintakustannusten täysimääräistä kattamista ei ole taattu. Tästä syystä Italia väitti, että 6,5 prosentin tuottoaste vastaa kyseistä toimintaa eikä siten ole johtanut julkisen palvelun liialliseen korvaamiseen. Näin ollen Italia katsoi myös kolmannen Altmark-kriteerin täyttyvän. |
| --- | --- |

—

Julkisen palvelun tarjoaja kantaa kaikki toimintaan liittyvät riskit (ks. myös 4.5 jakso) ja saa vastineeksi tietyn kiinteän tukisumman, mutta toimintakustannusten täysimääräistä kattamista ei ole taattu. Tästä syystä Italia väitti, että 6,5 prosentin tuottoaste vastaa kyseistä toimintaa eikä siten ole johtanut julkisen palvelun liialliseen korvaamiseen. Näin ollen Italia katsoi myös kolmannen Altmark-kriteerin täyttyvän.

| — | Tirrenia-liiketoimintayksikkö yksityistettiin avoimella tarjouskilpailumenettelyllä, joka kattoi julkisen palvelun toteuttamisessa tarvittavat varat ja jossa nämä varat liitettiin kyseisen palvelun toteuttamisesta tehtävään uuteen kahdeksanvuotiseen sopimukseen. Koska tarjouskilpailumenettelyssä noudatettiin kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita ja sopimuksen tekoperusteena oli korkein hinta, Italia katsoi myös neljännen Altmark-kriteerin täyttyvän. |
| --- | --- |

—

Tirrenia-liiketoimintayksikkö yksityistettiin avoimella tarjouskilpailumenettelyllä, joka kattoi julkisen palvelun toteuttamisessa tarvittavat varat ja jossa nämä varat liitettiin kyseisen palvelun toteuttamisesta tehtävään uuteen kahdeksanvuotiseen sopimukseen. Koska tarjouskilpailumenettelyssä noudatettiin kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita ja sopimuksen tekoperusteena oli korkein hinta, Italia katsoi myös neljännen Altmark-kriteerin täyttyvän.

4.5   CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettu 6,5 prosentin riskipreemio vuodesta 2010 alkaen

CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettu 6,5 prosentin riskipreemio vuodesta 2010 alkaen

| (179) | Italia totesi, että vuonna 2009 Tirrenialle maksettiin korvausta 80 010 000 euroa. Vuodesta 2010 lähtien korvauksen enimmäismääräksi on vahvistettu 72 685 642 euroa. Italia huomautti, että korvauksen määrä on siten huomattavasti pienempi kuin yrityksen historiallisen suuret alijäämät. Tämän takia Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan oli oletettavasti tehostettava toimintaa, jotta alijäämä saataisiin pidettyä kiinteän tuen tasolla uuden sopimuksen koko keston ajan ja inflaatio voitaisiin kompensoida pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(179)

Italia totesi, että vuonna 2009 Tirrenialle maksettiin korvausta 80 010 000 euroa. Vuodesta 2010 lähtien korvauksen enimmäismääräksi on vahvistettu 72 685 642 euroa. Italia huomautti, että korvauksen määrä on siten huomattavasti pienempi kuin yrityksen historiallisen suuret alijäämät. Tämän takia Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan oli oletettavasti tehostettava toimintaa, jotta alijäämä saataisiin pidettyä kiinteän tuen tasolla uuden sopimuksen koko keston ajan ja inflaatio voitaisiin kompensoida pitkällä aikavälillä.

| (180) | CIPE:n toimintaohjeessa määrätään, että pääoman tuotto lasketaan keskimääräistä pääomakustannusta (WACC) koskevan kaavan avulla käyttämällä 6,5 prosentin riskipreemiota (ks. johdanto-osan 42 kappale). Italia selvensi kuitenkin, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskutapaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Yksinkertaistettua lähestymistapaa sovellettiin alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella ja sovelletaan edelleen uuden sopimuksen nojalla. Italian viranomaiset osoittivat myös, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun kokonaismenetelmän soveltaminen olisi saattanut johtaa siihen, että pääoman tuotto olisi ainakin joinakin vuosina ollut yli 6,5 prosenttia. Tästä syystä Italia katsoo, että yksinkertaistettu lähestymistapa on konservatiivinen eikä mahdollista CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua tasoa suuremman korvauksen maksamista Tirrenialle tai CIN:lle. |
| --- | --- |

(180)

CIPE:n toimintaohjeessa määrätään, että pääoman tuotto lasketaan keskimääräistä pääomakustannusta (WACC) koskevan kaavan avulla käyttämällä 6,5 prosentin riskipreemiota (ks. johdanto-osan 42 kappale). Italia selvensi kuitenkin, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskutapaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Yksinkertaistettua lähestymistapaa sovellettiin alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella ja sovelletaan edelleen uuden sopimuksen nojalla. Italian viranomaiset osoittivat myös, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun kokonaismenetelmän soveltaminen olisi saattanut johtaa siihen, että pääoman tuotto olisi ainakin joinakin vuosina ollut yli 6,5 prosenttia. Tästä syystä Italia katsoo, että yksinkertaistettu lähestymistapa on konservatiivinen eikä mahdollista CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua tasoa suuremman korvauksen maksamista Tirrenialle tai CIN:lle.

| (181) | Italia väitti myös, että 6,5 prosentin pääoman tuotto kuvastaa Tirrenian tehtäväksi annettujen toimintojen riskiä CIN:lle eikä johda liialliseen korvaukseen julkisen palvelun tuottamisesta seuraavissa johdanto-osan kappaleissa esitetyistä syistä. |
| --- | --- |

(181)

Italia väitti myös, että 6,5 prosentin pääoman tuotto kuvastaa Tirrenian tehtäväksi annettujen toimintojen riskiä CIN:lle eikä johda liialliseen korvaukseen julkisen palvelun tuottamisesta seuraavissa johdanto-osan kappaleissa esitetyistä syistä.

| (182) | Italia muistutti ensinnäkin, että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella Tirrenia jouduttiin asettamaan vaikean taloudellisen tilanteen takia erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Italian mukaan julkisen palvelun nettokustannukset (eli kustannukset tulojen vähentämisen jälkeen) oli tosiasiallisesti mahdotonta kattaa kokonaan vuoden 2009 laissa säädetyllä enimmäiskorvauksella. Näin ollen Tirrenia ei saanut käytännössä yhtään tuottoa pääomalle 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Italia toimitti väitteensä tueksi Tirrenian reittikohtaiset tilinpäätökset vuosilta 2010 ja 2011 sekä neljännesvuosittaiset tilinpäätökset vuodelta 2012. |
| --- | --- |

(182)

Italia muistutti ensinnäkin, että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella Tirrenia jouduttiin asettamaan vaikean taloudellisen tilanteen takia erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Italian mukaan julkisen palvelun nettokustannukset (eli kustannukset tulojen vähentämisen jälkeen) oli tosiasiallisesti mahdotonta kattaa kokonaan vuoden 2009 laissa säädetyllä enimmäiskorvauksella. Näin ollen Tirrenia ei saanut käytännössä yhtään tuottoa pääomalle 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Italia toimitti väitteensä tueksi Tirrenian reittikohtaiset tilinpäätökset vuosilta 2010 ja 2011 sekä neljännesvuosittaiset tilinpäätökset vuodelta 2012.

| (183) | Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajaa koskevan uuden sopimuksen mukaan korvauksen määrä lasketaan tulojen ja kustannusten ennustetun kehityksen perusteella. Italian mukaan uudessa sopimuksessa ei määrätä toimintakustannusten (kuten työvoima-, polttoaine- ja vuokrakustannusten) kasvun täysimääräisestä ja automaattisesta korvaamisesta, kuten tehtiin alkuperäisissä sopimuksissa. Toimija vastaa siis itse kaikista kustannusten nousuun tai liikenteen määrään liittyvistä riskeistä. Näin ollen Italia väitti, että toimija kantaa kaikki palveluun liittyvät riskit ilman takeita siitä, että maksettavat korvaukset riittäisivät kattamaan kaikki kustannukset. Italian mukaan tämä pätee uuden sopimuksen 8 ja 9 artiklasta huolimatta, sillä toimija on edelleen alttiina mahdollisille viivästyksille epätasapainon ilmenemishetken ja mahdollisten mukautusten tekohetken välisenä aikana. Lisäksi tällaiset mukautukset ovat neuvottelujen tulosta, eikä niitä sovelleta taannehtivasti vaan ainoastaan tulevaisuudessa. Italia toimitti CIN:n vuotuiset reittikohtaiset tilinpäätökset 18 päivän heinäkuuta 2012 ja vuoden 2018 lopun väliseltä ajanjaksolta osoittaakseen, ettei uuden yleissopimuksen nojalla ollut maksettu liiallisia korvauksia. |
| --- | --- |

(183)

Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajaa koskevan uuden sopimuksen mukaan korvauksen määrä lasketaan tulojen ja kustannusten ennustetun kehityksen perusteella. Italian mukaan uudessa sopimuksessa ei määrätä toimintakustannusten (kuten työvoima-, polttoaine- ja vuokrakustannusten) kasvun täysimääräisestä ja automaattisesta korvaamisesta, kuten tehtiin alkuperäisissä sopimuksissa. Toimija vastaa siis itse kaikista kustannusten nousuun tai liikenteen määrään liittyvistä riskeistä. Näin ollen Italia väitti, että toimija kantaa kaikki palveluun liittyvät riskit ilman takeita siitä, että maksettavat korvaukset riittäisivät kattamaan kaikki kustannukset. Italian mukaan tämä pätee uuden sopimuksen 8 ja 9 artiklasta huolimatta, sillä toimija on edelleen alttiina mahdollisille viivästyksille epätasapainon ilmenemishetken ja mahdollisten mukautusten tekohetken välisenä aikana. Lisäksi tällaiset mukautukset ovat neuvottelujen tulosta, eikä niitä sovelleta taannehtivasti vaan ainoastaan tulevaisuudessa. Italia toimitti CIN:n vuotuiset reittikohtaiset tilinpäätökset 18 päivän heinäkuuta 2012 ja vuoden 2018 lopun väliseltä ajanjaksolta osoittaakseen, ettei uuden yleissopimuksen nojalla ollut maksettu liiallisia korvauksia.

4.6   Uusi sopimus ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen noudattaminen

Uusi sopimus ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen noudattaminen

| (184) | Italian mielestä CIN:lle uuden sopimuksen nojalla maksettava julkisen palvelun korvaus ei ole valtiontukea, mutta siltä varalta, että kyseinen tuki katsotaan tueksi, Italia esitti perustelut, joiden mukaan kyseisessä toimenpiteessä on noudatettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehtyä päätöstä. |
| --- | --- |

(184)

Italian mielestä CIN:lle uuden sopimuksen nojalla maksettava julkisen palvelun korvaus ei ole valtiontukea, mutta siltä varalta, että kyseinen tuki katsotaan tueksi, Italia esitti perustelut, joiden mukaan kyseisessä toimenpiteessä on noudatettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehtyä päätöstä.

| (185) | Italia muistutti, että komission arvio yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta rajoittuu sen tarkistamiseen, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen määritellessään palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi. Tätä taustaa vasten Italia kuvaili uudessa sopimuksessa määriteltyjä reittejä ja huomautti, että CIN on useilla reiteillä ainoa toimija. Lisäksi CIN saa kolmella muulla reitillä julkisen palvelun korvausta vain sesongin ulkopuolisina aikoina ja sen on noudatettava myös sesongin aikana tiettyjä rajoituksia (esim. hintojen osalta). |
| --- | --- |

(185)

Italia muistutti, että komission arvio yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta rajoittuu sen tarkistamiseen, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen määritellessään palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi. Tätä taustaa vasten Italia kuvaili uudessa sopimuksessa määriteltyjä reittejä ja huomautti, että CIN on useilla reiteillä ainoa toimija. Lisäksi CIN saa kolmella muulla reitillä julkisen palvelun korvausta vain sesongin ulkopuolisina aikoina ja sen on noudatettava myös sesongin aikana tiettyjä rajoituksia (esim. hintojen osalta).

| (186) | Italia toimitti vuotuiset matkustajaliikennetiedot kahdelta tilikaudelta, jotka edelsivät yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tehtäväksi antamista (eli vuosilta 2010 ja 2011), osoittaakseen, ettei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä 300 000 matkustajan rajaa ollut rikottu Tirrenian liikennöimillä reiteillä. Lisäksi Italia huomautti, että koska uusi sopimus oli kahdeksanvuotinen, myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohtaa on noudatettu. Italian mukaan myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohtaa on noudatettu, koska Tirrenia-liiketoimintayksikkö myytiin kilpailuun perustuvalla, avoimella ja syrjimättömällä tarjousmenettelyllä ja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen vaatimukset täytettiin siten täysimääräisesti. |
| --- | --- |

(186)

Italia toimitti vuotuiset matkustajaliikennetiedot kahdelta tilikaudelta, jotka edelsivät yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tehtäväksi antamista (eli vuosilta 2010 ja 2011), osoittaakseen, ettei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädettyä 300 000 matkustajan rajaa ollut rikottu Tirrenian liikennöimillä reiteillä. Lisäksi Italia huomautti, että koska uusi sopimus oli kahdeksanvuotinen, myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohtaa on noudatettu. Italian mukaan myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohtaa on noudatettu, koska Tirrenia-liiketoimintayksikkö myytiin kilpailuun perustuvalla, avoimella ja syrjimättömällä tarjousmenettelyllä ja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen vaatimukset täytettiin siten täysimääräisesti.

| (187) | Italia väitti, että uusi sopimus täyttää kaikki edellytykset, joita sovelletaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 4–6 artiklassa lueteltuihin toimeksiantoasiakirjoihin. Italian mukaan uudessa sopimuksessa määrätään yksityiskohtaisesti julkisen palvelun velvoitteista, niiden kestosta, korvausmekanismista (joka perustuu CIPE:n toimintaohjeeseen ja vuoden 2009 lakiin) sekä liiallisten korvausten välttämistä ja takaisinperintää koskevasta mekanismeista. Italia viittasi myös toimenpiteisiin (kuten muassa oikeussuojakeino- ja seuraamusjärjestelmä), joiden avulla pyritään varmistamaan uuden sopimuksen ehtojen ehdoton noudattaminen. |
| --- | --- |

(187)

Italia väitti, että uusi sopimus täyttää kaikki edellytykset, joita sovelletaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 4–6 artiklassa lueteltuihin toimeksiantoasiakirjoihin. Italian mukaan uudessa sopimuksessa määrätään yksityiskohtaisesti julkisen palvelun velvoitteista, niiden kestosta, korvausmekanismista (joka perustuu CIPE:n toimintaohjeeseen ja vuoden 2009 lakiin) sekä liiallisten korvausten välttämistä ja takaisinperintää koskevasta mekanismeista. Italia viittasi myös toimenpiteisiin (kuten muassa oikeussuojakeino- ja seuraamusjärjestelmä), joiden avulla pyritään varmistamaan uuden sopimuksen ehtojen ehdoton noudattaminen.

4.7   CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

| (188) | Sen osalta, että CIN:n maksoi osan myyntihinnasta erissä sopimuksen voimassaoloaikana, Italia esitti seuraavat huomiot: CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 esittämä sitova tarjous, jonka mukaan osa hinnasta maksettaisiin myöhemmin, tallennettiin tietokantaan. Erityishallintojohtaja lähetti 2 päivänä toukokuuta 2011 kaikille due diligence -vaiheeseen hyväksytyille osapuolille tiedonannon, jossa niitä kehotettiin esittämään CIN:n tarjousta parempia tarjouksia. Se, ettei CIN:n tarjousta parempia lopullisia tarjouksia saatu, johtuu tarjouskilpailumenettelyn kilpailudynamiikasta. Näin ollen ostohinnan maksun lykkäystä ei Italian mukaan voida pitää valikoivana toimenpiteenä CIN:n hyväksi, vaan se heijastaa markkinahintaa. Mahdolliset muut tarjoajat olisivat myös voineet esittää maksun lykkäystä koskevan ehdon sisältävän tarjouksen, mutta ne päättivät olla tekemättä niin. |
| --- | --- |

(188)

Sen osalta, että CIN:n maksoi osan myyntihinnasta erissä sopimuksen voimassaoloaikana, Italia esitti seuraavat huomiot: CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 esittämä sitova tarjous, jonka mukaan osa hinnasta maksettaisiin myöhemmin, tallennettiin tietokantaan. Erityishallintojohtaja lähetti 2 päivänä toukokuuta 2011 kaikille due diligence -vaiheeseen hyväksytyille osapuolille tiedonannon, jossa niitä kehotettiin esittämään CIN:n tarjousta parempia tarjouksia. Se, ettei CIN:n tarjousta parempia lopullisia tarjouksia saatu, johtuu tarjouskilpailumenettelyn kilpailudynamiikasta. Näin ollen ostohinnan maksun lykkäystä ei Italian mukaan voida pitää valikoivana toimenpiteenä CIN:n hyväksi, vaan se heijastaa markkinahintaa. Mahdolliset muut tarjoajat olisivat myös voineet esittää maksun lykkäystä koskevan ehdon sisältävän tarjouksen, mutta ne päättivät olla tekemättä niin.

| (189) | Tässä yhteydessä Italia viittasi unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön (73), jonka mukaan tietyn yrityksen yksityistämistä varten asianmukaisesti järjestetyssä tarjouskilpailumenettelyssä pätevästi esitetyt sitovat tarjoukset osoittavat paremmin kyseisen yrityksen markkinahinnan kuin asiantuntija-arviot. Italia korosti myös, että unionin tuomioistuinten mukaan tätä lähestymistapaa olisi sovellettava silloinkin, kun kyseessä olevan tarjouskilpailun ehdot ovat sääntöjenvastaisia, vaikkakin Italian viranomaiset katsovat, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämiseksi järjestettyyn tarjouskilpailumenettelyyn liittynyt tällaisia ehtoja. Italian viranomaiset viittasivat myös komission päätökseen asiassa Sandretto (74). Kyseisessä päätöksessä komissio hyväksyi Italian perustelun siitä, että vaikka Sandretton varojen myyntihinta jäi niille arvioitua hintaa alhaisemmaksi, se oli kuitenkin korkein markkinatoimijoiden esittämä hinta eikä siten ollut mahdollista sulkea pois sitä, että ostajan tarjoama hinta vastasi markkinahintaa. |
| --- | --- |

(189)

Tässä yhteydessä Italia viittasi unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön (73), jonka mukaan tietyn yrityksen yksityistämistä varten asianmukaisesti järjestetyssä tarjouskilpailumenettelyssä pätevästi esitetyt sitovat tarjoukset osoittavat paremmin kyseisen yrityksen markkinahinnan kuin asiantuntija-arviot. Italia korosti myös, että unionin tuomioistuinten mukaan tätä lähestymistapaa olisi sovellettava silloinkin, kun kyseessä olevan tarjouskilpailun ehdot ovat sääntöjenvastaisia, vaikkakin Italian viranomaiset katsovat, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämiseksi järjestettyyn tarjouskilpailumenettelyyn liittynyt tällaisia ehtoja. Italian viranomaiset viittasivat myös komission päätökseen asiassa Sandretto (74). Kyseisessä päätöksessä komissio hyväksyi Italian perustelun siitä, että vaikka Sandretton varojen myyntihinta jäi niille arvioitua hintaa alhaisemmaksi, se oli kuitenkin korkein markkinatoimijoiden esittämä hinta eikä siten ollut mahdollista sulkea pois sitä, että ostajan tarjoama hinta vastasi markkinahintaa.

73

74

4.8   Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

| (190) | Italian viranomaiset ovat väittäneet, ettei valtio ole menettänyt varoja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden myöntämisen takia. Italian viranomaisten mukaan kaikki lauttaliikenteen toimijat maksavat asianomaisille satamaviranomaisille vakiomaksuja kiinnityspaikasta. Italian viranomaiset väittävät myös, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on myönnetty vain julkisen palvelun reiteillä ja että Tirrenia ei aiemmin maksanut eikä CIN nykyään maksa kyseisestä etuoikeudesta mitään lisämaksua, koska satamat antaisivat kyseisten toimijoiden valita ensimmäisenä tulo- ja lähtöaikansa, vaikka niillä ei olisi muodollisesti tällaista etuoikeutta julkisen palvelun tehtävänsä vuoksi. |
| --- | --- |

(190)

Italian viranomaiset ovat väittäneet, ettei valtio ole menettänyt varoja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden myöntämisen takia. Italian viranomaisten mukaan kaikki lauttaliikenteen toimijat maksavat asianomaisille satamaviranomaisille vakiomaksuja kiinnityspaikasta. Italian viranomaiset väittävät myös, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on myönnetty vain julkisen palvelun reiteillä ja että Tirrenia ei aiemmin maksanut eikä CIN nykyään maksa kyseisestä etuoikeudesta mitään lisämaksua, koska satamat antaisivat kyseisten toimijoiden valita ensimmäisenä tulo- ja lähtöaikansa, vaikka niillä ei olisi muodollisesti tällaista etuoikeutta julkisen palvelun tehtävänsä vuoksi.

| (191) | Italian viranomaiset katsovat, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ei anna merkityksellistä etua entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, kuten Tirrenialle ja sen ostajalle CIN:lle. Italian viranomaiset väittävät erityisesti, että käytännössä kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta sovelletaan vain harvoissa tilanteissa. Satamien koko sekä saapumis- ja lähtöaikojen ennakkosuunnittelu varmistavat, että normaalioloissa – eli ilman viivästyksiä tai äärimmäisiä sääolosuhteita – laituripaikkojen käytössä ei ole päällekkäisyyksiä eri toimijoiden välillä. Koska Tirrenia ja CIN liikennöivät ympärivuotisesti (toisin kuin vain sesongin aikana liikennöivät toimijat), on Italian mukaan luonnollista, että satamat antavat niiden valita ensimmäisenä tulo- ja lähtöaikansa myös ilman kiinnittymispaikkaa koskevaa muodollista etuoikeutta. Näistä syistä Italia katsoo, ettei kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ole voinut antaa Tirrenialle ja CIN:lle merkityksellistä etua. |
| --- | --- |

(191)

Italian viranomaiset katsovat, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ei anna merkityksellistä etua entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, kuten Tirrenialle ja sen ostajalle CIN:lle. Italian viranomaiset väittävät erityisesti, että käytännössä kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta sovelletaan vain harvoissa tilanteissa. Satamien koko sekä saapumis- ja lähtöaikojen ennakkosuunnittelu varmistavat, että normaalioloissa – eli ilman viivästyksiä tai äärimmäisiä sääolosuhteita – laituripaikkojen käytössä ei ole päällekkäisyyksiä eri toimijoiden välillä. Koska Tirrenia ja CIN liikennöivät ympärivuotisesti (toisin kuin vain sesongin aikana liikennöivät toimijat), on Italian mukaan luonnollista, että satamat antavat niiden valita ensimmäisenä tulo- ja lähtöaikansa myös ilman kiinnittymispaikkaa koskevaa muodollista etuoikeutta. Näistä syistä Italia katsoo, ettei kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ole voinut antaa Tirrenialle ja CIN:lle merkityksellistä etua.

4.9   Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

| (192) | Italia ei kiistänyt sitä, että Tirrenia sai noin 12 051 900 euroa tehdäkseen aluksiin tarvittavat ajanmukaistukset kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi. Lisäksi Italian viranomaiset vahvistivat, että Tirrenia käytti näistä varoista ainoastaan 630 600 euroa maksaakseen Clodia-aluksen ajanmukaistukset. Loppusummaa (11 421 300 euroa) ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä myöskään maksettu takaisin valtiolle. Italian mukaan Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan (eli CIN:n) oli maksettava jäljellä olevat ajanmukaistukset omista varoistaan (ja Banca Profilo otti tämän 11 421 300 euron vastattavan huomioon laatimassaan arviossa). |
| --- | --- |

(192)

Italia ei kiistänyt sitä, että Tirrenia sai noin 12 051 900 euroa tehdäkseen aluksiin tarvittavat ajanmukaistukset kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi. Lisäksi Italian viranomaiset vahvistivat, että Tirrenia käytti näistä varoista ainoastaan 630 600 euroa maksaakseen Clodia-aluksen ajanmukaistukset. Loppusummaa (11 421 300 euroa) ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä myöskään maksettu takaisin valtiolle. Italian mukaan Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan (eli CIN:n) oli maksettava jäljellä olevat ajanmukaistukset omista varoistaan (ja Banca Profilo otti tämän 11 421 300 euron vastattavan huomioon laatimassaan arviossa).

| (193) | Yksityistämisprosessiin liittyvien verovapautusten osalta Italian viranomaiset väittivät, ettei tätä toimenpidettä sovellettu yhteisöveroon, koska Caremarin, Saremarin ja Toremarin omistusoikeudet luovutettiin alueille ilmaiseksi. Koska luovutuksesta ei maksettu mitään, kansallisen tuloverolain 86 §:n 1 momentin a alakohtaa, joka koskee maksua vastaan tehtävän varojen luovutuksen yhteydessä saatua luovutusvoittoa, ei Italian mukaan sovelleta. Arvonlisäverosta Italia totesi, että Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutukset ovat liiketoimia, jotka on vapautettu arvonlisäverosta 26 päivänä lokakuuta 1972 annetun presidentin asetuksen nro 633 10 §:n 1 momentin 4 kohdan nojalla. Muiden välillisten verojen kuin arvonlisäveron osalta Italia korosti, että vuoden 2010 laissa säädetyn vapautuksen tavoitteena oli hallinnon yksinkertaistaminen. Sen vaikutuksia voidaan pitää verotuksen näkökulmasta mitättöminä, eikä se juuri vaikuta kiinteämääräisiin veroihin. Tarkemmin sanottuna kyseinen vapautus koskee rekisteröintiveroa (168 euroa asiakirjaa kohden), maa- ja kiinteistörekisteriveroja (168 euroa kummankin osalta) sekä leimaveroa (14,62 euroa neljältä sivulta). |
| --- | --- |

(193)

Yksityistämisprosessiin liittyvien verovapautusten osalta Italian viranomaiset väittivät, ettei tätä toimenpidettä sovellettu yhteisöveroon, koska Caremarin, Saremarin ja Toremarin omistusoikeudet luovutettiin alueille ilmaiseksi. Koska luovutuksesta ei maksettu mitään, kansallisen tuloverolain 86 §:n 1 momentin a alakohtaa, joka koskee maksua vastaan tehtävän varojen luovutuksen yhteydessä saatua luovutusvoittoa, ei Italian mukaan sovelleta. Arvonlisäverosta Italia totesi, että Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutukset ovat liiketoimia, jotka on vapautettu arvonlisäverosta 26 päivänä lokakuuta 1972 annetun presidentin asetuksen nro 633 10 §:n 1 momentin 4 kohdan nojalla. Muiden välillisten verojen kuin arvonlisäveron osalta Italia korosti, että vuoden 2010 laissa säädetyn vapautuksen tavoitteena oli hallinnon yksinkertaistaminen. Sen vaikutuksia voidaan pitää verotuksen näkökulmasta mitättöminä, eikä se juuri vaikuta kiinteämääräisiin veroihin. Tarkemmin sanottuna kyseinen vapautus koskee rekisteröintiveroa (168 euroa asiakirjaa kohden), maa- ja kiinteistörekisteriveroja (168 euroa kummankin osalta) sekä leimaveroa (14,62 euroa neljältä sivulta).

| (194) | Italian viranomaiset selvensivät, ettei alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja käytetty lisäkorvauksen maksamiseksi Tirrenialle. Sen sijaan kyseiset varat otettiin käyttöön entisen Tirrenia-konsernin yrityksille maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin kohdennettujen talousarviomäärärahojen täydentämiseksi siltä varalta, etteivät ne riittäisi. Italia huomauttaa, että vuoden 2010 lain 1 §:n 5 b momentin nojalla alueilla oli oikeus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja rahoittaakseen (osittain) normaalit julkisen palvelun korvaukset ja varmistaakseen siten meriliikennepalvelujen jatkuvuuden. Italian mukaan kyseinen toimenpide koskee siis ainoastaan varoja, jotka on kohdennettu Italian valtion talousarviosta julkisen palvelun korvausten maksamiseen. |
| --- | --- |

(194)

Italian viranomaiset selvensivät, ettei alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja käytetty lisäkorvauksen maksamiseksi Tirrenialle. Sen sijaan kyseiset varat otettiin käyttöön entisen Tirrenia-konsernin yrityksille maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin kohdennettujen talousarviomäärärahojen täydentämiseksi siltä varalta, etteivät ne riittäisi. Italia huomauttaa, että vuoden 2010 lain 1 §:n 5 b momentin nojalla alueilla oli oikeus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja rahoittaakseen (osittain) normaalit julkisen palvelun korvaukset ja varmistaakseen siten meriliikennepalvelujen jatkuvuuden. Italian mukaan kyseinen toimenpide koskee siis ainoastaan varoja, jotka on kohdennettu Italian valtion talousarviosta julkisen palvelun korvausten maksamiseen.

4.10   Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välinen taloudellinen jatkuvuus (jatkuvuuden puuttuminen)

Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välinen taloudellinen jatkuvuus (jatkuvuuden puuttuminen)

| (195) | Italia katsoi, ettei erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä ollut taloudellista jatkuvuutta seuraavista syistä:






  a) | Myynnin kohde: Italia huomautti, että sen jälkeen kun koko Tirreniaa, mukaan lukien sen tytäryhtiötä Siremaria, koskeva yksityistämisyritys oli epäonnistunut – ja ennen kuin Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn – kyseisten yritysten (eli Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden) varoista järjestettiin erilliset tarjouskilpailut. Myynti koski myös rajattuja omaisuuseriä, jotka kuuluivat erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle, jolla ei ollut aiemmin toiminnallista autonomiaa. Varat, jotka eivät olleet julkisen palvelun kannalta olennaisia, kuten kuusi alusta, kiinteistöt ja taidekokoelma, myytiin erikseen. CIN:lle ei myöskään siirretty velkoja, jotka olivat aiheutuneet erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle ennen omistusoikeuden luovutusta. |
| --- | --- | --- |

(195)

Italia katsoi, ettei erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä ollut taloudellista jatkuvuutta seuraavista syistä:

a)

Myynnin kohde: Italia huomautti, että sen jälkeen kun koko Tirreniaa, mukaan lukien sen tytäryhtiötä Siremaria, koskeva yksityistämisyritys oli epäonnistunut – ja ennen kuin Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn – kyseisten yritysten (eli Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden) varoista järjestettiin erilliset tarjouskilpailut. Myynti koski myös rajattuja omaisuuseriä, jotka kuuluivat erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle, jolla ei ollut aiemmin toiminnallista autonomiaa. Varat, jotka eivät olleet julkisen palvelun kannalta olennaisia, kuten kuusi alusta, kiinteistöt ja taidekokoelma, myytiin erikseen. CIN:lle ei myöskään siirretty velkoja, jotka olivat aiheutuneet erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle ennen omistusoikeuden luovutusta.

Myynnin kohde:

| b) | Taloudellinen toiminta: CIN:ää koskevassa uudessa sopimuksessa vahvistetut ehdot julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiselle eroavat olennaisesti Tirrenialle alkuperäisessä sopimuksessa asetetuista ehdoista. Uudessa sopimuksessa määrätään esimerkiksi täysin erilaisista kriteereistä julkisen palvelun tuottamisesta maksettavan korvauksen laskentaa varten (korvaukselle on vahvistettu enimmäismäärä sen sijaan, että kyseisestä julkisesta palvelusta johtuvat tappiot katettaisiin kokonaan), ja se tuo enemmän joustoa matkustajille tarjottaviin hintoihin (hintakattojen käyttäminen kiinteiden hintojen sijasta). Italia katsoi, että korvausmenetelmän merkittävän muutoksen seurauksena ostajan oli välttämätöntä parantaa Tirrenia-liiketoimintayksikön organisatorista tehokkuutta. Lisäksi Italia väitti, että pelkkä omistusoikeuden luovutus julkiselta toimijalta yksityiselle muuttaa organisaatiota ja hallintoa merkittävästi ja että AGCM:n 21 päivänä kesäkuuta 2012 antamassa päätöksessä nro 23670 asetetut ehdot osaltaan varmistivat, ettei CIN:n ja erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian välillä ollut taloudellista jatkuvuutta. |
| --- | --- |

b)

Taloudellinen toiminta: CIN:ää koskevassa uudessa sopimuksessa vahvistetut ehdot julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiselle eroavat olennaisesti Tirrenialle alkuperäisessä sopimuksessa asetetuista ehdoista. Uudessa sopimuksessa määrätään esimerkiksi täysin erilaisista kriteereistä julkisen palvelun tuottamisesta maksettavan korvauksen laskentaa varten (korvaukselle on vahvistettu enimmäismäärä sen sijaan, että kyseisestä julkisesta palvelusta johtuvat tappiot katettaisiin kokonaan), ja se tuo enemmän joustoa matkustajille tarjottaviin hintoihin (hintakattojen käyttäminen kiinteiden hintojen sijasta). Italia katsoi, että korvausmenetelmän merkittävän muutoksen seurauksena ostajan oli välttämätöntä parantaa Tirrenia-liiketoimintayksikön organisatorista tehokkuutta. Lisäksi Italia väitti, että pelkkä omistusoikeuden luovutus julkiselta toimijalta yksityiselle muuttaa organisaatiota ja hallintoa merkittävästi ja että AGCM:n 21 päivänä kesäkuuta 2012 antamassa päätöksessä nro 23670 asetetut ehdot osaltaan varmistivat, ettei CIN:n ja erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian välillä ollut taloudellista jatkuvuutta.

Taloudellinen toiminta:

| c) | Työvoimaan liittyvä keskeytys: Italia huomautti, etteivät työntekijät siirtyneet automaattisesti ostajalle. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia irtisanoi työntekijänsä ja kantoi täyden vastuun mahdollisista vanhoihin sopimuksiin liittyvistä jäljellä olevista kustannuksista. Ostaja teki uudet työtarjoukset sellaisille entisille työntekijöille, jotka katsottiin tarpeellisiksi luovutetun toiminnan harjoittamisessa (eli julkisen palvelun toteuttamisessa). Tarjouksen hyväksyneet entiset työntekijät palkattiin uuden ja erilaisen sopimuksen nojalla; |
| --- | --- |

c)

Työvoimaan liittyvä keskeytys: Italia huomautti, etteivät työntekijät siirtyneet automaattisesti ostajalle. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia irtisanoi työntekijänsä ja kantoi täyden vastuun mahdollisista vanhoihin sopimuksiin liittyvistä jäljellä olevista kustannuksista. Ostaja teki uudet työtarjoukset sellaisille entisille työntekijöille, jotka katsottiin tarpeellisiksi luovutetun toiminnan harjoittamisessa (eli julkisen palvelun toteuttamisessa). Tarjouksen hyväksyneet entiset työntekijät palkattiin uuden ja erilaisen sopimuksen nojalla;

Työvoimaan liittyvä keskeytys:

| d) | Myyjän ja ostajan omistusosuuksien erillisyys: Italia huomautti, että ostaja valittiin julkisessa tarjouskilpailussa, joka oli avoin mahdollisimman monelle tarjoajalle. Tarjouskilpailu perustui kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteisiin, ja voittaja valittiin korkeimman hinnan kriteerillä. Myyjä poikkeaa identiteetiltään täysin ostajasta, eikä myyjällä ja ostajalla ole keskenään osakkeiden omistussuhdetta. |
| --- | --- |

d)

Myyjän ja ostajan omistusosuuksien erillisyys: Italia huomautti, että ostaja valittiin julkisessa tarjouskilpailussa, joka oli avoin mahdollisimman monelle tarjoajalle. Tarjouskilpailu perustui kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteisiin, ja voittaja valittiin korkeimman hinnan kriteerillä. Myyjä poikkeaa identiteetiltään täysin ostajasta, eikä myyjällä ja ostajalla ole keskenään osakkeiden omistussuhdetta.

Myyjän ja ostajan omistusosuuksien erillisyys:

| e) | Liiketoimen taloudelliset perustelut: Liiketoimen tavoitteena oli Tirrenian harjoittaman meriliikennetoiminnan vapauttaminen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen noudattamiseksi. Ensimmäinen kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin syyskuussa 2010 ja CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011, kun komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn 5 päivänä lokakuuta 2011 tekemällään päätöksellä. Näin ollen Italia väitti, ettei kyseisen liiketoimen tarkoituksena ollut valtiontukisääntöjen kiertäminen, vaan se suunniteltiin ja toteutettiin tärkeän teollisuushankkeen toteuttamiseksi. |
| --- | --- |

e)

Liiketoimen taloudelliset perustelut: Liiketoimen tavoitteena oli Tirrenian harjoittaman meriliikennetoiminnan vapauttaminen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen noudattamiseksi. Ensimmäinen kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin syyskuussa 2010 ja CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011, kun komissio aloitti muodollisen tutkintamenettelyn 5 päivänä lokakuuta 2011 tekemällään päätöksellä. Näin ollen Italia väitti, ettei kyseisen liiketoimen tarkoituksena ollut valtiontukisääntöjen kiertäminen, vaan se suunniteltiin ja toteutettiin tärkeän teollisuushankkeen toteuttamiseksi.

Liiketoimen taloudelliset perustelut:

5.   ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET

| (196) | Neljä asianomaista osapuolta (erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, CIN, Pan Med ja GNV) esitti komissiolle huomautuksia, joista esitetään yhteenvedot seuraavissa jaksoissa. |
| --- | --- |

(196)

Neljä asianomaista osapuolta (erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, CIN, Pan Med ja GNV) esitti komissiolle huomautuksia, joista esitetään yhteenvedot seuraavissa jaksoissa.

5.1   Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian huomautukset

Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian huomautukset

| (197) | Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vastauksista vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiin esitetään yhteenveto jäljempänä. |
| --- | --- |

(197)

Erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vastauksista vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiin esitetään yhteenveto jäljempänä.

5.1.1   Rikkomusmenettely nro 2007/4609

Rikkomusmenettely nro 2007/4609

| (198) | Vuoden 2012 päätöstä koskevassa vastauksessaan erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi ensinnäkin komission rikkomusmenettelyyn nro 2007/4609, jossa oli kyse meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä soveltamisesta (ks. myös 2.4 jakso). Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi tässä yhteydessä 21 päivänä joulukuuta 2009 päivättyyn kirjeeseen (ks. johdanto-osan 114 kappale), joka koski Italian aikomusta käynnistää tarjouskilpailut, joiden kohteena olisi julkisen palvelun sopimusten sijasta kyseisten sopimusten osapuolina olevat laivayhtiöt. Kyseisessä kirjeessä energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja totesi, että ottaen huomioon Italian viranomaisten kyseisellä alalla suunnitteleman radikaalin muutoksen sekä yhteiskunnalliset vaikutukset, jotka kyseisestä muutoksesta Italian viranomaisten mukaan seuraisivat, jos tarjoukset eivät kattaisi asianomaisten yritysten ostamista, valittu menettely oli – periaatteessa ja poikkeuksellisesti – hyväksyttävissä sen varmistamiseksi, että yhteisön laivanvarustajien syrjintäkiellon periaatetta noudatetaan. |
| --- | --- |

(198)

Vuoden 2012 päätöstä koskevassa vastauksessaan erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi ensinnäkin komission rikkomusmenettelyyn nro 2007/4609, jossa oli kyse meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen virheellisestä soveltamisesta (ks. myös 2.4 jakso). Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi tässä yhteydessä 21 päivänä joulukuuta 2009 päivättyyn kirjeeseen (ks. johdanto-osan 114 kappale), joka koski Italian aikomusta käynnistää tarjouskilpailut, joiden kohteena olisi julkisen palvelun sopimusten sijasta kyseisten sopimusten osapuolina olevat laivayhtiöt. Kyseisessä kirjeessä energiasta ja liikenteestä vastaava pääjohtaja totesi, että ottaen huomioon Italian viranomaisten kyseisellä alalla suunnitteleman radikaalin muutoksen sekä yhteiskunnalliset vaikutukset, jotka kyseisestä muutoksesta Italian viranomaisten mukaan seuraisivat, jos tarjoukset eivät kattaisi asianomaisten yritysten ostamista, valittu menettely oli – periaatteessa ja poikkeuksellisesti – hyväksyttävissä sen varmistamiseksi, että yhteisön laivanvarustajien syrjintäkiellon periaatetta noudatetaan.

| (199) | Komissio lähetti 21 päivänä kesäkuuta 2012 (ks. johdanto-osan 121 kappale) Italialle perustellun lausunnon, koska Caremarin, Laziomarin ja Saremarin merikabotaasin alalla tarjoamiin julkisiin palveluihin liittyvät kilpailumenettelyt viivästyivät siten, että ne järjestettiin vasta kolme vuotta asiaankuuluvien sopimusten normaalin päättymisajankohdan jälkeen. Perusteltu lausunto ei koskenut Tirreniaa, Siremaria ja Toremaria, koska Italian viranomaiset olivat saattaneet päätökseen kilpailumenettelyt kyseisten yritysten merikabotaasin alalla tarjoamien julkisten palvelujen osalta. Tällä perusteella ja Italian viranomaisten ja komission yksiköiden aiemman kirjeenvaihdon valossa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti komission todenneen, että Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisessä oli noudatettu meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklaa. |
| --- | --- |

(199)

Komissio lähetti 21 päivänä kesäkuuta 2012 (ks. johdanto-osan 121 kappale) Italialle perustellun lausunnon, koska Caremarin, Laziomarin ja Saremarin merikabotaasin alalla tarjoamiin julkisiin palveluihin liittyvät kilpailumenettelyt viivästyivät siten, että ne järjestettiin vasta kolme vuotta asiaankuuluvien sopimusten normaalin päättymisajankohdan jälkeen. Perusteltu lausunto ei koskenut Tirreniaa, Siremaria ja Toremaria, koska Italian viranomaiset olivat saattaneet päätökseen kilpailumenettelyt kyseisten yritysten merikabotaasin alalla tarjoamien julkisten palvelujen osalta. Tällä perusteella ja Italian viranomaisten ja komission yksiköiden aiemman kirjeenvaihdon valossa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti komission todenneen, että Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisessä oli noudatettu meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklaa.

| (200) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön (75) perusteella, että mikäli julkisen palvelun velvoitteet on määritetty meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukaisesti, niiden on katsottava olevan yhteensopivia unionin oikeuden kanssa ilman, että SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lisävalvonta olisi tarpeen. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoi, että koska rikkomusmenettelyssä päädyttiin siihen, että Tirrenia-liiketoimintayksikön liikennöimille reiteille ennen yksityistämistä asetetut julkisen palvelun velvoitteet olivat perusteltuja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen valossa, tällaista päätelmää ei voitaisi kyseenalaistaa komission SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä (76). Näin ollen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla mahdollisesti toteutetut lisätoimet pitäisi kohdistaa vain muihin toimenpiteisiin kuin sellaisten ylimääräisten kustannusten korvaamiseen, jotka ovat aiheutuneet laillisesti asetettujen ja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukaisten julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta. |
| --- | --- |

(200)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti unionin tuomioistuinten oikeuskäytännön (75) perusteella, että mikäli julkisen palvelun velvoitteet on määritetty meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukaisesti, niiden on katsottava olevan yhteensopivia unionin oikeuden kanssa ilman, että SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu lisävalvonta olisi tarpeen. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoi, että koska rikkomusmenettelyssä päädyttiin siihen, että Tirrenia-liiketoimintayksikön liikennöimille reiteille ennen yksityistämistä asetetut julkisen palvelun velvoitteet olivat perusteltuja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen valossa, tällaista päätelmää ei voitaisi kyseenalaistaa komission SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn yhteydessä (76). Näin ollen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan nojalla mahdollisesti toteutetut lisätoimet pitäisi kohdistaa vain muihin toimenpiteisiin kuin sellaisten ylimääräisten kustannusten korvaamiseen, jotka ovat aiheutuneet laillisesti asetettujen ja meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukaisten julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta.

75

76

| (201) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi lisäksi vuonna 2009 annettuun tuomioon, jolla kumottiin vuoden 2004 päätös ja suljettiin pois se mahdollisuus, että kyseisessä päätöksessä arvioitu julkisen palvelun korvaus voitaisiin katsoa olemassa olevaksi tueksi. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että mikäli entiselle Tirrenia-konsernille myönnetty tuki katsottaisiin olemassa olevaksi tueksi, sama pätisi todennäköisesti myös korvaukseen, jota maksettiin Tirrenia-liiketoimintayksikön julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätösten kattamasta ajanjaksosta aina yksityistämiseen asti. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomauttaa, että alkuperäisen sopimuksen jatkaminen oli välttämätöntä, jotta Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisen yhteydessä voitiin taata julkisen palvelun tarjoaminen uuden sopimuksen tekemiseen asti. Näin ollen sitä pidettiin komission rikkomusmenettelyn tuloksen valossa perusteltuna. Lisäksi 1 päivän tammikuuta 2009 jälkeen tehdyistä ainoista konkreettisista muutoksista seurasi, että julkisesta palvelusta maksettavan korvauksen kokonaismäärä laski. Tästä syystä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väittää, ettei toimenpiteestä ole voinut tulla uutta tukea. |
| --- | --- |

(201)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittasi lisäksi vuonna 2009 annettuun tuomioon, jolla kumottiin vuoden 2004 päätös ja suljettiin pois se mahdollisuus, että kyseisessä päätöksessä arvioitu julkisen palvelun korvaus voitaisiin katsoa olemassa olevaksi tueksi. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että mikäli entiselle Tirrenia-konsernille myönnetty tuki katsottaisiin olemassa olevaksi tueksi, sama pätisi todennäköisesti myös korvaukseen, jota maksettiin Tirrenia-liiketoimintayksikön julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätösten kattamasta ajanjaksosta aina yksityistämiseen asti. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomauttaa, että alkuperäisen sopimuksen jatkaminen oli välttämätöntä, jotta Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisen yhteydessä voitiin taata julkisen palvelun tarjoaminen uuden sopimuksen tekemiseen asti. Näin ollen sitä pidettiin komission rikkomusmenettelyn tuloksen valossa perusteltuna. Lisäksi 1 päivän tammikuuta 2009 jälkeen tehdyistä ainoista konkreettisista muutoksista seurasi, että julkisesta palvelusta maksettavan korvauksen kokonaismäärä laski. Tästä syystä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väittää, ettei toimenpiteestä ole voinut tulla uutta tukea.

5.1.2   Alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

Alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

| (202) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi seuraavaa todellisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolosta Tirrenia-liiketoimintayksikön alkuperäisen sopimuksen mukaisesti liikennöimillä reiteillä: Tirrenia oli ainut toimija reiteillä Palermo–Cagliari, Civitavecchia–Cagliari, Napoli–Cagliari, Cagliari–Trapani sekä Tremiti-saarten reiteillä; reiteillä Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres julkisen palvelun korvausta maksettiin vain sesongin ulkopuoliselta ajalta. Sesongin aikana kyseisillä kolmella reitillä oli enemmän liikennettä, joten yritys pystyi tällöin toimimaan kilpailuperusteisesti. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomauttaa, että alkuperäisen sopimuksen mukaan noilla reiteillä sesongin aikana mahdollisesti tehdyt voitot vähennettiin Tirrenialle maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta, kun taas kyseisellä ajanjaksolla mahdollisesti syntyneet tappiot olivat yrityksen itsensä vastuulla (77). |
| --- | --- |

(202)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi seuraavaa todellisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolosta Tirrenia-liiketoimintayksikön alkuperäisen sopimuksen mukaisesti liikennöimillä reiteillä: Tirrenia oli ainut toimija reiteillä Palermo–Cagliari, Civitavecchia–Cagliari, Napoli–Cagliari, Cagliari–Trapani sekä Tremiti-saarten reiteillä; reiteillä Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres julkisen palvelun korvausta maksettiin vain sesongin ulkopuoliselta ajalta. Sesongin aikana kyseisillä kolmella reitillä oli enemmän liikennettä, joten yritys pystyi tällöin toimimaan kilpailuperusteisesti. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomauttaa, että alkuperäisen sopimuksen mukaan noilla reiteillä sesongin aikana mahdollisesti tehdyt voitot vähennettiin Tirrenialle maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta, kun taas kyseisellä ajanjaksolla mahdollisesti syntyneet tappiot olivat yrityksen itsensä vastuulla (77).

77

| (203) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia toimitti myös matkustajatiedot reiteiltä, joita Tirrenia liikennöi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa vuosina 2010 ja 2011. Tällä perusteella erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väittää täyttäneensä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetetut edellytykset. Sen mukaan myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät, koska alkuperäisten sopimusten nojalla maksettu korvaus oli selvitetty rikkomusmenettelyn yhteydessä. |
| --- | --- |

(203)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia toimitti myös matkustajatiedot reiteiltä, joita Tirrenia liikennöi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa vuosina 2010 ja 2011. Tällä perusteella erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väittää täyttäneensä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa asetetut edellytykset. Sen mukaan myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa asetetut edellytykset täyttyivät, koska alkuperäisten sopimusten nojalla maksettu korvaus oli selvitetty rikkomusmenettelyn yhteydessä.

| (204) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti lisäksi, ettei valtio ollut maksanut sille liiallisia korvauksia. Se huomautti erityisesti, että sitä koskevan erityishallintomenettelyn ajalta tuen määrä oli absoluuttisesti noin 20 miljoonaa euroa ja suhteellisesti noin 25 prosenttia pienempi kuin sille aiemmilta kahdelta vuodelta (vuosilta 2008 ja 2009) maksettu keskimääräinen tukisumma. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että vuoden 2009 loppuun saakka maksetun julkisen palvelun korvauksen ansiosta Tirrenian oli mahdollista tasapainottaa tulonsa ja kustannuksensa ja jatkaa toimintaansa taloudellisten ja rahoituksellisten näkymiensä asteittaisesta heikkenemisestä huolimatta. Tirreniasta tuli ajan mittaan jatkuvasti riippuvaisempi tuista, koska sen muut tulot eivät riittäneet kattamaan julkisen palvelun toteuttamisesta aiheutuvien kustannusten nousua. Vuodesta 2010 lähtien maksettavalle korvaukselle asetettiin kuitenkin enimmäismäärä vuoden 2009 laissa, minkä seurauksena se oli huomattavasti alhaisempi kuin aiempina vuosina. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että tämän takia kyseinen julkinen tuki ei riittänyt kattamaan kustannuksia, joita Tirrenialle aiheutui asiaankuuluvien reittien liikennöinnistä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoo, ettei sille ole voitu maksaa liiallisia korvauksia niiden vuosien ajalta, joina alkuperäistä sopimusta jatkettiin. |
| --- | --- |

(204)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti lisäksi, ettei valtio ollut maksanut sille liiallisia korvauksia. Se huomautti erityisesti, että sitä koskevan erityishallintomenettelyn ajalta tuen määrä oli absoluuttisesti noin 20 miljoonaa euroa ja suhteellisesti noin 25 prosenttia pienempi kuin sille aiemmilta kahdelta vuodelta (vuosilta 2008 ja 2009) maksettu keskimääräinen tukisumma. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että vuoden 2009 loppuun saakka maksetun julkisen palvelun korvauksen ansiosta Tirrenian oli mahdollista tasapainottaa tulonsa ja kustannuksensa ja jatkaa toimintaansa taloudellisten ja rahoituksellisten näkymiensä asteittaisesta heikkenemisestä huolimatta. Tirreniasta tuli ajan mittaan jatkuvasti riippuvaisempi tuista, koska sen muut tulot eivät riittäneet kattamaan julkisen palvelun toteuttamisesta aiheutuvien kustannusten nousua. Vuodesta 2010 lähtien maksettavalle korvaukselle asetettiin kuitenkin enimmäismäärä vuoden 2009 laissa, minkä seurauksena se oli huomattavasti alhaisempi kuin aiempina vuosina. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että tämän takia kyseinen julkinen tuki ei riittänyt kattamaan kustannuksia, joita Tirrenialle aiheutui asiaankuuluvien reittien liikennöinnistä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoo, ettei sille ole voitu maksaa liiallisia korvauksia niiden vuosien ajalta, joina alkuperäistä sopimusta jatkettiin.

5.1.3   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen mahdollisesti sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen mahdollisesti sääntöjenvastainen jatkaminen

| (205) | Vuoden 2010 päätöksellä hyväksytyn pelastamistuen takaisinmaksusta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia muistuttaa Italian viranomaisten ilmoittaneen komissiolle 16 päivänä toukokuuta 2011, että Tirrenian ja Siremarin erityishallinnot palauttaisivat pelastamistuen Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden myynnistä saaduilla tuloilla, kun kyseiset myyntiprosessit olisi saatu päätökseen. Taloudellisen kehityksen ministeriö hyväksyi 23 päivänä toukokuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksen CIN:lle ja myyntisopimus allekirjoitettiin 25 päivänä heinäkuuta 2011, joten niin Italian viranomaiset kuin erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia uskoivat aivan oikeutetusti tuossa vaiheessa, että tuki voitaisiin maksaa takaisin asetettuun määräaikaan eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että myynnin loppuunsaattaminen viivästyi odottamattomien tapahtumien vuoksi, minkä takia erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian oli jatkettava liikennöintiä huomattavasti aiottua pidempään ja kannettava tästä aiheutuneet kustannukset. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksoi kuitenkin pelastamistuen kokonaisuudessaan takaisin valtiolle kertamaksulla 18 päivänä syyskuuta 2012 eli vain 48 päivän kuluttua siitä, kun CIN:n ensimmäinen maksuerä oli kirjattu saajan tilille (1 päivänä elokuuta 2012). |
| --- | --- |

(205)

Vuoden 2010 päätöksellä hyväksytyn pelastamistuen takaisinmaksusta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia muistuttaa Italian viranomaisten ilmoittaneen komissiolle 16 päivänä toukokuuta 2011, että Tirrenian ja Siremarin erityishallinnot palauttaisivat pelastamistuen Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden myynnistä saaduilla tuloilla, kun kyseiset myyntiprosessit olisi saatu päätökseen. Taloudellisen kehityksen ministeriö hyväksyi 23 päivänä toukokuuta 2011 Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksen CIN:lle ja myyntisopimus allekirjoitettiin 25 päivänä heinäkuuta 2011, joten niin Italian viranomaiset kuin erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia uskoivat aivan oikeutetusti tuossa vaiheessa, että tuki voitaisiin maksaa takaisin asetettuun määräaikaan eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että myynnin loppuunsaattaminen viivästyi odottamattomien tapahtumien vuoksi, minkä takia erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian oli jatkettava liikennöintiä huomattavasti aiottua pidempään ja kannettava tästä aiheutuneet kustannukset. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksoi kuitenkin pelastamistuen kokonaisuudessaan takaisin valtiolle kertamaksulla 18 päivänä syyskuuta 2012 eli vain 48 päivän kuluttua siitä, kun CIN:n ensimmäinen maksuerä oli kirjattu saajan tilille (1 päivänä elokuuta 2012).

| (206) | Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 25 kohdan c alakohdassa asetetusta vaatimuksesta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi seuraavaa: Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli julkaistu erityishallinnon verkkosivuilla (78) hyvissä ajoin ennen edellä mainitun kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi, että kaikki yksityistämisprosessin myöhempää etenemistä koskevat olennaiset tiedot – jotka käsittävät erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian mukaan lähinnä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisen rakenneuudistussuunnitelman – toimitettiin säännöllisesti komissiolle sekä valtiontuen että sulautuman hyväksymistä koskevien menettelyjen osalta. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että komissio oli täysin tietoinen asioiden kulusta ja että kyseinen suunnitelma oli toteuttamiskelpoinen, johdonmukainen ja kattava, jotta sen avulla voitiin palauttaa Tirrenian kannattavuus pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa edellytetyllä tavalla. |
| --- | --- |

(206)

Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 25 kohdan c alakohdassa asetetusta vaatimuksesta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi seuraavaa: Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli julkaistu erityishallinnon verkkosivuilla (78) hyvissä ajoin ennen edellä mainitun kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi, että kaikki yksityistämisprosessin myöhempää etenemistä koskevat olennaiset tiedot – jotka käsittävät erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian mukaan lähinnä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisen rakenneuudistussuunnitelman – toimitettiin säännöllisesti komissiolle sekä valtiontuen että sulautuman hyväksymistä koskevien menettelyjen osalta. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että komissio oli täysin tietoinen asioiden kulusta ja että kyseinen suunnitelma oli toteuttamiskelpoinen, johdonmukainen ja kattava, jotta sen avulla voitiin palauttaa Tirrenian kannattavuus pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa edellytetyllä tavalla.

78

| (207) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti myös, että Tirrenia lakkasi olemasta vaikeuksissa oleva yritys heti, kun se sai pelastamistukea, jonka ansiosta se kykeni hoitamaan kyseisen julkisen palvelun säännöllisesti ja hallinnoimaan samalla asianmukaisesti selvitystilaprosessia. Sen mukaan kyseiset toiminnot hoidettiin kyseisenä ajanjaksona säännöllisesti ja ilman sellaisia häiriöitä, jotka ovat tavallisia vaikeuksissa oleville yrityksille. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi, että yksityistäminen saatiin vietyä päätökseen samanaikaisesti rakenneuudistussuunnitelman kanssa. Tämä tarkoitti rakenteellisten muutosten tekemistä Tirrenian organisaatioon ja hallintoon, jotta Tirrenian kannattavuus voitaisiin palauttaa pitkällä aikavälillä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti vielä, että vuoden 2010 päätöksessä vahvistettiin, että tuen ainutkertaisuuden periaatetta oli noudatettu myös aiemmin eli julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta maksettavan korvauksen yhteydessä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että Italian viranomaiset saattoivat oikeutetusti odottaa, ettei kyseinen korvaus ollut valtiontukea. |
| --- | --- |

(207)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti myös, että Tirrenia lakkasi olemasta vaikeuksissa oleva yritys heti, kun se sai pelastamistukea, jonka ansiosta se kykeni hoitamaan kyseisen julkisen palvelun säännöllisesti ja hallinnoimaan samalla asianmukaisesti selvitystilaprosessia. Sen mukaan kyseiset toiminnot hoidettiin kyseisenä ajanjaksona säännöllisesti ja ilman sellaisia häiriöitä, jotka ovat tavallisia vaikeuksissa oleville yrityksille. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi, että yksityistäminen saatiin vietyä päätökseen samanaikaisesti rakenneuudistussuunnitelman kanssa. Tämä tarkoitti rakenteellisten muutosten tekemistä Tirrenian organisaatioon ja hallintoon, jotta Tirrenian kannattavuus voitaisiin palauttaa pitkällä aikavälillä. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti vielä, että vuoden 2010 päätöksessä vahvistettiin, että tuen ainutkertaisuuden periaatetta oli noudatettu myös aiemmin eli julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta maksettavan korvauksen yhteydessä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että Italian viranomaiset saattoivat oikeutetusti odottaa, ettei kyseinen korvaus ollut valtiontukea.

5.1.4   Uusi sopimus

Uusi sopimus

| (208) | Valitusta menettelystä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että Italia antoi uuden sopimuksen tiedoksi komissiolle 10 päivänä tammikuuta 2012 yksinomaan oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia oli eri mieltä komission vuoden 2012 päätöksessä esittämästä näkemyksestä, jonka mukaan kyseinen toimenpide saattaisi olla sääntöjenvastaista tukea, joka on myönnetty SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen täytäntöönpanokiellon vastaisesti. |
| --- | --- |

(208)

Valitusta menettelystä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että Italia antoi uuden sopimuksen tiedoksi komissiolle 10 päivänä tammikuuta 2012 yksinomaan oikeusvarmuuteen liittyvistä syistä. Näin ollen erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia oli eri mieltä komission vuoden 2012 päätöksessä esittämästä näkemyksestä, jonka mukaan kyseinen toimenpide saattaisi olla sääntöjenvastaista tukea, joka on myönnetty SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisen täytäntöönpanokiellon vastaisesti.

| (209) | Uuden sopimuksen sisällön osalta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia vastasi komission epäilyksiin siitä, täyttikö kyseinen toimenpide yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyssä päätöksessä asetetut edellytykset. |
| --- | --- |

(209)

Uuden sopimuksen sisällön osalta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia vastasi komission epäilyksiin siitä, täyttikö kyseinen toimenpide yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyssä päätöksessä asetetut edellytykset.

| (210) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti erityisesti, että vuosia 2010 ja 2011 koskevien matkustajatietojen perusteella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistettua rajaa ei rikottu. Koska uusi sopimus on kahdeksanvuotinen, se ei myöskään ylitä saman päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaista kymmenen vuoden enimmäisaikaa. Lisäksi erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että rikkomusmenettelyn tuloksen valossa (ks. myös 5.1.1 jakso) ja Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisen jälkeen myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa asetettu edellytys täyttyi. |
| --- | --- |

(210)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti erityisesti, että vuosia 2010 ja 2011 koskevien matkustajatietojen perusteella yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa vahvistettua rajaa ei rikottu. Koska uusi sopimus on kahdeksanvuotinen, se ei myöskään ylitä saman päätöksen 2 artiklan 2 kohdan mukaista kymmenen vuoden enimmäisaikaa. Lisäksi erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että rikkomusmenettelyn tuloksen valossa (ks. myös 5.1.1 jakso) ja Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisen jälkeen myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 4 kohdassa asetettu edellytys täyttyi.

| (211) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että uuden sopimuksen 3 artiklassa luetellaan selvästi tarjottavat palvelut ja sen liitteessä A määritellään yksityiskohtaisesti käytettävät alustyypit ja katetut ajanjaksot sekä täsmennetään ilta- ja yöliikennettä koskevat vaatimukset ja hintarajoitukset. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi vielä, että uudessa sopimuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt korvauksen laskenta-, valvonta- ja tarkistusparametreja sekä liiallisen korvauksen välttämistä ja takaisinperintää koskevaa järjestelmää varten ja asetetaan palvelun olennaisia näkökohtia (kuten hinta, laatu ja määrä) koskevat sitovat vaatimukset. Uuden sopimuksen liitteessä A vahvistetaan kunkin reitin osalta enimmäishinnat henkilöä tai ajoneuvoa kohden ja eritellään vakiohinnat ja saarten asukkaisiin sovellettavat alennetut hinnat. Julkisen palvelun velvoitteista maksettava vuotuinen korvaus on määritetty koko sopimuksen voimassaoloajaksi. Sopimus sisältää kuitenkin mekanismin taloudellisten viiteparametrien tarkistamiseksi kolmen vuoden välein sekä suojalausekkeen, jota voidaan soveltaa kummankin osapuolen hyväksi ennalta arvaamattomien ja rakenteellisten muutosten seurauksena ja joka koskee kiinteän kynnysarvon ylittämistä tiettyjen taloudellisten parametrien osalta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti vielä, että edellä kuvattujen vaatimusten täyttämisen varmistamiseksi uudessa sopimuksessa otettiin käyttöön palvelun tarjoajaa koskeva tiukka ja kattava seuraamusjärjestelmä, joka perustuu pelotevaikutuksen periaatteeseen. Toimintaa valvovilla ministeriöillä on lisäksi oikeus suorittaa tarkastuksia ja hankkia tietoa arvioidakseen sopimuksessa määrättyjen velvollisuuksien täyttämistä. |
| --- | --- |

(211)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että uuden sopimuksen 3 artiklassa luetellaan selvästi tarjottavat palvelut ja sen liitteessä A määritellään yksityiskohtaisesti käytettävät alustyypit ja katetut ajanjaksot sekä täsmennetään ilta- ja yöliikennettä koskevat vaatimukset ja hintarajoitukset. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisäsi vielä, että uudessa sopimuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt korvauksen laskenta-, valvonta- ja tarkistusparametreja sekä liiallisen korvauksen välttämistä ja takaisinperintää koskevaa järjestelmää varten ja asetetaan palvelun olennaisia näkökohtia (kuten hinta, laatu ja määrä) koskevat sitovat vaatimukset. Uuden sopimuksen liitteessä A vahvistetaan kunkin reitin osalta enimmäishinnat henkilöä tai ajoneuvoa kohden ja eritellään vakiohinnat ja saarten asukkaisiin sovellettavat alennetut hinnat. Julkisen palvelun velvoitteista maksettava vuotuinen korvaus on määritetty koko sopimuksen voimassaoloajaksi. Sopimus sisältää kuitenkin mekanismin taloudellisten viiteparametrien tarkistamiseksi kolmen vuoden välein sekä suojalausekkeen, jota voidaan soveltaa kummankin osapuolen hyväksi ennalta arvaamattomien ja rakenteellisten muutosten seurauksena ja joka koskee kiinteän kynnysarvon ylittämistä tiettyjen taloudellisten parametrien osalta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti vielä, että edellä kuvattujen vaatimusten täyttämisen varmistamiseksi uudessa sopimuksessa otettiin käyttöön palvelun tarjoajaa koskeva tiukka ja kattava seuraamusjärjestelmä, joka perustuu pelotevaikutuksen periaatteeseen. Toimintaa valvovilla ministeriöillä on lisäksi oikeus suorittaa tarkastuksia ja hankkia tietoa arvioidakseen sopimuksessa määrättyjen velvollisuuksien täyttämistä.

5.1.5   Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

Tirrenian yksityistäminen ja CIN:n suorittaman ostohinnan maksun lykkäys

| (212) | Vuoden 2011 päätökseen antamassaan vastauksessa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisessä noudatettiin täysimääräisesti valtiontukia koskevaa lainsäädäntöä. Se viittasin erityisesti tuomioon GRAWE perustuvaan oikeuskäytäntöön (79), jossa katsotaan, että kun valtion omistama yritys yksityistetään, voidaan olettaa, että markkinahinta vastaa korkeinta saatua tarjousta, jos kyseinen tarjous on uskottava ja sillä on taloudellista arvoa. |
| --- | --- |

(212)

Vuoden 2011 päätökseen antamassaan vastauksessa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti, että Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisessä noudatettiin täysimääräisesti valtiontukia koskevaa lainsäädäntöä. Se viittasin erityisesti tuomioon GRAWE perustuvaan oikeuskäytäntöön (79), jossa katsotaan, että kun valtion omistama yritys yksityistetään, voidaan olettaa, että markkinahinta vastaa korkeinta saatua tarjousta, jos kyseinen tarjous on uskottava ja sillä on taloudellista arvoa.

79

| (213) | Vuoden 2012 päätökseen antamassaan vastauksessa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia puolestaan palautti mieleen tarjouskilpailumenettelyn päävaiheet ja myöhemmät tapahtumat. Se korosti, että erityishallintojohtaja suunnitteli ja toteutti tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksenmukaisimpana pitämällään tavalla mahdollisimman korkean arvon saavuttamiseksi ja että tämän oli lain mukaan otettava käyttöön suojatoimia kyseisen menettelyn avoimuuden, puolueettomuuden ja oikeudenmukaisuuden varmistamiseksi. |
| --- | --- |

(213)

Vuoden 2012 päätökseen antamassaan vastauksessa erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia puolestaan palautti mieleen tarjouskilpailumenettelyn päävaiheet ja myöhemmät tapahtumat. Se korosti, että erityishallintojohtaja suunnitteli ja toteutti tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksenmukaisimpana pitämällään tavalla mahdollisimman korkean arvon saavuttamiseksi ja että tämän oli lain mukaan otettava käyttöön suojatoimia kyseisen menettelyn avoimuuden, puolueettomuuden ja oikeudenmukaisuuden varmistamiseksi.

| (214) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti myös, ettei tarjouskilpailumenettelyyn sovellettu mitään sellaisia ehtoja, jotka olivat sellaisenaan omiaan alentamaan myytäväksi tarjottujen varojen arvoa tai vähentämään mahdollistajien ostajien määrää. Tämä pätee erityisesti seuraaviin vuoden 2011 päätöksessä mainittuihin ehtoihin: i) työllisyystason säilyttäminen ja ii) alusten ja julkisen palvelun velvoitteiden liittäminen toisiinsa yhdessä yksittäisessä tarjouskilpailumenettelyssä. Ensin mainitun ehdon osalta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että kyse on pakottavasta säännöksestä, joka on vahvistettu soveltamisalaltaan yleisellä säädöksellä ja jota sovelletaan erotuksetta. Viimeksi mainitusta ehdosta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että mahdollisuus käyttää kyseisen liiketoimintayksikön aluksia sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun reittien liikennöinnissä näyttää olevan kannattava liiketoimintamahdollisuus ennemminkin myyntiin asetetun liiketoimintayksikön arvoon kielteisesti vaikuttava tekijä, etenkin kun meriliikenneala oli tuolloin taantumassa. |
| --- | --- |

(214)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti myös, ettei tarjouskilpailumenettelyyn sovellettu mitään sellaisia ehtoja, jotka olivat sellaisenaan omiaan alentamaan myytäväksi tarjottujen varojen arvoa tai vähentämään mahdollistajien ostajien määrää. Tämä pätee erityisesti seuraaviin vuoden 2011 päätöksessä mainittuihin ehtoihin: i) työllisyystason säilyttäminen ja ii) alusten ja julkisen palvelun velvoitteiden liittäminen toisiinsa yhdessä yksittäisessä tarjouskilpailumenettelyssä. Ensin mainitun ehdon osalta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että kyse on pakottavasta säännöksestä, joka on vahvistettu soveltamisalaltaan yleisellä säädöksellä ja jota sovelletaan erotuksetta. Viimeksi mainitusta ehdosta erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia totesi, että mahdollisuus käyttää kyseisen liiketoimintayksikön aluksia sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun reittien liikennöinnissä näyttää olevan kannattava liiketoimintamahdollisuus ennemminkin myyntiin asetetun liiketoimintayksikön arvoon kielteisesti vaikuttava tekijä, etenkin kun meriliikenneala oli tuolloin taantumassa.

| (215) | CIN:n suorittaman ostohinnan osittaisesta maksun lykkäyksestä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, ettei tätä seikkaa pitäisi arvioida erillään muusta yksityistämisprosessista. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia korosti, että tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksena oli turvata kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteiden täysimääräinen noudattaminen. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia tukeutui unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön (80) ja väitti, että kyseisen tarjouskilpailun tuloksena saatiin markkinahinta. Päätös porrastettujen maksujen sallimisesta perustui tarjouskilpailuprosessin dynamiikkaan ja johtui siitä, ettei CIN:n tarjoukselle saatu kilpailevia lopullisia tarjouksia. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että ostohinnan maksun osittaisen lykkäyksen salliminen ei näin ollen ole valikoiva toimenpide CIN:n hyväksi. Sen mukaan näin on erityisesti siksi, että kaikille mahdollisille tarjoajille tiedotettiin siitä, että CIN:n tarjous sisälsi erissä maksamisen, ja niitä pyydettiin toimittamaan parempia tarjouksia. |
| --- | --- |

(215)

CIN:n suorittaman ostohinnan osittaisesta maksun lykkäyksestä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, ettei tätä seikkaa pitäisi arvioida erillään muusta yksityistämisprosessista. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia korosti, että tarjouskilpailumenettelyn tarkoituksena oli turvata kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteiden täysimääräinen noudattaminen. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia tukeutui unionin tuomioistuinten oikeuskäytäntöön (80) ja väitti, että kyseisen tarjouskilpailun tuloksena saatiin markkinahinta. Päätös porrastettujen maksujen sallimisesta perustui tarjouskilpailuprosessin dynamiikkaan ja johtui siitä, ettei CIN:n tarjoukselle saatu kilpailevia lopullisia tarjouksia. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että ostohinnan maksun osittaisen lykkäyksen salliminen ei näin ollen ole valikoiva toimenpide CIN:n hyväksi. Sen mukaan näin on erityisesti siksi, että kaikille mahdollisille tarjoajille tiedotettiin siitä, että CIN:n tarjous sisälsi erissä maksamisen, ja niitä pyydettiin toimittamaan parempia tarjouksia.

80

| (216) | Näistä syistä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, etteivät Tirrenian yksityistämiseen ja ostohinnan porrastettuun maksamiseen liittyvät komission epäilykset olleet perusteltuja. |
| --- | --- |

(216)

Näistä syistä erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, etteivät Tirrenian yksityistämiseen ja ostohinnan porrastettuun maksamiseen liittyvät komission epäilykset olleet perusteltuja.

5.1.6   Taloudellisen jatkuvuuden puuttuminen Tirrenian ja CIN:n välillä

Taloudellisen jatkuvuuden puuttuminen Tirrenian ja CIN:n välillä

| (217) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia kuvaili seuraavia Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämiseen liittyviä piirteitä: luovutuksen kohde (varat ja vastuut); taloudellinen toiminta, työvoima ja osapuolten henkilöllisyys; myyntihinta; toimen logiikka ja ajoitus. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että tässä tapauksessa kaikki nämä näkökohdat viittaavat siihen, ettei erityishallinnon myymän Tirrenia-liiketoimintayksikön ja CIN:n välillä ole taloudellista jatkuvuutta. |
| --- | --- |

(217)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia kuvaili seuraavia Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämiseen liittyviä piirteitä: luovutuksen kohde (varat ja vastuut); taloudellinen toiminta, työvoima ja osapuolten henkilöllisyys; myyntihinta; toimen logiikka ja ajoitus. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että tässä tapauksessa kaikki nämä näkökohdat viittaavat siihen, ettei erityishallinnon myymän Tirrenia-liiketoimintayksikön ja CIN:n välillä ole taloudellista jatkuvuutta.

| (218) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että CIN:lle luovutettu kohde oli suunniteltua rajallisempi, koska myyntiin laitettiin vain julkisia palveluja hoitava liiketoimintayksikkö (mukaan lukien Siremar), ei koko Tirreniaa. Lisäksi kaikki Tirrenia-liiketoimintayksikön varoihin liittyvät jäljellä olevat vastuut peruutettiin, kun myyntiprosessi oli saatu päätökseen. |
| --- | --- |

(218)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia väitti, että CIN:lle luovutettu kohde oli suunniteltua rajallisempi, koska myyntiin laitettiin vain julkisia palveluja hoitava liiketoimintayksikkö (mukaan lukien Siremar), ei koko Tirreniaa. Lisäksi kaikki Tirrenia-liiketoimintayksikön varoihin liittyvät jäljellä olevat vastuut peruutettiin, kun myyntiprosessi oli saatu päätökseen.

| (219) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti myös, että kyseisen liiketoimen eli yksityistämisen loppuunsaattamisen todellisen luonteen johdosta oli ilmeistä, ettei organisaatiorakenteessa, päätöksenteossa, hallintokriteereissä ja liiketoimintastrategioissa ollut taloudellisesta jatkuvuutta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoi lisäksi, että AGCM:n tutkittua kyseisen liiketoimen uuteen yksityiseen yritykseen kohdistettiin rajoittavia toimenpiteitä (81), jotka niiden aiotun tavoitteen (eli kilpailun edistämisen) lisäksi voimistivat taloudellisen jatkuvuuden puuttumista myyjän ja Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan välillä. |
| --- | --- |

(219)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti myös, että kyseisen liiketoimen eli yksityistämisen loppuunsaattamisen todellisen luonteen johdosta oli ilmeistä, ettei organisaatiorakenteessa, päätöksenteossa, hallintokriteereissä ja liiketoimintastrategioissa ollut taloudellisesta jatkuvuutta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoi lisäksi, että AGCM:n tutkittua kyseisen liiketoimen uuteen yksityiseen yritykseen kohdistettiin rajoittavia toimenpiteitä (81), jotka niiden aiotun tavoitteen (eli kilpailun edistämisen) lisäksi voimistivat taloudellisen jatkuvuuden puuttumista myyjän ja Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan välillä.

81

| (220) | Lisäksi asetuksen 270/1999 56 §:n 3 a momentissa vahvistetaan, ettei Italian siviililain 2112 §:ää sovelleta olennaisia julkisia palveluja tuottavien yritysten myyntiin, millä varmistetaan taloudellisen jatkuvuuden estäminen työvoiman osalta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia muistutti vielä, että vähimmäismyyntihinnan asetti riippumaton asiantuntija, että myyntimenettely oli avoin ja syrjimätön ja että ainut kriteeri voittajan valitsemiseksi oli korkein hinta. |
| --- | --- |

(220)

Lisäksi asetuksen 270/1999 56 §:n 3 a momentissa vahvistetaan, ettei Italian siviililain 2112 §:ää sovelleta olennaisia julkisia palveluja tuottavien yritysten myyntiin, millä varmistetaan taloudellisen jatkuvuuden estäminen työvoiman osalta. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia muistutti vielä, että vähimmäismyyntihinnan asetti riippumaton asiantuntija, että myyntimenettely oli avoin ja syrjimätön ja että ainut kriteeri voittajan valitsemiseksi oli korkein hinta.

| (221) | Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti lopuksi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön tarjouskilpailumenettely aloitettiin syyskuussa 2010 ja että sen päätteeksi CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011, kun taas komissio aloitti muodollisen tutkinnan vasta 5 päivänä lokakuuta 2011 tehdyllä päätöksellä. Näin ollen liiketoimen tarkoituksena ei ole voinut olla valtiontukisääntöjen kiertäminen. Liiketoimen tarkoituksena oli päinvastoin meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukainen meriliikennealan vapauttaminen yksityistämisen avulla. |
| --- | --- |

(221)

Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia huomautti lopuksi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön tarjouskilpailumenettely aloitettiin syyskuussa 2010 ja että sen päätteeksi CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011, kun taas komissio aloitti muodollisen tutkinnan vasta 5 päivänä lokakuuta 2011 tehdyllä päätöksellä. Näin ollen liiketoimen tarkoituksena ei ole voinut olla valtiontukisääntöjen kiertäminen. Liiketoimen tarkoituksena oli päinvastoin meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen mukainen meriliikennealan vapauttaminen yksityistämisen avulla.

5.2   CIN:n huomautukset

CIN:n huomautukset

| (222) | Seuraavissa jaksoissa esitetään yhteenveto CIN:n vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiin antamista vastauksista, joka koskevat lähinnä yksityistämisprosessia. |
| --- | --- |

(222)

Seuraavissa jaksoissa esitetään yhteenveto CIN:n vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiin antamista vastauksista, joka koskevat lähinnä yksityistämisprosessia.

5.2.1   Myyntimenettelyn avoimuus

Myyntimenettelyn avoimuus

| (223) | CIN katsoo, että maksukyvyttömäksi julistamisen seurauksena erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian myynti toteutettiin kilpailuun perustuvalla, avoimella ja syrjimättömällä menettelyllä asetuksen 347/2003 4 §:n 4 a momentissa säädetyllä tavalla. CIN:n mukaan sovellettaessa asetuksessa 134/2008 säädettyä mahdollisuutta valita ostaja yksityisten neuvottelujen kautta on epäilemättä noudatettava kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita. |
| --- | --- |

(223)

CIN katsoo, että maksukyvyttömäksi julistamisen seurauksena erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian myynti toteutettiin kilpailuun perustuvalla, avoimella ja syrjimättömällä menettelyllä asetuksen 347/2003 4 §:n 4 a momentissa säädetyllä tavalla. CIN:n mukaan sovellettaessa asetuksessa 134/2008 säädettyä mahdollisuutta valita ostaja yksityisten neuvottelujen kautta on epäilemättä noudatettava kilpailun, avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita.

| (224) | CIN viittaa tässä yhteydessä erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian 5 päivänä lokakuuta 2011 julkaisemaan lehdistötiedotteeseen, jossa todetaan seuraavaa: ”nämä menettelyt (82) toteutettiin tarjouskilpailumenettelyinä, joissa noudatettiin täysimääräisesti avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita, millä lähtökohtaisesti suljettiin pois mahdollisuus toteuttaa myynti yksityisen neuvottelun kautta”; ja ”sen varmistamiseksi, että tarjouskilpailumenettelyt ovat avoinna mahdollisimman monelle markkinatoimijalle, liiketoimintayksiköiden myynti rajattiin koskemaan vain sellaisia varoja ja sopimussuhteita, jotka ovat olennaisia julkisen palvelun tuottamisessa, ja kyseisten yritysten mahdollisten muiden varojen myymiseksi järjestettiin erilliset myyntimenettelyt. [...] mahdollisille ostajille ei asetettu lakisääteisten velvoitteiden lisäksi muita velvoitteita tai lisätaakkaa”. |
| --- | --- |

(224)

CIN viittaa tässä yhteydessä erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian 5 päivänä lokakuuta 2011 julkaisemaan lehdistötiedotteeseen, jossa todetaan seuraavaa: ”nämä menettelyt (82) toteutettiin tarjouskilpailumenettelyinä, joissa noudatettiin täysimääräisesti avoimuuden ja syrjintäkiellon periaatteita, millä lähtökohtaisesti suljettiin pois mahdollisuus toteuttaa myynti yksityisen neuvottelun kautta”; ja ”sen varmistamiseksi, että tarjouskilpailumenettelyt ovat avoinna mahdollisimman monelle markkinatoimijalle, liiketoimintayksiköiden myynti rajattiin koskemaan vain sellaisia varoja ja sopimussuhteita, jotka ovat olennaisia julkisen palvelun tuottamisessa, ja kyseisten yritysten mahdollisten muiden varojen myymiseksi järjestettiin erilliset myyntimenettelyt. [...] mahdollisille ostajille ei asetettu lakisääteisten velvoitteiden lisäksi muita velvoitteita tai lisätaakkaa”.

82

| (225) | Seuraavissa kohdissa esitetään CIN:n huomiot tavasta, jolla tarjouskilpailumenettely julkaistiin ja toteutettiin. |
| --- | --- |

(225)

Seuraavissa kohdissa esitetään CIN:n huomiot tavasta, jolla tarjouskilpailumenettely julkaistiin ja toteutettiin.

| (226) | Kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin Tirrenian verkkosivujen ja muiden verkkosivujen ohella myös suurissa kansallisissa ja ulkomaisissa sanomalehdissä sekä italiaksi että englanniksi. Lisäksi kyseiseen pyyntöön vastaamisen alkuperäistä määräaikaa jatkettiin melkein kuukaudella 20 päivään lokakuuta 2010 asti. Näin ollen kaikille mahdollisille tarjoajille sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla annettiin riittävästi aikaa toimittaa kiinnostuksenilmaisunsa ja hankkia tarvittavat tiedot Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevan tarjouksen laadintaa varten. |
| --- | --- |

(226)

Kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin Tirrenian verkkosivujen ja muiden verkkosivujen ohella myös suurissa kansallisissa ja ulkomaisissa sanomalehdissä sekä italiaksi että englanniksi. Lisäksi kyseiseen pyyntöön vastaamisen alkuperäistä määräaikaa jatkettiin melkein kuukaudella 20 päivään lokakuuta 2010 asti. Näin ollen kaikille mahdollisille tarjoajille sekä kansallisella että kansainvälisellä tasolla annettiin riittävästi aikaa toimittaa kiinnostuksenilmaisunsa ja hankkia tarvittavat tiedot Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevan tarjouksen laadintaa varten.

| (227) | Yli 20 osapuolta toimitti kiinnostuksenilmaisunsa. Näin ollen CIN pitää täysin perusteettomana komission näkemystä, jonka mukaan kyseinen myyntimenettely ei täyttänyt avoimuusvaatimuksia, koska se perustui yksityisiin neuvotteluihin. Due diligence -vaiheessa kaikille tarjoajille annettiin asianmukainen pääsy Tirrenia-liiketoimintayksikön merkityksellisiin tietoihin. Mahdollisten tarjoajien saataville asetettiin esimerkiksi kaikki tarjouksen laadinnassa tarvittavat tekniset, oikeudelliset, taloudelliset ja rahoitukselliset tiedot (kuten yksityiskohtainen kuvaus myytävän liiketoiminnan laajuudesta, liiketoimintasuunnitelma, myyjän due diligence -raportti sekä uuden julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen luonnos). |
| --- | --- |

(227)

Yli 20 osapuolta toimitti kiinnostuksenilmaisunsa. Näin ollen CIN pitää täysin perusteettomana komission näkemystä, jonka mukaan kyseinen myyntimenettely ei täyttänyt avoimuusvaatimuksia, koska se perustui yksityisiin neuvotteluihin. Due diligence -vaiheessa kaikille tarjoajille annettiin asianmukainen pääsy Tirrenia-liiketoimintayksikön merkityksellisiin tietoihin. Mahdollisten tarjoajien saataville asetettiin esimerkiksi kaikki tarjouksen laadinnassa tarvittavat tekniset, oikeudelliset, taloudelliset ja rahoitukselliset tiedot (kuten yksityiskohtainen kuvaus myytävän liiketoiminnan laajuudesta, liiketoimintasuunnitelma, myyjän due diligence -raportti sekä uuden julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen luonnos).

| (228) | CIN:n mukaan ei vaikuta mahdolliselta epäillä, että kaikki Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta mahdollisesti kiinnostuneet tahot Italiassa ja sen ulkopuolella eivät voineet ilmaista kiinnostustaan tai saaneet käyttöönsä avoimesti ja syrjimättömästi tarvittavaa asiakirja-aineistoa yksityiskohtaisen tarjouksen laatimiseksi. |
| --- | --- |

(228)

CIN:n mukaan ei vaikuta mahdolliselta epäillä, että kaikki Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamisesta mahdollisesti kiinnostuneet tahot Italiassa ja sen ulkopuolella eivät voineet ilmaista kiinnostustaan tai saaneet käyttöönsä avoimesti ja syrjimättömästi tarvittavaa asiakirja-aineistoa yksityiskohtaisen tarjouksen laatimiseksi.

5.2.2   Yksityistämisen laajuus

Yksityistämisen laajuus

| (229) | CIN huomauttaa vastauksessaan, että erityishallintojohtaja rajasi nimenomaan korkeimman myyntihinnan saadakseen Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnin koskemaan vain niitä varoja ja sopimuksia, joita edellytettiin julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamisessa. |
| --- | --- |

(229)

CIN huomauttaa vastauksessaan, että erityishallintojohtaja rajasi nimenomaan korkeimman myyntihinnan saadakseen Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnin koskemaan vain niitä varoja ja sopimuksia, joita edellytettiin julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamisessa.

| (230) | Esimerkiksi kaikki myyntiin sisältyneet alukset ovat ehdottoman tarpeellisia julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseksi, koska kyse on tismalleen samoista aluksista, joita Tirrenia käytti liikennöidessään julkisen palvelun velvoitteiden kattamia reittejä sopimuksen mukaisesti. Reiteillä Civitavecchia–Olbia, Genova–Porto Torres ja Napoli–Palermo, joilla julkisen palvelun korvaus maksetaan vain sesongin ulkopuoliselta ajalta, käytetään samoja aluksia myös sesongin aikana. CIN väittää, että koska näitä aluksia käytettiin ja ne olivat olennaisia julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisessa kaksi kolmasosaa vuodesta, kyseisen liiketoimintayksikön myynnin oli katettava myös ne. |
| --- | --- |

(230)

Esimerkiksi kaikki myyntiin sisältyneet alukset ovat ehdottoman tarpeellisia julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseksi, koska kyse on tismalleen samoista aluksista, joita Tirrenia käytti liikennöidessään julkisen palvelun velvoitteiden kattamia reittejä sopimuksen mukaisesti. Reiteillä Civitavecchia–Olbia, Genova–Porto Torres ja Napoli–Palermo, joilla julkisen palvelun korvaus maksetaan vain sesongin ulkopuoliselta ajalta, käytetään samoja aluksia myös sesongin aikana. CIN väittää, että koska näitä aluksia käytettiin ja ne olivat olennaisia julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisessa kaksi kolmasosaa vuodesta, kyseisen liiketoimintayksikön myynnin oli katettava myös ne.

| (231) | CIN toteaa vielä, että erityishallintojohtaja käynnisti erilliset menettelyt sellaisten Tirrenian omaisuuserien myyntiä varten, jotka eivät olleet tarpeen julkisen palvelun yhteyksien liikennöimiseksi. Kyseiset menettelyt koskivat Tirrenian kiinteistöjen ja taideteosten myyntiä ja – mikä tärkeintä – kuuden sellaisen Tirrenian aluksen myyntiä, joita ei tarvittu sopimuksen mukaisen julkisen palvelun toteuttamisessa. |
| --- | --- |

(231)

CIN toteaa vielä, että erityishallintojohtaja käynnisti erilliset menettelyt sellaisten Tirrenian omaisuuserien myyntiä varten, jotka eivät olleet tarpeen julkisen palvelun yhteyksien liikennöimiseksi. Kyseiset menettelyt koskivat Tirrenian kiinteistöjen ja taideteosten myyntiä ja – mikä tärkeintä – kuuden sellaisen Tirrenian aluksen myyntiä, joita ei tarvittu sopimuksen mukaisen julkisen palvelun toteuttamisessa.

5.2.3   Tarjoajille asetetut ehdot

Tarjoajille asetetut ehdot

| (232) | Työllisyyden tason säilyttämisen osalta CIN toteaa, että ainut siihen liittyvä ehto johtuu sovellettavasta lainsäädännöstä, nimittäin asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentista, eikä erityishallintojohtaja asettanut sitä juuri Tirrenian tapauksessa. |
| --- | --- |

(232)

Työllisyyden tason säilyttämisen osalta CIN toteaa, että ainut siihen liittyvä ehto johtuu sovellettavasta lainsäädännöstä, nimittäin asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentista, eikä erityishallintojohtaja asettanut sitä juuri Tirrenian tapauksessa.

| (233) | CIN korostaa, että Italian siviililain 2112 §:n mukaan liiketoiminnan luovutuksen yhteydessä työsopimus jatkuu ostajan kanssa ja työntekijä säilyttää kaikki siitä johtuvat oikeudet. Asetuksen 270/1999 56 §:n 3 a momentin nojalla tätä tavanomaista menettelyä ei kuitenkaan sovelleta, jos luovutuksen kohteena on erityishallintomenettelyyn asetettu liiketoimintayksikkö. Kun siis otetaan huomioon sekä asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa säädetyn erityisvelvoitteen rajattu kesto (kaksi vuotta) sekä se, että kyseinen velvollisuus koski ainoastaan julkisen palvelun velvoitteen hoitamisen edellyttämää ”olennaista henkilöstöä”, tällaisen velvollisuuden ei voida CIN:n mielestä katsoa alentaneen Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoa. |
| --- | --- |

(233)

CIN korostaa, että Italian siviililain 2112 §:n mukaan liiketoiminnan luovutuksen yhteydessä työsopimus jatkuu ostajan kanssa ja työntekijä säilyttää kaikki siitä johtuvat oikeudet. Asetuksen 270/1999 56 §:n 3 a momentin nojalla tätä tavanomaista menettelyä ei kuitenkaan sovelleta, jos luovutuksen kohteena on erityishallintomenettelyyn asetettu liiketoimintayksikkö. Kun siis otetaan huomioon sekä asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentissa säädetyn erityisvelvoitteen rajattu kesto (kaksi vuotta) sekä se, että kyseinen velvollisuus koski ainoastaan julkisen palvelun velvoitteen hoitamisen edellyttämää ”olennaista henkilöstöä”, tällaisen velvollisuuden ei voida CIN:n mielestä katsoa alentaneen Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoa.

| (234) | Komission huolesta, joka liittyy valitun tarjoajan velvollisuuteen täyttää julkisen palvelun velvoitteet, CIN toteaa seuraavaa: Ei ole näyttöä siitä, että erilainen menettely olisi johtanut erilaiseen lopputulokseen ja erityisesti korkeampaan ostohintaan. CIN katsoo, että päätöksellä kilpailuttaa julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset ja niiden perusteella maksettava korvaus yhdessä kyseisten palvelujen järjestämisessä välttämättömien varojen kanssa päinvastoin varmistettiin suurempi kilpailu mahdollisten tarjoajien kesken. |
| --- | --- |

(234)

Komission huolesta, joka liittyy valitun tarjoajan velvollisuuteen täyttää julkisen palvelun velvoitteet, CIN toteaa seuraavaa: Ei ole näyttöä siitä, että erilainen menettely olisi johtanut erilaiseen lopputulokseen ja erityisesti korkeampaan ostohintaan. CIN katsoo, että päätöksellä kilpailuttaa julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset ja niiden perusteella maksettava korvaus yhdessä kyseisten palvelujen järjestämisessä välttämättömien varojen kanssa päinvastoin varmistettiin suurempi kilpailu mahdollisten tarjoajien kesken.

| (235) | Tämän tavoitteen saavuttamiseksi erityishallintojohtaja on siten toiminut CIN:n mukaan oikein i) rajatessaan myytävän liiketoimintayksikön sellaisiin varoihin ja sopimuksiin, jotka olivat toiminnan kannalta välttämättömiä julkisen palvelun hoitamisessa, ja ii) asettamalla ostajille vain lakisääteisiä velvoitteita. CIN katsoo, että tämä tavoite on varmasti saavutettu, sillä yhteensä jopa 21 kansallista, eurooppalaista ja kolmannen maan osapuolta ilmaisi kiinnostuksensa Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista kohtaan. |
| --- | --- |

(235)

Tämän tavoitteen saavuttamiseksi erityishallintojohtaja on siten toiminut CIN:n mukaan oikein i) rajatessaan myytävän liiketoimintayksikön sellaisiin varoihin ja sopimuksiin, jotka olivat toiminnan kannalta välttämättömiä julkisen palvelun hoitamisessa, ja ii) asettamalla ostajille vain lakisääteisiä velvoitteita. CIN katsoo, että tämä tavoite on varmasti saavutettu, sillä yhteensä jopa 21 kansallista, eurooppalaista ja kolmannen maan osapuolta ilmaisi kiinnostuksensa Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista kohtaan.

5.2.4   Ostohinta

Ostohinta

| (236) | CIN ei pidä perusteltuina komission epäilyksiä siitä, saatiinko Tirrenia-liiketoimintayksiköstä paras mahdollinen hinta. CIN:n mukaan ostohintaa voitiin pitää jopa markkinahintaa korkeampana. CIN viittaa erityisesti siihen tosiseikkaan, että yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevan kiinnostuksensa ilmaisseista toimijoista, nimittäin [...], kyseenalaisti ministeriön nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämän hinnan sillä perusteella, että kyseinen summa (380 000 000 euroa) oli liian korkea (83). CIN:n mukaan tämä tarkoittaa implisiittisesti sitä, että yksityisen sijoittajan mielestä CIN:n maksama ostohinta – joka oli itse asiassa asiantuntijan määrittämää hintaa korkeampi – oli liian korkea. Näin ollen ei CIN:n mukaan voida kyseenalaistaa sitä, että menettely johti korkeimpaan hintaan. |
| --- | --- |

(236)

CIN ei pidä perusteltuina komission epäilyksiä siitä, saatiinko Tirrenia-liiketoimintayksiköstä paras mahdollinen hinta. CIN:n mukaan ostohintaa voitiin pitää jopa markkinahintaa korkeampana. CIN viittaa erityisesti siihen tosiseikkaan, että yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevan kiinnostuksensa ilmaisseista toimijoista, nimittäin [...], kyseenalaisti ministeriön nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämän hinnan sillä perusteella, että kyseinen summa (380 000 000 euroa) oli liian korkea (83). CIN:n mukaan tämä tarkoittaa implisiittisesti sitä, että yksityisen sijoittajan mielestä CIN:n maksama ostohinta – joka oli itse asiassa asiantuntijan määrittämää hintaa korkeampi – oli liian korkea. Näin ollen ei CIN:n mukaan voida kyseenalaistaa sitä, että menettely johti korkeimpaan hintaan.

83

| (237) | CIN korostaa, että jos Tirrenia-liiketoimintayksiköstä olisi saatu useita tarjouksia, myöntämisperusteena olisi joka tapauksessa ollut korkein tarjottu hinta. Asetuksen 347/2003 mukaan ostohinta ei myöskään voi missään tapauksessa olla alhaisempi kuin riippumattoman arvioinnin perusteella vahvistettu markkinahinta. |
| --- | --- |

(237)

CIN korostaa, että jos Tirrenia-liiketoimintayksiköstä olisi saatu useita tarjouksia, myöntämisperusteena olisi joka tapauksessa ollut korkein tarjottu hinta. Asetuksen 347/2003 mukaan ostohinta ei myöskään voi missään tapauksessa olla alhaisempi kuin riippumattoman arvioinnin perusteella vahvistettu markkinahinta.

| (238) | CIN oli ainut yritys, joka toimitti sitovien tarjousten jättämisen määräaikaan eli 15 päivään maaliskuuta 2011 mennessä pätevän, sitovan ja menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä luetellut vaatimukset täyttävän ostotarjouksen. Erityishallintojohtajan pyynnöstä CIN toimitti 14 päivänä huhtikuuta 2011 lisäselvityksiä sekä lopullisen sitovan tarjouksen saattaakseen tarjouksensa täysin yhdenmukaiseksi ministeriön nimittämän asiantuntijan laatiman arvion kanssa. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia ei tässä vaiheessa tehnyt hankintasopimusta suoraan CIN:n kanssa vaan pyrki varmistamaan mahdollisimman suuren kilpailun tarjoajien välillä. Tämän seurauksena CIN:n sitova tarjous tallennettiin tietokantaan ja kaikkia due diligence -vaiheeseen hyväksyttyjä tarjoajia pyydettiin toimittamaan parempia ostotarjouksia. Viimeiselle tarjouskierrokselle asetettuun määräaikaan (jota oli jatkettu 19 päivään toukokuuta 2011) mennessä ei kuitenkaan saatu muita tarjouksia. |
| --- | --- |

(238)

CIN oli ainut yritys, joka toimitti sitovien tarjousten jättämisen määräaikaan eli 15 päivään maaliskuuta 2011 mennessä pätevän, sitovan ja menettelyn aloittamista koskevassa kirjeessä luetellut vaatimukset täyttävän ostotarjouksen. Erityishallintojohtajan pyynnöstä CIN toimitti 14 päivänä huhtikuuta 2011 lisäselvityksiä sekä lopullisen sitovan tarjouksen saattaakseen tarjouksensa täysin yhdenmukaiseksi ministeriön nimittämän asiantuntijan laatiman arvion kanssa. Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia ei tässä vaiheessa tehnyt hankintasopimusta suoraan CIN:n kanssa vaan pyrki varmistamaan mahdollisimman suuren kilpailun tarjoajien välillä. Tämän seurauksena CIN:n sitova tarjous tallennettiin tietokantaan ja kaikkia due diligence -vaiheeseen hyväksyttyjä tarjoajia pyydettiin toimittamaan parempia ostotarjouksia. Viimeiselle tarjouskierrokselle asetettuun määräaikaan (jota oli jatkettu 19 päivään toukokuuta 2011) mennessä ei kuitenkaan saatu muita tarjouksia.

| (239) | CIN huomauttaa, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia vahvisti tämän, kun se totesi edellä mainitussa 5 päivänä lokakuuta 2011 julkaistussa lehdistötiedotteessa seuraavaa: ”Tarjousten vertailussa ja voittajan valinnassa ainoana kriteerinä pitäisi olla korkein hinta. [Sovellettavan] lain säännösten mukaan ostohinta ei myöskään voi olla missään tapauksessa alhaisempi kuin se varojen markkinahinta, jonka riippumattomaksi asiantuntijaksi nimetty johtava rahoituslaitos on vahvistanut valaehtoisesti suorittamansa arvostuksen perusteella”; ja ”Tirrenian myyntimenettelyn osalta on todettava, että Compagnia Italiana di Navigazionen toimitettua sitovan ostotarjouksen, joka vastasi varojen taloudellista arvoa, kyseisen tarjouksen ehdot ilmoitettiin mahdollisimman suuren avoimuuden varmistamiseksi kaikille muille tarjoajille, joille annettiin myös riittävästi aikaa esittää vastatarjouksensa. Vastatarjouksia ei kuitenkaan saatu.” |
| --- | --- |

(239)

CIN huomauttaa, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia vahvisti tämän, kun se totesi edellä mainitussa 5 päivänä lokakuuta 2011 julkaistussa lehdistötiedotteessa seuraavaa: ”Tarjousten vertailussa ja voittajan valinnassa ainoana kriteerinä pitäisi olla korkein hinta. [Sovellettavan] lain säännösten mukaan ostohinta ei myöskään voi olla missään tapauksessa alhaisempi kuin se varojen markkinahinta, jonka riippumattomaksi asiantuntijaksi nimetty johtava rahoituslaitos on vahvistanut valaehtoisesti suorittamansa arvostuksen perusteella”; ja ”Tirrenian myyntimenettelyn osalta on todettava, että Compagnia Italiana di Navigazionen toimitettua sitovan ostotarjouksen, joka vastasi varojen taloudellista arvoa, kyseisen tarjouksen ehdot ilmoitettiin mahdollisimman suuren avoimuuden varmistamiseksi kaikille muille tarjoajille, joille annettiin myös riittävästi aikaa esittää vastatarjouksensa. Vastatarjouksia ei kuitenkaan saatu.”

5.2.5   Ostohinnan maksun osittainen lykkäys

Ostohinnan maksun osittainen lykkäys

| (240) | CIN totesi tästä aiheesta seuraavaa: Koroton maksun lykkäys koskee ainoastaan 180 000 000 euron osuutta 380 100 000 euron kokonaisostohinnasta. CIN huomauttaa myös, että maksun lykkäys liittyy myytävän kohteen luonteeseen eli liiketoimintasegmenttiin, jonka todellinen arvo riippuu uudessa sopimuksessa määrättyjen korvausten tosiasiassa maksetusta määrästä kahdeksan vuoden aikana. CIN väittää, että tämä seikka on otettu huomioon myös riippumattoman asiantuntijan Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevassa arviointiraportissa (84). |
| --- | --- |

(240)

CIN totesi tästä aiheesta seuraavaa: Koroton maksun lykkäys koskee ainoastaan 180 000 000 euron osuutta 380 100 000 euron kokonaisostohinnasta. CIN huomauttaa myös, että maksun lykkäys liittyy myytävän kohteen luonteeseen eli liiketoimintasegmenttiin, jonka todellinen arvo riippuu uudessa sopimuksessa määrättyjen korvausten tosiasiassa maksetusta määrästä kahdeksan vuoden aikana. CIN väittää, että tämä seikka on otettu huomioon myös riippumattoman asiantuntijan Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevassa arviointiraportissa (84).

84

| (241) | Lisäksi CIN toteaa, että maksun osittainen lykkäys koroitta oli osa tarjouskilpailumenettelyä, koska sen esittämä ja tämän ehdon sisältävä sitova tarjous asetettiin saataville tietokannassa. Erityishallintojohtaja pyysi kaikkia muita tarjoajia esittämään korkeamman tarjouksen. Koska parempaa tarjousta ei saatu, myyjä on CIN:n mukaan saanut parhaat mahdolliset maksuehdot, jotka markkinoilla oli tosiasiallisesti saatavilla. Toisin sanoen CIN katsoo, että maksun osittainen lykkäys ilman korkoa oli tässä tapauksessa paras ja itse asiassa ainut vaihtoehto, jonka ansiosta Tirrenia-liiketoimintayksiköstä saatiin oikea hinta suhteessa sen arvoon. |
| --- | --- |

(241)

Lisäksi CIN toteaa, että maksun osittainen lykkäys koroitta oli osa tarjouskilpailumenettelyä, koska sen esittämä ja tämän ehdon sisältävä sitova tarjous asetettiin saataville tietokannassa. Erityishallintojohtaja pyysi kaikkia muita tarjoajia esittämään korkeamman tarjouksen. Koska parempaa tarjousta ei saatu, myyjä on CIN:n mukaan saanut parhaat mahdolliset maksuehdot, jotka markkinoilla oli tosiasiallisesti saatavilla. Toisin sanoen CIN katsoo, että maksun osittainen lykkäys ilman korkoa oli tässä tapauksessa paras ja itse asiassa ainut vaihtoehto, jonka ansiosta Tirrenia-liiketoimintayksiköstä saatiin oikea hinta suhteessa sen arvoon.

5.2.6   CIN:lle uuden sopimuksen mukaisesti maksettava julkisen palvelun korvaus

CIN:lle uuden sopimuksen mukaisesti maksettava julkisen palvelun korvaus

| (242) | CIN toteaa, että se oli sopimuksen tekohetkellä (eli maaliskuussa 2013) ainoa aktiivinen toimija lähes kaikilla uuden sopimuksen kattamilla reiteillä. Ainoastaan Napolin ja Palermon välisellä yhdistelmäreitillä (jota liikennöidään sopimuksen puitteissa vain sesongin ulkopuolella) on läsnä toinen toimija eli vuodesta 2011 lähtien GNV (yhteistyössä tätä reittiä jo ennen vuotta 2011 liikennöineen SNAV:n kanssa). CIN:n mielestä kyseisen toimijan tarjoamia palveluja ei kuitenkaan voi verrata sen omiin palveluihin. CIN katsoo, ettei uusi sopimus voi vääristää kilpailua tai vaikuttaa unionin sisäiseen kauppaan, koska sen kattamilla reitillä ei ole edellä mainittua reittiä lukuun ottamatta kilpailijoita. Näin ollen uuden sopimuksen perusteella maksettu korvaus ei CIN:n mukaan voi olla valtiontukea (mahdollisesti reittiä Napoli–Palermo lukuun ottamatta). |
| --- | --- |

(242)

CIN toteaa, että se oli sopimuksen tekohetkellä (eli maaliskuussa 2013) ainoa aktiivinen toimija lähes kaikilla uuden sopimuksen kattamilla reiteillä. Ainoastaan Napolin ja Palermon välisellä yhdistelmäreitillä (jota liikennöidään sopimuksen puitteissa vain sesongin ulkopuolella) on läsnä toinen toimija eli vuodesta 2011 lähtien GNV (yhteistyössä tätä reittiä jo ennen vuotta 2011 liikennöineen SNAV:n kanssa). CIN:n mielestä kyseisen toimijan tarjoamia palveluja ei kuitenkaan voi verrata sen omiin palveluihin. CIN katsoo, ettei uusi sopimus voi vääristää kilpailua tai vaikuttaa unionin sisäiseen kauppaan, koska sen kattamilla reitillä ei ole edellä mainittua reittiä lukuun ottamatta kilpailijoita. Näin ollen uuden sopimuksen perusteella maksettu korvaus ei CIN:n mukaan voi olla valtiontukea (mahdollisesti reittiä Napoli–Palermo lukuun ottamatta).

| (243) | Lisäksi CIN väittää, ettei uuden sopimuksen perusteella maksettu korvaus anna sille taloudellista etua. CIN katsoo erityisesti, että neljä Altmark-kriteeriä täyttyvät eivätkä komission tähän liittyvät epäilykset siten ole perusteltuja. CIN huomauttaa, ettei asiaankuuluvilla reiteillä ole kilpailevia toimijoita, mikä sen mukaan jo itsessään oikeuttaa sekä tarpeen asettaa CIN:lle julkisen palvelun velvoitteita että korvauksen, jota sille tästä johtuen maksetaan. CIN lisää, että kilpailevan toimijan (85) väliaikainen läsnäolo uuden sopimuksen mukaisesti maksettavan julkisen palvelun korvauksen soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä ei itsessään vähentäisi CIN:lle kyseisellä reitillä asetettuja julkisen palvelun velvoitteita. CIN:n on taattava palvelun jatkuvuus kyseiseillä reiteillä, kun taas kilpailevat toimijat voivat vapaasti vähentää, keskeyttää tai peruuttaa suunniteltuja vuorojaan. Toisin kuin CIN, kyseiset toimijat voivat myös vapaasti päättää vuorotiheydestä sekä palvelujensa kapasiteetista, laadusta ja hinnoista. |
| --- | --- |

(243)

Lisäksi CIN väittää, ettei uuden sopimuksen perusteella maksettu korvaus anna sille taloudellista etua. CIN katsoo erityisesti, että neljä Altmark-kriteeriä täyttyvät eivätkä komission tähän liittyvät epäilykset siten ole perusteltuja. CIN huomauttaa, ettei asiaankuuluvilla reiteillä ole kilpailevia toimijoita, mikä sen mukaan jo itsessään oikeuttaa sekä tarpeen asettaa CIN:lle julkisen palvelun velvoitteita että korvauksen, jota sille tästä johtuen maksetaan. CIN lisää, että kilpailevan toimijan (85) väliaikainen läsnäolo uuden sopimuksen mukaisesti maksettavan julkisen palvelun korvauksen soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä ei itsessään vähentäisi CIN:lle kyseisellä reitillä asetettuja julkisen palvelun velvoitteita. CIN:n on taattava palvelun jatkuvuus kyseiseillä reiteillä, kun taas kilpailevat toimijat voivat vapaasti vähentää, keskeyttää tai peruuttaa suunniteltuja vuorojaan. Toisin kuin CIN, kyseiset toimijat voivat myös vapaasti päättää vuorotiheydestä sekä palvelujensa kapasiteetista, laadusta ja hinnoista.

85

| (244) | Kolmannen Altmark-kriteerin osalta CIN kiistää komission arvion, jonka mukaan 6,5 prosentin riskipreemio olisi liian korkea siksi, ettei CIN väitetysti kanna palvelun tarjoajalle tavallisesti kuuluvaa riskiä. Tältä osin CIN toteaa, että sillä on velvollisuus pitää vuorotiheys vähimmäistasolla sekä soveltaa uudessa sopimuksessa määrättyjä hintakattoja, vaikka markkinakysyntä ei anna perusteita tällaiselle vuorotiheydelle tai hintakatot osoittautuvat liian mataliksi ja taloudellisesti kestämättömiksi. Näin ollen CIN kantaa mielestään markkinakysynnän epävarmuudesta johtuvan riskin, jolla ei ole vaikutusta muihin toimijoihin (86). CIN:n on myös vastattava vähintään kolmen vuoden ajan kustannuksista, joita sille aiheutuisi sellaisista (julkisen korvauksen perusteena olleiden) taloudellisten viitemuuttujien mahdollisista muutoksista, joiden takia julkinen korvaus ei riittäisi kattamaan julkisen palvelun velvoitteen hoitamiseen liittyviä kuluja. Vakavissa ja odottamattomissa olosuhteissa (kuten alakohtaisessa kriisissä) CIN:n on hyväksyttävä tulojensa väheneminen tai kustannustensa lisääntyminen (ilman polttoainekustannuksia) jopa 3 prosentilla odotettuihin tuloihin tai kustannuksiin nähden, ja sen on joka tapauksessa hyväksyttävä tulojensa väheneminen tai kustannustensa lisääntyminen kunkin kolmivuotisen toimintakauden ensimmäisen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 107 kappale). CIN huomauttaa myös, että korvauksen laskentaperusteena olleet taloudelliset parametrit määritettiin vuoden 2009 markkinatilanteen mukaisesti. CIN:n mukaan matkustajamäärät ovat tämän jälkeen laskeneet, kun taas kustannukset (kuten satamamaksut ja -kulut sekä vakuutusmaksut ja ylläpitokustannukset) ovat nousseet. Näistä syistä CIN katsoo, ettei sen saama riskipreemio voi johtaa liialliseen korvaukseen, joten kolmas Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- |

(244)

Kolmannen Altmark-kriteerin osalta CIN kiistää komission arvion, jonka mukaan 6,5 prosentin riskipreemio olisi liian korkea siksi, ettei CIN väitetysti kanna palvelun tarjoajalle tavallisesti kuuluvaa riskiä. Tältä osin CIN toteaa, että sillä on velvollisuus pitää vuorotiheys vähimmäistasolla sekä soveltaa uudessa sopimuksessa määrättyjä hintakattoja, vaikka markkinakysyntä ei anna perusteita tällaiselle vuorotiheydelle tai hintakatot osoittautuvat liian mataliksi ja taloudellisesti kestämättömiksi. Näin ollen CIN kantaa mielestään markkinakysynnän epävarmuudesta johtuvan riskin, jolla ei ole vaikutusta muihin toimijoihin (86). CIN:n on myös vastattava vähintään kolmen vuoden ajan kustannuksista, joita sille aiheutuisi sellaisista (julkisen korvauksen perusteena olleiden) taloudellisten viitemuuttujien mahdollisista muutoksista, joiden takia julkinen korvaus ei riittäisi kattamaan julkisen palvelun velvoitteen hoitamiseen liittyviä kuluja. Vakavissa ja odottamattomissa olosuhteissa (kuten alakohtaisessa kriisissä) CIN:n on hyväksyttävä tulojensa väheneminen tai kustannustensa lisääntyminen (ilman polttoainekustannuksia) jopa 3 prosentilla odotettuihin tuloihin tai kustannuksiin nähden, ja sen on joka tapauksessa hyväksyttävä tulojensa väheneminen tai kustannustensa lisääntyminen kunkin kolmivuotisen toimintakauden ensimmäisen vuoden aikana (ks. johdanto-osan 107 kappale). CIN huomauttaa myös, että korvauksen laskentaperusteena olleet taloudelliset parametrit määritettiin vuoden 2009 markkinatilanteen mukaisesti. CIN:n mukaan matkustajamäärät ovat tämän jälkeen laskeneet, kun taas kustannukset (kuten satamamaksut ja -kulut sekä vakuutusmaksut ja ylläpitokustannukset) ovat nousseet. Näistä syistä CIN katsoo, ettei sen saama riskipreemio voi johtaa liialliseen korvaukseen, joten kolmas Altmark-kriteeri täyttyy.

86

| (245) | Neljättä Altmark-kriteeriä koskevista komission epäilyksistä CIN totesi seuraavaa: Tarjouskilpailumenettely koski ainoastaan sellaisia yrityksen varoja, jotka olivat ehdottoman tarpeen uudessa sopimuksessa määrättyjen julkisten palvelun velvoitteiden hoitamiseksi (se ei siis koskenut koko yritystä, kuten vuoden 2012 päätöksessä väitettiin). CIN:n mukaan kyseinen tarjouskilpailumenettely toteutettiin avoimesti, ehdoitta ja ketään syrjimättä, mikä mahdollisti tosiasiassa parhaan mahdollisen myyntihinnan saamisen. CIN katsoo, että näin tarjouskilpailun voittaja pystyi täyttämään uudessa sopimuksessa määrätyt julkisen palvelun velvoitteet mahdollisimman tehokkaasti käyttämällä (vain) varoja, jotka olivat tarpeen ja olennaisia näiden palvelujen suorittamiseksi. CIN kiistää myös komission näkemyksen, jonka mukaan mahdolliset tarjoajat, joilla oli alukset ja miehistö jo valmiina, olisivat voineet suorittaa palvelun edullisemmin. CIN:n mukaan kyseiset toimijat olisivat oletettavasti käyttäneet aluksiaan omien palvelujensa hoitamiseen, eivätkä alukset siten olisi olleet käytettävissä kilpailutettujen palvelujen kaltaisia ylimääräisiä palveluja varten. Tämä pätee erityisesti silloin, kun alusten kapasiteetille ja vuoritiheydelle asetetaan uudessa sopimuksessa määrättyjen kaltaisia tiukkoja vaatimuksia. Kaikista edellä esitetyistä syistä CIN katsoo, että myös neljäs Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- |

(245)

Neljättä Altmark-kriteeriä koskevista komission epäilyksistä CIN totesi seuraavaa: Tarjouskilpailumenettely koski ainoastaan sellaisia yrityksen varoja, jotka olivat ehdottoman tarpeen uudessa sopimuksessa määrättyjen julkisten palvelun velvoitteiden hoitamiseksi (se ei siis koskenut koko yritystä, kuten vuoden 2012 päätöksessä väitettiin). CIN:n mukaan kyseinen tarjouskilpailumenettely toteutettiin avoimesti, ehdoitta ja ketään syrjimättä, mikä mahdollisti tosiasiassa parhaan mahdollisen myyntihinnan saamisen. CIN katsoo, että näin tarjouskilpailun voittaja pystyi täyttämään uudessa sopimuksessa määrätyt julkisen palvelun velvoitteet mahdollisimman tehokkaasti käyttämällä (vain) varoja, jotka olivat tarpeen ja olennaisia näiden palvelujen suorittamiseksi. CIN kiistää myös komission näkemyksen, jonka mukaan mahdolliset tarjoajat, joilla oli alukset ja miehistö jo valmiina, olisivat voineet suorittaa palvelun edullisemmin. CIN:n mukaan kyseiset toimijat olisivat oletettavasti käyttäneet aluksiaan omien palvelujensa hoitamiseen, eivätkä alukset siten olisi olleet käytettävissä kilpailutettujen palvelujen kaltaisia ylimääräisiä palveluja varten. Tämä pätee erityisesti silloin, kun alusten kapasiteetille ja vuoritiheydelle asetetaan uudessa sopimuksessa määrättyjen kaltaisia tiukkoja vaatimuksia. Kaikista edellä esitetyistä syistä CIN katsoo, että myös neljäs Altmark-kriteeri täyttyy.

| (246) | Vaikka CIN on sitä mieltä, ettei uuden sopimuksen perusteella maksettava korvaus ole valtiontukea, se vastasi täydellisyyden nimissä myös komission epäilyksiin korvauksen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Se huomauttaa erityisesti, että mikäli kyseinen toimenpide katsotaan valtiontueksi, se täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen edellytykset. CIN toteaa, että uuden sopimuksen voimassaoloaika on alle kymmenen vuotta, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa. Lisäksi kaikilla uuden sopimuksen mukaisesti liikennöidyillä reiteillä (joista osaa liikennöitiin vain sesongin ulkopuolella) oli CIN:n mukaan alle 300 000 matkustajaa vuosina 2010 ja 2011 (eli toimeksiantoa edeltävien kahden vuoden aikana), joten niiden osalta on noudatettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa. Siltä osin kuin on kyse komission epäilyksistä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta ja myönnetyn korvauksen oikeasuhteisuudesta, CIN viittaa ensimmäisen ja kolmannen Altmark-kriteerin yhteydessä antamaansa vastaukseen. |
| --- | --- |

(246)

Vaikka CIN on sitä mieltä, ettei uuden sopimuksen perusteella maksettava korvaus ole valtiontukea, se vastasi täydellisyyden nimissä myös komission epäilyksiin korvauksen soveltuvuudesta sisämarkkinoille. Se huomauttaa erityisesti, että mikäli kyseinen toimenpide katsotaan valtiontueksi, se täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen edellytykset. CIN toteaa, että uuden sopimuksen voimassaoloaika on alle kymmenen vuotta, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdassa. Lisäksi kaikilla uuden sopimuksen mukaisesti liikennöidyillä reiteillä (joista osaa liikennöitiin vain sesongin ulkopuolella) oli CIN:n mukaan alle 300 000 matkustajaa vuosina 2010 ja 2011 (eli toimeksiantoa edeltävien kahden vuoden aikana), joten niiden osalta on noudatettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan d alakohtaa. Siltä osin kuin on kyse komission epäilyksistä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta ja myönnetyn korvauksen oikeasuhteisuudesta, CIN viittaa ensimmäisen ja kolmannen Altmark-kriteerin yhteydessä antamaansa vastaukseen.

5.2.7   Taloudellinen jatkuvuus (jatkuvuuden puuttuminen) Tirrenian ja CIN:n välillä

Taloudellinen jatkuvuus (jatkuvuuden puuttuminen) Tirrenian ja CIN:n välillä

| (247) | CIN toteaa, että komissio kehitti kahden yrityksen välisen taloudellisen jatkuvuuden käsitteen lähinnä valtiontukea koskevia tarkoituksia varten puuttuakseen erityistapauksiin, joissa tukea saaneet yritykset olivat luovuttaneet liiketoiminnan voittoa tuottavan osan (tai tuottavat osat) muille yrityksille, jotka olivat välittömästi tai jopa välillisesti niiden omistuksessa tai määräysvallassa. CIN katsoo, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistäminen kuulu millään tavalla tämän arvioinnin soveltamisalaan, koska Tirrenian (ja yleisesti ottaen entisen Tirrenia-konsernin) ja CIN:n välillä ei ole minkäänlaista liike- tai muuta suhdetta. |
| --- | --- |

(247)

CIN toteaa, että komissio kehitti kahden yrityksen välisen taloudellisen jatkuvuuden käsitteen lähinnä valtiontukea koskevia tarkoituksia varten puuttuakseen erityistapauksiin, joissa tukea saaneet yritykset olivat luovuttaneet liiketoiminnan voittoa tuottavan osan (tai tuottavat osat) muille yrityksille, jotka olivat välittömästi tai jopa välillisesti niiden omistuksessa tai määräysvallassa. CIN katsoo, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistäminen kuulu millään tavalla tämän arvioinnin soveltamisalaan, koska Tirrenian (ja yleisesti ottaen entisen Tirrenia-konsernin) ja CIN:n välillä ei ole minkäänlaista liike- tai muuta suhdetta.

| (248) | Lisäksi CIN huomauttaa, että komissio on arvioinut taloudellisen jatkuvuuden mahdollisuutta vain joissakin harvoissa ja kiistanalaisissa tapauksissa, jotka koskevat varojen tai yritysten luovutusta sellaisten riippumattomien toimijoiden välillä, joilla ei ole omistussuhdetta toisiinsa. Vaikka tällainen arviointi olisi tehtävä nyt käsiteltävässä tapauksessa (minkä CIN kiistää), taloudellista jatkuvuutta ei voitaisi CIN:n mukaan todeta seuraavista syistä: |
| --- | --- |

(248)

Lisäksi CIN huomauttaa, että komissio on arvioinut taloudellisen jatkuvuuden mahdollisuutta vain joissakin harvoissa ja kiistanalaisissa tapauksissa, jotka koskevat varojen tai yritysten luovutusta sellaisten riippumattomien toimijoiden välillä, joilla ei ole omistussuhdetta toisiinsa. Vaikka tällainen arviointi olisi tehtävä nyt käsiteltävässä tapauksessa (minkä CIN kiistää), taloudellista jatkuvuutta ei voitaisi CIN:n mukaan todeta seuraavista syistä:

| (249) | CIN:n ja Tirrenian ainoa omistaja, Italian valtiovarainministeriön kokonaan omistama Fintecna, eivät ensinnäkään ole sama henkilö eikä niiden välillä ole liikesuhdetta. Toiseksi myynnin kohteena ovat ainoastaan varat ja sopimukset, jotka ovat toiminnallisesti välttämättömiä julkisen palvelun suorittamisessa. Kolmanneksi tarjouskilpailun voittaja valittiin korkeimman hinnan perusteella. Neljänneksi CIN:n päätös ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö liittyy erityiseen liiketoimintalogiikkaan ja perustuu liiketoimintasuunnitelmaan, jonka taustalla vaikuttavat oletukset eroavat Tirrenian oletuksista. CIN aikoo esimerkiksi toteuttaa laaja-alaista suunnitelmaa palauttaakseen Tirrenia-liiketoimintayksikön tehokkuuden. Lisäksi työntekijöitä tai työntekijöiden saavutettuja oikeuksia ei siirretä automaattisesti CIN:lle, vaan CIN on ainoastaan velvollinen pitämään julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi tarvittavan henkilöstön määrän samana kahden vuoden ajan. |
| --- | --- |

(249)

CIN:n ja Tirrenian ainoa omistaja, Italian valtiovarainministeriön kokonaan omistama Fintecna, eivät ensinnäkään ole sama henkilö eikä niiden välillä ole liikesuhdetta. Toiseksi myynnin kohteena ovat ainoastaan varat ja sopimukset, jotka ovat toiminnallisesti välttämättömiä julkisen palvelun suorittamisessa. Kolmanneksi tarjouskilpailun voittaja valittiin korkeimman hinnan perusteella. Neljänneksi CIN:n päätös ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö liittyy erityiseen liiketoimintalogiikkaan ja perustuu liiketoimintasuunnitelmaan, jonka taustalla vaikuttavat oletukset eroavat Tirrenian oletuksista. CIN aikoo esimerkiksi toteuttaa laaja-alaista suunnitelmaa palauttaakseen Tirrenia-liiketoimintayksikön tehokkuuden. Lisäksi työntekijöitä tai työntekijöiden saavutettuja oikeuksia ei siirretä automaattisesti CIN:lle, vaan CIN on ainoastaan velvollinen pitämään julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi tarvittavan henkilöstön määrän samana kahden vuoden ajan.

5.2.8   CIN:n lisähuomautukset

CIN:n lisähuomautukset

| (250) | CIN toimitti komission pyynnöstä yksityiskohtaiset tiedot reiteistä, joita se liikennöi 20 päivän heinäkuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisenä aikana joko julkisen palvelun järjestelmän puitteissa tai yksityisenä toimijana. Se toimitti muun muassa seuraavat tiedot:






  1) | reitin liikennöintikausi (esim. sesongin aikana tai sen ulkopuolella vai ympärivuotisesti); |
| --- | --- | --- |

(250)

CIN toimitti komission pyynnöstä yksityiskohtaiset tiedot reiteistä, joita se liikennöi 20 päivän heinäkuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisenä aikana joko julkisen palvelun järjestelmän puitteissa tai yksityisenä toimijana. Se toimitti muun muassa seuraavat tiedot:

1)

reitin liikennöintikausi (esim. sesongin aikana tai sen ulkopuolella vai ympärivuotisesti);

| 2) | reittien liikennöimiseksi käytetyn aluksen (tai käytettyjen alusten) nimi ja vetoisuus; |
| --- | --- |

2)

reittien liikennöimiseksi käytetyn aluksen (tai käytettyjen alusten) nimi ja vetoisuus;

| 3) | keskimääräinen matkustajamäärä matkaa kohden; |
| --- | --- |

3)

keskimääräinen matkustajamäärä matkaa kohden;

| 4) | keskimääräinen rahtimäärä (tonnia) matkaa kohden; |
| --- | --- |

4)

keskimääräinen rahtimäärä (tonnia) matkaa kohden;

| 5) | keskimääräiset kokonaistulot matkaa kohden (euroina); |
| --- | --- |

5)

keskimääräiset kokonaistulot matkaa kohden (euroina);

| 6) | keskimääräinen henkilöstömäärä matkaa kohden (87). |
| --- | --- |

6)

keskimääräinen henkilöstömäärä matkaa kohden (87).

87

| (251) | Lisäksi CIN toimitti vielä luettelon reiteistä, joilla se liikennöi julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti, sekä tiedot velvoitteen laajuudesta eri vuodenaikoina ja kullakin reitillä käytettävän aluksen (käytettävien alusten) vähimmäisbruttovetoisuudesta. Lopuksi CIN toisti osan vuoden 2011 päätökseen 1 maaliskuuta 2012 antamassaan vastauksessa esittämistään näkemyksistä, jotka koskivat erityisesti yksityistymisprosessia ja joiden mukaan tapaukseen liittyvät tosiseikat osoittivat, että CIN:lle ei annettu etua liittämällä julkisen palvelun velvoitteet niiden hoitamisessa tarvittaviin varoihin ja että menettelyyn ei liittynyt myyntihinnan kannalta haitallisia ehtoja (88). |
| --- | --- |

(251)

Lisäksi CIN toimitti vielä luettelon reiteistä, joilla se liikennöi julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti, sekä tiedot velvoitteen laajuudesta eri vuodenaikoina ja kullakin reitillä käytettävän aluksen (käytettävien alusten) vähimmäisbruttovetoisuudesta. Lopuksi CIN toisti osan vuoden 2011 päätökseen 1 maaliskuuta 2012 antamassaan vastauksessa esittämistään näkemyksistä, jotka koskivat erityisesti yksityistymisprosessia ja joiden mukaan tapaukseen liittyvät tosiseikat osoittivat, että CIN:lle ei annettu etua liittämällä julkisen palvelun velvoitteet niiden hoitamisessa tarvittaviin varoihin ja että menettelyyn ei liittynyt myyntihinnan kannalta haitallisia ehtoja (88).

88

5.3   Pan Medin huomautukset

Pan Medin huomautukset

| (252) | Vastauksessaan vuoden 2011 päätökseen Pan Med väitti, että kilpailijat liikennöivät päivittäin reiteillä Genova–Porto Torres ja Napoli–Palermo, vaikka Italia väittää, ettei yksikään Tirrenian kilpailijoista tarjoa vuorotiheydeltään tai jatkuvuudeltaan vastaavia palveluja. |
| --- | --- |

(252)

Vastauksessaan vuoden 2011 päätökseen Pan Med väitti, että kilpailijat liikennöivät päivittäin reiteillä Genova–Porto Torres ja Napoli–Palermo, vaikka Italia väittää, ettei yksikään Tirrenian kilpailijoista tarjoa vuorotiheydeltään tai jatkuvuudeltaan vastaavia palveluja.

| (253) | Pan Medin mukaan GNV on liikennöinyt reittiä Genova–Porto Torres vähintään kymmenen vuoden ajan ja SNAV liikennöi reittiä Napoli–Palermo (vuodesta 2011 lähtien yhteistyössä GNV:n kanssa). Pan Medin mukaan Moby tarjoaa yhteyksiä Livornon ja Cagliarin välillä. Näin ollen Tirrenia ei ole sen mukaan ainut toimija tällä reitillä. Lisäksi Pan Med väitti, ettei vain rahtiliikenteeseen keskittyviä reittejä Napolista Cagliariin, Ravennasta Cataniaan ja Livornosta Cagliariin voida pitää varsinaisina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvinä palveluina, sillä niillä ei taata alueellista jatkuvuutta, vaan kyse on lähinnä vaihtoehtoisesta reitistä tavarankuljetusajoneuvoille, jotka ilman näitä yhteyksiä käyttäisivät muita tavaraliikenteen reittejä. Pan Med keskittyy pääasiassa Sisilian yhteyksiin ja viittaa tieliikenteen ajoneuvojen vaihtoehtoisiin mahdollisuuksiin ylittää Messinan salmi lautalla. Pan Med väitti myös, että alhaiset rahtihinnat, joita Tirrenia väitetysti sovelsi näillä reiteillä, estivät muita toimijoita pääsemästä kyseisille markkinoille. |
| --- | --- |

(253)

Pan Medin mukaan GNV on liikennöinyt reittiä Genova–Porto Torres vähintään kymmenen vuoden ajan ja SNAV liikennöi reittiä Napoli–Palermo (vuodesta 2011 lähtien yhteistyössä GNV:n kanssa). Pan Medin mukaan Moby tarjoaa yhteyksiä Livornon ja Cagliarin välillä. Näin ollen Tirrenia ei ole sen mukaan ainut toimija tällä reitillä. Lisäksi Pan Med väitti, ettei vain rahtiliikenteeseen keskittyviä reittejä Napolista Cagliariin, Ravennasta Cataniaan ja Livornosta Cagliariin voida pitää varsinaisina yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvinä palveluina, sillä niillä ei taata alueellista jatkuvuutta, vaan kyse on lähinnä vaihtoehtoisesta reitistä tavarankuljetusajoneuvoille, jotka ilman näitä yhteyksiä käyttäisivät muita tavaraliikenteen reittejä. Pan Med keskittyy pääasiassa Sisilian yhteyksiin ja viittaa tieliikenteen ajoneuvojen vaihtoehtoisiin mahdollisuuksiin ylittää Messinan salmi lautalla. Pan Med väitti myös, että alhaiset rahtihinnat, joita Tirrenia väitetysti sovelsi näillä reiteillä, estivät muita toimijoita pääsemästä kyseisille markkinoille.

| (254) | Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med väitti, että sillä oli aikomus aloittaa liikennöinti uusilla reiteillä, mutta entisen Tirrenia-konsernin yrityksille ja niiden ostajille myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki haittasi kilpailua. Seuraavissa johdanto-osan kappaleissa esitetään yhteenveto Pan Medin huomautuksista, jotka koskevat joko yksinomaan Tirreniaa tai kaikkia entisen Tirrenia-konsernin yrityksiä. |
| --- | --- |

(254)

Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med väitti, että sillä oli aikomus aloittaa liikennöinti uusilla reiteillä, mutta entisen Tirrenia-konsernin yrityksille ja niiden ostajille myönnetty sisämarkkinoille soveltumaton tuki haittasi kilpailua. Seuraavissa johdanto-osan kappaleissa esitetään yhteenveto Pan Medin huomautuksista, jotka koskevat joko yksinomaan Tirreniaa tai kaikkia entisen Tirrenia-konsernin yrityksiä.

| (255) | Tirrenialle ja Siremarille myönnetyn pelastamistuen osalta Pan Med väitti, että kyseiset kaksi yritystä saivat laitonta ja sääntöjenvastaista pelastamistukea 28 päivästä elokuuta 2011 alkaen – vaikka kyseisen tuen piti päättyä tuona päivänä – siihen saakka, kun tuki maksettiin takaisin noin vuosi ja kaksi kuukautta myöhemmin. Pan Med katsoi erityisesti, ettei pelastamistuki ollut pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaista eikä se myöskään ollut osa kattavaa rakenneuudistussuunnitelmaa. Pan Medin mukaan Tirrenialle ja Siremarille on näin ollen maksettu toimintatukea. |
| --- | --- |

(255)

Tirrenialle ja Siremarille myönnetyn pelastamistuen osalta Pan Med väitti, että kyseiset kaksi yritystä saivat laitonta ja sääntöjenvastaista pelastamistukea 28 päivästä elokuuta 2011 alkaen – vaikka kyseisen tuen piti päättyä tuona päivänä – siihen saakka, kun tuki maksettiin takaisin noin vuosi ja kaksi kuukautta myöhemmin. Pan Med katsoi erityisesti, ettei pelastamistuki ollut pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaista eikä se myöskään ollut osa kattavaa rakenneuudistussuunnitelmaa. Pan Medin mukaan Tirrenialle ja Siremarille on näin ollen maksettu toimintatukea.

| (256) | Uusien sopimusten osalta Pan Med esitti huomautuksia CIN:n ja Compagnia delle Isolen, jäljempänä ’CdI’, yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta. Pan Med väitti, etteivät asianomaisten alueiden paikallisyhteisöjen liikkuvuuteen tai taloudelliseen kehitykseen liittyvät tarpeet voineet enää olla perusteena julkisen korvauksen maksamiselle kyseisille toimijoille. Pan Med huomautti, että alueellisen jatkuvuuden varmistamista koskevaa tavoitetta ei pitäisi toteuttaa sellaisten mielivaltaisesti valittujen reittiyhdistelmien avulla, jotka eivät tässä tapauksessa näyttäneet vastaavan yleistä etua. |
| --- | --- |

(256)

Uusien sopimusten osalta Pan Med esitti huomautuksia CIN:n ja Compagnia delle Isolen, jäljempänä ’CdI’, yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta. Pan Med väitti, etteivät asianomaisten alueiden paikallisyhteisöjen liikkuvuuteen tai taloudelliseen kehitykseen liittyvät tarpeet voineet enää olla perusteena julkisen korvauksen maksamiselle kyseisille toimijoille. Pan Med huomautti, että alueellisen jatkuvuuden varmistamista koskevaa tavoitetta ei pitäisi toteuttaa sellaisten mielivaltaisesti valittujen reittiyhdistelmien avulla, jotka eivät tässä tapauksessa näyttäneet vastaavan yleistä etua.

| (257) | Kirjeeseen sisältyi myös Pan Medin oma yhteenveto kilpailutilanteesta kabotaasireiteillä, joita CIN ja CdI liikennöivät julkisen palvelun järjestelmän puitteissa. Pan Med totesi tässä yhteydessä, että monilla kyseisistä reiteistä (89) oli läsnä kilpailevia toimijoita, jotka tarjosivat sen mukaan vertailukelpoisia palveluja. Pan Medin mukaan tämä osoittaa, että markkinat pystyvät tosiasiassa täyttämään CIN:n ja CdI:n tehtäväksi annetut julkisen palvelun velvoitteet. Lisäksi Pan Med huomautti, että CIN saa joillakin reiteillä korvausta vain sesongin ulkopuoliselta ajalta ja voi määrittää vapaasti hintansa sesongin aikana. Pan Medin mukaan tämä johtaa kohtuuttomiin ristikkäistukiin, jotka maksetaan julkisista varoista. |
| --- | --- |

(257)

Kirjeeseen sisältyi myös Pan Medin oma yhteenveto kilpailutilanteesta kabotaasireiteillä, joita CIN ja CdI liikennöivät julkisen palvelun järjestelmän puitteissa. Pan Med totesi tässä yhteydessä, että monilla kyseisistä reiteistä (89) oli läsnä kilpailevia toimijoita, jotka tarjosivat sen mukaan vertailukelpoisia palveluja. Pan Medin mukaan tämä osoittaa, että markkinat pystyvät tosiasiassa täyttämään CIN:n ja CdI:n tehtäväksi annetut julkisen palvelun velvoitteet. Lisäksi Pan Med huomautti, että CIN saa joillakin reiteillä korvausta vain sesongin ulkopuoliselta ajalta ja voi määrittää vapaasti hintansa sesongin aikana. Pan Medin mukaan tämä johtaa kohtuuttomiin ristikkäistukiin, jotka maksetaan julkisista varoista.

89

| (258) | Pan Med väitti myös, että Sisilian yhteydet taataan nykyään asianmukaisesti myös kuuden lentoaseman (90) avulla. Pan Medin mukaan Sisilian alueen ja Manner-Italian väliset lentoyhteydet i) ovat vuorotiheydeltään, jatkuvuudeltaan ja säännöllisyydeltään verrattavissa julkista korvausta saaviin meriliikenteen palveluihin ja ii) riittävät varmistamaan paikallisyhteisöjen liikkuvuuden. Taloudellista kehitystä koskevan perusteen osalta Pan Med korosti, että suurin osa Italian tavaraliikenteestä hoidetaan maanteitse ja että Sisiliaan on hyvät yhteydet Messinan salmen kautta. Lisäksi monet tuetuista meriliikenneyhteyksistä eivät Pan Medin mukaan suuntaudu syrjäisille alueille tai sieltä pois. |
| --- | --- |

(258)

Pan Med väitti myös, että Sisilian yhteydet taataan nykyään asianmukaisesti myös kuuden lentoaseman (90) avulla. Pan Medin mukaan Sisilian alueen ja Manner-Italian väliset lentoyhteydet i) ovat vuorotiheydeltään, jatkuvuudeltaan ja säännöllisyydeltään verrattavissa julkista korvausta saaviin meriliikenteen palveluihin ja ii) riittävät varmistamaan paikallisyhteisöjen liikkuvuuden. Taloudellista kehitystä koskevan perusteen osalta Pan Med korosti, että suurin osa Italian tavaraliikenteestä hoidetaan maanteitse ja että Sisiliaan on hyvät yhteydet Messinan salmen kautta. Lisäksi monet tuetuista meriliikenneyhteyksistä eivät Pan Medin mukaan suuntaudu syrjäisille alueille tai sieltä pois.

90

| (259) | Edellä esitetyn lisäksi Pan Med väittää, ettei kolmas Altmark-kriteeri täyty, koska julkisen palvelun hoitamisesta maksettava korvaus antaa toimijoille mahdollisuuden saada enemmän kuin kohtuullista voittoa. Pan Med toimitti esimerkkilaskelman Ravennan ja Catanian välisen reitin kustannuksista ja tuloista vuonna 2010 ja väitti, että kyseisellä reitillä oli saatu 8,3 miljoonaa euroa voittoa (91) ja sitä liikennöineelle Tirrenialle oli näin ollen maksettu liiallista korvausta. Pan Med pitää myös CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua 6,5 prosentin riskipreemiota perusteettomana, koska CIN:n liiketoimintaan ei liity minkäänlaista riskiä. |
| --- | --- |

(259)

Edellä esitetyn lisäksi Pan Med väittää, ettei kolmas Altmark-kriteeri täyty, koska julkisen palvelun hoitamisesta maksettava korvaus antaa toimijoille mahdollisuuden saada enemmän kuin kohtuullista voittoa. Pan Med toimitti esimerkkilaskelman Ravennan ja Catanian välisen reitin kustannuksista ja tuloista vuonna 2010 ja väitti, että kyseisellä reitillä oli saatu 8,3 miljoonaa euroa voittoa (91) ja sitä liikennöineelle Tirrenialle oli näin ollen maksettu liiallista korvausta. Pan Med pitää myös CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua 6,5 prosentin riskipreemiota perusteettomana, koska CIN:n liiketoimintaan ei liity minkäänlaista riskiä.

91

| (260) | Pan Med kuvaili seuraavaksi useita uusia reittejä, joilla se aikoi liikennöidä, mukaan lukien Augustan ja Ravennan välinen yhteys. Pan Med väitti tarjoavansa tällä tavoin jatkuvaa palvelua Sisiliaan ja sieltä pois Adrianmeren käytävän kautta, mikä lisäisi rahdinkuljetuskapasiteettia ja loisi kattavammat yhteydet mantereelle. Näin ollen Pan Med väitti, että markkinavoimat riittävät varmistamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun, joka oli annettu CIN:n tehtäväksi reitillä Ravenna–Catania. Se esitti samanlaisen väitteen muun muassa suunnittelemastaan Gaetan ja Termini Imeresen reitistä, joka kilpailisi CIN:n liikennöimän reitin Napoli–Palermo kanssa. |
| --- | --- |

(260)

Pan Med kuvaili seuraavaksi useita uusia reittejä, joilla se aikoi liikennöidä, mukaan lukien Augustan ja Ravennan välinen yhteys. Pan Med väitti tarjoavansa tällä tavoin jatkuvaa palvelua Sisiliaan ja sieltä pois Adrianmeren käytävän kautta, mikä lisäisi rahdinkuljetuskapasiteettia ja loisi kattavammat yhteydet mantereelle. Näin ollen Pan Med väitti, että markkinavoimat riittävät varmistamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun, joka oli annettu CIN:n tehtäväksi reitillä Ravenna–Catania. Se esitti samanlaisen väitteen muun muassa suunnittelemastaan Gaetan ja Termini Imeresen reitistä, joka kilpailisi CIN:n liikennöimän reitin Napoli–Palermo kanssa.

| (261) | Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan maksun osittaisesta lykkäyksestä Pan Med toteaa, ettei mahdollisuus maksaa erissä sisältynyt Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevaan kiinnostuksenilmaisupyyntöön eivätkä Tirrenian erityishallintojohtaja tai hänen avustajansa myöskään ilmoittanut (ilmoittaneet) siitä. Pan Med väittää, että jos se olisi ollut tietoinen tästä mahdollisuudesta, se olisi vakavasti harkinnut mahdollisuutta ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö. Lisäksi Pan Med toteaa ilmaisseensa erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle kiinnostuksensa pelkän Tirrenian Adriatica-yksikön ostamista kohtaan, mutta tähän kiinnostuksenilmaisuun ei koskaan vastattu. |
| --- | --- |

(261)

Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan maksun osittaisesta lykkäyksestä Pan Med toteaa, ettei mahdollisuus maksaa erissä sisältynyt Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskevaan kiinnostuksenilmaisupyyntöön eivätkä Tirrenian erityishallintojohtaja tai hänen avustajansa myöskään ilmoittanut (ilmoittaneet) siitä. Pan Med väittää, että jos se olisi ollut tietoinen tästä mahdollisuudesta, se olisi vakavasti harkinnut mahdollisuutta ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö. Lisäksi Pan Med toteaa ilmaisseensa erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle kiinnostuksensa pelkän Tirrenian Adriatica-yksikön ostamista kohtaan, mutta tähän kiinnostuksenilmaisuun ei koskaan vastattu.

| (262) | Vuoden 2012 päätöstä koskevan vastauksensa johtopäätöksissä Pan Med toteaa, että sen mielestä Tirrenian ja CIN:n välillä on kyse taloudellisesta jatkuvuudesta. Tästä syystä Pan Med katsoo, että CIN:n olisi maksettava takaisin sisämarkkinoille väitetysti soveltumaton tuki. |
| --- | --- |

(262)

Vuoden 2012 päätöstä koskevan vastauksensa johtopäätöksissä Pan Med toteaa, että sen mielestä Tirrenian ja CIN:n välillä on kyse taloudellisesta jatkuvuudesta. Tästä syystä Pan Med katsoo, että CIN:n olisi maksettava takaisin sisämarkkinoille väitetysti soveltumaton tuki.

5.4   Grandi Navi Velocin (GNV) huomautukset

Grandi Navi Velocin (GNV) huomautukset

| (263) | GNV esitti huomautuksia seuraavista seikoista: i) meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan väitetty rikkominen, ii) julkisen palvelun velvoitteen hoitamisesta maksettava vuotuinen korvaus, iii) Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden yksityistäminen, iv) Saremarille myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, v) muut yksityistämisen yhteydessä myönnetyt tukitoimenpiteet sekä vi) jo myönnetyn tuen sääntöjenvastaisuus ja tarve keskeyttää tuen maksaminen ja periä tuki väliaikaisesti takaisin (92). Suurin osa huomautuksista koskee vain Saremarin erityistapausta, jota ei käsitellä tässä päätöksessä. Seuraavissa kappaleissa esitetään yhteenveto tämän päätöksen kannalta merkityksellisimmistä huomautuksista. |
| --- | --- |

(263)

GNV esitti huomautuksia seuraavista seikoista: i) meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan väitetty rikkominen, ii) julkisen palvelun velvoitteen hoitamisesta maksettava vuotuinen korvaus, iii) Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden yksityistäminen, iv) Saremarille myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, v) muut yksityistämisen yhteydessä myönnetyt tukitoimenpiteet sekä vi) jo myönnetyn tuen sääntöjenvastaisuus ja tarve keskeyttää tuen maksaminen ja periä tuki väliaikaisesti takaisin (92). Suurin osa huomautuksista koskee vain Saremarin erityistapausta, jota ei käsitellä tässä päätöksessä. Seuraavissa kappaleissa esitetään yhteenveto tämän päätöksen kannalta merkityksellisimmistä huomautuksista.

92

| (264) | GNV yhtyi Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden yksityistämisen osalta komission vuoden 2011 päätöksessä esittämään alustavaan näkemykseen, jonka mukaan menettely ei ollut riittävän avoin ja ehdoton, jotta tuen olemassaolo voitaisiin sulkea pois. Lisäksi se väitti, että Italian viranomaiset viivyttivät määrättömästi Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämistä huolimatta takuista, jotka oli väitetysti annettu komissiolle vuosien saatossa ja jotka oli virallistettu vuoden 2001 päätöksessä (johdanto-osan 4 ja 12 kappaleessa) ja vuoden 2004 päätöksessä (johdanto-osan 5 ja 45 kappaleessa). GNV väitti, että tulevaa yksityistämistä koskevia näkymiä oli käytetty pelinappulana komission kanssa käydyissä neuvotteluissa, jotta Tirrenia-konsernin yrityksille voitaisiin maksaa julkisen palvelun korvausta vuoteen 2008 asti. |
| --- | --- |

(264)

GNV yhtyi Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden yksityistämisen osalta komission vuoden 2011 päätöksessä esittämään alustavaan näkemykseen, jonka mukaan menettely ei ollut riittävän avoin ja ehdoton, jotta tuen olemassaolo voitaisiin sulkea pois. Lisäksi se väitti, että Italian viranomaiset viivyttivät määrättömästi Tirrenia-konsernin yritysten yksityistämistä huolimatta takuista, jotka oli väitetysti annettu komissiolle vuosien saatossa ja jotka oli virallistettu vuoden 2001 päätöksessä (johdanto-osan 4 ja 12 kappaleessa) ja vuoden 2004 päätöksessä (johdanto-osan 5 ja 45 kappaleessa). GNV väitti, että tulevaa yksityistämistä koskevia näkymiä oli käytetty pelinappulana komission kanssa käydyissä neuvotteluissa, jotta Tirrenia-konsernin yrityksille voitaisiin maksaa julkisen palvelun korvausta vuoteen 2008 asti.

| (265) | Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta GNV siteerasi kahta AGCM:n päätöstä (segnalazioni), joiden mukaan kyseinen etuoikeus voi vaikuttaa haitallisesti kilpailuun etenkin siinä tapauksessa, että sen haltijalla on yksinoikeus taloudellisesti arvokkaimpiin tulo- ja lähtöaikoihin. GNV ei kiistänyt komission alustavaa näkemystä, jonka mukaan toimenpide ei ole valtiontukea, koska valtio ei ole menettänyt sen seurauksena varoja. Se kuitenkin väitti, että kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden siirtäminen entisen Tirrenia-konsernin yritysten uusille omistajille vuoden 2009 lain 19 b §:n pykälän 21 momentin nojalla rikkoo itsessään meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklaa. |
| --- | --- |

(265)

Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta GNV siteerasi kahta AGCM:n päätöstä (segnalazioni), joiden mukaan kyseinen etuoikeus voi vaikuttaa haitallisesti kilpailuun etenkin siinä tapauksessa, että sen haltijalla on yksinoikeus taloudellisesti arvokkaimpiin tulo- ja lähtöaikoihin. GNV ei kiistänyt komission alustavaa näkemystä, jonka mukaan toimenpide ei ole valtiontukea, koska valtio ei ole menettänyt sen seurauksena varoja. Se kuitenkin väitti, että kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden siirtäminen entisen Tirrenia-konsernin yritysten uusille omistajille vuoden 2009 lain 19 b §:n pykälän 21 momentin nojalla rikkoo itsessään meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklaa.

| (266) | Komission pyynnöstä GNV toimitti myös yksityiskohtaiset tiedot omasta toiminnastaan reiteillä, joita Tirrenia tai CIN liikennöivät julkisen palvelun järjestelmän mukaisesti. GNV selvitti liikennöivänsä seuraavia reittejä:






  — | Genova–Porto Torres: ympärivuotisesti vuosina 2009 ja 2010 sekä tammikuun 1 päivästä
  5 päivään marraskuuta vuonna 2011 ja maaliskuun 30 päivästä
  16 päivään syyskuuta vuonna 2012; |
| --- | --- | --- |

(266)

Komission pyynnöstä GNV toimitti myös yksityiskohtaiset tiedot omasta toiminnastaan reiteillä, joita Tirrenia tai CIN liikennöivät julkisen palvelun järjestelmän mukaisesti. GNV selvitti liikennöivänsä seuraavia reittejä:

—

Genova–Porto Torres: ympärivuotisesti vuosina 2009 ja 2010 sekä tammikuun 1 päivästä
  5 päivään marraskuuta vuonna 2011 ja maaliskuun 30 päivästä
  16 päivään syyskuuta vuonna 2012;

| — | Civitavecchia–Olbia (vain sesongin aikana): toukokuun 22 päivästä
  5 päivään lokakuuta vuonna 2009, toukokuun 28 päivästä
  3 päivään lokakuuta vuonna 2010, toukokuun 27 päivästä
  18 päivään syyskuuta vuonna 2011 ja kesäkuun 1 päivästä
  15 päivään syyskuuta vuonna 2012; |
| --- | --- |

—

Civitavecchia–Olbia (vain sesongin aikana): toukokuun 22 päivästä
  5 päivään lokakuuta vuonna 2009, toukokuun 28 päivästä
  3 päivään lokakuuta vuonna 2010, toukokuun 27 päivästä
  18 päivään syyskuuta vuonna 2011 ja kesäkuun 1 päivästä
  15 päivään syyskuuta vuonna 2012;

| — | Napoli–Palermo: ei toimintaa tällä reitillä vuosina 2009 ja 2010, vuonna 2011 toukokuusta joulukuuhun ja ympärivuotisesti vuonna 2012. |
| --- | --- |

—

Napoli–Palermo: ei toimintaa tällä reitillä vuosina 2009 ja 2010, vuonna 2011 toukokuusta joulukuuhun ja ympärivuotisesti vuonna 2012.

| (267) | Genovan ja Porto Torresin välisestä reitistä GNV huomautti, että se vähensi palvelujaan (ja vuorotiheyttä) vuonna 2012 Saremarin tultua markkinoille. Napolin ja Palermon välisellä reitillä GNV alkoi liikennöidä vuonna 2012 kaksi kertaa vuorokaudessa (yksi yö- ja yksi päivälähtö) ympärivuotisesti. GNV:n mukaan sen palvelut kyseisillä reiteillä vastaavat Tirrenian tai CIN:n tarjoamia palveluja. Vastaustensa perusteella GNV käytti seuraavia aluksia reitillä Napoli–Palermo: SNAV Sardegna (rakennettu vuonna 1989), SNAV Campania (rakennettu vuonna 1974), SNAV Lazio (rakennettu vuonna 1989) ja lisäksi Finn Forest (rakennettu vuonna 1978) vuonna 2011. |
| --- | --- |

(267)

Genovan ja Porto Torresin välisestä reitistä GNV huomautti, että se vähensi palvelujaan (ja vuorotiheyttä) vuonna 2012 Saremarin tultua markkinoille. Napolin ja Palermon välisellä reitillä GNV alkoi liikennöidä vuonna 2012 kaksi kertaa vuorokaudessa (yksi yö- ja yksi päivälähtö) ympärivuotisesti. GNV:n mukaan sen palvelut kyseisillä reiteillä vastaavat Tirrenian tai CIN:n tarjoamia palveluja. Vastaustensa perusteella GNV käytti seuraavia aluksia reitillä Napoli–Palermo: SNAV Sardegna (rakennettu vuonna 1989), SNAV Campania (rakennettu vuonna 1974), SNAV Lazio (rakennettu vuonna 1989) ja lisäksi Finn Forest (rakennettu vuonna 1978) vuonna 2011.

6.   GRIMALDIN HUOMAUTUKSET

GRIMALDIN HUOMAUTUKSET

| (268) | Grimaldi esitti lukuisia huomautuksia, joista yhtäkään ei toimitettu siihen määräaikaan mennessä, joka asianomaisille kolmansille osapuolille oli asetettu vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiä koskevien näkemysten ilmaisemiseksi. Huomautuksia ei myöskään toimitettu täyttämällä neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (93) 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua pakollista lomaketta. Tästä huolimatta komissio esittää seuraavissa jaksoissa yhteenvedon kyseisistä huomautuksista ja vastaa niihin 7.4 jaksossa. |
| --- | --- |

(268)

Grimaldi esitti lukuisia huomautuksia, joista yhtäkään ei toimitettu siihen määräaikaan mennessä, joka asianomaisille kolmansille osapuolille oli asetettu vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiä koskevien näkemysten ilmaisemiseksi. Huomautuksia ei myöskään toimitettu täyttämällä neuvoston asetuksen (EU) 2015/1589 (93) 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua pakollista lomaketta. Tästä huolimatta komissio esittää seuraavissa jaksoissa yhteenvedon kyseisistä huomautuksista ja vastaa niihin 7.4 jaksossa.

93

6.1   Ensimmäiset huomautukset (helmikuu 2016)

Ensimmäiset huomautukset (helmikuu 2016)

| (269) | Grimaldi toimitti 12 päivänä helmikuuta 2016 komissiolle huomautuksensa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla myönnetystä korvauksesta sekä väitetystä määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä (SEUT-sopimuksen 102 artiklassa tarkoitetulla tavalla) toimittamatta kuitenkaan minkäänlaista asiakirja-aineistoa väitteidensä tueksi. Kirje oli osoitettu myös AGCM:lle. Jäljempänä esitetään yhteenveto tämän päätöksen kannalta merkityksellisimmistä seikoista. |
| --- | --- |

(269)

Grimaldi toimitti 12 päivänä helmikuuta 2016 komissiolle huomautuksensa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla myönnetystä korvauksesta sekä väitetystä määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä (SEUT-sopimuksen 102 artiklassa tarkoitetulla tavalla) toimittamatta kuitenkaan minkäänlaista asiakirja-aineistoa väitteidensä tueksi. Kirje oli osoitettu myös AGCM:lle. Jäljempänä esitetään yhteenveto tämän päätöksen kannalta merkityksellisimmistä seikoista.

| (270) | Valtiontukeen liittyvien seikkojen osalta Grimaldi väitti, että CIN sai liiallista korvausta väitettyjen julkisen palvelun velvoitteidensa hoitamisesta. Se esitti väitteelleen seuraavat perustelut: |
| --- | --- |

(270)

Valtiontukeen liittyvien seikkojen osalta Grimaldi väitti, että CIN sai liiallista korvausta väitettyjen julkisen palvelun velvoitteidensa hoitamisesta. Se esitti väitteelleen seuraavat perustelut:

| (271) | Kiinteämääräisen korvauksen laskennassa käytettiin väitetysti perusteena vanhentuneita ja virheellisiä oletuksia kustannuksista, etenkin polttoainekustannuksista. Tarkemmin sanottuna Grimaldi katsoi, että polttoainekustannukset, joiden osuus on noin 30 prosenttia kuljetuskustannuksista, laskivat merkittävästi vuosina 2012–2016, joten korvausta olisi pitänyt mukauttaa (eli alentaa) vastaavasti (94). |
| --- | --- |

(271)

Kiinteämääräisen korvauksen laskennassa käytettiin väitetysti perusteena vanhentuneita ja virheellisiä oletuksia kustannuksista, etenkin polttoainekustannuksista. Tarkemmin sanottuna Grimaldi katsoi, että polttoainekustannukset, joiden osuus on noin 30 prosenttia kuljetuskustannuksista, laskivat merkittävästi vuosina 2012–2016, joten korvausta olisi pitänyt mukauttaa (eli alentaa) vastaavasti (94).

94

| (272) | Toiseksi Grimaldi väitti, että CIN:n oli mahdollista toteuttaa lukuisat aggressiiviset markkinointialoitteensa ja alennuksensa vain siksi, että sille oli maksettu liiallisia korvauksia uuden sopimuksen perusteella. Grimaldi korosti erityisesti, että CIN ja Moby julkaisivat helmikuussa 2016 täysin samanlaiset tarjoukset myynninedistämistarkoituksessa, minkä perusteella voidaan olettaa, että CIN ja Moby toimivat pääasiassa yhdennetyn liiketoimintastrategian mukaisesti ja että CIN käytti uuteen sopimukseen perustuvan liiallisen korvauksen väitetysti ristikkäistukiin Mobyn tarjousten ja myynninedistämistoimien rahoittamiseksi. |
| --- | --- |

(272)

Toiseksi Grimaldi väitti, että CIN:n oli mahdollista toteuttaa lukuisat aggressiiviset markkinointialoitteensa ja alennuksensa vain siksi, että sille oli maksettu liiallisia korvauksia uuden sopimuksen perusteella. Grimaldi korosti erityisesti, että CIN ja Moby julkaisivat helmikuussa 2016 täysin samanlaiset tarjoukset myynninedistämistarkoituksessa, minkä perusteella voidaan olettaa, että CIN ja Moby toimivat pääasiassa yhdennetyn liiketoimintastrategian mukaisesti ja että CIN käytti uuteen sopimukseen perustuvan liiallisen korvauksen väitetysti ristikkäistukiin Mobyn tarjousten ja myynninedistämistoimien rahoittamiseksi.

| (273) | Kolmanneksi Grimaldi huomautti, että CIN:llä oli joillakin uuden sopimuksen kattamilla reiteillä tosiasiallisesti monopoliasema ja että joillakin toisilla reiteillä sen pääasiallinen kilpailija oli Moby itse. Näin ollen Grimaldi väitti, että sen jälkeen, kun Onorato Partecipazioni oli hankkinut yksinomaisen määräysvallan sekä CIN:ssä että Mobyssa, minkä AGCM oli hyväksynyt päätöksessään nro 25773, kilpailu loppui CIN:n osalta reiteillä, joilla sen ainut kilpailija oli aiemmin ollut Moby. Grimaldin mukaan CIN:lle uuden sopimuksen mukaisesti maksetun korvauksen laskennassa huomioitua riskipreemiota pitäisi siksi alentaa, koska sen tarkoituksena oli korvata CIN:lle aiheutuva lisäriski reiteillä, joilla se ei hoitanut julkisen palvelun velvoitetta yksinoikeusehdoin. Lisäksi Grimaldi korosti AGCM:n katsoneen päätöksen nro 25773 47 ja 56 kohdassa, että se, että CIN saa julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisen perusteella ”huomattavaa julkista tukea”, estää mahdollisia kilpailijoita pääsemästä markkinoille, joilla CIN:n ja Mobyn keskittymä johti tosiasiallisesti monopolia muistuttavan määräävän markkina-aseman syntymiseen (95). |
| --- | --- |

(273)

Kolmanneksi Grimaldi huomautti, että CIN:llä oli joillakin uuden sopimuksen kattamilla reiteillä tosiasiallisesti monopoliasema ja että joillakin toisilla reiteillä sen pääasiallinen kilpailija oli Moby itse. Näin ollen Grimaldi väitti, että sen jälkeen, kun Onorato Partecipazioni oli hankkinut yksinomaisen määräysvallan sekä CIN:ssä että Mobyssa, minkä AGCM oli hyväksynyt päätöksessään nro 25773, kilpailu loppui CIN:n osalta reiteillä, joilla sen ainut kilpailija oli aiemmin ollut Moby. Grimaldin mukaan CIN:lle uuden sopimuksen mukaisesti maksetun korvauksen laskennassa huomioitua riskipreemiota pitäisi siksi alentaa, koska sen tarkoituksena oli korvata CIN:lle aiheutuva lisäriski reiteillä, joilla se ei hoitanut julkisen palvelun velvoitetta yksinoikeusehdoin. Lisäksi Grimaldi korosti AGCM:n katsoneen päätöksen nro 25773 47 ja 56 kohdassa, että se, että CIN saa julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisen perusteella ”huomattavaa julkista tukea”, estää mahdollisia kilpailijoita pääsemästä markkinoille, joilla CIN:n ja Mobyn keskittymä johti tosiasiallisesti monopolia muistuttavan määräävän markkina-aseman syntymiseen (95).

95

| (274) | Grimaldi katsoi myös, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ei todellisuudessa tarvittu ainakaan sellaisilla reiteillä, joilla kilpailijat olivat läsnä, kuten reiteillä Genova–Olbia ja Civitavecchia–Olbia, joilla Moby itse toimi. Grimaldin mukaan tämä viittaa siihen, että CIN:n ja Mobyn yhteinen läsnäolo noilla reiteillä oli riittävän vakaata, jotta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarve oli mahdollista kyseenalaistaa vähintään kyseisten vuosien osalta. |
| --- | --- |

(274)

Grimaldi katsoi myös, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ei todellisuudessa tarvittu ainakaan sellaisilla reiteillä, joilla kilpailijat olivat läsnä, kuten reiteillä Genova–Olbia ja Civitavecchia–Olbia, joilla Moby itse toimi. Grimaldin mukaan tämä viittaa siihen, että CIN:n ja Mobyn yhteinen läsnäolo noilla reiteillä oli riittävän vakaata, jotta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tarve oli mahdollista kyseenalaistaa vähintään kyseisten vuosien osalta.

| (275) | Väitetystä määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä Grimaldi toi esiin useita vilpillisiä markkinakäytäntöjä ja vastatoimia, joita CIN ja Moby väitetysti kohdistivat sellaisia liikennealalla toimivia asiakkaita kohtaan, jotka siirtyivät käyttämään CIN:n ja Mobyn kilpailijoiden palveluita useilla reiteillä. Grimaldi huomautti myös, että CIN:lle uuden sopimuksen nojalla väitetysti maksettu liiallinen korvaus antoi CIN:lle taloudellisesti mahdollisuuden toteuttaa rajoittavia käytäntöjä mahdollisia markkinatulokkaita vastaan. |
| --- | --- |

(275)

Väitetystä määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä Grimaldi toi esiin useita vilpillisiä markkinakäytäntöjä ja vastatoimia, joita CIN ja Moby väitetysti kohdistivat sellaisia liikennealalla toimivia asiakkaita kohtaan, jotka siirtyivät käyttämään CIN:n ja Mobyn kilpailijoiden palveluita useilla reiteillä. Grimaldi huomautti myös, että CIN:lle uuden sopimuksen nojalla väitetysti maksettu liiallinen korvaus antoi CIN:lle taloudellisesti mahdollisuuden toteuttaa rajoittavia käytäntöjä mahdollisia markkinatulokkaita vastaan.

| (276) | Grimaldi väitti vielä, että CIN:lle myönnetty tuki on sääntöjenvastaista, koska Italia ei noudattanut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrättyä täytäntöönpanokieltoa, ja ehdotti, että komissio tekisi päätöksen, jossa Italia velvoitetaan keskeyttämään tuen maksaminen ja perimään tuen väliaikaisesti takaisin (ainakin siltä osin kuin on kyse väitetystä liiallisesta korvauksesta) asetuksen (EU) 2015/1589 13 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

(276)

Grimaldi väitti vielä, että CIN:lle myönnetty tuki on sääntöjenvastaista, koska Italia ei noudattanut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrättyä täytäntöönpanokieltoa, ja ehdotti, että komissio tekisi päätöksen, jossa Italia velvoitetaan keskeyttämään tuen maksaminen ja perimään tuen väliaikaisesti takaisin (ainakin siltä osin kuin on kyse väitetystä liiallisesta korvauksesta) asetuksen (EU) 2015/1589 13 artiklan nojalla.

6.2   AGCM:n 28 päivänä maaliskuuta 2018 tekemä päätös nro 27053

AGCM:n 28 päivänä maaliskuuta 2018 tekemä päätös nro 27053

| (277) | Osaltaan Grimaldin kirjeen johdosta (ks. johdanto-osan 269 kappale) AGCM teki 28 päivänä maaliskuuta 2018 päätöksen nro 27053, jossa se katsoi, että CIN ja Moby olivat 28 päivän syyskuuta 2015 ja päätöksen hyväksymispäivän (eli 28 päivän helmikuuta 2018) välisenä aikana käyttäneet väärin SEUT-sopimuksen 102 artiklan b alakohdassa tarkoitettua määräävää asemaa muun muassa seuraavilla Italian ja Sardinian välisillä rahti- ja yhdistelmäliikenteen reiteillä:






  1) | Genova–Porto Torres |
| --- | --- | --- |

(277)

Osaltaan Grimaldin kirjeen johdosta (ks. johdanto-osan 269 kappale) AGCM teki 28 päivänä maaliskuuta 2018 päätöksen nro 27053, jossa se katsoi, että CIN ja Moby olivat 28 päivän syyskuuta 2015 ja päätöksen hyväksymispäivän (eli 28 päivän helmikuuta 2018) välisenä aikana käyttäneet väärin SEUT-sopimuksen 102 artiklan b alakohdassa tarkoitettua määräävää asemaa muun muassa seuraavilla Italian ja Sardinian välisillä rahti- ja yhdistelmäliikenteen reiteillä:

1)

Genova–Porto Torres

| 2) | Olbia–Genova |
| --- | --- |

2)

Olbia–Genova

| 3) | Olbia–Civitavecchia |
| --- | --- |

3)

Olbia–Civitavecchia

| 4) | Livorno–Cagliari |
| --- | --- |

4)

Livorno–Cagliari

| 5) | Cagliari–Civitavecchia. |
| --- | --- |

5)

Cagliari–Civitavecchia.

| (278) | Kilpailunvastaista toimintaa harjoitettiin edellä mainituilla viidellä reitillä, jotka kuuluvat uuden sopimuksen soveltamisalaan, ajankohtana, jolloin niitä koskevat julkisen palvelun velvoitteet olivat voimassa. Toimintaan kuului muun muassa aluksiin pääsyn estäminen esimerkiksi pilaantuvia tavaroita kuljettavilta liikenteenharjoittajilta. CIN ja Moby joutuivat maksamaan tästä kilpailusääntöjen rikkomisesta 29 202 673,73 euron sakon. |
| --- | --- |

(278)

Kilpailunvastaista toimintaa harjoitettiin edellä mainituilla viidellä reitillä, jotka kuuluvat uuden sopimuksen soveltamisalaan, ajankohtana, jolloin niitä koskevat julkisen palvelun velvoitteet olivat voimassa. Toimintaan kuului muun muassa aluksiin pääsyn estäminen esimerkiksi pilaantuvia tavaroita kuljettavilta liikenteenharjoittajilta. CIN ja Moby joutuivat maksamaan tästä kilpailusääntöjen rikkomisesta 29 202 673,73 euron sakon.

| (279) | AGCM:n päätöksestä nro 27 053 valitettiin alueelliseen hallintotuomioistuimeen (Tribunale Amministrativo Regionale), jäljempänä ’TAR’, minkä seurauksena sakon perimistä koskeva menettely keskeytettiin. TAR kumosi AGCM:n päätöksen nro 27 053 osittain 4 päivänä kesäkuuta 2019 antamallaan tuomiolla nro 7175/2019, jossa myös kehotettiin AGCM:ää aloittamaan tutkinta alusta ja laskemaan sakon määrä uudelleen. |
| --- | --- |

(279)

AGCM:n päätöksestä nro 27 053 valitettiin alueelliseen hallintotuomioistuimeen (Tribunale Amministrativo Regionale), jäljempänä ’TAR’, minkä seurauksena sakon perimistä koskeva menettely keskeytettiin. TAR kumosi AGCM:n päätöksen nro 27 053 osittain 4 päivänä kesäkuuta 2019 antamallaan tuomiolla nro 7175/2019, jossa myös kehotettiin AGCM:ää aloittamaan tutkinta alusta ja laskemaan sakon määrä uudelleen.

6.3   Toiset huomautukset (toukokuu 2018)

Toiset huomautukset (toukokuu 2018)

| (280) | Grimaldi toimitti 29 päivänä toukokuuta 2018 komissiolle toiset huomautukset, jotka perustuivat suurelta osin AGCM:n päätökseen nro 27053 ja joissa Grimaldi toisti ensimmäisissä huomautuksissaan esittämänsä väitteet ja esitti niiden tueksi joitakin lisäperusteluja, joista esitetään yhteenveto jäljempänä. |
| --- | --- |

(280)

Grimaldi toimitti 29 päivänä toukokuuta 2018 komissiolle toiset huomautukset, jotka perustuivat suurelta osin AGCM:n päätökseen nro 27053 ja joissa Grimaldi toisti ensimmäisissä huomautuksissaan esittämänsä väitteet ja esitti niiden tueksi joitakin lisäperusteluja, joista esitetään yhteenveto jäljempänä.

| (281) | Ensinnäkin Grimaldi ilmoitti uuden sopimuksen perusteella väitetysti maksetusta liiallisesta korvauksesta, että Italian liikenneministeri olisi arvostellut johdanto-osan 272 kappaleessa kuvattua käytäntöä, koska se saattoi vaarantaa uuden sopimuksen mukaisen rahoituksen kestävyyden ja kuvasti kyseisten kahden yrityksen kustannusten ja tulojen sekoittamista väitetysti epäasianmukaisella tavalla. Grimaldi päätteli tästä, ettei CIN ollut eriyttänyt tilejä vaaditulla tavalla. |
| --- | --- |

(281)

Ensinnäkin Grimaldi ilmoitti uuden sopimuksen perusteella väitetysti maksetusta liiallisesta korvauksesta, että Italian liikenneministeri olisi arvostellut johdanto-osan 272 kappaleessa kuvattua käytäntöä, koska se saattoi vaarantaa uuden sopimuksen mukaisen rahoituksen kestävyyden ja kuvasti kyseisten kahden yrityksen kustannusten ja tulojen sekoittamista väitetysti epäasianmukaisella tavalla. Grimaldi päätteli tästä, ettei CIN ollut eriyttänyt tilejä vaaditulla tavalla.

| (282) | Toiseksi Grimaldi väitti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta, että joillakin julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä on useita toimijoita, mikä asettaa varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolon kyseenalaiseksi. Grimaldi väitti erityisesti, että Moby, GNV, Forship, Grendi ja se itse liikennöivät eri vuoden aikoina reittejä, joiden voitiin katsoa vastaavan CIN:n uuden sopimuksen nojalla liikennöimiä reittejä (joskus vain vaihtoehtoisiin satamiin). |
| --- | --- |

(282)

Toiseksi Grimaldi väitti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun varsinaisesta luonteesta, että joillakin julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä on useita toimijoita, mikä asettaa varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolon kyseenalaiseksi. Grimaldi väitti erityisesti, että Moby, GNV, Forship, Grendi ja se itse liikennöivät eri vuoden aikoina reittejä, joiden voitiin katsoa vastaavan CIN:n uuden sopimuksen nojalla liikennöimiä reittejä (joskus vain vaihtoehtoisiin satamiin).

| (283) | Lisäksi Grimaldi väitti, että CIN oli toistuvasti rikkonut sopimuksen ehtoja. AGCM:n päätöksen nro 27 053 mukaan useilla julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä Sardiniaan tai sieltä pois liikenteenharjoittajilta evättiin järjestelmällisesti pääsy alukseen tai niihin sovellettiin epäsuotuisia markkinaehtoja, minkä tarkoituksena oli estää uusia tulokkaita, kuten Grimaldia ja Grendiä, tulemasta markkinoille. Määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä huolimatta Grimaldi katsoi tämän osoittavan, ettei CIN tosiasiassa hoitanut varsinaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ainakaan rahtiliikenteessä, koska se ei tarjonnut alueellista jatkuvuutta edellä mainituille liikenteenharjoittajille. Grimaldin mukaan CIN hyödyntää ennemminkin julkisen palvelun korvausta väärinkäyttääkseen määräävää markkina-asemaansa yhdessä Mobyn kanssa. |
| --- | --- |

(283)

Lisäksi Grimaldi väitti, että CIN oli toistuvasti rikkonut sopimuksen ehtoja. AGCM:n päätöksen nro 27 053 mukaan useilla julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä Sardiniaan tai sieltä pois liikenteenharjoittajilta evättiin järjestelmällisesti pääsy alukseen tai niihin sovellettiin epäsuotuisia markkinaehtoja, minkä tarkoituksena oli estää uusia tulokkaita, kuten Grimaldia ja Grendiä, tulemasta markkinoille. Määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä huolimatta Grimaldi katsoi tämän osoittavan, ettei CIN tosiasiassa hoitanut varsinaista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua ainakaan rahtiliikenteessä, koska se ei tarjonnut alueellista jatkuvuutta edellä mainituille liikenteenharjoittajille. Grimaldin mukaan CIN hyödyntää ennemminkin julkisen palvelun korvausta väärinkäyttääkseen määräävää markkina-asemaansa yhdessä Mobyn kanssa.

| (284) | Kolmanneksi Grimaldi katsoi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan lykätyn maksun ensimmäisen, suuruudeltaan 55 miljoonan euron erän maksamisen viivästyminen antoi CIN:lle lisäetua (ks. johdanto-osan 88 kappaleen b alakohta). |
| --- | --- |

(284)

Kolmanneksi Grimaldi katsoi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan lykätyn maksun ensimmäisen, suuruudeltaan 55 miljoonan euron erän maksamisen viivästyminen antoi CIN:lle lisäetua (ks. johdanto-osan 88 kappaleen b alakohta).

6.4   Kolmannet huomautukset (syyskuu 2018)

Kolmannet huomautukset (syyskuu 2018)

| (285) | Grimaldi toimitti 18 päivänä syyskuuta 2018 jälleen huomautuksia, jotka oli osoitettu Italian liikenneministeriölle, AGCM:lle ja komissiolle. Näissä huomautuksissa Grimaldi ilmoitti liikenneministeriölle ja AGCM:lle CIN:n ja Mobyn suunnittelemasta sulautumisesta ja pyysi Italian viranomaisia puuttumaan asiaan toimivaltuuksiensa mukaisesti. Moby-konserni ilmoitti sulautumasta 30 päivänä kesäkuuta 2018 julkaisemassaan puolivuotisraportissa, jonka mukaan sulautuma-asiakirja oli määrä allekirjoittaa marraskuussa 2018 ja sulautuminen tulisi voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018 alkavin vaikutuksin (ks. johdanto-osan 83 kappale). |
| --- | --- |

(285)

Grimaldi toimitti 18 päivänä syyskuuta 2018 jälleen huomautuksia, jotka oli osoitettu Italian liikenneministeriölle, AGCM:lle ja komissiolle. Näissä huomautuksissa Grimaldi ilmoitti liikenneministeriölle ja AGCM:lle CIN:n ja Mobyn suunnittelemasta sulautumisesta ja pyysi Italian viranomaisia puuttumaan asiaan toimivaltuuksiensa mukaisesti. Moby-konserni ilmoitti sulautumasta 30 päivänä kesäkuuta 2018 julkaisemassaan puolivuotisraportissa, jonka mukaan sulautuma-asiakirja oli määrä allekirjoittaa marraskuussa 2018 ja sulautuminen tulisi voimaan 1 päivänä tammikuuta 2018 alkavin vaikutuksin (ks. johdanto-osan 83 kappale).

| (286) | Grimaldi väitti, että kyseinen sulautuminen olisi vastoin AGCM:n 23 päivänä syyskuuta 2013 tekemää päätöstä, jossa väitetysti katsottiin Mobyn ja CIN:n mahdollisen sulautumisen rikkovan CIN:n osalta lain nro 287/90 (96) 8 §:n 2 a momentissa säädettyjä yritysten eriyttämisvelvoitteita (jotka asetettiin lain 57/2001 11 §:n 3 momentissa). Kyseisen säännöksen mukaan sama yritys ei voi tarjota samanaikaisesti sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja että harjoittaa kaupallista toimintaa, vaan se täytyy tehdä erillisten yritysten kautta (jotka voivat kuulua samaan konserniin). Tästä syystä Grimaldi pyysi AGCM:ää puuttumaan asiaan ja määräämään kyseisille kahdelle yritykselle seuraamuksia edellä mainitun lain 8 §:n 2 e momentin nojalla sekä vastaavissa tapauksissa aiemmin sovelletun päätöksentekokäytännön perusteella. |
| --- | --- |

(286)

Grimaldi väitti, että kyseinen sulautuminen olisi vastoin AGCM:n 23 päivänä syyskuuta 2013 tekemää päätöstä, jossa väitetysti katsottiin Mobyn ja CIN:n mahdollisen sulautumisen rikkovan CIN:n osalta lain nro 287/90 (96) 8 §:n 2 a momentissa säädettyjä yritysten eriyttämisvelvoitteita (jotka asetettiin lain 57/2001 11 §:n 3 momentissa). Kyseisen säännöksen mukaan sama yritys ei voi tarjota samanaikaisesti sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja että harjoittaa kaupallista toimintaa, vaan se täytyy tehdä erillisten yritysten kautta (jotka voivat kuulua samaan konserniin). Tästä syystä Grimaldi pyysi AGCM:ää puuttumaan asiaan ja määräämään kyseisille kahdelle yritykselle seuraamuksia edellä mainitun lain 8 §:n 2 e momentin nojalla sekä vastaavissa tapauksissa aiemmin sovelletun päätöksentekokäytännön perusteella.

96

| (287) | Lisäksi Grimaldi väitti, että sulautuminen johtaisi 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyn sopimuksen rikkomiseen. Se väitti erityisesti, että sulautuminen rikkoisi velvoitetta pitää erillistä ja analyyttistä kirjanpitoa kunkin julkisen palvelun reitin kustannuksista ja tuloista. Grimaldin mukaan tätä vaatimusta on uuden sopimuksen 22 artiklan johdosta tulkittava lain nro 287/90 8 §:n 2 a momentin valossa, jossa edellytetään yritysten täysimääräistä eriyttämistä pelkän kirjanpidon eriyttämisen sijasta. Grimaldi nimittäin väitti, että sulautuminen antaisi CIN:lle mahdollisuuden kohdentaa ristikkäistukia joko sen itsensä tai Mobyn tarjoamiin kaupallisiin palveluihin ja estäisi siten ministeriötä valvomasta asianmukaisesti julkisten tukien käyttöä. |
| --- | --- |

(287)

Lisäksi Grimaldi väitti, että sulautuminen johtaisi 18 päivänä heinäkuuta 2012 tehdyn sopimuksen rikkomiseen. Se väitti erityisesti, että sulautuminen rikkoisi velvoitetta pitää erillistä ja analyyttistä kirjanpitoa kunkin julkisen palvelun reitin kustannuksista ja tuloista. Grimaldin mukaan tätä vaatimusta on uuden sopimuksen 22 artiklan johdosta tulkittava lain nro 287/90 8 §:n 2 a momentin valossa, jossa edellytetään yritysten täysimääräistä eriyttämistä pelkän kirjanpidon eriyttämisen sijasta. Grimaldi nimittäin väitti, että sulautuminen antaisi CIN:lle mahdollisuuden kohdentaa ristikkäistukia joko sen itsensä tai Mobyn tarjoamiin kaupallisiin palveluihin ja estäisi siten ministeriötä valvomasta asianmukaisesti julkisten tukien käyttöä.

| (288) | Lisäksi Grimaldi kehotti komissiota päättämään pikaisesti muodollisen tutkintamenettelyn. |
| --- | --- |

(288)

Lisäksi Grimaldi kehotti komissiota päättämään pikaisesti muodollisen tutkintamenettelyn.

6.5   Lisähuomautukset (lokakuu ja marraskuu 2018)

Lisähuomautukset (lokakuu ja marraskuu 2018)

| (289) | Grimaldi toimitti 9 päivänä lokakuuta 2018 lisähuomautuksia Italian liikenneministeriölle ja AGCM:lle ja lähetti niistä komissiolle jäljennöksen tiedoksi. Kirjeessään Grimaldi keskittyi Mobyn ja CIN:n ilmoittamiin hinnankorotuksiin, joilla pyrittiin väitetysti kompensoimaan polttoainekustannusten nousu. Grimaldi huomautti, että hinnankorotukset ovat suurempia reiteillä, joilla Mobylla/CIN:llä on väitetysti monopoliasema (Genova–Olbia ja Genova–Porto Torres), ja pienempiä reiteillä, joilla Moby/CIN kilpailee Grimaldin kanssa (Moby/CIN liikennöi reittiä Napoli–Catania, Grimaldi reittiä Salerno–Catania). Lisäksi Grimaldi totesi, ettei hinnankorotuksia ole suhteutettu reittien pituuteen, kuten olisi tehty, mikäli tarkoituksena olisi todella kattaa polttoainekustannusten nousu. Näistä syistä Grimaldi pyysi, että






  a) | AGCM tarkistaa Mobyn ja CIN:n hinnankorotusten väitetysti vilpillisen ja kilpailunvastaisen luonteen (jonka väitetään olevan AGCM:n 28 päivänä helmikuuta 2018 tekemän päätöksen nro 27053 ehtojen vastainen); |
| --- | --- | --- |

(289)

Grimaldi toimitti 9 päivänä lokakuuta 2018 lisähuomautuksia Italian liikenneministeriölle ja AGCM:lle ja lähetti niistä komissiolle jäljennöksen tiedoksi. Kirjeessään Grimaldi keskittyi Mobyn ja CIN:n ilmoittamiin hinnankorotuksiin, joilla pyrittiin väitetysti kompensoimaan polttoainekustannusten nousu. Grimaldi huomautti, että hinnankorotukset ovat suurempia reiteillä, joilla Mobylla/CIN:llä on väitetysti monopoliasema (Genova–Olbia ja Genova–Porto Torres), ja pienempiä reiteillä, joilla Moby/CIN kilpailee Grimaldin kanssa (Moby/CIN liikennöi reittiä Napoli–Catania, Grimaldi reittiä Salerno–Catania). Lisäksi Grimaldi totesi, ettei hinnankorotuksia ole suhteutettu reittien pituuteen, kuten olisi tehty, mikäli tarkoituksena olisi todella kattaa polttoainekustannusten nousu. Näistä syistä Grimaldi pyysi, että

a)

AGCM tarkistaa Mobyn ja CIN:n hinnankorotusten väitetysti vilpillisen ja kilpailunvastaisen luonteen (jonka väitetään olevan AGCM:n 28 päivänä helmikuuta 2018 tekemän päätöksen nro 27053 ehtojen vastainen);

| b) | AGCM estää kyseisen sulautumisen, joka on tarkoitus toteuttaa liittämällä Moby CIN:ään (aiemmissa, 18 päivänä syyskuuta 2018 toimitetuissa huomautuksissa esitettiin sama pyyntö); |
| --- | --- |

b)

AGCM estää kyseisen sulautumisen, joka on tarkoitus toteuttaa liittämällä Moby CIN:ään (aiemmissa, 18 päivänä syyskuuta 2018 toimitetuissa huomautuksissa esitettiin sama pyyntö);

| c) | liikenneministeriö tarkistaa CIN:n hinnankorotusten yhteensopivuuden uuden sopimuksen ehtojen kanssa. |
| --- | --- |

c)

liikenneministeriö tarkistaa CIN:n hinnankorotusten yhteensopivuuden uuden sopimuksen ehtojen kanssa.

| (290) | Grimaldi toimitti vielä 20 päivänä marraskuuta 2018 huomautuksia AGCM:lle ja lähetti jäljennöksen kyseisestä kirjeestä Italian liikenneministeriölle ja komissiolle. Huomautuksissaan Grimaldi toisti Italian kilpailuviranomaiselle esittämänsä pyynnön, joka koski Mobyn ja CIN:n suunnitellun sulautumisen estämistä. Grimaldi myönsi, ettei sulautuminen edellytä AGCM:n ennakkolupaa, koska kyse on pelkästään konsernin sisäisestä rakenneuudistuksesta. Se kuitenkin väitti, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen sekä kaupallisen toiminnan kustannusten ja tulojen sekoittaminen vain kiihtyisi sulautumisen jälkeen. Väitteidensä tueksi Grimaldi viittasi kahteen liikenneministeriön CIN:lle lähettämään kirjeeseen, joissa käsiteltiin CIN:n ja Mobyn yhteisiä markkinointitarjouksia ja niiden mahdollista vaikutusta uuden sopimuksen mukaiseen talouden tasapainoon. |
| --- | --- |

(290)

Grimaldi toimitti vielä 20 päivänä marraskuuta 2018 huomautuksia AGCM:lle ja lähetti jäljennöksen kyseisestä kirjeestä Italian liikenneministeriölle ja komissiolle. Huomautuksissaan Grimaldi toisti Italian kilpailuviranomaiselle esittämänsä pyynnön, joka koski Mobyn ja CIN:n suunnitellun sulautumisen estämistä. Grimaldi myönsi, ettei sulautuminen edellytä AGCM:n ennakkolupaa, koska kyse on pelkästään konsernin sisäisestä rakenneuudistuksesta. Se kuitenkin väitti, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen sekä kaupallisen toiminnan kustannusten ja tulojen sekoittaminen vain kiihtyisi sulautumisen jälkeen. Väitteidensä tueksi Grimaldi viittasi kahteen liikenneministeriön CIN:lle lähettämään kirjeeseen, joissa käsiteltiin CIN:n ja Mobyn yhteisiä markkinointitarjouksia ja niiden mahdollista vaikutusta uuden sopimuksen mukaiseen talouden tasapainoon.

7.   ARVIOINTI

ARVIOINTI

7.1   SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen olemassaolo

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen olemassaolo

| (291) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”. |
| --- | --- |

(291)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan”.

| (292) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Siten kaikkien edellä mainittujen edellytysten on täytyttävä, jotta tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Toimenpiteen on siis






  a) | oltava jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista myönnetty, |
| --- | --- | --- |

(292)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa vahvistetut arviointiperusteet ovat kumulatiivisia. Siten kaikkien edellä mainittujen edellytysten on täytyttävä, jotta tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet voidaan määritellä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan 1 alakohdassa tarkoitetuksi valtiontueksi. Toimenpiteen on siis

a)

oltava jäsenvaltion myöntämä tai valtion varoista myönnetty,

| b) | suosittava jotain yritystä tai tuotannonalaa, |
| --- | --- |

b)

suosittava jotain yritystä tai tuotannonalaa,

| c) | vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua, |
| --- | --- |

c)

vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua,

| d) | vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. |
| --- | --- |

d)

vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.

| (293) | Komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, jota sovelletaan vain julkisen palvelun reiteillä, liittyy erottamattomasti Tirrenian ja sen ostajan CIN:n toimintaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamiseksi. Näin ollen tätä toimenpidettä arvioidaan yhdessä kyseisille yrityksille myönnetyn julkisen palvelun korvauksen kanssa (ks. 7.1.1 ja 7.1.3 jakso). |
| --- | --- |

(293)

Komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, jota sovelletaan vain julkisen palvelun reiteillä, liittyy erottamattomasti Tirrenian ja sen ostajan CIN:n toimintaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamiseksi. Näin ollen tätä toimenpidettä arvioidaan yhdessä kyseisille yrityksille myönnetyn julkisen palvelun korvauksen kanssa (ks. 7.1.1 ja 7.1.3 jakso).

| (294) | Lisäksi komissio toteaa, että Italian ja CIN:n välillä tehtyä uutta sopimusta olisi arvioitava yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessin kanssa (mukaan lukien ostohinnan maksun osittainen lykkäys). Yhteinen arviointi on tarkoituksenmukainen, sillä Italian järjestämän tarjouskilpailun varsinaisena kohteena oli julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus (eli uusi sopimus), mutta voittajan oli myös ostettava tietyt Tirrenian varat (pääasiassa alukset), jotka olivat tarpeen mainitussa julkisia palveluhankintoja koskevassa sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisessa. |
| --- | --- |

(294)

Lisäksi komissio toteaa, että Italian ja CIN:n välillä tehtyä uutta sopimusta olisi arvioitava yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessin kanssa (mukaan lukien ostohinnan maksun osittainen lykkäys). Yhteinen arviointi on tarkoituksenmukainen, sillä Italian järjestämän tarjouskilpailun varsinaisena kohteena oli julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus (eli uusi sopimus), mutta voittajan oli myös ostettava tietyt Tirrenian varat (pääasiassa alukset), jotka olivat tarpeen mainitussa julkisia palveluhankintoja koskevassa sopimuksessa vahvistettujen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisessa.

7.1.1   Tirrenian ja Italian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

Tirrenian ja Italian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

7.1.1.1   Valtion varat

Valtion varat

| (295) | Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valtion toteuttama ja suoraan tai välillisesti peräisin valtion varoista. |
| --- | --- |

(295)

Jotta toimenpidettä voidaan pitää valtiontukena, sen on oltava valtion toteuttama ja suoraan tai välillisesti peräisin valtion varoista.

| (296) | Italian valtio antoi Tirrenian tehtäväksi alkuperäisessä sopimuksessa (jota jatkettiin myöhemmin) yksilöityjen merireittien liikennöinnin. Alkuperäinen sopimus tehtiin valtion kanssa, ja Tirrenialle sen nojalla myönnetyn julkisen palvelun korvauksen maksoi valtio omasta talousarviostaan. Näin ollen Tirrenialle maksettu julkisen palvelun korvaus katsotaan valtion toteuttamaksi toimenpiteeksi, joka on peräisin valtion varoista. |
| --- | --- |

(296)

Italian valtio antoi Tirrenian tehtäväksi alkuperäisessä sopimuksessa (jota jatkettiin myöhemmin) yksilöityjen merireittien liikennöinnin. Alkuperäinen sopimus tehtiin valtion kanssa, ja Tirrenialle sen nojalla myönnetyn julkisen palvelun korvauksen maksoi valtio omasta talousarviostaan. Näin ollen Tirrenialle maksettu julkisen palvelun korvaus katsotaan valtion toteuttamaksi toimenpiteeksi, joka on peräisin valtion varoista.

| (297) | Komissio panee merkille, että Italian mukaan kaikki lauttaliikenteen harjoittajat maksavat asianomaisille satamaviranomaisille vakiomaksuja kiinnityspaikasta ja että Tirrenia ei maksanut mitään lisämaksua kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta. Komissio katsoo kuitenkin, että Italia olisi periaatteessa voinut periä lisämaksua kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta, joten valtio on menettänyt varoja, koska se ei tehnyt niin. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään lailla (ks. johdanto-osan 108 kappale), se voidaan katsoa valtion toteuttamaksi toimenpiteeksi. |
| --- | --- |

(297)

Komissio panee merkille, että Italian mukaan kaikki lauttaliikenteen harjoittajat maksavat asianomaisille satamaviranomaisille vakiomaksuja kiinnityspaikasta ja että Tirrenia ei maksanut mitään lisämaksua kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta. Komissio katsoo kuitenkin, että Italia olisi periaatteessa voinut periä lisämaksua kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta, joten valtio on menettänyt varoja, koska se ei tehnyt niin. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään lailla (ks. johdanto-osan 108 kappale), se voidaan katsoa valtion toteuttamaksi toimenpiteeksi.

7.1.1.2   Valikoivuus

Valikoivuus

| (298) | Jotta toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi, sen on oltava valikoiva. Julkisen palvelun korvaus kyseisten meriliikennepalvelujen tuottamisesta on myönnetty vain Tirrenialle, joten se on valikoiva. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnettiin vain entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, kuten Tirrenialle, sekin on valikoiva toimenpide. |
| --- | --- |

(298)

Jotta toimenpide voidaan katsoa valtiontueksi, sen on oltava valikoiva. Julkisen palvelun korvaus kyseisten meriliikennepalvelujen tuottamisesta on myönnetty vain Tirrenialle, joten se on valikoiva. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnettiin vain entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, kuten Tirrenialle, sekin on valikoiva toimenpide.

7.1.1.3   Taloudellinen etu

Taloudellinen etu

| (299) | Komissio muistuttaa, että yritykselle myönnetyt julkisen palvelun korvaukset eivät saa muodostaa taloudellista etua tiettyjen tarkoin määriteltyjen ehtojen valossa. |
| --- | --- |

(299)

Komissio muistuttaa, että yritykselle myönnetyt julkisen palvelun korvaukset eivät saa muodostaa taloudellista etua tiettyjen tarkoin määriteltyjen ehtojen valossa.

| (300) | Altmark-tuomiossa (97) unionin tuomioistuin katsoi erityisesti, että siltä osin kuin valtion toimenpidettä on pidettävä korvauksena, joka on vastike edunsaajayritysten suorittamista sellaisista palveluista, jotka johtuvat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, siten, että kyseiset yritykset eivät todellisuudessa saa taloudellista etua ja että kyseinen toimenpide ei näin ollen aseta kyseisiä yrityksiä edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa niiden kilpailijayrityksiin, tällaiseen toimenpiteeseen ei sovelleta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa. |
| --- | --- |

(300)

Altmark-tuomiossa (97) unionin tuomioistuin katsoi erityisesti, että siltä osin kuin valtion toimenpidettä on pidettävä korvauksena, joka on vastike edunsaajayritysten suorittamista sellaisista palveluista, jotka johtuvat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä, siten, että kyseiset yritykset eivät todellisuudessa saa taloudellista etua ja että kyseinen toimenpide ei näin ollen aseta kyseisiä yrityksiä edullisempaan kilpailutilanteeseen suhteessa niiden kilpailijayrityksiin, tällaiseen toimenpiteeseen ei sovelleta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohtaa.

97

| (301) | Unionin tuomioistuin teki kuitenkin myös selväksi, että jotta tällaista julkisen palvelun korvausta ei katsottaisi tietyssä tapauksessa valtiontueksi, sen on täytettävä kumulatiivisesti seuraavat neljä kriteeriä (nk. Altmark-kriteerit):






  1) | Edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi (ensimmäinen Altmark-kriteeri). |
| --- | --- | --- |

(301)

Unionin tuomioistuin teki kuitenkin myös selväksi, että jotta tällaista julkisen palvelun korvausta ei katsottaisi tietyssä tapauksessa valtiontueksi, sen on täytettävä kumulatiivisesti seuraavat neljä kriteeriä (nk. Altmark-kriteerit):

1)

Edunsaajayrityksen tehtäväksi on tosiasiassa annettava julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen ja nämä velvoitteet on määriteltävä selvästi (ensimmäinen Altmark-kriteeri).

| 2) | Korvauksen laskennassa perusteena käytettävät parametrit on vahvistettava etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi (toinen Altmark-kriteeri). |
| --- | --- |

2)

Korvauksen laskennassa perusteena käytettävät parametrit on vahvistettava etukäteen objektiivisesti ja läpinäkyvästi (toinen Altmark-kriteeri).

| 3) | Korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (kolmas Altmark-kriteeri). |
| --- | --- |

3)

Korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kaikki ne kustannukset tai osa niistä kustannuksista, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon kyseisestä toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (kolmas Altmark-kriteeri).

| 4) | Silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (neljäs Altmark-kriteeri). |
| --- | --- |

4)

Silloin, kun julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vastaavaa yritystä ei tietyssä konkreettisessa tapauksessa valita sellaisessa julkisia hankintoja koskevassa menettelyssä, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan kyseiset palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tarvittavan korvauksen taso on määritettävä tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä kuljetusvälineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto (neljäs Altmark-kriteeri).

| (302) | Komissio täsmensi Altmark-kriteerien osalta soveltamaansa lähestymistapaa Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen annetussa tiedonannossa, jäljempänä ’yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskeva tiedonanto’ (98). |
| --- | --- |

(302)

Komissio täsmensi Altmark-kriteerien osalta soveltamaansa lähestymistapaa Euroopan unionin valtiontukisääntöjen soveltamisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävään korvaukseen annetussa tiedonannossa, jäljempänä ’yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskeva tiedonanto’ (98).

98

| (303) | Koska Altmark-kriteerit on täytettävä kumulatiivisesti, yhdenkin kriteerin jääminen täyttymättä johtaa siihen, että komissio toteaa tutkinnan kohteena olevan toimenpiteen antavan tuensaajalle taloudellista etua. Komissio arvioi ensin neljännen Altmark-kriteerin täyttymistä. |
| --- | --- |

(303)

Koska Altmark-kriteerit on täytettävä kumulatiivisesti, yhdenkin kriteerin jääminen täyttymättä johtaa siihen, että komissio toteaa tutkinnan kohteena olevan toimenpiteen antavan tuensaajalle taloudellista etua. Komissio arvioi ensin neljännen Altmark-kriteerin täyttymistä.

| (304) | Neljännen Altmark-kriteerin mukaan korvauksen on vastattava suuruudeltaan välttämätöntä vähimmäismäärää, jotta sitä ei katsottaisi valtiontueksi. Kriteerin katsotaan täyttyvän, jos julkisen palvelun korvauksen saaja on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se tarjoaja, joka kykenee tuottamaan palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvauksen laskemisessa on käytetty perusteena tehokkaan yrityksen kustannuksia. |
| --- | --- |

(304)

Neljännen Altmark-kriteerin mukaan korvauksen on vastattava suuruudeltaan välttämätöntä vähimmäismäärää, jotta sitä ei katsottaisi valtiontueksi. Kriteerin katsotaan täyttyvän, jos julkisen palvelun korvauksen saaja on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se tarjoaja, joka kykenee tuottamaan palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvauksen laskemisessa on käytetty perusteena tehokkaan yrityksen kustannuksia.

| (305) | Tirreniaa ei valittu julkisen tarjouskilpailun perusteella millekään alkuperäisen sopimuksen jatkokaudelle 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Italian valtio vain jatkoi voimassa olevan järjestelmän toteuttamista, minkä johdosta vakiintuneella toimijalla oli mahdollisuus saada edelleen korvausta julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä. |
| --- | --- |

(305)

Tirreniaa ei valittu julkisen tarjouskilpailun perusteella millekään alkuperäisen sopimuksen jatkokaudelle 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Italian valtio vain jatkoi voimassa olevan järjestelmän toteuttamista, minkä johdosta vakiintuneella toimijalla oli mahdollisuus saada edelleen korvausta julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä.

| (306) | Italian viranomaiset eivät myöskään ole toimittaneet komissiolle mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että korvauksen taso on määritetty tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto. Italia on ainoastaan ilmoittanut, että Tirrenialle myönnetty julkisen palvelun korvaus laski huomattavasti vuodesta 2010 lähtien, kun vuoden 2009 laissa säädetty korvauksen enimmäismäärä otettiin käyttöön (ks. johdanto-osan 25 kappale). Italia ei kuitenkaan ole osoittanut, että Tirrenialle julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvat kustannukset olisivat samanlaisia hyvin johdetun ja riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuvien kustannusten kanssa. |
| --- | --- |

(306)

Italian viranomaiset eivät myöskään ole toimittaneet komissiolle mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että korvauksen taso on määritetty tarkastelemalla sellaisia kustannuksia, joita hyvin johdetulle ja asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisen kannalta riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuisi kyseisten velvoitteiden täyttämisestä, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kyseisten velvoitteiden täyttämisestä saatava kohtuullinen voitto. Italia on ainoastaan ilmoittanut, että Tirrenialle myönnetty julkisen palvelun korvaus laski huomattavasti vuodesta 2010 lähtien, kun vuoden 2009 laissa säädetty korvauksen enimmäismäärä otettiin käyttöön (ks. johdanto-osan 25 kappale). Italia ei kuitenkaan ole osoittanut, että Tirrenialle julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvat kustannukset olisivat samanlaisia hyvin johdetun ja riittävillä välineillä varustetulle keskivertoyritykselle aiheutuvien kustannusten kanssa.

| (307) | Komissio päättelee tästä, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyty nyt käsiteltävässä tapauksessa. |
| --- | --- |

(307)

Komissio päättelee tästä, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyty nyt käsiteltävässä tapauksessa.

| (308) | Koska kaikkia neljää Altmark-kriteeriä ei ole täytetty kumulatiivisesti käsiteltävässä tapauksessa, komissio katsoo, että alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella maksettu korvaus merireittien liikennöinnistä antoi Tirrenialle taloudellista etua. |
| --- | --- |

(308)

Koska kaikkia neljää Altmark-kriteeriä ei ole täytetty kumulatiivisesti käsiteltävässä tapauksessa, komissio katsoo, että alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella maksettu korvaus merireittien liikennöinnistä antoi Tirrenialle taloudellista etua.

| (309) | Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta komissio muistuttaa ensinnäkin, että Italian kilpailuviranomainen AGCM on ainakin kahteen otteeseen katsonut, että kyseisellä toimenpiteellä on taloudellista arvoa (ks. johdanto-osan 265 kappale). Tirrenia ei kuitenkaan maksa mitään kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta (ks. johdanto-osan 190 kappale). Lisäksi komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus voi ainakin teoriassa alentaa toimijalle aiheutuvia kustannuksia (koska taattu kiinnityspaikka voi vähentää odottelua satamassa ja laskea siten polttoainekustannuksia) tai lisätä sen tuloja (koska tietyt lähtö- ja tuloajat saattavat olla kysytympiä matkustajien keskuudessa). Lauttaliikenteen käyttäjät saattavat nimittäin suosia toimijaa, jolla on kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, koska tällainen etuoikeus mahdollistaa nopeamman kiinnittymisen laituriin. Vaikka tällaiset vaikutukset toteutuisivat vain rajatuissa olosuhteissa tai olisivat melko vähäisiä, kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus saattoi antaa Tirrenialle taloudellista etua. |
| --- | --- |

(309)

Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta komissio muistuttaa ensinnäkin, että Italian kilpailuviranomainen AGCM on ainakin kahteen otteeseen katsonut, että kyseisellä toimenpiteellä on taloudellista arvoa (ks. johdanto-osan 265 kappale). Tirrenia ei kuitenkaan maksa mitään kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta (ks. johdanto-osan 190 kappale). Lisäksi komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus voi ainakin teoriassa alentaa toimijalle aiheutuvia kustannuksia (koska taattu kiinnityspaikka voi vähentää odottelua satamassa ja laskea siten polttoainekustannuksia) tai lisätä sen tuloja (koska tietyt lähtö- ja tuloajat saattavat olla kysytympiä matkustajien keskuudessa). Lauttaliikenteen käyttäjät saattavat nimittäin suosia toimijaa, jolla on kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, koska tällainen etuoikeus mahdollistaa nopeamman kiinnittymisen laituriin. Vaikka tällaiset vaikutukset toteutuisivat vain rajatuissa olosuhteissa tai olisivat melko vähäisiä, kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus saattoi antaa Tirrenialle taloudellista etua.

7.1.1.4   Vaikutus kilpailuun ja kauppaan

Vaikutus kilpailuun ja kauppaan

| (310) | Kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa unionin sisäisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (99). Riittää, että tuensaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla (100). |
| --- | --- |

(310)

Kun jäsenvaltion myöntämä tuki vahvistaa yrityksen asemaa unionin sisäisessä kaupassa muihin kilpaileviin yrityksiin verrattuna, tuen on katsottava vaikuttavan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (99). Riittää, että tuensaaja kilpailee muiden yritysten kanssa kilpailulle avoimilla markkinoilla (100).

99

100

| (311) | Tutkittavassa asiassa tuensaaja kilpailee muiden meriliikennepalveluja unionissa tarjoavien yritysten kanssa, etenkin kansainvälisen meriliikenteen markkinat vapauttaneen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (101) ja meriliikenteen kabotaasimarkkinat vapauttaneen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen voimaantulon jälkeen. Se, että Tirrenia oli tuolloin ainut toimija joillakin reiteillä, ei tarkoita, että muut (kansainväliset) toimijat eivät voineet olla kiinnostuneita tarjoamaan vastaavia meriliikennepalveluja. Näin ollen alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella merireittien liikennöinnistä maksettu korvaus saattoi vaikuttaa unionin kauppaan ja vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Samoista syistä tämä johtopäätös pätee myös kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta. |
| --- | --- |

(311)

Tutkittavassa asiassa tuensaaja kilpailee muiden meriliikennepalveluja unionissa tarjoavien yritysten kanssa, etenkin kansainvälisen meriliikenteen markkinat vapauttaneen neuvoston asetuksen (ETY) N:o 4055/86 (101) ja meriliikenteen kabotaasimarkkinat vapauttaneen meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen voimaantulon jälkeen. Se, että Tirrenia oli tuolloin ainut toimija joillakin reiteillä, ei tarkoita, että muut (kansainväliset) toimijat eivät voineet olla kiinnostuneita tarjoamaan vastaavia meriliikennepalveluja. Näin ollen alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella merireittien liikennöinnistä maksettu korvaus saattoi vaikuttaa unionin kauppaan ja vääristää kilpailua sisämarkkinoilla. Samoista syistä tämä johtopäätös pätee myös kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta.

101

7.1.1.5   Päätelmät

Päätelmät

| (312) | Komissio katsoo, että koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt kriteerit täyttyvät, sekä alkuperäisen sopimuksen peräkkäisten jatkokausien perusteella maksettu julkisen palvelun korvaus että julkisen palvelun reiteillä myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ovat Tirrenialle myönnettyä valtiontukea. |
| --- | --- |

(312)

Komissio katsoo, että koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt kriteerit täyttyvät, sekä alkuperäisen sopimuksen peräkkäisten jatkokausien perusteella maksettu julkisen palvelun korvaus että julkisen palvelun reiteillä myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ovat Tirrenialle myönnettyä valtiontukea.

7.1.1.6   Uusi vai voimassa oleva tuki

Uusi vai voimassa oleva tuki

| (313) | Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 201 kappale), erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoo, että jos Tirrenialle vuoden 2008 loppuun asti maksettu julkisen palvelun korvaus luokitellaan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan 3 kohdan nojalla voimassa olevaksi tueksi, tätä luokitusta olisi sovellettava myös alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella maksettuun korvaukseen. |
| --- | --- |

(313)

Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 201 kappale), erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia katsoo, että jos Tirrenialle vuoden 2008 loppuun asti maksettu julkisen palvelun korvaus luokitellaan meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan 3 kohdan nojalla voimassa olevaksi tueksi, tätä luokitusta olisi sovellettava myös alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella maksettuun korvaukseen.

| (314) | Komissio toteaa aluksi, ettei Tirrenialle meriliikenteen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta vuoden 2008 loppuun asti maksettua korvausta arvioida tässä päätöksessä. Kyseistä korvausta sekä mahdollisuutta luokitella se voimassa olevaksi tueksi on määrä arvioida erillisessä komission päätöksessä (102). |
| --- | --- |

(314)

Komissio toteaa aluksi, ettei Tirrenialle meriliikenteen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamisesta vuoden 2008 loppuun asti maksettua korvausta arvioida tässä päätöksessä. Kyseistä korvausta sekä mahdollisuutta luokitella se voimassa olevaksi tueksi on määrä arvioida erillisessä komission päätöksessä (102).

102

| (315) | Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan c alakohdan mukaan uudella tuella tarkoitetaan ”kaikkia tukia, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, mukaan lukien voimassa olevan tuen muutokset”. Lisäksi SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissiolle on annettava ajoissa tieto uusien tukien myöntämistä tai voimassa olevien tukien muuttamista koskevista suunnitelmista ja että niitä ei saa toteuttaa ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös (103). Komissio yhtyy unionin tuomioistuinten näkemykseen (104), jonka mukaan sellaisen tukiohjelman tai yksittäisen tuen voimassaoloajan muuttaminen (eli jatkaminen), jolle on asetettu selkeä päättymisaika (eli 31 päivä joulukuuta 2008), riittää tekemään siitä uutta tukea riippumatta siitä, ovatko tuen muut ominaispiirteet muuttuneet. |
| --- | --- |

(315)

Asetuksen (EU) 2015/1589 1 artiklan c alakohdan mukaan uudella tuella tarkoitetaan ”kaikkia tukia, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, mukaan lukien voimassa olevan tuen muutokset”. Lisäksi SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätään, että komissiolle on annettava ajoissa tieto uusien tukien myöntämistä tai voimassa olevien tukien muuttamista koskevista suunnitelmista ja että niitä ei saa toteuttaa ennen kuin menettelyssä on annettu lopullinen päätös (103). Komissio yhtyy unionin tuomioistuinten näkemykseen (104), jonka mukaan sellaisen tukiohjelman tai yksittäisen tuen voimassaoloajan muuttaminen (eli jatkaminen), jolle on asetettu selkeä päättymisaika (eli 31 päivä joulukuuta 2008), riittää tekemään siitä uutta tukea riippumatta siitä, ovatko tuen muut ominaispiirteet muuttuneet.

103

104

| (316) | Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että riippumatta siitä, luokitellaanko Tirrenialle vuoden 2008 loppuun asti maksettu korvaus voimassa olevaksi tueksi, alkuperäisen sopimuksen peräkkäisten jatkokausien perusteella maksettu julkisen palvelun korvaus olisi katsottava uudeksi tueksi ja erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian väitteet olisi siten hylättävä. |
| --- | --- |

(316)

Edellä esitetyistä syistä komissio katsoo, että riippumatta siitä, luokitellaanko Tirrenialle vuoden 2008 loppuun asti maksettu korvaus voimassa olevaksi tueksi, alkuperäisen sopimuksen peräkkäisten jatkokausien perusteella maksettu julkisen palvelun korvaus olisi katsottava uudeksi tueksi ja erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian väitteet olisi siten hylättävä.

| (317) | Komissio toteaa, että Italian viranomaiset tai erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia eivät kumpikaan ole väittäneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus olisi voimassa olevaa tukea. Näin ollen komissio arvioi kyseisen toimenpiteen olevan uutta tukea. |
| --- | --- |

(317)

Komissio toteaa, että Italian viranomaiset tai erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia eivät kumpikaan ole väittäneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus olisi voimassa olevaa tukea. Näin ollen komissio arvioi kyseisen toimenpiteen olevan uutta tukea.

7.1.2   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

| (318) | Komissio on jo todennut vuoden 2010 päätöksen johdanto-osan 34–40 kappaleessa, että ilmoitettu pelastamistuki oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(318)

Komissio on jo todennut vuoden 2010 päätöksen johdanto-osan 34–40 kappaleessa, että ilmoitettu pelastamistuki oli SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle.

| (319) | Vuoden 2010 päätöksessä komissio totesi ilmoitetun Tirrenian pelastamistuen soveltuvaksi sisämarkkinoille. Vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisesti Italia sitoutui toimittamaan komissiolle kuuden kuukauden kuluessa joko rakenneuudistussuunnitelman (tai selvitystilasuunnitelman) tai todisteen siitä, että laina on maksettu kokonaan takaisin ja/tai että takaus on päättynyt. |
| --- | --- |

(319)

Vuoden 2010 päätöksessä komissio totesi ilmoitetun Tirrenian pelastamistuen soveltuvaksi sisämarkkinoille. Vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisesti Italia sitoutui toimittamaan komissiolle kuuden kuukauden kuluessa joko rakenneuudistussuunnitelman (tai selvitystilasuunnitelman) tai todisteen siitä, että laina on maksettu kokonaan takaisin ja/tai että takaus on päättynyt.

| (320) | Taatun lainan ensimmäinen erä siirrettiin Tirrenian tilille 28 päivänä helmikuuta 2011, joten edellä mainittu kuuden kuukauden määräaika päättyi 28 päivänä elokuuta 2011. |
| --- | --- |

(320)

Taatun lainan ensimmäinen erä siirrettiin Tirrenian tilille 28 päivänä helmikuuta 2011, joten edellä mainittu kuuden kuukauden määräaika päättyi 28 päivänä elokuuta 2011.

| (321) | Italia ei toimittanut komissiolle rakenneuudistussuunnitelmaa (tai selvitystilasuunnitelmaa) kyseiseen päivämäärään mennessä. Sen sijaan takaus otettiin käyttöön ennen kuuden kuukauden määräajan päättymistä 11 päivänä heinäkuuta 2011, joten Tirrenia oli tästä päivästä lähtien velkaa valtiolle. Takauksen käyttöönotosta johtuva Tirrenian velka maksettiin lopulta takaisin valtiolle 18 päivänä syyskuuta 2012. Pelastamistukea maksettiin Tirrenialle kyseiseen päivään asti. |
| --- | --- |

(321)

Italia ei toimittanut komissiolle rakenneuudistussuunnitelmaa (tai selvitystilasuunnitelmaa) kyseiseen päivämäärään mennessä. Sen sijaan takaus otettiin käyttöön ennen kuuden kuukauden määräajan päättymistä 11 päivänä heinäkuuta 2011, joten Tirrenia oli tästä päivästä lähtien velkaa valtiolle. Takauksen käyttöönotosta johtuva Tirrenian velka maksettiin lopulta takaisin valtiolle 18 päivänä syyskuuta 2012. Pelastamistukea maksettiin Tirrenialle kyseiseen päivään asti.

| (322) | Italian viranomaiset eivät ole väittäneet tai osoittaneet, että pelastamistuen jatkaminen ei enää ole valtiontukea. Italian viranomaiset ovat ainoastaan esittäneet perusteluja (ks. 4.2 jakso) sille, miksi kyseinen toimenpide soveltui sen mielestä sisämarkkinoille jopa edellä mainitun kuuden kuukauden määräajan jälkeen. |
| --- | --- |

(322)

Italian viranomaiset eivät ole väittäneet tai osoittaneet, että pelastamistuen jatkaminen ei enää ole valtiontukea. Italian viranomaiset ovat ainoastaan esittäneet perusteluja (ks. 4.2 jakso) sille, miksi kyseinen toimenpide soveltui sen mielestä sisämarkkinoille jopa edellä mainitun kuuden kuukauden määräajan jälkeen.

| (323) | Näin ollen komissio katsoo, että myös pelastamistuen jatkaminen kuuden kuukauden määräajan päätyttyä, eli 28 päivästä elokuuta 2011 aina 18 päivään syyskuuta 2012, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(323)

Näin ollen komissio katsoo, että myös pelastamistuen jatkaminen kuuden kuukauden määräajan päätyttyä, eli 28 päivästä elokuuta 2011 aina 18 päivään syyskuuta 2012, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle.

7.1.3   Tirrenia-liiketoimintayksikköön liitetyn uuden sopimuksen tekeminen CIN:n kanssa sekä CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

Tirrenia-liiketoimintayksikköön liitetyn uuden sopimuksen tekeminen CIN:n kanssa sekä CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

| (324) | Komission on arvioitava Altmark-kriteerien täyttymistä määrittääkseen, antoiko Tirrenia-liiketoimintayksikköön sidotun uuden sopimuksen tekeminen sekä ostohinnan maksun osittainen lykkäys SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua CIN:lle (ks. johdanto-osan 299 kappale). |
| --- | --- |

(324)

Komission on arvioitava Altmark-kriteerien täyttymistä määrittääkseen, antoiko Tirrenia-liiketoimintayksikköön sidotun uuden sopimuksen tekeminen sekä ostohinnan maksun osittainen lykkäys SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua etua CIN:lle (ks. johdanto-osan 299 kappale).

7.1.3.1   Ensimmäinen Altmark-kriteeri

Ensimmäinen Altmark-kriteeri

| (325) | Komissio muistuttaa, ettei missään määritellä yhtenäisesti ja täsmällisesti palvelua, jota voidaan pitää unionin lainsäädännön nojalla ensimmäisen Altmark-kriteerin mukaisena tai SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 46 kohdassa todetaan seuraavaa:

  ”Koska erityisiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolon määrittämistä koskevia unionin sääntöjä ei ole olemassa, jäsenvaltioilla on paljon harkinnanvaraa niiden määritellessä tietyn palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi ja myöntäessä korvausta palvelun tuottajalle. Komission toimivalta rajoittuu sen tarkistamiseen, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen määritellessään palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi, ja korvaukseen mahdollisesti sisältyvän valtiontuen arviointiin. Jos unioni on antanut erityissääntöjä, ne rajoittavat jäsenvaltioiden harkintavaltaa. Tästä huolimatta komissiolla on velvollisuus arvioida, onko yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut määritelty valtiontuen valvonnan kannalta oikein.” |
| --- | --- |

(325)

Komissio muistuttaa, ettei missään määritellä yhtenäisesti ja täsmällisesti palvelua, jota voidaan pitää unionin lainsäädännön nojalla ensimmäisen Altmark-kriteerin mukaisena tai SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 46 kohdassa todetaan seuraavaa:

”Koska erityisiä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun olemassaolon määrittämistä koskevia unionin sääntöjä ei ole olemassa, jäsenvaltioilla on paljon harkinnanvaraa niiden määritellessä tietyn palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi ja myöntäessä korvausta palvelun tuottajalle. Komission toimivalta rajoittuu sen tarkistamiseen, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen määritellessään palvelun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyväksi palveluksi, ja korvaukseen mahdollisesti sisältyvän valtiontuen arviointiin. Jos unioni on antanut erityissääntöjä, ne rajoittavat jäsenvaltioiden harkintavaltaa. Tästä huolimatta komissiolla on velvollisuus arvioida, onko yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut määritelty valtiontuen valvonnan kannalta oikein.”

| (326) | Kansallisilla viranomaisilla on siten oikeus katsoa, että tietyt palvelut ovat yleishyödyllisiä ja niitä varten on määrättävä julkisen palvelun velvoite, jotta varmistetaan yleisen edun suojelu silloin, kun markkinavoimien avulla ei voida taata palvelun riittävää tasoa tai vaadittuja edellytyksiä. |
| --- | --- |

(326)

Kansallisilla viranomaisilla on siten oikeus katsoa, että tietyt palvelut ovat yleishyödyllisiä ja niitä varten on määrättävä julkisen palvelun velvoite, jotta varmistetaan yleisen edun suojelu silloin, kun markkinavoimien avulla ei voida taata palvelun riittävää tasoa tai vaadittuja edellytyksiä.

| (327) | Meriliikenteen kabotaasin osalta tarkat unionin säännöt julkisen palvelun velvoitteita varten vahvistetaan meriliikenteen kabotaasia koskevassa asetuksessa ja säännöt meriliikenteeseen osallistuville yrityksille mahdollisesti myönnetyn valtiontuen tutkimista varten määritetään puolestaan yhteisön suuntaviivoissa meriliikenteen valtiontuelle, jäljempänä ’meriliikenteen suuntaviivat’ (105). |
| --- | --- |

(327)

Meriliikenteen kabotaasin osalta tarkat unionin säännöt julkisen palvelun velvoitteita varten vahvistetaan meriliikenteen kabotaasia koskevassa asetuksessa ja säännöt meriliikenteeseen osallistuville yrityksille mahdollisesti myönnetyn valtiontuen tutkimista varten määritetään puolestaan yhteisön suuntaviivoissa meriliikenteen valtiontuelle, jäljempänä ’meriliikenteen suuntaviivat’ (105).

105

| (328) | Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:

  ”Jäsenvaltio voi tehdä sopimuksia julkisesta palvelusta niiden laivanvarustamojen kanssa, jotka harjoittavat säännöllistä liikennettä saariin, saarille ja saarien välillä, tai asettaa näille julkisen palvelun velvoitteita kabotaasipalvelujen tarjoamisen edellytykseksi.
  Kun jäsenvaltio tekee sopimuksia julkisesta palvelusta tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita, tämä on tehtävä syrjimättä ketään yhteisön laivanvarustajaa.” |
| --- | --- |

(328)

Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetään seuraavaa:

”Jäsenvaltio voi tehdä sopimuksia julkisesta palvelusta niiden laivanvarustamojen kanssa, jotka harjoittavat säännöllistä liikennettä saariin, saarille ja saarien välillä, tai asettaa näille julkisen palvelun velvoitteita kabotaasipalvelujen tarjoamisen edellytykseksi.

Kun jäsenvaltio tekee sopimuksia julkisesta palvelusta tai asettaa julkisen palvelun velvoitteita, tämä on tehtävä syrjimättä ketään yhteisön laivanvarustajaa.”

| (329) | Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, että julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus voi kattaa






  — | liikennepalvelut, jotka vastaavat jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja laatua koskevia sovittuja standardeja, |
| --- | --- | --- |

(329)

Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 2 artiklan 3 kohdassa säädetään, että julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus voi kattaa

—

liikennepalvelut, jotka vastaavat jatkuvuutta, säännöllisyyttä, kapasiteettia ja laatua koskevia sovittuja standardeja,

| — | lisäkuljetuspalvelut, |
| --- | --- |

—

lisäkuljetuspalvelut,

| — | liikennepalvelut määrätyin hinnoin ja ehdoin, erityisesti tietyille matkustajaryhmille tai tietyille reiteille tarkoitetut palvelut, |
| --- | --- |

—

liikennepalvelut määrätyin hinnoin ja ehdoin, erityisesti tietyille matkustajaryhmille tai tietyille reiteille tarkoitetut palvelut,

| — | palvelujen mukauttamisen todellisten tarpeiden mukaan. |
| --- | --- |

—

palvelujen mukauttamisen todellisten tarpeiden mukaan.

| (330) | Meriliikenteen suuntaviivojen 9 jakson mukaan ”julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklassa mainituista palveluista”, jotka siis koskevat säännöllistä liikennettä saariin, saarille ja saarien välillä. |
| --- | --- |

(330)

Meriliikenteen suuntaviivojen 9 jakson mukaan ”julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa tai julkisia palveluhankintoja koskevia sopimuksia voidaan tehdä asetuksen (ETY) N:o 3577/92 4 artiklassa mainituista palveluista”, jotka siis koskevat säännöllistä liikennettä saariin, saarille ja saarien välillä.

| (331) | Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että julkisen palvelun velvoitteita voidaan määrätä vain, jos ne perustellaan tarpeella taata säännöllisen laivaliikenteen riittävyys, jota ei voida varmistaa pelkästään markkinavoimin (106). Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen tulkintaa koskevassa tiedonannossa (107) vahvistetaan, että ”jäsenvaltioiden (mukaan luettuina soveltuvin osin alueelliset ja paikalliset viranomaiset) tehtävänä on määritellä, mille reiteille on asetettava julkisen palvelun velvoitteita. Erityisesti julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa vain säännöllisille saarikabotaasipalveluille (reittiliikenteelle) silloin, kun markkinoiden toiminnassa on puutteita riittävien palvelujen tarjoamisen kannalta.” Lisäksi meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa määritellään julkisen palvelun velvoitteet velvoitteiksi, ”joita kyseinen laivanvarustaja ei omien taloudellisten etujensa kannalta katsoen ottaisi hoitaakseen tai ei ottaisi hoitaakseen samassa määrin tai samoilla ehdoilla”. |
| --- | --- |

(331)

Vakiintuneesta oikeuskäytännöstä seuraa, että julkisen palvelun velvoitteita voidaan määrätä vain, jos ne perustellaan tarpeella taata säännöllisen laivaliikenteen riittävyys, jota ei voida varmistaa pelkästään markkinavoimin (106). Meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen tulkintaa koskevassa tiedonannossa (107) vahvistetaan, että ”jäsenvaltioiden (mukaan luettuina soveltuvin osin alueelliset ja paikalliset viranomaiset) tehtävänä on määritellä, mille reiteille on asetettava julkisen palvelun velvoitteita. Erityisesti julkisen palvelun velvoitteita voidaan asettaa vain säännöllisille saarikabotaasipalveluille (reittiliikenteelle) silloin, kun markkinoiden toiminnassa on puutteita riittävien palvelujen tarjoamisen kannalta.” Lisäksi meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen 2 artiklan 4 kohdassa määritellään julkisen palvelun velvoitteet velvoitteiksi, ”joita kyseinen laivanvarustaja ei omien taloudellisten etujensa kannalta katsoen ottaisi hoitaakseen tai ei ottaisi hoitaakseen samassa määrin tai samoilla ehdoilla”.

106

107

| (332) | Oikeuskäytännön (108) mukaisesti komissio arvioi seuraavia seikkoja tarkistaakseen, oliko julkisen palvelun tarve todellinen ja oliko palvelu tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tähän tarpeeseen nähden, eli täyttyykö ensimmäinen Altmark-kriteeri:






  1) | Oliko käyttäjien taholta kysyntää? |
| --- | --- | --- |

(332)

Oikeuskäytännön (108) mukaisesti komissio arvioi seuraavia seikkoja tarkistaakseen, oliko julkisen palvelun tarve todellinen ja oliko palvelu tarpeellinen ja oikeassa suhteessa tähän tarpeeseen nähden, eli täyttyykö ensimmäinen Altmark-kriteeri:

108

1)

Oliko käyttäjien taholta kysyntää?

käyttäjien taholta kysyntää

| 2) | Oliko markkinoiden toimijoiden mahdollista vastata käyttäjien kysyntään ilman julkisen vallan asettamaa velvoitetta (markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo)? |
| --- | --- |

2)

Oliko markkinoiden toimijoiden mahdollista vastata käyttäjien kysyntään ilman julkisen vallan asettamaa velvoitetta (markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo)?

markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo

| 3) | Oliko pelkkiin julkisen palvelun velvoitteisiin turvautuminen riittämätön keino tämän puutteen paikkaamiseksi (vähiten haitallinen lähestymistapa)? |
| --- | --- |

3)

Oliko pelkkiin julkisen palvelun velvoitteisiin turvautuminen riittämätön keino tämän puutteen paikkaamiseksi (vähiten haitallinen lähestymistapa)?

vähiten haitallinen lähestymistapa

1)   Käyttäjien kysyntä

Käyttäjien kysyntä

| (333) | Tässä tapauksessa CIN:n tehtäväksi annettiin yhdistelmäpalvelujen ja rahtipalvelujen tuottaminen taulukossa 3 esitetyillä 12 reitillä. CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet koskevat liikennöitäviä merireittejä, kullekin liikennöidylle reitille kohdennettavien alusten tyyppiä ja kapasiteettia, varalaivan saatavuutta palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi, vuorotiheyttä sekä kullakin reitillä palvelun käyttäjiltä veloitettavia enimmäishintoja (sekä saarten asukkaiden että muiden matkustajien osalta). |
| --- | --- |

(333)

Tässä tapauksessa CIN:n tehtäväksi annettiin yhdistelmäpalvelujen ja rahtipalvelujen tuottaminen taulukossa 3 esitetyillä 12 reitillä. CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet koskevat liikennöitäviä merireittejä, kullekin liikennöidylle reitille kohdennettavien alusten tyyppiä ja kapasiteettia, varalaivan saatavuutta palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi, vuorotiheyttä sekä kullakin reitillä palvelun käyttäjiltä veloitettavia enimmäishintoja (sekä saarten asukkaiden että muiden matkustajien osalta).

| (334) | Kuten johdanto-osan 152 kappaleessa kuvataan, Italia asetti uudessa sopimuksessa vahvistetut julkisen palvelun velvoitteet pääasiassa i) varmistaakseen alueellisen jatkuvuuden mantereen ja saarten välillä sekä ii) edistääkseen taloudellista kehitystä asiaankuuluvilla saarilla säännöllisten ja luotettavien meriliikennepalvelujen avulla. Komissio katsoo, että kyseiset tavoitteet voivat todella olla oikeutettuja yleisen edun mukaisia tavoitteita. |
| --- | --- |

(334)

Kuten johdanto-osan 152 kappaleessa kuvataan, Italia asetti uudessa sopimuksessa vahvistetut julkisen palvelun velvoitteet pääasiassa i) varmistaakseen alueellisen jatkuvuuden mantereen ja saarten välillä sekä ii) edistääkseen taloudellista kehitystä asiaankuuluvilla saarilla säännöllisten ja luotettavien meriliikennepalvelujen avulla. Komissio katsoo, että kyseiset tavoitteet voivat todella olla oikeutettuja yleisen edun mukaisia tavoitteita.

| (335) | Pelkkään rahtiliikenteeseen tarkoitettujen reittien osalta komissio muistuttaa, että unionin yleinen tuomioistuin on jo vahvistanut (109), ettei palvelun tarvitse välttämättä vastata yleispalvelua sanan suppeassa merkityksessä, jotta sitä voitaisiin pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. Yleispalvelun käsite ei nimittäin tarkoita sitä, että kyseisen palvelun on vastattava koko väestön yhteiseen tarpeeseen tai että sitä on tarjottava koko maan alueella (110), vaan sen on ennemminkin palveltava koko yhteisön etuja. Lisäksi komissio katsoo, ettei unionin oikeus estä jäsenvaltioita luokittelemasta oman harkintansa mukaan tiettyjä meriliikenteen rahtipalveluja syrjäisille alueille ja niiltä pois yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi, kunhan meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa säädettyjä periaatteita noudatetaan. Komissiolla oli kuitenkin epäilyksiä sen suhteen, voitiinko pelkkien rahtireittien liikennöinnin tavoitteeksi katsoa unionin oikeudessa tarkoitettujen yleisten taloudellisten etujen toteuttaminen. |
| --- | --- |

(335)

Pelkkään rahtiliikenteeseen tarkoitettujen reittien osalta komissio muistuttaa, että unionin yleinen tuomioistuin on jo vahvistanut (109), ettei palvelun tarvitse välttämättä vastata yleispalvelua sanan suppeassa merkityksessä, jotta sitä voitaisiin pitää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. Yleispalvelun käsite ei nimittäin tarkoita sitä, että kyseisen palvelun on vastattava koko väestön yhteiseen tarpeeseen tai että sitä on tarjottava koko maan alueella (110), vaan sen on ennemminkin palveltava koko yhteisön etuja. Lisäksi komissio katsoo, ettei unionin oikeus estä jäsenvaltioita luokittelemasta oman harkintansa mukaan tiettyjä meriliikenteen rahtipalveluja syrjäisille alueille ja niiltä pois yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi, kunhan meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa säädettyjä periaatteita noudatetaan. Komissiolla oli kuitenkin epäilyksiä sen suhteen, voitiinko pelkkien rahtireittien liikennöinnin tavoitteeksi katsoa unionin oikeudessa tarkoitettujen yleisten taloudellisten etujen toteuttaminen.

109

110

| (336) | Italian viranomaiset ovat selittäneet, että arvioitavana olevat meriliikenteen rahtiyhteydet ovat välttämättömiä kaikenlaisten tavaroiden toimittamiseksi Sisilian ja Sardinian saarille. Lisäksi näiden rahtireittien säännöllisellä vuorotiheydellä ja ympärivuotisella liikennöinnillä varmistetaan riittävät tavarantoimitukset kyseisten saarten asukkaille ja yrityksille myös sesongin ulkopuolella, jolloin kysyntää matkailijoiden taholta on vähemmän. Kyseiset palvelut tukevat myös osaltaan kummankin saaren taloudellista kehitystä mahdollistamalla tavaroiden kuljettamisen niiden ja mantereen välillä. Tämän ansiosta sardinialaiset ja sisilialaiset yritykset voivat esimerkiksi myydä tuotteitaan mantereella. Italia katsoo, että pelkän rahtiliikenteen harjoittaminen joillakin reiteillä on tarpeen niin ikään julkisen palvelun sopimusten soveltamisalaan kuuluvien yhdistelmäreittien lisäksi (111). Italian viranomaiset väittävät myös, ettei merten rahtiliikennettä voida korvata lentorahtipalveluilla. Tässä yhteydessä komissio toteaa (112), että vuonna 2012 Catanian satamassa käsiteltiin noin 2,7 miljoonaa tonnia rahtia, kun Catanian, Palermon ja Trapanin lentoasemilla käsiteltiin yhteensä vain 10 309 tonnia. Samoin Cagliarin satamassa käsiteltiin vuonna 2012 yli 12,5 miljoonaan tonnia rahtia, mutta Algheron, Cagliarin ja Olbian lentoasemilla yhteensä vain 4 825 tonnia. Näistä syistä komissio katsoo, että myös pelkällä rahtiliikenteen harjoittamisella voidaan täyttää oikeutettuja yleisen edun mukaisia tavoitteita. Näin ollen on hylättävä Pan Medin väite (ks. johdanto-osan 253 kappale), jonka mukaan pelkkien rahtireittien liikennöintiä Sisiliaan ja Sardiniaan ei voida pitää varsinaisena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna. |
| --- | --- |

(336)

Italian viranomaiset ovat selittäneet, että arvioitavana olevat meriliikenteen rahtiyhteydet ovat välttämättömiä kaikenlaisten tavaroiden toimittamiseksi Sisilian ja Sardinian saarille. Lisäksi näiden rahtireittien säännöllisellä vuorotiheydellä ja ympärivuotisella liikennöinnillä varmistetaan riittävät tavarantoimitukset kyseisten saarten asukkaille ja yrityksille myös sesongin ulkopuolella, jolloin kysyntää matkailijoiden taholta on vähemmän. Kyseiset palvelut tukevat myös osaltaan kummankin saaren taloudellista kehitystä mahdollistamalla tavaroiden kuljettamisen niiden ja mantereen välillä. Tämän ansiosta sardinialaiset ja sisilialaiset yritykset voivat esimerkiksi myydä tuotteitaan mantereella. Italia katsoo, että pelkän rahtiliikenteen harjoittaminen joillakin reiteillä on tarpeen niin ikään julkisen palvelun sopimusten soveltamisalaan kuuluvien yhdistelmäreittien lisäksi (111). Italian viranomaiset väittävät myös, ettei merten rahtiliikennettä voida korvata lentorahtipalveluilla. Tässä yhteydessä komissio toteaa (112), että vuonna 2012 Catanian satamassa käsiteltiin noin 2,7 miljoonaa tonnia rahtia, kun Catanian, Palermon ja Trapanin lentoasemilla käsiteltiin yhteensä vain 10 309 tonnia. Samoin Cagliarin satamassa käsiteltiin vuonna 2012 yli 12,5 miljoonaan tonnia rahtia, mutta Algheron, Cagliarin ja Olbian lentoasemilla yhteensä vain 4 825 tonnia. Näistä syistä komissio katsoo, että myös pelkällä rahtiliikenteen harjoittamisella voidaan täyttää oikeutettuja yleisen edun mukaisia tavoitteita. Näin ollen on hylättävä Pan Medin väite (ks. johdanto-osan 253 kappale), jonka mukaan pelkkien rahtireittien liikennöintiä Sisiliaan ja Sardiniaan ei voida pitää varsinaisena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvänä palveluna.

111

112

| (337) | Ennen kuin uudessa sopimuksessa määriteltyjen merireittien liikennöinti annettiin CIN:n tehtäväksi, kyseisiä reittejä liikennöi Tirrenia (ja osittain Adriatica vuoteen 2004 asti (113)) alkuperäisten sopimusten mukaisesti. Komissio toteaakin, että kyseisiä reittejä on liikennöity pitkälti muuttumattomina useiden vuosien ajan ja ainakin alkuperäisen sopimuksen voimaantulosta lähtien. Italian viranomaiset ja erityisesti asianomaiset alueviranomaiset katsoivat, että kyseiset palvelut olivat (ja ovat) välttämättömiä käyttäjien kysynnän tyydyttämiseksi. |
| --- | --- |

(337)

Ennen kuin uudessa sopimuksessa määriteltyjen merireittien liikennöinti annettiin CIN:n tehtäväksi, kyseisiä reittejä liikennöi Tirrenia (ja osittain Adriatica vuoteen 2004 asti (113)) alkuperäisten sopimusten mukaisesti. Komissio toteaakin, että kyseisiä reittejä on liikennöity pitkälti muuttumattomina useiden vuosien ajan ja ainakin alkuperäisen sopimuksen voimaantulosta lähtien. Italian viranomaiset ja erityisesti asianomaiset alueviranomaiset katsoivat, että kyseiset palvelut olivat (ja ovat) välttämättömiä käyttäjien kysynnän tyydyttämiseksi.

113

| (338) | Havainnollistaakseen palvelujen käyttäjien todellista kysyntää Italia toimitti tilastoja, joista ilmeni, että vuonna 2010 Tirrenia kuljetti 12:lla julkisen palvelun reitillä yhteensä 944 225 matkustajaa, 218 779 autoa ja yli 2,7 miljoonaa pituusmetriä rahtia julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla ajanjaksoilla (eli kolmen reitin osalta luvut eivät sisällä sesonkikausia). Vuoden 2011 luvut olivat jopa hieman suurempia. Tämä osoittaa, että niiden kahden vuoden aikana, jotka edelsivät julkisen palvelun tehtävien antamista CIN:lle, meriliikennepalvelujen kokonaiskysyntä oli asiaankuuluvilla reiteillä merkittävää. |
| --- | --- |

(338)

Havainnollistaakseen palvelujen käyttäjien todellista kysyntää Italia toimitti tilastoja, joista ilmeni, että vuonna 2010 Tirrenia kuljetti 12:lla julkisen palvelun reitillä yhteensä 944 225 matkustajaa, 218 779 autoa ja yli 2,7 miljoonaa pituusmetriä rahtia julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla ajanjaksoilla (eli kolmen reitin osalta luvut eivät sisällä sesonkikausia). Vuoden 2011 luvut olivat jopa hieman suurempia. Tämä osoittaa, että niiden kahden vuoden aikana, jotka edelsivät julkisen palvelun tehtävien antamista CIN:lle, meriliikennepalvelujen kokonaiskysyntä oli asiaankuuluvilla reiteillä merkittävää.

| (339) | Käyttäjien kysynnän todellisen tason toteaminen kullakin mainituista 12 reitistä edellyttää kuitenkin yksityiskohtaisempaa arviointia. Italia toimitti tätä varten kutakin reittiä koskevat tilastot vuosilta 2007–2018. Matkustajien vuotuisten kokonaismäärien tai kunakin vuonna kuljetettujen rahdin pituusmetrien lisäksi kyseisten tietojen avulla voidaan laskea keskiarvo lähtöä kohden. Tätä havainnollistetaan taulukossa 4, jossa esitetään laskelmat vuosilta 2010 ja 2018. Kyseiset luvut osoittavat, että tarkasteltavien vuosien aikana kullakin edestakaisella matkalla kaikilla asiaankuuluvalla kuudella (vuonna 2018 viidellä) yhdistelmäreitillä kuljetettiin satoja matkustajia. Tremiti-saarten reitin pienempi matkustajamäärä johtuu saarten pienestä asukasluvusta ja koosta (asukkaita on alle 500 ja pinta-ala noin kolme neliökilometriä). Vain sesongin ulkopuolella liikennöidyillä julkisen palvelun reiteillä keskimääräinen matkustajaluku oli yli 500 lähtöä kohden. Tämä kuvastaa kyseisten palvelujen kysyntää käyttäjien taholta sesongin ulkopuolisena aikana. Rahtiliikenteen osalta vuoden 2010 luvut osoittavat, että kahdeksalla reitillä 12:sta (mukaan lukien kolme pelkän rahtiliikenteen reittiä) kuljetetun rahdin määrä oli merkittävä: yli 1 250 pituusmetriä kutakin edestakaista matkaa kohden. Vuonna 2018 kynnysarvo ylittyi seitsemällä reitillä jäljellä olevista kymmenestä (mukaan lukien kaksi rahtiliikenteen reittiä). Komissio muistuttaa, että vuosien 2010 ja 2018 lukuja vertailtaessa olisi otettava huomioon sopimukseen elokuussa 2014 tehty muutos (ks. johdanto-osan 103 kappale), jolla lopetettiin osa reiteistä ja muutettiin joidenkin reittien vuorotiheyttä. Lisäksi komissio huomauttaa, että CIN on käyttänyt pelkän rahtiliikenteen reiteillä isompia aluksia kuin Tirrenia, mikä mahdollistaa aiempaa suuremman rahtimäärän kuljettamisen.

  Taulukko 4


  Käyttäjien kysyntää koskevat tilastot vuosilta 2010 (liikennöijänä Tirrenia) ja 2018 (liikennöijänä CIN) | Keskimääräinen matkustajaluku lähtöä kohden (114) | Rahdin keskimääräinen määrä lähtöä kohden (115) |
| --- | --- | --- | --- |
| Yhdistelmäreitit: | 2010 | 2018 | 2010 | 2018 |
| Napoli–Palermo (sesongin ulkopuolella) | 606 | 583 | 1 418 | 1 794 |
| Genova–Porto Torres (sesongin ulkopuolella) | 714 | 678 | 1 381 | 1 380 |
| Genova–Olbia–Arbatax | 531 | 704 | 514 | 779 |
| Civitavecchia–Olbia (sesongin ulkopuolella) | 1 094 | 617 | 2 043 | 1 526 |
| Napoli–Cagliari | 260 | 607 | 1 533 | 1 773 |
| Palermo–Cagliari | 489 | 998 | 1 489 | 1 284 |
| Trapani–Cagliari | 305 | lopetettu | 475 | lopetettu |
| Civitavecchia–Cagliari–Arbatax | 427 | 891 | 847 | 1 051 |
| Termoli–Tremiti-saaret | 146 | 204 | 65 | 31 |
| | Keskimääräinen matkustajaluku lähtöä kohden | Rahdin keskimääräinen määrä lähtöä kohden |
| Rahtireitit: | 2010 | 2018 | 2010 | 2018 |
| Livorno–Cagliari | 3 | 2 | 2 046 | 2 925 |
| Napoli–Cagliari | 3 | lopetettu | 1 339 | lopetettu |
| Ravenna–Catania | 14 | 11 | 2 594 | 6 498 |

(339)

Käyttäjien kysynnän todellisen tason toteaminen kullakin mainituista 12 reitistä edellyttää kuitenkin yksityiskohtaisempaa arviointia. Italia toimitti tätä varten kutakin reittiä koskevat tilastot vuosilta 2007–2018. Matkustajien vuotuisten kokonaismäärien tai kunakin vuonna kuljetettujen rahdin pituusmetrien lisäksi kyseisten tietojen avulla voidaan laskea keskiarvo lähtöä kohden. Tätä havainnollistetaan taulukossa 4, jossa esitetään laskelmat vuosilta 2010 ja 2018. Kyseiset luvut osoittavat, että tarkasteltavien vuosien aikana kullakin edestakaisella matkalla kaikilla asiaankuuluvalla kuudella (vuonna 2018 viidellä) yhdistelmäreitillä kuljetettiin satoja matkustajia. Tremiti-saarten reitin pienempi matkustajamäärä johtuu saarten pienestä asukasluvusta ja koosta (asukkaita on alle 500 ja pinta-ala noin kolme neliökilometriä). Vain sesongin ulkopuolella liikennöidyillä julkisen palvelun reiteillä keskimääräinen matkustajaluku oli yli 500 lähtöä kohden. Tämä kuvastaa kyseisten palvelujen kysyntää käyttäjien taholta sesongin ulkopuolisena aikana. Rahtiliikenteen osalta vuoden 2010 luvut osoittavat, että kahdeksalla reitillä 12:sta (mukaan lukien kolme pelkän rahtiliikenteen reittiä) kuljetetun rahdin määrä oli merkittävä: yli 1 250 pituusmetriä kutakin edestakaista matkaa kohden. Vuonna 2018 kynnysarvo ylittyi seitsemällä reitillä jäljellä olevista kymmenestä (mukaan lukien kaksi rahtiliikenteen reittiä). Komissio muistuttaa, että vuosien 2010 ja 2018 lukuja vertailtaessa olisi otettava huomioon sopimukseen elokuussa 2014 tehty muutos (ks. johdanto-osan 103 kappale), jolla lopetettiin osa reiteistä ja muutettiin joidenkin reittien vuorotiheyttä. Lisäksi komissio huomauttaa, että CIN on käyttänyt pelkän rahtiliikenteen reiteillä isompia aluksia kuin Tirrenia, mikä mahdollistaa aiempaa suuremman rahtimäärän kuljettamisen.

Taulukko 4

Taulukko 4

Käyttäjien kysyntää koskevat tilastot vuosilta 2010 (liikennöijänä Tirrenia) ja 2018 (liikennöijänä CIN)

Käyttäjien kysyntää koskevat tilastot vuosilta 2010 (liikennöijänä Tirrenia) ja 2018 (liikennöijänä CIN)

Keskimääräinen matkustajaluku lähtöä kohden (114)

114

Rahdin keskimääräinen määrä lähtöä kohden (115)

115

Yhdistelmäreitit:

2010

2018

2010

2018

Napoli–Palermo (sesongin ulkopuolella)

606

583

1 418

1 794

Genova–Porto Torres (sesongin ulkopuolella)

714

678

1 381

1 380

Genova–Olbia–Arbatax

531

704

514

779

Civitavecchia–Olbia (sesongin ulkopuolella)

1 094

617

2 043

1 526

Napoli–Cagliari

260

607

1 533

1 773

Palermo–Cagliari

489

998

1 489

1 284

Trapani–Cagliari

305

lopetettu

475

lopetettu

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax

427

891

847

1 051

Termoli–Tremiti-saaret

146

204

65

31

Keskimääräinen matkustajaluku lähtöä kohden

Rahdin keskimääräinen määrä lähtöä kohden

Rahtireitit:

2010

2018

2010

2018

Livorno–Cagliari

3

2

2 046

2 925

Napoli–Cagliari

3

lopetettu

1 339

lopetettu

Ravenna–Catania

14

11

2 594

6 498

| (340) | Italia toimitti myös vuoden 2018 loppuun asti ulottuvat kokonaistilastot osoittaakseen, että käyttäjien kysyntä jatkui CIN:n aloitettua liikennöinnin uuden sopimuksen perusteella. Taulukon 5 luvut osoittavat, että CIN kuljetti vuosista 2013 ja 2014 eteenpäin enemmän matkustajia, autoja ja rahtia kuin Tirrenia vuosina 2010 ja 2011 (ks. johdanto-osan 338 kappale). Tämä vahvistaa, että käyttäjien kysyntä säilyi ja jopa kasvoi merkittävästi sen jälkeen, kun CIN alkoi hoitaa kyseistä julkista palvelua. Vuoden 2018 loppuun ulottuvien reitti- ja vuosikohtaisten tilastojen analyysissa ei havaittu viitteitä siitä, että käyttäjien kysyntä olisi loppunut tietyillä reiteillä. Tätä havainnollistavat taulukossa 4 esitetyt reittikohtaiset tilastot vuodelta 2018. Tilan säästämiseksi komissio ei esitä lukuja muilta vuosilta, joiden aikana CIN hoiti tätä palvelua.

  Taulukko 5


  Tilastot vuosilta 2012–2018 (CIN:n liikennöimät julkisen palvelun yhdistelmä- ja rahtireitit) | Kuljetettujen matkustajien lukumäärä | Kuljetettujen autojen lukumäärä | Kuljetetun rahdin määrä (pituusmetreinä) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 (heinäkuu–joulukuu) | 473 614 | 118 322 | 1 132 682 |
| 2013 | 952 323 | 236 329 | 2 764 507 |
| 2014 | 1 026 140 | 261 201 | 3 039 598 |
| 2015 | 1 112 603 | 285 853 | 3 696 237 |
| 2016 | 1 256 403 | 313 555 | 3 312 393 |
| 2017 | 1 160 782 | 279 827 | 3 604 775 |
| 2018 | 1 071 931 | 251 300 | 3 607 283 |

(340)

Italia toimitti myös vuoden 2018 loppuun asti ulottuvat kokonaistilastot osoittaakseen, että käyttäjien kysyntä jatkui CIN:n aloitettua liikennöinnin uuden sopimuksen perusteella. Taulukon 5 luvut osoittavat, että CIN kuljetti vuosista 2013 ja 2014 eteenpäin enemmän matkustajia, autoja ja rahtia kuin Tirrenia vuosina 2010 ja 2011 (ks. johdanto-osan 338 kappale). Tämä vahvistaa, että käyttäjien kysyntä säilyi ja jopa kasvoi merkittävästi sen jälkeen, kun CIN alkoi hoitaa kyseistä julkista palvelua. Vuoden 2018 loppuun ulottuvien reitti- ja vuosikohtaisten tilastojen analyysissa ei havaittu viitteitä siitä, että käyttäjien kysyntä olisi loppunut tietyillä reiteillä. Tätä havainnollistavat taulukossa 4 esitetyt reittikohtaiset tilastot vuodelta 2018. Tilan säästämiseksi komissio ei esitä lukuja muilta vuosilta, joiden aikana CIN hoiti tätä palvelua.

Taulukko 5

Taulukko 5

Tilastot vuosilta 2012–2018 (CIN:n liikennöimät julkisen palvelun yhdistelmä- ja rahtireitit)

Tilastot vuosilta 2012–2018 (CIN:n liikennöimät julkisen palvelun yhdistelmä- ja rahtireitit)

Kuljetettujen matkustajien lukumäärä

Kuljetettujen autojen lukumäärä

Kuljetetun rahdin määrä (pituusmetreinä)

2012 (heinäkuu–joulukuu)

473 614

118 322

1 132 682

2013

952 323

236 329

2 764 507

2014

1 026 140

261 201

3 039 598

2015

1 112 603

285 853

3 696 237

2016

1 256 403

313 555

3 312 393

2017

1 160 782

279 827

3 604 775

2018

1 071 931

251 300

3 607 283

| (341) | Komission mukaan edellä esitetyt tilastot (ks. johdanto-osan 338–340 kappale) osoittavat selvästi, että matkustaja- ja rahtiliikenteen palvelujen kysyntä on todellista kullakin 12 asiaankuuluvalla julkisen palvelun reitillä. Näin ollen voidaan todeta, että kyseiset palvelut vastaavat todellisiin julkisiin tarpeisiin ja todelliseen käyttäjien kysyntään. |
| --- | --- |

(341)

Komission mukaan edellä esitetyt tilastot (ks. johdanto-osan 338–340 kappale) osoittavat selvästi, että matkustaja- ja rahtiliikenteen palvelujen kysyntä on todellista kullakin 12 asiaankuuluvalla julkisen palvelun reitillä. Näin ollen voidaan todeta, että kyseiset palvelut vastaavat todellisiin julkisiin tarpeisiin ja todelliseen käyttäjien kysyntään.

2)   Markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo

Markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo

| (342) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevan tiedonannon 48 kohdassa katsotaan, ”ettei olisi asianmukaista asettaa erityisiä julkisen palvelun velvoitteita sellaiselle toiminnalle, jota tavanomaisesti markkinoilla sovellettavien ehtojen mukaisesti toimivat yritykset jo harjoittavat tai voivat harjoittaa tyydyttävästi ja yleisen edun mukaisilla ehdoilla, jotka valtio määrittää. Tällaisia ehtoja ovat esimerkiksi hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus (116).” Näin ollen komission on tutkittava, olisiko palvelu ollut riittämätön, jos sen tarjoaminen olisi jätetty pelkästään markkinavoimien varaan, kun otetaan huomioon jäsenvaltion uuden sopimuksen nojalla asettamat julkisen palvelun vaatimukset. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 48 kohdassa todetaan tässä yhteydessä, että ”komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen”. |
| --- | --- |

(342)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevan tiedonannon 48 kohdassa katsotaan, ”ettei olisi asianmukaista asettaa erityisiä julkisen palvelun velvoitteita sellaiselle toiminnalle, jota tavanomaisesti markkinoilla sovellettavien ehtojen mukaisesti toimivat yritykset jo harjoittavat tai voivat harjoittaa tyydyttävästi ja yleisen edun mukaisilla ehdoilla, jotka valtio määrittää. Tällaisia ehtoja ovat esimerkiksi hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus (116).” Näin ollen komission on tutkittava, olisiko palvelu ollut riittämätön, jos sen tarjoaminen olisi jätetty pelkästään markkinavoimien varaan, kun otetaan huomioon jäsenvaltion uuden sopimuksen nojalla asettamat julkisen palvelun vaatimukset. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 48 kohdassa todetaan tässä yhteydessä, että ”komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen”.

116

| (343) | Komissio huomauttaa, että sen ajanjakson aikana, joka johti uuden sopimuksen allekirjoittamiseen CIN:n kanssa, muutkin toimijat tarjosivat lauttaliikenteen palveluja uuden sopimuksen kohteena olevilla reiteillä, vaikka niiden palvelut eivät välttämättä olleet ympärivuotisia eikä vuorotiheys sama. Komissio arvioi 18 päivänä heinäkuuta 2012 annettua toimeksiantoa edeltäneen kilpailutilanteen (sellaisena kuin se on kuvattu johdanto-osan 34 kappaleessa) sekä asianomaisten osapuolten huomautusten (ks. 5 jakso) perusteella kunkin asiaankuuluvan reitin osalta, vastasivatko muiden toimijoiden tarjoamat palvelut palveluja, jotka CIN:n on tarjottava uuden sopimuksen mukaisesti. |
| --- | --- |

(343)

Komissio huomauttaa, että sen ajanjakson aikana, joka johti uuden sopimuksen allekirjoittamiseen CIN:n kanssa, muutkin toimijat tarjosivat lauttaliikenteen palveluja uuden sopimuksen kohteena olevilla reiteillä, vaikka niiden palvelut eivät välttämättä olleet ympärivuotisia eikä vuorotiheys sama. Komissio arvioi 18 päivänä heinäkuuta 2012 annettua toimeksiantoa edeltäneen kilpailutilanteen (sellaisena kuin se on kuvattu johdanto-osan 34 kappaleessa) sekä asianomaisten osapuolten huomautusten (ks. 5 jakso) perusteella kunkin asiaankuuluvan reitin osalta, vastasivatko muiden toimijoiden tarjoamat palvelut palveluja, jotka CIN:n on tarjottava uuden sopimuksen mukaisesti.

| (344) | Vaikka uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä julkisen palvelun velvoitteita muun muassa hintojen osalta (mukaan lukien alennetun hinnan periminen saarten asukkailta), Italia ei ole perustellut julkisen palvelun tarvetta väittämällä, että CIN:n olisi perittävä kyseisillä reiteillä muita toimijoita alhaisempia hintoja. Näin ollen komissio ei ole tehnyt vertailevaa analyysia kaikkien toimijoiden hinnoista kyseisillä reiteillä. Tutkinnan aikana Italia on pikemminkin väittänyt, että siltä osin kuin muut toimijat tarjoavat lauttapalveluja CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimillä reiteillä, kyseiset kilpailevat palvelut eivät täytä täysimääräisesti uudessa sopimuksessa asetettuja julkisen palvelun velvoitteita. Italian mukaan kyseisten palvelujen jatkuvuus ja vuorotiheys vaihtelevat vuoden aikana, eivätkä ne vastaa CIN:n palveluja (satamapalvelujen tai palvelutyypin näkökulmasta, eli tarjolla on esimerkiksi vain rahtipalveluja yhdistelmäliikenteen sijasta) tai ole yhtä laadukkaita. Tästä syystä komissio keskittyy arvioinnissaan mahdollisiin eroihin palvelujen jatkuvuudessa, säännöllisyydessä, kapasiteetissa ja laadussa (ks. johdanto-osan 329 kappale). |
| --- | --- |

(344)

Vaikka uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä julkisen palvelun velvoitteita muun muassa hintojen osalta (mukaan lukien alennetun hinnan periminen saarten asukkailta), Italia ei ole perustellut julkisen palvelun tarvetta väittämällä, että CIN:n olisi perittävä kyseisillä reiteillä muita toimijoita alhaisempia hintoja. Näin ollen komissio ei ole tehnyt vertailevaa analyysia kaikkien toimijoiden hinnoista kyseisillä reiteillä. Tutkinnan aikana Italia on pikemminkin väittänyt, että siltä osin kuin muut toimijat tarjoavat lauttapalveluja CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimillä reiteillä, kyseiset kilpailevat palvelut eivät täytä täysimääräisesti uudessa sopimuksessa asetettuja julkisen palvelun velvoitteita. Italian mukaan kyseisten palvelujen jatkuvuus ja vuorotiheys vaihtelevat vuoden aikana, eivätkä ne vastaa CIN:n palveluja (satamapalvelujen tai palvelutyypin näkökulmasta, eli tarjolla on esimerkiksi vain rahtipalveluja yhdistelmäliikenteen sijasta) tai ole yhtä laadukkaita. Tästä syystä komissio keskittyy arvioinnissaan mahdollisiin eroihin palvelujen jatkuvuudessa, säännöllisyydessä, kapasiteetissa ja laadussa (ks. johdanto-osan 329 kappale).

| (345) | Komissio toteaa aluksi, että ennen CIN:n toimeksiantoa yksikään muu toimija ei tarjonnut yhdistelmäpalveluja viidellä uuden sopimuksen kattamista yhdeksästä yhdistelmäreitistä. Kyse on seuraavista reiteistä:






  — | Civitavecchia–Cagliari–Arbatax: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä päivittäistä yhdistelmäpalvelua. Komissio ei saanut tai löytänyt näyttöä Pan Medin väitteelle (ks. alaviite 87), jonka mukaan Moby liikennöi viikoittain Civitavecchian ja Cagliarin välisellä reitillä. Siinäkin tapauksessa, että Moby olisi ollut tällä reitillä aktiivinen – mikä ei ole totta – sen tarjonta ei olisi riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta vuorotiheyden suhteen (yksi vuoro viikossa ei ole sama asia kuin yksi vuoro päivässä) eikä se olisi myöskään täyttänyt vaatimusta yhteyden tarjoamisesta Arbataxiin. Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäliikenteen reitillä. |
| --- | --- | --- |

(345)

Komissio toteaa aluksi, että ennen CIN:n toimeksiantoa yksikään muu toimija ei tarjonnut yhdistelmäpalveluja viidellä uuden sopimuksen kattamista yhdeksästä yhdistelmäreitistä. Kyse on seuraavista reiteistä:

—

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä päivittäistä yhdistelmäpalvelua. Komissio ei saanut tai löytänyt näyttöä Pan Medin väitteelle (ks. alaviite 87), jonka mukaan Moby liikennöi viikoittain Civitavecchian ja Cagliarin välisellä reitillä. Siinäkin tapauksessa, että Moby olisi ollut tällä reitillä aktiivinen – mikä ei ole totta – sen tarjonta ei olisi riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta vuorotiheyden suhteen (yksi vuoro viikossa ei ole sama asia kuin yksi vuoro päivässä) eikä se olisi myöskään täyttänyt vaatimusta yhteyden tarjoamisesta Arbataxiin. Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäliikenteen reitillä.

Civitavecchia–Cagliari–Arbatax

| — | Napoli–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (katso alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä Salernon ja Cagliarin välisellä reitillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä. |
| --- | --- |

—

Napoli–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (katso alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä Salernon ja Cagliarin välisellä reitillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä.

Napoli–Cagliari

| — | Palermo–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (ks. alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä näiden satamien välillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä. |
| --- | --- |

—

Palermo–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (ks. alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä näiden satamien välillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä.

Palermo–Cagliari

| — | Trapani–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (ks. alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä näiden satamien välillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä. |
| --- | --- |

—

Trapani–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä yhdistelmäpalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen (ks. alaviite 87) Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä näiden satamien välillä. Komissio toteaa kuitenkin, että ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja suhteessa CIN:lle uuden sopimuksen nojalla asetettuihin erityisvaatimuksiin pelkkä rahtiliikenne ei riitä täyttämään julkisen palvelun tarvetta matkustajien ja autojen osalta. Näin ollen Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä.

Trapani–Cagliari

| — | Termoli–Tremiti-saaret: Tirrenia oli ainoa toimija tällä reitillä. Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä. |
| --- | --- |

—

Termoli–Tremiti-saaret: Tirrenia oli ainoa toimija tällä reitillä. Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä yhdistelmäreitillä.

Termoli–Tremiti-saaret

| (346) | Lopuilla neljällä uuden sopimuksen kattamalla yhdistelmäliikenteen reitillä oli Tirrenian lisäksi muita toimijoita, jotka tarjosivat yhdistelmäpalveluja. Tästä huolimatta komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti noilla neljällä reitillä. Muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät esimerkiksi täytä seuraavista syistä täysimääräisesti julkisen palvelun tarvetta, jonka Italia määritteli uudessa sopimuksessa:






  — | Genova–Porto Torres: GNV, joka oli kyseisenä ajankohtana ainut tällä reitillä ympärivuotisesti liikennöivä toimija (ks. johdanto-osan 266 ja 267 kappale), takasi sesongin ulkopuolella vain kolme lähtöä viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi päivittäin (öisin) kummastakin satamasta. GNV:n tarjonta ei siten riittänyt täyttämään säännöllisen julkisen palvelun tarvetta sesongin ulkopuolisina aikoina. Komissio muistuttaa, että julkisen palvelun korvaus maksetaan CIN:lle tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina eli silloin, kun markkinat toimivat puutteellisesti. Pan Medin viittausta (ks. johdanto-osan 253 kappale) GNV:n läsnäoloon tällä reitillä ei siten voida hyväksyä näytöksi siitä, että markkinoiden tarjonta oli riittävä täyttämään julkisen palvelun tarpeet. |
| --- | --- | --- |

(346)

Lopuilla neljällä uuden sopimuksen kattamalla yhdistelmäliikenteen reitillä oli Tirrenian lisäksi muita toimijoita, jotka tarjosivat yhdistelmäpalveluja. Tästä huolimatta komissio katsoo, ettei Italia tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti noilla neljällä reitillä. Muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät esimerkiksi täytä seuraavista syistä täysimääräisesti julkisen palvelun tarvetta, jonka Italia määritteli uudessa sopimuksessa:

—

Genova–Porto Torres: GNV, joka oli kyseisenä ajankohtana ainut tällä reitillä ympärivuotisesti liikennöivä toimija (ks. johdanto-osan 266 ja 267 kappale), takasi sesongin ulkopuolella vain kolme lähtöä viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi päivittäin (öisin) kummastakin satamasta. GNV:n tarjonta ei siten riittänyt täyttämään säännöllisen julkisen palvelun tarvetta sesongin ulkopuolisina aikoina. Komissio muistuttaa, että julkisen palvelun korvaus maksetaan CIN:lle tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina eli silloin, kun markkinat toimivat puutteellisesti. Pan Medin viittausta (ks. johdanto-osan 253 kappale) GNV:n läsnäoloon tällä reitillä ei siten voida hyväksyä näytöksi siitä, että markkinoiden tarjonta oli riittävä täyttämään julkisen palvelun tarpeet.

Genova–Porto Torres

| — | Civitavecchia–Olbia: Ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä ympärivuotisesti palveluja ainakin osan kyseisestä ajanjaksosta, oli SNAV, joka sekin takasi vuonna 2008 sesongin ulkopuolella ainoastaan kolme lähtöä viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi päivittäin (öisin) kummastakin satamasta myös sesongin ulkopuolella. SNAV näytti sittemmin lisänneen vuorojaan sesongin ulkopuolisina aikoina, mutta se lopetti tämän reitin liikennöinnin toukokuussa 2011 ja sen seuraaja GNV päätti liikennöidä tätä reittiä vain sesongin aikana. SNAV:n palvelutarjonta sekä joidenkin muiden toimijoiden läsnäolo sesongin aikana (ks. johdanto-osan 34 kappale) ei siten riittänyt täyttämään säännöllisen ja jatkuvan julkisen palvelun tarvetta sesongin ulkopuolisina aikoina. Grimaldin viittaus (ks. johdanto-osan 274 kappale) Mobyn läsnäoloon tällä reiteillä ei muuta tätä päätelmää, koska Moby liikennöi sillä vain sesongin aikana. Komissio muistuttaa, että julkisen palvelun korvaus maksetaan CIN:lle tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina eli silloin, kun markkinat toimivat puutteellisesti. |
| --- | --- |

—

Civitavecchia–Olbia: Ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä ympärivuotisesti palveluja ainakin osan kyseisestä ajanjaksosta, oli SNAV, joka sekin takasi vuonna 2008 sesongin ulkopuolella ainoastaan kolme lähtöä viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi päivittäin (öisin) kummastakin satamasta myös sesongin ulkopuolella. SNAV näytti sittemmin lisänneen vuorojaan sesongin ulkopuolisina aikoina, mutta se lopetti tämän reitin liikennöinnin toukokuussa 2011 ja sen seuraaja GNV päätti liikennöidä tätä reittiä vain sesongin aikana. SNAV:n palvelutarjonta sekä joidenkin muiden toimijoiden läsnäolo sesongin aikana (ks. johdanto-osan 34 kappale) ei siten riittänyt täyttämään säännöllisen ja jatkuvan julkisen palvelun tarvetta sesongin ulkopuolisina aikoina. Grimaldin viittaus (ks. johdanto-osan 274 kappale) Mobyn läsnäoloon tällä reiteillä ei muuta tätä päätelmää, koska Moby liikennöi sillä vain sesongin aikana. Komissio muistuttaa, että julkisen palvelun korvaus maksetaan CIN:lle tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina eli silloin, kun markkinat toimivat puutteellisesti.

Civitavecchia–Olbia

| — | Napoli–Palermo: Ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä ympärivuotisesti palveluja kyseisellä ajanjaksolla, oli SNAV (joidenkin vuosien aikana se toimi yhteistyössä GNV:n kanssa, ks. johdanto-osan 266 kappale), jolla oli päivittäinen iltalähtö kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. Tällainen vuorotiheys vastaa periaatteessa sitä, mitä uudessa sopimuksessa edellytetään. Italian viranomaisten toimittamat tiedot osoittavat kuitenkin, että SNAV:n palvelujen ja tuolloin julkista palvelua hoitaneen Tirrenian palvelujen jatkuvuuden välillä oli merkittävä ero. Esimerkiksi vuosina 2009–2012 SNAV peruutti tällä reitillä 76 lähtöä, kun Tirrenia peruutti vain 19 lähtöä (eli neljä kertaa vähemmän). SNAV:n tekemistä 76 peruutuksesta 19 johtui yleisestä vapaapäivästä ja loput 57 epäsuotuisista sääolosuhteista. Vaikka lähtöajat olivat lähes samat, Tirrenia perui epäsuotuisten sääolosuhteiden takia vain viisi lähtöä (eli yksitoista kertaa vähemmän kuin SNAV). Muut Tirrenian tekemät peruutukset johtuivat ylivoimaisesta esteestä: seitsemässä tapauksessa syynä oli miehistön lakko ja seitsemässä tapauksessa tekniset ongelmat. Italia on myös väittänyt, ettei SNAV täyttänyt uudessa sopimuksessa määrättyjä laatuvaatimuksia, koska se liikennöi tällä reitillä aluksilla, joista yksi oli rakennettu vuonna 1989 ja muut vuosina 1973, 1974 ja 1980. Tirrenia ja sittemmin CIN käyttivät uudempia aluksia (rakennettu vuosina 1999 ja 2000). GNV aloitti liikennöinnin tällä reitillä vuonna 2011 (yhteistyössä SNAV:n kanssa), ja sen käyttämistä aluksista kaksi oli rakennettu vuosina 1974 ja 1978 ja kaksi vuonna 1989 (ks. johdanto-osan 267 kappale). Komissio katsoo, että näiden seikkojen perusteella Italia oli oikeassa todetessaan, ettei SNAV voinut varmistaa tällä reitillä palvelun riittävää jatkuvuutta, säännöllisyyttä ja laatua, joten Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä antaessaan tämän reitin liikennöinnin CIN:n tehtäväksi. Komissio muistuttaa, että CIN:lle maksetaan julkisen palvelun korvaus tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina (jolloin epäsuotuisat sääolosuhteet ovat todennäköisempiä) mutta että CIN liikennöi tätä reittiä samalla vuorotiheydellä myös sesongin aikana ilman kyseistä korvausta (vaikka sen on tällöinkin noudatettava hintarajoituksia). Pan Medin viittausta (ks. johdanto-osan 253 kappale) SNAV:n läsnäoloon (yhdessä GNV:n kanssa vuodesta 2011 lähtien) tällä reitillä ei siten voida hyväksyä näytöksi siitä, että markkinoiden tarjonta oli riittävä täyttämään julkisen palvelun tarpeet jatkuvuuden, säännöllisyyden ja laadun näkökulmasta. Tätä päätelmää ei aseta kyseenalaiseksi Pan Medin väite siitä, että se suunnitteli liikennöintiä reitillä Gaeta–Termini Imerese (ks. johdanto-osan 260 kappale), joka vastasi sen mukaan reittiä Napoli–Palermo. Pan Med viittasi tähän suunnitelmaan huhtikuussa 2013 lähettämässään kirjeessä, mutta sen toimittama näyttö osoittaa, ettei Pan Med tehnyt suunnitelmansa toteuttamiseksi muuta kuin että se ryhtyi toimiin hakeakseen tarvittavan liikennöintiluvan kyseiselle reitille useita kuukausia sen jälkeen, kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitaminen oli annettu CIN:n tehtäväksi (eli heinäkuussa 2012). Pan Med ei ilmoittanut aloittaneensa tosiasiallisesti liikennöintiä reitillä Gaeta–Termini Imerese. Joka tapauksessa on niin, ettei Italia tehnyt toimeksiantohetkellä ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti reitillä Napoli–Palermo, koska Pan Med ei ollut vielä jättänyt lupahakemusta aloittaakseen liikennöinnin eikä SNAV:n ja GNV:n tarjonta riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta jatkuvuuden, säännöllisyyden ja laadun osalta. |
| --- | --- |

—

Napoli–Palermo: Ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä ympärivuotisesti palveluja kyseisellä ajanjaksolla, oli SNAV (joidenkin vuosien aikana se toimi yhteistyössä GNV:n kanssa, ks. johdanto-osan 266 kappale), jolla oli päivittäinen iltalähtö kummastakin satamasta sekä sesongin aikana että sen ulkopuolella. Tällainen vuorotiheys vastaa periaatteessa sitä, mitä uudessa sopimuksessa edellytetään. Italian viranomaisten toimittamat tiedot osoittavat kuitenkin, että SNAV:n palvelujen ja tuolloin julkista palvelua hoitaneen Tirrenian palvelujen jatkuvuuden välillä oli merkittävä ero. Esimerkiksi vuosina 2009–2012 SNAV peruutti tällä reitillä 76 lähtöä, kun Tirrenia peruutti vain 19 lähtöä (eli neljä kertaa vähemmän). SNAV:n tekemistä 76 peruutuksesta 19 johtui yleisestä vapaapäivästä ja loput 57 epäsuotuisista sääolosuhteista. Vaikka lähtöajat olivat lähes samat, Tirrenia perui epäsuotuisten sääolosuhteiden takia vain viisi lähtöä (eli yksitoista kertaa vähemmän kuin SNAV). Muut Tirrenian tekemät peruutukset johtuivat ylivoimaisesta esteestä: seitsemässä tapauksessa syynä oli miehistön lakko ja seitsemässä tapauksessa tekniset ongelmat. Italia on myös väittänyt, ettei SNAV täyttänyt uudessa sopimuksessa määrättyjä laatuvaatimuksia, koska se liikennöi tällä reitillä aluksilla, joista yksi oli rakennettu vuonna 1989 ja muut vuosina 1973, 1974 ja 1980. Tirrenia ja sittemmin CIN käyttivät uudempia aluksia (rakennettu vuosina 1999 ja 2000). GNV aloitti liikennöinnin tällä reitillä vuonna 2011 (yhteistyössä SNAV:n kanssa), ja sen käyttämistä aluksista kaksi oli rakennettu vuosina 1974 ja 1978 ja kaksi vuonna 1989 (ks. johdanto-osan 267 kappale). Komissio katsoo, että näiden seikkojen perusteella Italia oli oikeassa todetessaan, ettei SNAV voinut varmistaa tällä reitillä palvelun riittävää jatkuvuutta, säännöllisyyttä ja laatua, joten Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä antaessaan tämän reitin liikennöinnin CIN:n tehtäväksi. Komissio muistuttaa, että CIN:lle maksetaan julkisen palvelun korvaus tämän reitin liikennöinnistä vain sesongin ulkopuolisina aikoina (jolloin epäsuotuisat sääolosuhteet ovat todennäköisempiä) mutta että CIN liikennöi tätä reittiä samalla vuorotiheydellä myös sesongin aikana ilman kyseistä korvausta (vaikka sen on tällöinkin noudatettava hintarajoituksia). Pan Medin viittausta (ks. johdanto-osan 253 kappale) SNAV:n läsnäoloon (yhdessä GNV:n kanssa vuodesta 2011 lähtien) tällä reitillä ei siten voida hyväksyä näytöksi siitä, että markkinoiden tarjonta oli riittävä täyttämään julkisen palvelun tarpeet jatkuvuuden, säännöllisyyden ja laadun näkökulmasta. Tätä päätelmää ei aseta kyseenalaiseksi Pan Medin väite siitä, että se suunnitteli liikennöintiä reitillä Gaeta–Termini Imerese (ks. johdanto-osan 260 kappale), joka vastasi sen mukaan reittiä Napoli–Palermo. Pan Med viittasi tähän suunnitelmaan huhtikuussa 2013 lähettämässään kirjeessä, mutta sen toimittama näyttö osoittaa, ettei Pan Med tehnyt suunnitelmansa toteuttamiseksi muuta kuin että se ryhtyi toimiin hakeakseen tarvittavan liikennöintiluvan kyseiselle reitille useita kuukausia sen jälkeen, kun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitaminen oli annettu CIN:n tehtäväksi (eli heinäkuussa 2012). Pan Med ei ilmoittanut aloittaneensa tosiasiallisesti liikennöintiä reitillä Gaeta–Termini Imerese. Joka tapauksessa on niin, ettei Italia tehnyt toimeksiantohetkellä ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti reitillä Napoli–Palermo, koska Pan Med ei ollut vielä jättänyt lupahakemusta aloittaakseen liikennöinnin eikä SNAV:n ja GNV:n tarjonta riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta jatkuvuuden, säännöllisyyden ja laadun osalta.

Napoli–Palermo

| — | Genova–Olbia–Arbatax: Tarkasteltavalla ajanjaksolla Moby liikennöi Genovan ja Olbian välillä vain osan aikaa vuodesta (useimpina vuosina maaliskuun puolestavälistä lokakuun puoleenväliin). Pan Medin väitteelle, jonka mukaan Moby liikennöi tätä yhteyttä ympärivuotisesti (ks. alaviite 87), ei ole esitetty näyttöä. Siksi myöskään Grimaldin viittausta (ks. johdanto-osan 274 kappale) Mobyn läsnäoloon tällä reitillä ei voida pitää näyttönä siitä, ettei markkinoiden toimintapuutetta voitu todeta. Myös GNV liikennöi Genovan ja Olbian välistä reittiä vain sesongin aikana (ks. johdanto-osan 266 kappale). Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi Genovan ja Olbian välillä vähintään kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Lisäksi uudessa sopimuksessa edellytetään yhteyden järjestämistä Arbataxiin (kahdesti viikossa), eikä yksikään muista toimijoista tarjoa tällaista yhteyttä. Mobyn ja GNV:n tarjonta ei siten riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta etenkään jatkuvuuden ja säännöllisyyden osalta. |
| --- | --- |

—

Genova–Olbia–Arbatax: Tarkasteltavalla ajanjaksolla Moby liikennöi Genovan ja Olbian välillä vain osan aikaa vuodesta (useimpina vuosina maaliskuun puolestavälistä lokakuun puoleenväliin). Pan Medin väitteelle, jonka mukaan Moby liikennöi tätä yhteyttä ympärivuotisesti (ks. alaviite 87), ei ole esitetty näyttöä. Siksi myöskään Grimaldin viittausta (ks. johdanto-osan 274 kappale) Mobyn läsnäoloon tällä reitillä ei voida pitää näyttönä siitä, ettei markkinoiden toimintapuutetta voitu todeta. Myös GNV liikennöi Genovan ja Olbian välistä reittiä vain sesongin aikana (ks. johdanto-osan 266 kappale). Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi Genovan ja Olbian välillä vähintään kolme kertaa viikossa ympäri vuoden. Lisäksi uudessa sopimuksessa edellytetään yhteyden järjestämistä Arbataxiin (kahdesti viikossa), eikä yksikään muista toimijoista tarjoa tällaista yhteyttä. Mobyn ja GNV:n tarjonta ei siten riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta etenkään jatkuvuuden ja säännöllisyyden osalta.

Genova–Olbia–Arbatax

| (347) | Kahdella kolmesta rahtireitistä ei ollut muita rahtipalvelujen tarjoajia, ja jäljelle jäävällä rahtireitillä toisen toimijan tarjoamat palvelut eivät täytä täysin uudessa sopimuksessa määrättyjä vaatimuksia. Kyse on seuraavista reiteistä:






  — | Livorno–Cagliari
   (117): Kyseisenä ajanjaksona muut toimijat (esim. Moby, johon Pan Med viittaa; ks. johdanto-osan 253 kappale) tarjosivat tällä reitillä vain yhden lähdön viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi rahtia näiden satamien välillä vähintään viisi kertaa viikossa. Muiden toimijoiden tarjonta ei siten riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta säännöllisyyden osalta. |
| --- | --- | --- |

(347)

Kahdella kolmesta rahtireitistä ei ollut muita rahtipalvelujen tarjoajia, ja jäljelle jäävällä rahtireitillä toisen toimijan tarjoamat palvelut eivät täytä täysin uudessa sopimuksessa määrättyjä vaatimuksia. Kyse on seuraavista reiteistä:

—

Livorno–Cagliari
   (117): Kyseisenä ajanjaksona muut toimijat (esim. Moby, johon Pan Med viittaa; ks. johdanto-osan 253 kappale) tarjosivat tällä reitillä vain yhden lähdön viikossa. Uudessa sopimuksessa kuitenkin edellytetään, että CIN liikennöi rahtia näiden satamien välillä vähintään viisi kertaa viikossa. Muiden toimijoiden tarjonta ei siten riittänyt täyttämään julkisen palvelun tarvetta säännöllisyyden osalta.

Livorno–Cagliari

117

| — | Napoli–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä rahtipalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä Salernon ja Cagliarin välisellä reitillä. Vaikka Napolin ja Salernon satamat sijaitsevat vain noin 50 kilometrin päässä toisistaan maanteitse, niiden ei voida Italian viranomaisten mukaan katsoa korvaavan toisiaan. Italia huomauttaa, että arvioitavana olevan julkisen palvelun korvauksen oikeusperustaankin kuuluvan CIPE:n toimintaohjeen mukaisesti yksi julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten (kuten CIN:n kanssa tehdyn uuden sopimuksen) tavoitteista on luoda ”yhteyksiä, joiden avulla voidaan vähentää moottoriajoneuvoliikennettä jo ennestään ruuhkaisilla pääteillä niemimaan alueella”. Italian viranomaisten mukaan Napolista liikennöitävät rahtireitit edesauttavat tämän tavoitteen saavuttamista, sillä Napolin ja Salernon väliset tiet ovat hyvin ruuhkaisia. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että se on nostanut Italiaa vastaan kanteen unionin tuomioistuimessa ilmanlaatua koskevan direktiivin 2008/50/EY noudattamatta jättämisestä (118). Maantieruuhkien vähentäminen voi varmasti auttaa parantamaan ilmanlaatua. Ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja CIN:lle uudessa sopimuksessa asetettujen erityisvaatimusten kanssa komissio katsoo, että edellä esitettyjen seikkojen perusteella Italia saattoi todeta, etteivät Salernosta liikennöidyt rahtireitit vastanneet uudessa sopimuksessa edellytettyjä palveluja, eikä se siten tehnyt ilmeistä virhettä katsoessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti rahtireitillä Napoli–Cagliari. |
| --- | --- |

—

Napoli–Cagliari: Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä rahtipalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med ilmoitti, että Grimaldi harjoitti rahtiliikennettä Salernon ja Cagliarin välisellä reitillä. Vaikka Napolin ja Salernon satamat sijaitsevat vain noin 50 kilometrin päässä toisistaan maanteitse, niiden ei voida Italian viranomaisten mukaan katsoa korvaavan toisiaan. Italia huomauttaa, että arvioitavana olevan julkisen palvelun korvauksen oikeusperustaankin kuuluvan CIPE:n toimintaohjeen mukaisesti yksi julkisia palveluhankintoja koskevien sopimusten (kuten CIN:n kanssa tehdyn uuden sopimuksen) tavoitteista on luoda ”yhteyksiä, joiden avulla voidaan vähentää moottoriajoneuvoliikennettä jo ennestään ruuhkaisilla pääteillä niemimaan alueella”. Italian viranomaisten mukaan Napolista liikennöitävät rahtireitit edesauttavat tämän tavoitteen saavuttamista, sillä Napolin ja Salernon väliset tiet ovat hyvin ruuhkaisia. Tässä yhteydessä komissio toteaa, että se on nostanut Italiaa vastaan kanteen unionin tuomioistuimessa ilmanlaatua koskevan direktiivin 2008/50/EY noudattamatta jättämisestä (118). Maantieruuhkien vähentäminen voi varmasti auttaa parantamaan ilmanlaatua. Ottamatta huomioon mahdollisia muita eroja CIN:lle uudessa sopimuksessa asetettujen erityisvaatimusten kanssa komissio katsoo, että edellä esitettyjen seikkojen perusteella Italia saattoi todeta, etteivät Salernosta liikennöidyt rahtireitit vastanneet uudessa sopimuksessa edellytettyjä palveluja, eikä se siten tehnyt ilmeistä virhettä katsoessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti rahtireitillä Napoli–Cagliari.

Napoli–Cagliari

118

| — | Ravenna–Catania: CIN:n toimeksiannon alkamiseen asti Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä rahtipalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med ilmoitti, että Grimaldi aloitti näiden satamien välisen rahtiliikenteen vuoden 2012 lopulla. Lisäksi Pan Med ilmoitti (ks. johdanto-osan 260 kappale) aikomuksestaan aloittaa liikennöinnin reitillä Augusta–Ravenna, joka vastasi sen mukaan reittiä Catania–Ravenna. Pan Med viittasi tähän suunnitelmaan huhtikuussa 2013 lähettämässään kirjeessä, mutta sen toimittama näyttö osoittaa, ettei se tehnyt suunnitelmansa toteuttamiseksi muuta kuin ryhtyi toimiin hakeakseen tarvittavan liikennöintiluvan kyseiselle reitille marraskuussa 2012. Pan Med ei osoittanut aloittaneensa tosiasiallisesti liikennöinnin reitillä Augusta–Ravenna. Joka tapauksessa on niin, että koska toimeksiantohetkellä ei ollut läsnä muita toimijoita, Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä rahtireitillä (119). |
| --- | --- |

—

Ravenna–Catania: CIN:n toimeksiannon alkamiseen asti Tirrenia oli ainut toimija, joka tarjosi tällä reitillä rahtipalveluja. Vastauksessaan vuoden 2012 päätökseen Pan Med ilmoitti, että Grimaldi aloitti näiden satamien välisen rahtiliikenteen vuoden 2012 lopulla. Lisäksi Pan Med ilmoitti (ks. johdanto-osan 260 kappale) aikomuksestaan aloittaa liikennöinnin reitillä Augusta–Ravenna, joka vastasi sen mukaan reittiä Catania–Ravenna. Pan Med viittasi tähän suunnitelmaan huhtikuussa 2013 lähettämässään kirjeessä, mutta sen toimittama näyttö osoittaa, ettei se tehnyt suunnitelmansa toteuttamiseksi muuta kuin ryhtyi toimiin hakeakseen tarvittavan liikennöintiluvan kyseiselle reitille marraskuussa 2012. Pan Med ei osoittanut aloittaneensa tosiasiallisesti liikennöinnin reitillä Augusta–Ravenna. Joka tapauksessa on niin, että koska toimeksiantohetkellä ei ollut läsnä muita toimijoita, Italia ei tehnyt ilmeistä virhettä todetessaan, että markkinat toimivat puutteellisesti tällä rahtireitillä (119).

Ravenna–Catania

119

| (348) | Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että toimeksiantohetkellä markkinavoimat eivät yksin riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarpeita. CIN oli nimittäin ainut toimija monilla reiteillä, ja joillakin toisilla reiteillä muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät vastanneet CIN:n palveluja jatkuvuuden, säännöllisyyden, kapasiteetin ja laadun näkökulmasta eivätkä siten täyttäneet täysimääräisesti Italian uudessa sopimuksessa yksilöimiä julkisen palvelun tarpeita. |
| --- | --- |

(348)

Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että toimeksiantohetkellä markkinavoimat eivät yksin riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarpeita. CIN oli nimittäin ainut toimija monilla reiteillä, ja joillakin toisilla reiteillä muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät vastanneet CIN:n palveluja jatkuvuuden, säännöllisyyden, kapasiteetin ja laadun näkökulmasta eivätkä siten täyttäneet täysimääräisesti Italian uudessa sopimuksessa yksilöimiä julkisen palvelun tarpeita.

3)   Vähiten haitallinen lähestymistapa

Vähiten haitallinen lähestymistapa

| (349) | Komissio toteaa, että Italian viranomaiset päättivät tehdä mieluummin julkisen palvelun sopimuksen yhden toimijan (CIN:n) kanssa kuin asettaa julkisen palvelun velvoitteita kaikille toimijoille, jotka olivat halukkaita liikennöimään kyseisillä reiteillä. Italian toimittamien tietojen perusteella komissio hyväksyy sen, ettei käyttäjien kysyntään (sellaisena kuin se kuvataan johdanto-osan 333–341 kappaleessa) olisi voitu vastata asettamalla julkisen palvelun velvoitteita. CIN on ainut toimija useilla reiteillä (ks. johdanto-osan 345 kappale), ja silloin kun näin ei ole, muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät riitä täyttämään (kaikkia) palvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta ja laatua koskevia vaatimuksia. Lisäksi useimpien (ellei kaikkien) reittien liikennöinti sesongin ulkopuolella on tappiollista, joten ilman julkisen palvelun korvausta niitä ei todennäköisesti liikennöitäisi lainkaan. Ecorys teki saman johtopäätöksen raportissaan (ks. johdanto-osan 98 kappale). Komissio ottaa lisäksi huomioon Italian väitteen, jonka mukaan julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen tekeminen oli tarpeen myös Tirrenian yksityistämiseksi. Tarkemmin sanottuna Italia väittää, että kilpailuttamalla Tirrenian varat yhdessä uuden julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen kanssa sen oli mahdollista i) varmistaa meriliikenteen julkisen palvelun jatkuvuus, ii) saada valtion kannalta mahdollisimman suuri arvo ja iii) turvata työllisyys. Näistä syistä komissio hyväksyi (ks. johdanto-osan 114 kappale) Italian päätöksen kilpailuttaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö yhdessä uuden sopimuksen kanssa. Samalla komissio hyväksyi – ja hyväksyy myös tässä päätöksessä – sen, ettei Italia voinut tukeutua kaikkia toimijoita koskeviin julkisen palvelun velvoitteisiin vaan teki mieluummin julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen vain CIN:n kanssa. |
| --- | --- |

(349)

Komissio toteaa, että Italian viranomaiset päättivät tehdä mieluummin julkisen palvelun sopimuksen yhden toimijan (CIN:n) kanssa kuin asettaa julkisen palvelun velvoitteita kaikille toimijoille, jotka olivat halukkaita liikennöimään kyseisillä reiteillä. Italian toimittamien tietojen perusteella komissio hyväksyy sen, ettei käyttäjien kysyntään (sellaisena kuin se kuvataan johdanto-osan 333–341 kappaleessa) olisi voitu vastata asettamalla julkisen palvelun velvoitteita. CIN on ainut toimija useilla reiteillä (ks. johdanto-osan 345 kappale), ja silloin kun näin ei ole, muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät riitä täyttämään (kaikkia) palvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta ja laatua koskevia vaatimuksia. Lisäksi useimpien (ellei kaikkien) reittien liikennöinti sesongin ulkopuolella on tappiollista, joten ilman julkisen palvelun korvausta niitä ei todennäköisesti liikennöitäisi lainkaan. Ecorys teki saman johtopäätöksen raportissaan (ks. johdanto-osan 98 kappale). Komissio ottaa lisäksi huomioon Italian väitteen, jonka mukaan julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen tekeminen oli tarpeen myös Tirrenian yksityistämiseksi. Tarkemmin sanottuna Italia väittää, että kilpailuttamalla Tirrenian varat yhdessä uuden julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen kanssa sen oli mahdollista i) varmistaa meriliikenteen julkisen palvelun jatkuvuus, ii) saada valtion kannalta mahdollisimman suuri arvo ja iii) turvata työllisyys. Näistä syistä komissio hyväksyi (ks. johdanto-osan 114 kappale) Italian päätöksen kilpailuttaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö yhdessä uuden sopimuksen kanssa. Samalla komissio hyväksyi – ja hyväksyy myös tässä päätöksessä – sen, ettei Italia voinut tukeutua kaikkia toimijoita koskeviin julkisen palvelun velvoitteisiin vaan teki mieluummin julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen vain CIN:n kanssa.

Päätelmät

Päätelmät

| (350) | Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään CIN:n hoidettavaksi annetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näin ollen komission vuoden 2012 päätöksessä esittämät epäilyt ovat poistuneet. |
| --- | --- |

(350)

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään CIN:n hoidettavaksi annetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näin ollen komission vuoden 2012 päätöksessä esittämät epäilyt ovat poistuneet.

| (351) | Voidakseen todeta, että ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy, komission on vielä tarkistettava, oliko CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet määritelty selkeästi. Tältä osin komissio toteaa, että julkisen palvelun velvoitteet määritellään selkeästi uudessa sopimuksessa ja sen liitteissä (jotka sisältävät esimerkiksi aluksia koskevat eritelmät kullekin reitille). Korvausta koskevat yksityiskohtaiset säännöt täsmennetään sopimuksessa, vuoden 2009 laissa ja CIPE:n toimintaohjeessa. Lisäksi uuden sopimuksen voimassaoloaika on määritelty selkeästi (kahdeksan vuotta), ja sopimuksessa yksilöidään CIN julkisen palvelun tuottajaksi sekä täsmennetään järjestelyt mahdollisten liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin (ks. myös johdanto-osan 365 kappale). Tämän vuoksi komissio katsoo, että ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- |

(351)

Voidakseen todeta, että ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy, komission on vielä tarkistettava, oliko CIN:lle asetetut julkisen palvelun velvoitteet määritelty selkeästi. Tältä osin komissio toteaa, että julkisen palvelun velvoitteet määritellään selkeästi uudessa sopimuksessa ja sen liitteissä (jotka sisältävät esimerkiksi aluksia koskevat eritelmät kullekin reitille). Korvausta koskevat yksityiskohtaiset säännöt täsmennetään sopimuksessa, vuoden 2009 laissa ja CIPE:n toimintaohjeessa. Lisäksi uuden sopimuksen voimassaoloaika on määritelty selkeästi (kahdeksan vuotta), ja sopimuksessa yksilöidään CIN julkisen palvelun tuottajaksi sekä täsmennetään järjestelyt mahdollisten liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin (ks. myös johdanto-osan 365 kappale). Tämän vuoksi komissio katsoo, että ensimmäinen Altmark-kriteeri täyttyy.

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

| (352) | Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, myös Tirrenialle, asetetut julkisen palvelun velvoitteet. Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoitaville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (joskus) joutua odottamaan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä hankaloittaisi luotettavien ja kätevien yhteyksien varmistamista kansalaisille. Säännöllinen aikataulu on todella tarpeen, jotta voidaan täyttää saarten väestön liikkuvuustarpeet ja edistää kyseisten saarten taloudellista kehitystä. Lisäksi uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä aikatauluvelvoitteita julkisen palvelun reittien lähdöille, joten kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus auttaa varmistamaan, että satamat jakavat laituripaikat sekä lähtö- ja saapumisajat siten, että julkisen palvelun tuottaja kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa. Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus siirtyi CIN:lle sen ostettua Tirrenia-liiketoimintayksikön. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseisen toimenpiteen tarkoituksena on varmistaa, että CIN kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa, joissa on kyse varsinaisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta (ks. johdanto-osan 350 kappale). Lisäksi Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään vain julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöitäessä (eikä esimerkiksi silloin, kun CIN liikennöi reittejä kaupallisesti sesongin aikana). Näin ollen myös kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttää Altmark-tuomion ensimmäisen edellytyksen. |
| --- | --- |

(352)

Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, myös Tirrenialle, asetetut julkisen palvelun velvoitteet. Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoitaville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (joskus) joutua odottamaan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä hankaloittaisi luotettavien ja kätevien yhteyksien varmistamista kansalaisille. Säännöllinen aikataulu on todella tarpeen, jotta voidaan täyttää saarten väestön liikkuvuustarpeet ja edistää kyseisten saarten taloudellista kehitystä. Lisäksi uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä aikatauluvelvoitteita julkisen palvelun reittien lähdöille, joten kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus auttaa varmistamaan, että satamat jakavat laituripaikat sekä lähtö- ja saapumisajat siten, että julkisen palvelun tuottaja kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa. Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus siirtyi CIN:lle sen ostettua Tirrenia-liiketoimintayksikön. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseisen toimenpiteen tarkoituksena on varmistaa, että CIN kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa, joissa on kyse varsinaisesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvästä palvelusta (ks. johdanto-osan 350 kappale). Lisäksi Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään vain julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöitäessä (eikä esimerkiksi silloin, kun CIN liikennöi reittejä kaupallisesti sesongin aikana). Näin ollen myös kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttää Altmark-tuomion ensimmäisen edellytyksen.

7.1.3.2   Toinen Altmark-kriteeri

Toinen Altmark-kriteeri

| (353) | Komissio muistuttaa katsoneensa vuoden 2012 päätöksessä (ks. johdanto-osan 205 kappale) alustavasti, että Altmark-tuomion toinen täyttyi. |
| --- | --- |

(353)

Komissio muistuttaa katsoneensa vuoden 2012 päätöksessä (ks. johdanto-osan 205 kappale) alustavasti, että Altmark-tuomion toinen täyttyi.

| (354) | Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että korvauksen laskentaperusteena käytetyt parametrit on vahvistettu etukäteen ja toisen Altmark-kriteerin mukaisia avoimuusvaatimuksia noudattaen. |
| --- | --- |

(354)

Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että korvauksen laskentaperusteena käytetyt parametrit on vahvistettu etukäteen ja toisen Altmark-kriteerin mukaisia avoimuusvaatimuksia noudattaen.

| (355) | Tarkemmin sanottuna korvauksen laskentaperusteena olleet parametrit selitetään yksityiskohtaisesti CIPE:n toimintaohjeessa ja niitä sovelletaan uudessa sopimuksessa (ja sen liitteissä), kun taas korvauksen enimmäismäärät vahvistetaan vuoden 2009 laissa. Korvauksen laskentamenetelmä, mukaan lukien esimerkiksi huomioon otettavat kustannustekijät, täsmennetään CIPE:n toimintaohjeessa. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ei johda CIN:n osalta rahalliseen korvaukseen, komissio katsoo tämän toimenpiteen olevan toisen Altmark-kriteerin mukainen. |
| --- | --- |

(355)

Tarkemmin sanottuna korvauksen laskentaperusteena olleet parametrit selitetään yksityiskohtaisesti CIPE:n toimintaohjeessa ja niitä sovelletaan uudessa sopimuksessa (ja sen liitteissä), kun taas korvauksen enimmäismäärät vahvistetaan vuoden 2009 laissa. Korvauksen laskentamenetelmä, mukaan lukien esimerkiksi huomioon otettavat kustannustekijät, täsmennetään CIPE:n toimintaohjeessa. Koska kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ei johda CIN:n osalta rahalliseen korvaukseen, komissio katsoo tämän toimenpiteen olevan toisen Altmark-kriteerin mukainen.

| (356) | Näin ollen komissio katsoo, että toinen Altmark-kriteeri täyttyy. |
| --- | --- |

(356)

Näin ollen komissio katsoo, että toinen Altmark-kriteeri täyttyy.

7.1.3.3   Kolmas Altmark-kriteeri

Kolmas Altmark-kriteeri

| (357) | Kolmannen Altmark-kriteerin mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun täyttämisestä maksettu korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kokonaan tai osittain ne kustannukset, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon saadut tulot ja kohtuullinen voitto. |
| --- | --- |

(357)

Kolmannen Altmark-kriteerin mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun täyttämisestä maksettu korvaus ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen, jotta voidaan kattaa kokonaan tai osittain ne kustannukset, joita julkisen palvelun velvoitteiden täyttäminen aiheuttaa, kun otetaan huomioon saadut tulot ja kohtuullinen voitto.

| (358) | Altmark-tuomiossa ei kuitenkaan määritellä tarkasti kohtuullista voittoa. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon mukaan kohtuullisella voitolla olisi katsottava tarkoitettavan sitä pääoman tuottoastetta, jota keskivertoyritys edellyttäisi harkitessaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamista koko toimeksiannon keston ajan, ottaen huomioon riskin suuruus. Riskin suuruus riippuu toimialasta, palvelun tyypistä ja korvausjärjestelmän ominaispiirteistä. |
| --- | --- |

(358)

Altmark-tuomiossa ei kuitenkaan määritellä tarkasti kohtuullista voittoa. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon mukaan kohtuullisella voitolla olisi katsottava tarkoitettavan sitä pääoman tuottoastetta, jota keskivertoyritys edellyttäisi harkitessaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamista koko toimeksiannon keston ajan, ottaen huomioon riskin suuruus. Riskin suuruus riippuu toimialasta, palvelun tyypistä ja korvausjärjestelmän ominaispiirteistä.

| (359) | Komissio esitti vuoden 2012 päätöksessä epäilyjä CIN:lle maksetun korvauksen oikeasuhteisuudesta. Komissio katsoi alustavasti, ettei 6,5 prosentin riskipreemio kuvastanut asianmukaista riskitasoa, koska ensi näkemältä vaikutti siltä, ettei CIN kantanut tällaisten palvelujen tuottamisesta tavallisesti aiheutuvia riskejä. Tarkemmin sanottuna korvauksen laskennassa otettiin kustannustekijöinä huomioon kaikki palvelun tuottamisesta aiheutuneet kustannukset, ja myös muun muassa polttoainehintojen muutokset huomioitiin. Tämän takia komissio katsoi tuolloin, että CIN:lle on mahdollisesti maksettu liiallisia korvauksia. |
| --- | --- |

(359)

Komissio esitti vuoden 2012 päätöksessä epäilyjä CIN:lle maksetun korvauksen oikeasuhteisuudesta. Komissio katsoi alustavasti, ettei 6,5 prosentin riskipreemio kuvastanut asianmukaista riskitasoa, koska ensi näkemältä vaikutti siltä, ettei CIN kantanut tällaisten palvelujen tuottamisesta tavallisesti aiheutuvia riskejä. Tarkemmin sanottuna korvauksen laskennassa otettiin kustannustekijöinä huomioon kaikki palvelun tuottamisesta aiheutuneet kustannukset, ja myös muun muassa polttoainehintojen muutokset huomioitiin. Tämän takia komissio katsoi tuolloin, että CIN:lle on mahdollisesti maksettu liiallisia korvauksia.

| (360) | Komissio toteaa, että tietyt sopimuksessa määrätyn korvausmenetelmän osatekijät näyttävät tosiaan pienentävän CIN:lle aiheutuvaa kaupallista riskiä. Esimerkiksi CIN:lle sallitut enimmäishintoja mukautetaan vuosittain inflaatiokehityksen ja polttoainekustannusten vaihtelun huomioon ottamiseksi. Lisäksi uusi sopimus sisältää tietyt lausekkeet (ks. johdanto-osan 107 kappale), joiden avulla pyritään säilyttämään kyseisen julkisen palvelun taloudellinen ja rahoituksellinen tasapaino. Esimerkiksi siinä tapauksessa, ettei julkisen palvelun korvaus riittäisi kattamaan uuden sopimuksen mukaisten palvelujen tuottamisesta aiheutuvia kustannuksia, kyseisten lausekkeiden nojalla voitaisiin tarkistaa i) palvelujen laajuutta, ii) palvelujen tuottamistapaa (eli alustyyppiä) tai iii) enimmäishintoja. |
| --- | --- |

(360)

Komissio toteaa, että tietyt sopimuksessa määrätyn korvausmenetelmän osatekijät näyttävät tosiaan pienentävän CIN:lle aiheutuvaa kaupallista riskiä. Esimerkiksi CIN:lle sallitut enimmäishintoja mukautetaan vuosittain inflaatiokehityksen ja polttoainekustannusten vaihtelun huomioon ottamiseksi. Lisäksi uusi sopimus sisältää tietyt lausekkeet (ks. johdanto-osan 107 kappale), joiden avulla pyritään säilyttämään kyseisen julkisen palvelun taloudellinen ja rahoituksellinen tasapaino. Esimerkiksi siinä tapauksessa, ettei julkisen palvelun korvaus riittäisi kattamaan uuden sopimuksen mukaisten palvelujen tuottamisesta aiheutuvia kustannuksia, kyseisten lausekkeiden nojalla voitaisiin tarkistaa i) palvelujen laajuutta, ii) palvelujen tuottamistapaa (eli alustyyppiä) tai iii) enimmäishintoja.

| (361) | Edellä mainittuihin lausekkeisiin sovelletaan kuitenkin useita rajoituksia. Uuden sopimuksen 8 artiklassa esimerkiksi määrätään, että julkisen palvelun taloudellinen ja rahoituksellinen tasapaino tarkistetaan vain joka kolmas vuosi. Jos tarkistuksen yhteydessä ilmenee, ettei korvaus riitä kattamaan julkisen palvelun kustannuksia, CIN ja Italian viranomaiset voivat sopia muutoksista vain seuraavien kolmen vuoden ajaksi. Jos julkisen palvelun tuloissa tai kustannuksissa ilmenee odottamattomia rakenteellisia eroja, jotka ovat yli 3 prosenttia suurempia tai pienempiä kuin uudessa sopimuksessa vahvistetut arvot, osapuolet voivat sopimuksen 9 artiklan mukaan pyytää (tietyin ehdoin) taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon tarkistamista. Kummankin edellä mainitun artiklan mukaan tällaisista muutoksista (jos niitä ehdotetaan) sovitaan neuvottelumenettelyssä ja CIN:n on hoidettava julkista palvelua muuttumattomana siihen asti, että asiassa päästään sopimukseen. Tämän vuoksi CIN on edelleen osittain alttiina sille riskille, ettei korvaus riitä kattamaan kyseisen palvelun suorittamisesta aiheutuvia kustannuksia. Vaikka uuden sopimuksen 8 ja 9 artiklaa voidaan käyttää taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon palauttamiseksi, se tehdään vain tulevaisuutta silmällä pitäen, eikä korjausta ole mahdollista tehdä taannehtivasti. |
| --- | --- |

(361)

Edellä mainittuihin lausekkeisiin sovelletaan kuitenkin useita rajoituksia. Uuden sopimuksen 8 artiklassa esimerkiksi määrätään, että julkisen palvelun taloudellinen ja rahoituksellinen tasapaino tarkistetaan vain joka kolmas vuosi. Jos tarkistuksen yhteydessä ilmenee, ettei korvaus riitä kattamaan julkisen palvelun kustannuksia, CIN ja Italian viranomaiset voivat sopia muutoksista vain seuraavien kolmen vuoden ajaksi. Jos julkisen palvelun tuloissa tai kustannuksissa ilmenee odottamattomia rakenteellisia eroja, jotka ovat yli 3 prosenttia suurempia tai pienempiä kuin uudessa sopimuksessa vahvistetut arvot, osapuolet voivat sopimuksen 9 artiklan mukaan pyytää (tietyin ehdoin) taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon tarkistamista. Kummankin edellä mainitun artiklan mukaan tällaisista muutoksista (jos niitä ehdotetaan) sovitaan neuvottelumenettelyssä ja CIN:n on hoidettava julkista palvelua muuttumattomana siihen asti, että asiassa päästään sopimukseen. Tämän vuoksi CIN on edelleen osittain alttiina sille riskille, ettei korvaus riitä kattamaan kyseisen palvelun suorittamisesta aiheutuvia kustannuksia. Vaikka uuden sopimuksen 8 ja 9 artiklaa voidaan käyttää taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon palauttamiseksi, se tehdään vain tulevaisuutta silmällä pitäen, eikä korjausta ole mahdollista tehdä taannehtivasti.

| (362) | Kuten edellä selitetään (ks. johdanto-osan 42 kappale), CIPE:n toimintaohjeen mukaan pääoman tuotto lasketaan keskimääräistä pääomakustannusta (WACC) koskevan kaavan avulla käyttämällä 6,5 prosentin riskipreemiota. Muodollisen tutkinnan aikana (ks. johdanto-osan 180 kappale) Italia kuitenkin selvensi, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskutapaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Italian viranomaiset osoittivat myös, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun kokonaismenetelmän soveltaminen olisi saattanut ainakin joinakin vuosina johtaa yli 6,5 prosentin pääoman tuottoon. Tästä syystä Italia katsoo, että yksinkertaistettu lähestymistapa on konservatiivinen eikä mahdollista CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua tasoa korkeamman korvauksen maksamista CIN:lle. |
| --- | --- |

(362)

Kuten edellä selitetään (ks. johdanto-osan 42 kappale), CIPE:n toimintaohjeen mukaan pääoman tuotto lasketaan keskimääräistä pääomakustannusta (WACC) koskevan kaavan avulla käyttämällä 6,5 prosentin riskipreemiota. Muodollisen tutkinnan aikana (ks. johdanto-osan 180 kappale) Italia kuitenkin selvensi, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskutapaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Italian viranomaiset osoittivat myös, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistetun kokonaismenetelmän soveltaminen olisi saattanut ainakin joinakin vuosina johtaa yli 6,5 prosentin pääoman tuottoon. Tästä syystä Italia katsoo, että yksinkertaistettu lähestymistapa on konservatiivinen eikä mahdollista CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua tasoa korkeamman korvauksen maksamista CIN:lle.

| (363) | Komissio on tätä taustaa vasten verrannut CIN:ään sovellettua sijoitetun pääoman tuottoa (joka oli 6,5 prosenttia) verrokkiryhmän vuonna 2011 (CIN:n toimeksiantoa edeltävänä vuonna) saamaan sijoitetun pääoman mediaanituottoon. Verrokkiryhmä koostuu valituista lauttaliikenteen harjoittajista, jotka tarjosivat meriliikenteen yhteyksiä Italian sisällä tai Italian ja muiden jäsenvaltioiden välillä (120). Analyysi osoittaa, että CIN:ään sovellettu sijoitetun pääoman tuotto on hieman pienempi kuin verrokkiryhmän mediaanituotto. Vertailu siis osoittaa, ettei 6,5 prosentin pääoman tuotto ollut kohtuuton CIN:n toimeksiannon alkamista edeltävänä vuonna. |
| --- | --- |

(363)

Komissio on tätä taustaa vasten verrannut CIN:ään sovellettua sijoitetun pääoman tuottoa (joka oli 6,5 prosenttia) verrokkiryhmän vuonna 2011 (CIN:n toimeksiantoa edeltävänä vuonna) saamaan sijoitetun pääoman mediaanituottoon. Verrokkiryhmä koostuu valituista lauttaliikenteen harjoittajista, jotka tarjosivat meriliikenteen yhteyksiä Italian sisällä tai Italian ja muiden jäsenvaltioiden välillä (120). Analyysi osoittaa, että CIN:ään sovellettu sijoitetun pääoman tuotto on hieman pienempi kuin verrokkiryhmän mediaanituotto. Vertailu siis osoittaa, ettei 6,5 prosentin pääoman tuotto ollut kohtuuton CIN:n toimeksiannon alkamista edeltävänä vuonna.

120

| (364) | Ennen kaikkea komissio toteaa, että riippumatta määrästä, johon CIN olisi oikeutettu edellä mainitun menetelmän perusteella (mukaan lukien pääoman tuotto), CIN ei voi koskaan saada enempää kuin vuoden 2009 laissa säädetty enimmäismäärä (joka on 72 685 642 euroa). Tämä enimmäismäärä, joka vahvistettiin vuonna 2009 ja jota ei koskaan mukautettu inflaatioon, oli hyvin todennäköisesti konservatiivinen, koska se oli lähes 10 prosenttia vähemmän kuin määrä, jonka Tirrenia tarvitsi kyseisen palvelun tuottamiseen samana vuonna (121). Taulukossa 6 esitetyt toteutuneet luvut vuosilta 2012–2018 osoittavat, että yhtä vuotta (2015) lukuun ottamatta julkisen palvelun korvaus ei riittänyt kattamaan palvelun nettokustannuksia edes 6,5 prosentin pääoman tuotolla. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn sopimuksen 47 kohdan mukaisesti komissio arvioi liiallisten korvausten mahdollisuuden koko sopimuksen voimassaoloajalta. Vuosina 2012–2018 CIN:n saama summa oli noin 47 miljoonaa euroa pienempi kuin 6,5 prosentin tuottoon perustuvaa menetelmää soveltamalla saatu summa. Tämä luku vahvistaa, etteivät uuden sopimuksen uudelleentarkastelulausekkeet suojaa CIN:ää kaikilta julkisen palvelun hoitamiseen liittyviltä riskeiltä. Vaikka julkisen palvelun kattavuutta muutettiin elokuussa 2014 (ks. johdanto-osan 103 kappale) CIN:n pyydettyä tätä uuden sopimuksen 9 artiklan nojalla, sillä ei ollut vaikutusta siihenastiseen alikorvaukseen. Vaikka tulokset paranivat joinakin seuraavina vuosina, CIN:n toteutunut pääoman tuotto koko kaudella (vuoteen 2018 asti) oli vain noin 3,4 prosenttia (122), ei 6,5 prosenttia, kuten Italia alun perin ennakoi.

  Taulukko 6


  CIN:n toteuttaman julkisen palvelun nettokustannukset vuosina 2012–2018














  (euroa) |
| --- | --- |
| CIN:n julkisen palvelun tehtävä | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | Kaikki yhteensä |
| Tulot yhteensä | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| - Kustannukset yhteensä | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| - Kuoletukset | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| = Julkisen palvelun nettokustannukset | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| + Pääoman tuotto (6,5 %) | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| = Korvauskelpoisuus | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] |
| + Tosiasiallinen korvaus | 32 707 233 | 72 685 642 | 72 685 642 | 72 685 642 | 72 685 642 | 72 685 642 | 72 685 642 | 468 821 085 |
| = Liiallinen / liian vähäinen korvaus | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | [...] | – 47 450 022 |

(364)

Ennen kaikkea komissio toteaa, että riippumatta määrästä, johon CIN olisi oikeutettu edellä mainitun menetelmän perusteella (mukaan lukien pääoman tuotto), CIN ei voi koskaan saada enempää kuin vuoden 2009 laissa säädetty enimmäismäärä (joka on 72 685 642 euroa). Tämä enimmäismäärä, joka vahvistettiin vuonna 2009 ja jota ei koskaan mukautettu inflaatioon, oli hyvin todennäköisesti konservatiivinen, koska se oli lähes 10 prosenttia vähemmän kuin määrä, jonka Tirrenia tarvitsi kyseisen palvelun tuottamiseen samana vuonna (121). Taulukossa 6 esitetyt toteutuneet luvut vuosilta 2012–2018 osoittavat, että yhtä vuotta (2015) lukuun ottamatta julkisen palvelun korvaus ei riittänyt kattamaan palvelun nettokustannuksia edes 6,5 prosentin pääoman tuotolla. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn sopimuksen 47 kohdan mukaisesti komissio arvioi liiallisten korvausten mahdollisuuden koko sopimuksen voimassaoloajalta. Vuosina 2012–2018 CIN:n saama summa oli noin 47 miljoonaa euroa pienempi kuin 6,5 prosentin tuottoon perustuvaa menetelmää soveltamalla saatu summa. Tämä luku vahvistaa, etteivät uuden sopimuksen uudelleentarkastelulausekkeet suojaa CIN:ää kaikilta julkisen palvelun hoitamiseen liittyviltä riskeiltä. Vaikka julkisen palvelun kattavuutta muutettiin elokuussa 2014 (ks. johdanto-osan 103 kappale) CIN:n pyydettyä tätä uuden sopimuksen 9 artiklan nojalla, sillä ei ollut vaikutusta siihenastiseen alikorvaukseen. Vaikka tulokset paranivat joinakin seuraavina vuosina, CIN:n toteutunut pääoman tuotto koko kaudella (vuoteen 2018 asti) oli vain noin 3,4 prosenttia (122), ei 6,5 prosenttia, kuten Italia alun perin ennakoi.

121

122

Taulukko 6

Taulukko 6

CIN:n toteuttaman julkisen palvelun nettokustannukset vuosina 2012–2018

CIN:n toteuttaman julkisen palvelun nettokustannukset vuosina 2012–2018

(euroa)

CIN:n julkisen palvelun tehtävä

2012

2013

2014

2015

2016

2017

2018

Kaikki yhteensä

Tulot yhteensä

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

- Kustannukset yhteensä

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

- Kuoletukset

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

= Julkisen palvelun nettokustannukset

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

- Pääoman tuotto (6,5 %)

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

= Korvauskelpoisuus

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

- Tosiasiallinen korvaus

32 707 233

72 685 642

72 685 642

72 685 642

72 685 642

72 685 642

72 685 642

468 821 085

= Liiallinen / liian vähäinen korvaus

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

[...]

– 47 450 022

| (365) | Komissio panee myös tyytyväisenä merkille, että uuden sopimuksen mukaan CIN:n on toimitettava liikenneministeriölle vuosittain sisäinen kirjanpitonsa (reittikohtaisesti eriteltynä ja riippumattoman tilintarkastajan vahvistamana), jotta kyseinen ministeriö voi tarkistaa, onko liiallisia korvauksia maksettu. Myös näin varmistetaan, ettei CIN voi saada liiallisia korvauksia. Koska kyseisissä kirjanpitotiedoissa erotetaan toisistaan julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöidyt reitit ja kaupallisesti liikennöidyt reitit, ristikkäistuet eivät ole mahdollisia. Italian viranomaiset toimittivat kyseiset kirjanpitotiedot vuosilta 2012–2018, minkä ansiosta komissio saattoi tehdä taulukossa 6 esitetyt laskelmat. |
| --- | --- |

(365)

Komissio panee myös tyytyväisenä merkille, että uuden sopimuksen mukaan CIN:n on toimitettava liikenneministeriölle vuosittain sisäinen kirjanpitonsa (reittikohtaisesti eriteltynä ja riippumattoman tilintarkastajan vahvistamana), jotta kyseinen ministeriö voi tarkistaa, onko liiallisia korvauksia maksettu. Myös näin varmistetaan, ettei CIN voi saada liiallisia korvauksia. Koska kyseisissä kirjanpitotiedoissa erotetaan toisistaan julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöidyt reitit ja kaupallisesti liikennöidyt reitit, ristikkäistuet eivät ole mahdollisia. Italian viranomaiset toimittivat kyseiset kirjanpitotiedot vuosilta 2012–2018, minkä ansiosta komissio saattoi tehdä taulukossa 6 esitetyt laskelmat.

| (366) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, ettei CIN:lle maksettu julkisen palvelun korvaus ylitä sitä, mikä on tarpeen sille asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kohtuullinen voitto. Komissio katsoo erityisesti, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua 6,5 prosentin riskipreemiota on tarkasteltava yhdessä vuoden 2009 laissa säädetyn korvauksen enimmäismäärän kanssa. Tätä silmällä pitäen pääoman tuotto, jota CIN saattoi etukäteen odottaa, vastasi riskiä, joka sille aiheutui sen hoitaessa uuden sopimuksen mukaisia julkisia palveluja. Näin ollen komissiolla ei enää ole epäilyksiä kolmannen Altmark-kriteerin täyttymisestä. |
| --- | --- |

(366)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, ettei CIN:lle maksettu julkisen palvelun korvaus ylitä sitä, mikä on tarpeen sille asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien kustannusten kattamiseksi, kun otetaan huomioon toiminnasta saadut tulot ja kohtuullinen voitto. Komissio katsoo erityisesti, että CIPE:n toimintaohjeessa vahvistettua 6,5 prosentin riskipreemiota on tarkasteltava yhdessä vuoden 2009 laissa säädetyn korvauksen enimmäismäärän kanssa. Tätä silmällä pitäen pääoman tuotto, jota CIN saattoi etukäteen odottaa, vastasi riskiä, joka sille aiheutui sen hoitaessa uuden sopimuksen mukaisia julkisia palveluja. Näin ollen komissiolla ei enää ole epäilyksiä kolmannen Altmark-kriteerin täyttymisestä.

| (367) | Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden ja siitä mahdollisesti johtuvan liiallisen korvauksen osalta komissio toteaa seuraavaa: Italia on väittänyt, että kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti johtuva rahallinen etu olisi vähäinen (ks. johdanto-osan 191 kappale). Näin ollen myös tästä toimenpiteestä johtuvan liiallisen korvauksen riski on Italian mukaan pieni. Lisäksi Italia katsoo, että mikäli kyseinen toimenpide vähentäisi julkisen palvelun tuottajan toimintakustannuksia tai lisäisi sen tuloja, tällaiset vaikutukset näkyisivät toimijan sisäisissä tilinpäätöksissä. Edellä esitetty komission analyysi (ks. johdanto-osan 364 kappale) vahvisti, ettei CIN:lle maksettu liiallista korvausta vuosina 2012–2018. Näin ollen komissio katsoo, että kolmas Altmark-kriteeri täytyy myös kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta. |
| --- | --- |

(367)

Kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden ja siitä mahdollisesti johtuvan liiallisen korvauksen osalta komissio toteaa seuraavaa: Italia on väittänyt, että kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti johtuva rahallinen etu olisi vähäinen (ks. johdanto-osan 191 kappale). Näin ollen myös tästä toimenpiteestä johtuvan liiallisen korvauksen riski on Italian mukaan pieni. Lisäksi Italia katsoo, että mikäli kyseinen toimenpide vähentäisi julkisen palvelun tuottajan toimintakustannuksia tai lisäisi sen tuloja, tällaiset vaikutukset näkyisivät toimijan sisäisissä tilinpäätöksissä. Edellä esitetty komission analyysi (ks. johdanto-osan 364 kappale) vahvisti, ettei CIN:lle maksettu liiallista korvausta vuosina 2012–2018. Näin ollen komissio katsoo, että kolmas Altmark-kriteeri täytyy myös kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden osalta.

7.1.3.4   Neljäs Altmark-kriteeri

Neljäs Altmark-kriteeri

| (368) | Neljäs Altmark-kriteeri täyttyy, jos yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitamisesta maksettavan korvauksen saaja on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvauksen laskennassa on otettu huomioon tehokkaan yrityksen kustannukset. |
| --- | --- |

(368)

Neljäs Altmark-kriteeri täyttyy, jos yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun hoitamisesta maksettavan korvauksen saaja on valittu julkisella tarjouskilpailulla, jossa on mahdollista valita se ehdokas, joka kykenee tuottamaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvät palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, tai vaihtoehtoisesti jos korvauksen laskennassa on otettu huomioon tehokkaan yrityksen kustannukset.

| (369) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 63 kohdan mukaan viranomaisille yksinkertaisin tapa täyttää neljäs Altmark-kriteeri on järjestää avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön julkinen hankintamenettely Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (123), jäljempänä ’direktiivi 2004/17/EY’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (124), jäljempänä ’direktiivi 2004/18/EY’, mukaisesti. |
| --- | --- |

(369)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 63 kohdan mukaan viranomaisille yksinkertaisin tapa täyttää neljäs Altmark-kriteeri on järjestää avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön julkinen hankintamenettely Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/17/EY (123), jäljempänä ’direktiivi 2004/17/EY’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (124), jäljempänä ’direktiivi 2004/18/EY’, mukaisesti.

123

124

| (370) | Lisäksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 65 kohdassa todetaan, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella julkinen hankintamenettely sulkee pois valtiontuen olemassaolon vain silloin, kun on mahdollista valita se tarjoaja, joka kykenee tuottamaan tarvittavat palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin. |
| --- | --- |

(370)

Lisäksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 65 kohdassa todetaan, että unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön perusteella julkinen hankintamenettely sulkee pois valtiontuen olemassaolon vain silloin, kun on mahdollista valita se tarjoaja, joka kykenee tuottamaan tarvittavat palvelut yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin.

| (371) | Komissio huomauttaa, että nyt tarkasteltavassa tapauksessa tarjouskilpailumenettely toteutettiin ennen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (125) (jota sovelletaan meriliikenteen alalla tehtäviä julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (126) voimaantuloa. Kyseisenä ajankohtana sovellettiin direktiivejä 2004/17/EY ja 2004/18/EY. Direktiiviä 2004/17/EY ei kuitenkaan sovelleta Tirrenian tarjoamien palvelujen kaltaisiin meriliikennepalveluihin. Direktiivin 2004/17/EY 5 artiklassa tehdään selväksi, että sen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan rautateitse, automatisoiduin järjestelmin, raitioteitse, johdinautoilla, linja-autoilla tai kaapeliradoilla tarjottavat palvelut. |
| --- | --- |

(371)

Komissio huomauttaa, että nyt tarkasteltavassa tapauksessa tarjouskilpailumenettely toteutettiin ennen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (125) (jota sovelletaan meriliikenteen alalla tehtäviä julkisia hankintoja koskeviin sopimuksiin) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (126) voimaantuloa. Kyseisenä ajankohtana sovellettiin direktiivejä 2004/17/EY ja 2004/18/EY. Direktiiviä 2004/17/EY ei kuitenkaan sovelleta Tirrenian tarjoamien palvelujen kaltaisiin meriliikennepalveluihin. Direktiivin 2004/17/EY 5 artiklassa tehdään selväksi, että sen soveltamisalaan kuuluvat ainoastaan rautateitse, automatisoiduin järjestelmin, raitioteitse, johdinautoilla, linja-autoilla tai kaapeliradoilla tarjottavat palvelut.

125

126

| (372) | Sen sijaan hankintaviranomaisten tekemät meri-, rannikko- tai sisävesiliikenteen palvelujen hyödyntämistoimiin liittyvät hankintasopimukset kuuluvat direktiivin 2004/18/EY soveltamisalaan kyseisen direktiivin johdanto-osan 20 kappaleen perusteella. Vesikuljetuspalvelut mainitaan kuitenkin kyseisen direktiivin liitteessä II B, mikä tarkoittaa (127), että niihin sovelletaan ainoastaan direktiivin 23 artiklaa ja 35 artiklan 4 kohtaa. Tästä seuraa, että direktiivin 2004/18/EY mukaan meriliikenteen palveluja koskeviin julkisiin hankintasopimuksiin sovelletaan ainoastaan teknisiä eritelmiä koskevia velvoitteita (23 artikla) sekä velvoitetta lähettää ilmoitus hankintamenettelyn tuloksista (sen jälkeen, kun sopimus on tehty, eli hankintamenettelyn lopussa, ei alussa; 35 artiklan 4 kohta). Muita direktiivin 2004/18/EY sääntöjä – kuten säännöksiä lähetettävien ilmoitusten sisällöstä (36 artiklan 1 kohta) tai säännöksiä valintakriteereistä (45–52 artikla) – ei siis sovelleta meriliikenteen palveluja koskeviin julkisiin hankintasopimuksiin. |
| --- | --- |

(372)

Sen sijaan hankintaviranomaisten tekemät meri-, rannikko- tai sisävesiliikenteen palvelujen hyödyntämistoimiin liittyvät hankintasopimukset kuuluvat direktiivin 2004/18/EY soveltamisalaan kyseisen direktiivin johdanto-osan 20 kappaleen perusteella. Vesikuljetuspalvelut mainitaan kuitenkin kyseisen direktiivin liitteessä II B, mikä tarkoittaa (127), että niihin sovelletaan ainoastaan direktiivin 23 artiklaa ja 35 artiklan 4 kohtaa. Tästä seuraa, että direktiivin 2004/18/EY mukaan meriliikenteen palveluja koskeviin julkisiin hankintasopimuksiin sovelletaan ainoastaan teknisiä eritelmiä koskevia velvoitteita (23 artikla) sekä velvoitetta lähettää ilmoitus hankintamenettelyn tuloksista (sen jälkeen, kun sopimus on tehty, eli hankintamenettelyn lopussa, ei alussa; 35 artiklan 4 kohta). Muita direktiivin 2004/18/EY sääntöjä – kuten säännöksiä lähetettävien ilmoitusten sisällöstä (36 artiklan 1 kohta) tai säännöksiä valintakriteereistä (45–52 artikla) – ei siis sovelleta meriliikenteen palveluja koskeviin julkisiin hankintasopimuksiin.

127

| (373) | Direktiiviä 2004/18/EY ei myöskään missään tapauksessa sovelleta sen 1 artiklan 4 kohdassa määriteltyihin palveluja koskeviin käyttöoikeussopimuksiin (128). Komissio huomauttaa, että tästä huolimatta palveluja koskeviin käyttöoikeussopimuksiin, joihin liittyy tiettyjä rajatylittäviä etuja, sovelletaan edelleen perussopimuksessa vahvistettua avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun yleisiä periaatteita. |
| --- | --- |

(373)

Direktiiviä 2004/18/EY ei myöskään missään tapauksessa sovelleta sen 1 artiklan 4 kohdassa määriteltyihin palveluja koskeviin käyttöoikeussopimuksiin (128). Komissio huomauttaa, että tästä huolimatta palveluja koskeviin käyttöoikeussopimuksiin, joihin liittyy tiettyjä rajatylittäviä etuja, sovelletaan edelleen perussopimuksessa vahvistettua avoimuuden ja yhdenvertaisen kohtelun yleisiä periaatteita.

128

| (374) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että direktiiviä 2004/18/EY voidaan soveltaa vain julkisiin hankintasopimuksiin, mutta vain silloin, kun kyseessä ei ole palveluja koskeva käyttöoikeussopimus. Lisäksi vain osaa kyseisen direktiivin vaatimuksista voidaan soveltaa tarkasteltavassa tapauksessa, koska siinä on kyse vesikuljetuspalveluista. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, ettei se voi tarkastella pelkästään julkisia hankintoja koskevien direktiivien noudattamista määrittääkseen, täyttyykö neljäs Altmark-kriteeri. Tästä syystä komissio arvioi seuraavaksi, perustuiko Italian toteuttama tarjouskilpailumenettely kilpailuun ja oliko se avoin ja syrjimätön. Komissio perustaa tämän arvioinnin asiaan liittyviin ohjeisiin, jotka se antaa valtiontuen käsitettä koskevassa tiedonannossaan (129) (erityisesti sen 89 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa). |
| --- | --- |

(374)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että direktiiviä 2004/18/EY voidaan soveltaa vain julkisiin hankintasopimuksiin, mutta vain silloin, kun kyseessä ei ole palveluja koskeva käyttöoikeussopimus. Lisäksi vain osaa kyseisen direktiivin vaatimuksista voidaan soveltaa tarkasteltavassa tapauksessa, koska siinä on kyse vesikuljetuspalveluista. Tätä taustaa vasten komissio katsoo, ettei se voi tarkastella pelkästään julkisia hankintoja koskevien direktiivien noudattamista määrittääkseen, täyttyykö neljäs Altmark-kriteeri. Tästä syystä komissio arvioi seuraavaksi, perustuiko Italian toteuttama tarjouskilpailumenettely kilpailuun ja oliko se avoin ja syrjimätön. Komissio perustaa tämän arvioinnin asiaan liittyviin ohjeisiin, jotka se antaa valtiontuen käsitettä koskevassa tiedonannossaan (129) (erityisesti sen 89 kohdassa ja sitä seuraavissa kohdissa).

129

Tarjousmenettelyn kilpailuun perustuva ja avoin luonne

Tarjousmenettelyn kilpailuun perustuva ja avoin luonne

| (375) | Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 90 kohdassa täsmennetään, että tarjouskilpailun on perustuttava kilpailuun (130), jotta kaikki kiinnostuneet ja pätevät tarjousten tekijät voivat osallistua prosessiin. Kyseisen tiedonannon 91 kohdan mukaan menettelyn on myös oltava avoin, jotta kaikki kiinnostuneet tarjoajat saavat tasapuolisesti ja asianmukaisesti tietoja kussakin tarjouskilpailumenettelyn vaiheessa. Samassa kohdassa korostetaan, että tietojen saatavuus, tarjouksen tekijöiden käytettävissä oleva riittävä aika ja valinta- ja myöntämisperusteiden selkeys ovat kaikki keskeisiä tekijöitä avoimessa valintamenettelyssä, sekä todetaan, että tarjouskilpailu täytyy julkistaa riittävästi niin, että kaikki mahdolliset tarjoajat voivat saada siitä tiedon. |
| --- | --- |

(375)

Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 90 kohdassa täsmennetään, että tarjouskilpailun on perustuttava kilpailuun (130), jotta kaikki kiinnostuneet ja pätevät tarjousten tekijät voivat osallistua prosessiin. Kyseisen tiedonannon 91 kohdan mukaan menettelyn on myös oltava avoin, jotta kaikki kiinnostuneet tarjoajat saavat tasapuolisesti ja asianmukaisesti tietoja kussakin tarjouskilpailumenettelyn vaiheessa. Samassa kohdassa korostetaan, että tietojen saatavuus, tarjouksen tekijöiden käytettävissä oleva riittävä aika ja valinta- ja myöntämisperusteiden selkeys ovat kaikki keskeisiä tekijöitä avoimessa valintamenettelyssä, sekä todetaan, että tarjouskilpailu täytyy julkistaa riittävästi niin, että kaikki mahdolliset tarjoajat voivat saada siitä tiedon.

130

| (376) | Komissio huomauttaa alustavasti, että vaikka Italian lainsäädännössä (131) annettiin erityishallintojohtajalle mahdollisuus käydä yksityisiä neuvotteluja mahdollisten ostajien kanssa, tätä mahdollisuutta ei käytetty tarkasteltavassa tapauksessa. Tässä tapauksessa päätettiin nimittäin ennemmin soveltaa avointa tarjouskilpailumenettelyä, jotta Tirrenia-liiketoimintayksikkö saataisiin myytyä markkinahintaan ja myynnistä saataisiin siten mahdollisimman suuri voitto. Koska Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisestä ei käyty yksityisiä neuvotteluja, komission vuoden 2011 päätöksessä tästä mahdollisuudesta ilmaisemat epäilykset ovat poistuneet. |
| --- | --- |

(376)

Komissio huomauttaa alustavasti, että vaikka Italian lainsäädännössä (131) annettiin erityishallintojohtajalle mahdollisuus käydä yksityisiä neuvotteluja mahdollisten ostajien kanssa, tätä mahdollisuutta ei käytetty tarkasteltavassa tapauksessa. Tässä tapauksessa päätettiin nimittäin ennemmin soveltaa avointa tarjouskilpailumenettelyä, jotta Tirrenia-liiketoimintayksikkö saataisiin myytyä markkinahintaan ja myynnistä saataisiin siten mahdollisimman suuri voitto. Koska Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisestä ei käyty yksityisiä neuvotteluja, komission vuoden 2011 päätöksessä tästä mahdollisuudesta ilmaisemat epäilykset ovat poistuneet.

131

| (377) | Tarkasteltavassa tapauksessa tarjouskilpailumenettely käynnistettiin julkaisemalla Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö yhdessä kansainvälisessä ja lukuisissa kansallisissa sanomalehdissä sekä valituilla kyseiseen alaan erikoistuneilla verkkosivustoilla (ks. johdanto-osan 70 kappale). Pyynnössä kehotettiin ”kaikkia niitä, jotka kykenevät takaamaan meriliikennepalvelun jatkuvuuden” ilmaisemaan kiinnostuksensa asettamatta mitään lisäehtoja. Mahdollisille kiinnostuneille osapuolille annettiin myös riittävästi aikaa (eli 35 päivää) ilmaista kiinnostuksensa ja saada siten mahdollisuuden osallistua jatkoprosessiin. Menettelyn seuraavassa vaiheessa eli due diligence -vaiheessa hyväksytyt tarjoajat saivat neljä kuukautta aikaa arvioida kaikki olennaiset tiedot sen määrittämiseksi, halusivatko ne tehdä tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksiköstä ja millä hinnalla. |
| --- | --- |

(377)

Tarkasteltavassa tapauksessa tarjouskilpailumenettely käynnistettiin julkaisemalla Tirrenia-liiketoimintayksikön ostamista koskeva kiinnostuksenilmaisupyyntö yhdessä kansainvälisessä ja lukuisissa kansallisissa sanomalehdissä sekä valituilla kyseiseen alaan erikoistuneilla verkkosivustoilla (ks. johdanto-osan 70 kappale). Pyynnössä kehotettiin ”kaikkia niitä, jotka kykenevät takaamaan meriliikennepalvelun jatkuvuuden” ilmaisemaan kiinnostuksensa asettamatta mitään lisäehtoja. Mahdollisille kiinnostuneille osapuolille annettiin myös riittävästi aikaa (eli 35 päivää) ilmaista kiinnostuksensa ja saada siten mahdollisuuden osallistua jatkoprosessiin. Menettelyn seuraavassa vaiheessa eli due diligence -vaiheessa hyväksytyt tarjoajat saivat neljä kuukautta aikaa arvioida kaikki olennaiset tiedot sen määrittämiseksi, halusivatko ne tehdä tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksiköstä ja millä hinnalla.

| (378) | Komissio toteaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnössä tehtiin selväksi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnissä sovellettaisiin Marzano-menettelyn erityissääntöjä, jotta voitaisiin nimenomaisesti varmistaa julkisen palvelun järjestelmän puitteissa toteutettujen meriliikenteen palvelujen jatkuvuus. Kiinnostuksenilmaisupyynnössä viitattiin lisäksi 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun lain nro 135 19 b §:ään, jossa täsmennetään, että tarjouskilpailumenettelyn päätteeksi Tirrenian ostajan kanssa tehdään uusi sopimus. Samassa pykälässä todetaan myös, että tällaisen uuden sopimuksen kesto on enintään kahdeksan vuotta, ja kuvataan, mitä sopimuksen pitäisi sisältää. Lisäksi samassa pykälässä vahvistetaan Tirrenian korvauksen vuotuiseksi enimmäismääräksi 72 685 642 euroa koko uuden sopimuksen voimassaoloajaksi. Samassa 19 b §:ssä täsmennetään vielä, että Tirrenian ostaja säilyttää kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden julkisen palvelun reiteillä. |
| --- | --- |

(378)

Komissio toteaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnössä tehtiin selväksi, että Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnissä sovellettaisiin Marzano-menettelyn erityissääntöjä, jotta voitaisiin nimenomaisesti varmistaa julkisen palvelun järjestelmän puitteissa toteutettujen meriliikenteen palvelujen jatkuvuus. Kiinnostuksenilmaisupyynnössä viitattiin lisäksi 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun lain nro 135 19 b §:ään, jossa täsmennetään, että tarjouskilpailumenettelyn päätteeksi Tirrenian ostajan kanssa tehdään uusi sopimus. Samassa pykälässä todetaan myös, että tällaisen uuden sopimuksen kesto on enintään kahdeksan vuotta, ja kuvataan, mitä sopimuksen pitäisi sisältää. Lisäksi samassa pykälässä vahvistetaan Tirrenian korvauksen vuotuiseksi enimmäismääräksi 72 685 642 euroa koko uuden sopimuksen voimassaoloajaksi. Samassa 19 b §:ssä täsmennetään vielä, että Tirrenian ostaja säilyttää kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden julkisen palvelun reiteillä.

| (379) | Kuten vuoden 2011 päätöksessä todettiin, kiinnostuksenilmaisupyyntö ei sisältänyt yksityiskohtaisia tietoja myytävistä omaisuuseristä, tarjouskilpailun voittajan valintaperusteista tai tarjouskilpailumenettelyn seuraavien vaiheiden aikataulusta. Seuraavissa johdanto-osan kappaleissa kuvatuista syistä komissio kuitenkin katsoo, että tarjouskilpailumenettely oli kokonaisuudessaan riittävän avoin. |
| --- | --- |

(379)

Kuten vuoden 2011 päätöksessä todettiin, kiinnostuksenilmaisupyyntö ei sisältänyt yksityiskohtaisia tietoja myytävistä omaisuuseristä, tarjouskilpailun voittajan valintaperusteista tai tarjouskilpailumenettelyn seuraavien vaiheiden aikataulusta. Seuraavissa johdanto-osan kappaleissa kuvatuista syistä komissio kuitenkin katsoo, että tarjouskilpailumenettely oli kokonaisuudessaan riittävän avoin.

| (380) | Ensinnäkin kiinnostuksenilmaisupyynnössä mainittiin, että tarjoajien olisi kyettävä ”takaamaan meriliikenteen palvelujen jatkuvuus”. Tämä oli ainut valintaperuste, jota Italia sovelsi päättäessään, mitkä kiinnostuneet tahot saisivat osallistua tarjouskilpailumenettelyyn. Vaikka kiinnostuksenilmaisupyynnössä ei täsmennetty, miten tarjoajat voisivat osoittaa täyttävänsä tämän vaatimuksen, lähtökohtaisesti tarkoitettiin kaikkia tarkoituksenmukaisia todisteita (132). Komissio ei ole saanut tietoja, jotka osoittaisivat, että yksi tai useampi niistä viidestä kiinnostuksensa ilmaisseesta toimijasta, jotka suljettiin pois menettelystä, olisi tosiasiallisesti toimittanut asianmukaiset todisteet siitä, että niillä oli riittävät rahavarat palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi kiinnostuksenilmaisupyynnössä asetetun edellytyksen mukaisesti. Komissio katsoo, että tämä valintaperuste oli selkeä kaikille kiinnostuneille tarjoajille ja että se oli perusteltu asetetun tavoitteen kannalta. |
| --- | --- |

(380)

Ensinnäkin kiinnostuksenilmaisupyynnössä mainittiin, että tarjoajien olisi kyettävä ”takaamaan meriliikenteen palvelujen jatkuvuus”. Tämä oli ainut valintaperuste, jota Italia sovelsi päättäessään, mitkä kiinnostuneet tahot saisivat osallistua tarjouskilpailumenettelyyn. Vaikka kiinnostuksenilmaisupyynnössä ei täsmennetty, miten tarjoajat voisivat osoittaa täyttävänsä tämän vaatimuksen, lähtökohtaisesti tarkoitettiin kaikkia tarkoituksenmukaisia todisteita (132). Komissio ei ole saanut tietoja, jotka osoittaisivat, että yksi tai useampi niistä viidestä kiinnostuksensa ilmaisseesta toimijasta, jotka suljettiin pois menettelystä, olisi tosiasiallisesti toimittanut asianmukaiset todisteet siitä, että niillä oli riittävät rahavarat palvelun jatkuvuuden varmistamiseksi kiinnostuksenilmaisupyynnössä asetetun edellytyksen mukaisesti. Komissio katsoo, että tämä valintaperuste oli selkeä kaikille kiinnostuneille tarjoajille ja että se oli perusteltu asetetun tavoitteen kannalta.

132

| (381) | Toiseksi, kuten selitetään johdanto-osan 378 kappaleessa, viittaus 25 päivänä syyskuuta 2009 annettuun asetukseen nro 135 teki kiinnostuneille tarjoajille selväksi, että tarjouskilpailumenettelyn päätyttyä tehtäisiin uusi sopimus (jonka kesto on enintään kahdeksan vuotta) ja että julkisen palvelun korvauksen vuotuiseksi enimmäismääräksi oli vahvistettu 72 685 642 euroa. Lisäksi kiinnostuksenilmaisupyynnössä ilmoitettiin, että tavoitteena oli myydä julkisen palvelun tuottamisesta vastaava liiketoimintayksikkö. Kuten Italia on vahvistanut, kaikki olennaiset tiedot myynnin kohteesta, mukaan lukien ostajan ja valtion välillä tehtävän sopimuksen luonnos, asetettiin kaikkien niiden 11 toimijoiden saataville, jotka lopulta päättivät osallistua due diligence -vaiheeseen. Näin kyseiset toimijat saattoivat päättää, tekisivätkö ne tarjouksen ja jos tekisivät, niin millä hinnalla. Komissio huomauttaa, että yksityisten toimijoiden välisissä myyntimenettelyissä on tavanomaista, että kaupallisesti arkaluonteisia tietoja on saatavilla vain due diligence -vaiheessa. Samasta syystä asianomaisten osapuolten oli allekirjoitettava salassapitosopimukset ennen kuin ne saivat oikeuden tutustua asiaa koskeviin asiakirjoihin (ks. johdanto-osan 71 kappale). Tällä perusteella komissio katsoo, että kiinnostuksenilmaisupyynnöstä kävi riittävän selvästi ilmi (133), että myynti koski sekä Tirrenia-liiketoimintayksikköä että siihen liitettävää uutta sopimusta. Kiinnostuksensa ilmaisseille osapuolille annettiin oikeus tutustua kaikkiin tarvittaviin tietoihin, jotta ne voivat päättää mahdollisen tarjouksen tekemisestä. |
| --- | --- |

(381)

Toiseksi, kuten selitetään johdanto-osan 378 kappaleessa, viittaus 25 päivänä syyskuuta 2009 annettuun asetukseen nro 135 teki kiinnostuneille tarjoajille selväksi, että tarjouskilpailumenettelyn päätyttyä tehtäisiin uusi sopimus (jonka kesto on enintään kahdeksan vuotta) ja että julkisen palvelun korvauksen vuotuiseksi enimmäismääräksi oli vahvistettu 72 685 642 euroa. Lisäksi kiinnostuksenilmaisupyynnössä ilmoitettiin, että tavoitteena oli myydä julkisen palvelun tuottamisesta vastaava liiketoimintayksikkö. Kuten Italia on vahvistanut, kaikki olennaiset tiedot myynnin kohteesta, mukaan lukien ostajan ja valtion välillä tehtävän sopimuksen luonnos, asetettiin kaikkien niiden 11 toimijoiden saataville, jotka lopulta päättivät osallistua due diligence -vaiheeseen. Näin kyseiset toimijat saattoivat päättää, tekisivätkö ne tarjouksen ja jos tekisivät, niin millä hinnalla. Komissio huomauttaa, että yksityisten toimijoiden välisissä myyntimenettelyissä on tavanomaista, että kaupallisesti arkaluonteisia tietoja on saatavilla vain due diligence -vaiheessa. Samasta syystä asianomaisten osapuolten oli allekirjoitettava salassapitosopimukset ennen kuin ne saivat oikeuden tutustua asiaa koskeviin asiakirjoihin (ks. johdanto-osan 71 kappale). Tällä perusteella komissio katsoo, että kiinnostuksenilmaisupyynnöstä kävi riittävän selvästi ilmi (133), että myynti koski sekä Tirrenia-liiketoimintayksikköä että siihen liitettävää uutta sopimusta. Kiinnostuksensa ilmaisseille osapuolille annettiin oikeus tutustua kaikkiin tarvittaviin tietoihin, jotta ne voivat päättää mahdollisen tarjouksen tekemisestä.

133

| (382) | Kolmanneksi komissio huomauttaa seuraavaa tarjouskilpailumenettelyn seuraavien vaiheiden aikataulusta: Niitä kiinnostuksensa ilmaisseita tarjoajia, jotka täyttivät ainoan valintaperusteen, kehotettiin 10 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä osallistumaan due diligence -menettelyyn. Olennaiset tiedot menettelyn seuraavista konkreettisista vaiheista, kuten menettelyn aikataulusta ja due diligence -vaiheeseen hyväksymistä koskevista perusteista, toimitettiin tässä vaiheessa jäljellä oleville asianomaisille tarjoajille erityishallintojohtajan 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Komissio pitää epätodennäköisenä, että tämän tiedon puuttuminen kiinnostuksenilmaisupyynnöstä (134) olisi estänyt mahdollisia tarjoajia ilmaisemasta kiinnostustaan. |
| --- | --- |

(382)

Kolmanneksi komissio huomauttaa seuraavaa tarjouskilpailumenettelyn seuraavien vaiheiden aikataulusta: Niitä kiinnostuksensa ilmaisseita tarjoajia, jotka täyttivät ainoan valintaperusteen, kehotettiin 10 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä osallistumaan due diligence -menettelyyn. Olennaiset tiedot menettelyn seuraavista konkreettisista vaiheista, kuten menettelyn aikataulusta ja due diligence -vaiheeseen hyväksymistä koskevista perusteista, toimitettiin tässä vaiheessa jäljellä oleville asianomaisille tarjoajille erityishallintojohtajan 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Komissio pitää epätodennäköisenä, että tämän tiedon puuttuminen kiinnostuksenilmaisupyynnöstä (134) olisi estänyt mahdollisia tarjoajia ilmaisemasta kiinnostustaan.

134

| (383) | Neljänneksi komissio huomauttaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella kaikkiaan 21 osapuolta ilmaisi kiinnostuksensa ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö. Noiden 21 osapuolen joukossa oli kansallisia, eurooppalaisia ja Euroopan ulkopuolisia yrityksiä, mukaan lukien Italian johtavia lauttaliikenteen harjoittajia (kuten GNV ja Moby). Komission mukaan tämä vahvistaa sen, että kaikille mahdollisille tarjoajille annettiin riittävä mahdollisuus ilmaista kiinnostuksensa osallistua kyseiseen tarjouskilpailumenettelyyn. Komissio huomauttaa tässä yhteydessä, että kiinnostuksensa ilmaisseiden osapuolten ei tarvinnut noudattaa kuormittavia menettelyjä eikä niille oletettavasti myöskään aiheutunut merkittäviä kuluja kiinnostuksensa ilmaisemisesta. Niiden tarvitsi vain lähettää kirjeen, jossa osoittivat kykynsä taata meriliikenteen palvelun jatkuvuus. Tämän jälkeen ne 16 osapuolta, jotka täyttivät tämän valintaperusteen, kutsuttiin due diligence -vaiheeseen, ja niistä 11 päätti osallistua siihen. Vasta tämän jälkeen osapuolten oli päätettävä tarjouksen tekemisestä ja mahdollisesti tarjottavasta hinnasta. |
| --- | --- |

(383)

Neljänneksi komissio huomauttaa, että kiinnostuksenilmaisupyynnön perusteella kaikkiaan 21 osapuolta ilmaisi kiinnostuksensa ostaa Tirrenia-liiketoimintayksikkö. Noiden 21 osapuolen joukossa oli kansallisia, eurooppalaisia ja Euroopan ulkopuolisia yrityksiä, mukaan lukien Italian johtavia lauttaliikenteen harjoittajia (kuten GNV ja Moby). Komission mukaan tämä vahvistaa sen, että kaikille mahdollisille tarjoajille annettiin riittävä mahdollisuus ilmaista kiinnostuksensa osallistua kyseiseen tarjouskilpailumenettelyyn. Komissio huomauttaa tässä yhteydessä, että kiinnostuksensa ilmaisseiden osapuolten ei tarvinnut noudattaa kuormittavia menettelyjä eikä niille oletettavasti myöskään aiheutunut merkittäviä kuluja kiinnostuksensa ilmaisemisesta. Niiden tarvitsi vain lähettää kirjeen, jossa osoittivat kykynsä taata meriliikenteen palvelun jatkuvuus. Tämän jälkeen ne 16 osapuolta, jotka täyttivät tämän valintaperusteen, kutsuttiin due diligence -vaiheeseen, ja niistä 11 päätti osallistua siihen. Vasta tämän jälkeen osapuolten oli päätettävä tarjouksen tekemisestä ja mahdollisesti tarjottavasta hinnasta.

| (384) | Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, ettei se ollut varma, olivatko kaikki mahdolliset tarjoajat olleet tarjouskilpailumenettelyn alkuvaiheista asti tietoisia mahdollisuudesta lykätä ostohinnan maksamista osittain useilla vuosilla ilman korkoa. Tätä mahdollisuutta ei mainittu mutta ei myöskään suljettu pois kiinnostuksenilmaisupyynnössä (135). Tällä perusteella CIN teki tarjouksen, jonka mukaan se maksaisi lähes puolet ostohinnasta porrastetusti. Komissio toteaa ensinnäkin, että koska tarjouskilpailuun sisältyi julkista palveluhankintaa koskeva kahdeksanvuotinen sopimus, maksun osittainen lykkäys sopimuksen voimassaoloajalle ei ollut epätavallista. Esimerkiksi käyttöoikeussopimusten tapauksessa on yleistä, että käyttöoikeusmaksu maksetaan erissä sen sijaan, että koko määrä maksettaisiin etukäteen. Lisäksi komissio toteaa, että CIN:n tarjouksen todellinen arvo, joka saadaan diskonttaamalla lykättyjen maksuerien summa niiden myyntihetken arvon mukaisesti, on vain noin 4 prosenttia alhaisempi verrattuna siihen, että koko summa olisi maksettu etukäteen. Komissio katsoo, ettei tämä suhteellisen pieni ero ole vaikuttanut osapuolten haluun ilmaista kiinnostuksensa. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön (ja uuden sopimuksen) arvoa ei tiedetty siinä vaiheessa, kun osapuolten piti ilmaista kiinnostuksensa, joten tieto maksun lykkäyksen mahdollisuudesta ei todennäköisesti vaikuttanut päätökseen tarjouskilpailumenettelyyn osallistumisesta. Komissio huomauttaa myös, että CIN:n sitova tarjous (joka sisälsi osittaista maksun lykkäystä koskevan ehdon) tallennettiin tietokantaan ja kaikkia muita tarjoajia kehotettiin nimenomaisesti tekemään parempi tarjous. Vaikka tämän tekemiseksi annettiin 16 päivää ja tarjouksiin oli mahdollista sisällyttää maksun lykkäystä koskeva ehto, yksikään muista tarjoajista ei esittänyt uutta tarjousta. Näistä syistä komissio toteaa, ettei mahdollisuuden lykätä ostohinnan (tai sen osan) maksua voida katsoa vaikuttaneen kielteisesti tarjouskilpailumenettelyn kilpailuun perustuvaan tai avoimeen luonteeseen. |
| --- | --- |

(384)

Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, ettei se ollut varma, olivatko kaikki mahdolliset tarjoajat olleet tarjouskilpailumenettelyn alkuvaiheista asti tietoisia mahdollisuudesta lykätä ostohinnan maksamista osittain useilla vuosilla ilman korkoa. Tätä mahdollisuutta ei mainittu mutta ei myöskään suljettu pois kiinnostuksenilmaisupyynnössä (135). Tällä perusteella CIN teki tarjouksen, jonka mukaan se maksaisi lähes puolet ostohinnasta porrastetusti. Komissio toteaa ensinnäkin, että koska tarjouskilpailuun sisältyi julkista palveluhankintaa koskeva kahdeksanvuotinen sopimus, maksun osittainen lykkäys sopimuksen voimassaoloajalle ei ollut epätavallista. Esimerkiksi käyttöoikeussopimusten tapauksessa on yleistä, että käyttöoikeusmaksu maksetaan erissä sen sijaan, että koko määrä maksettaisiin etukäteen. Lisäksi komissio toteaa, että CIN:n tarjouksen todellinen arvo, joka saadaan diskonttaamalla lykättyjen maksuerien summa niiden myyntihetken arvon mukaisesti, on vain noin 4 prosenttia alhaisempi verrattuna siihen, että koko summa olisi maksettu etukäteen. Komissio katsoo, ettei tämä suhteellisen pieni ero ole vaikuttanut osapuolten haluun ilmaista kiinnostuksensa. Tässä yhteydessä on syytä muistuttaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön (ja uuden sopimuksen) arvoa ei tiedetty siinä vaiheessa, kun osapuolten piti ilmaista kiinnostuksensa, joten tieto maksun lykkäyksen mahdollisuudesta ei todennäköisesti vaikuttanut päätökseen tarjouskilpailumenettelyyn osallistumisesta. Komissio huomauttaa myös, että CIN:n sitova tarjous (joka sisälsi osittaista maksun lykkäystä koskevan ehdon) tallennettiin tietokantaan ja kaikkia muita tarjoajia kehotettiin nimenomaisesti tekemään parempi tarjous. Vaikka tämän tekemiseksi annettiin 16 päivää ja tarjouksiin oli mahdollista sisällyttää maksun lykkäystä koskeva ehto, yksikään muista tarjoajista ei esittänyt uutta tarjousta. Näistä syistä komissio toteaa, ettei mahdollisuuden lykätä ostohinnan (tai sen osan) maksua voida katsoa vaikuttaneen kielteisesti tarjouskilpailumenettelyn kilpailuun perustuvaan tai avoimeen luonteeseen.

135

| (385) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kokonaisuutena arvioituna tarjouskilpailumenettely perustui kilpailuun ja oli avoin. Esimerkiksi Tirrenian aikomuksesta luopua julkista palvelua hoitavasta liiketoiminnasta (eli Tirrenia-liiketoimintayksiköstä) ja tehdä tarjouskilpailun voittajan kanssa uusi sopimus kahdeksaksi vuodeksi ilmoitettiin laajalti, jotta tieto tavoittaisi kaikki mahdolliset tarjoajat olennaisilla alueellisilla tai kansainvälisillä markkinoilla. Lisäksi komissio ottaa huomioon sen, että mahdollisten tarjoajien oli helppo ilmaista kiinnostuksensa eikä niiden tarvinnut sitoutua mihinkään vielä tässä vaiheessa. Niille osapuolille, jotka kykenivät osoittamaan täyttävänsä ainoan valintaperusteen, annettiin kaikki tarvittavat tiedot sekä riittävästi aikaa, jotta niiden oli mahdollista päättää tarjouksen tekemisestä Tirrenia-liiketoimintayksiköstä sekä tämän mahdollisen tarjouksen hinnasta. Näistä syistä komissio toteaa, ettei se enää epäile, että tarjouskilpailumenettely ei ollut riittävän avoin kiinnostuksenilmaisupyynnön mahdollisten puutteiden takia. |
| --- | --- |

(385)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että kokonaisuutena arvioituna tarjouskilpailumenettely perustui kilpailuun ja oli avoin. Esimerkiksi Tirrenian aikomuksesta luopua julkista palvelua hoitavasta liiketoiminnasta (eli Tirrenia-liiketoimintayksiköstä) ja tehdä tarjouskilpailun voittajan kanssa uusi sopimus kahdeksaksi vuodeksi ilmoitettiin laajalti, jotta tieto tavoittaisi kaikki mahdolliset tarjoajat olennaisilla alueellisilla tai kansainvälisillä markkinoilla. Lisäksi komissio ottaa huomioon sen, että mahdollisten tarjoajien oli helppo ilmaista kiinnostuksensa eikä niiden tarvinnut sitoutua mihinkään vielä tässä vaiheessa. Niille osapuolille, jotka kykenivät osoittamaan täyttävänsä ainoan valintaperusteen, annettiin kaikki tarvittavat tiedot sekä riittävästi aikaa, jotta niiden oli mahdollista päättää tarjouksen tekemisestä Tirrenia-liiketoimintayksiköstä sekä tämän mahdollisen tarjouksen hinnasta. Näistä syistä komissio toteaa, ettei se enää epäile, että tarjouskilpailumenettely ei ollut riittävän avoin kiinnostuksenilmaisupyynnön mahdollisten puutteiden takia.

Tarjouskilpailun syrjimättömyys ja korkeimman hinnan kriteeri

Tarjouskilpailun syrjimättömyys ja korkeimman hinnan kriteeri

| (386) | Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 92 kohdassa korostetaan, että kaikkien tarjoajien syrjimätön kohtelu menettelyn kaikissa vaiheissa ja ennen menettelyä määritetyt puolueettomat valinta- ja myöntämisperusteet ovat välttämättömiä edellytyksiä, joilla varmistetaan, että transaktio on markkinaehtojen mukainen. Samassa kohdassa täsmennetään myös, että tasavertaisen kohtelun takaamiseksi olisi tarjouksia voitava sopimuksen myöntämisperusteiden ansiosta vertailla ja arvioida puolueettomasti. Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 95 kohdassa puolestaan todetaan, että kun julkisyhteisöt myyvät omaisuutta, tavaroita ja palveluja, ainoana merkityksellisenä kriteerinä ostajan valitsemiseksi olisi oltava korkein hinta (136), ottaen huomioon myös pyydetyt sopimusjärjestelyt (esimerkiksi myyjän myyntitakuu). |
| --- | --- |

(386)

Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 92 kohdassa korostetaan, että kaikkien tarjoajien syrjimätön kohtelu menettelyn kaikissa vaiheissa ja ennen menettelyä määritetyt puolueettomat valinta- ja myöntämisperusteet ovat välttämättömiä edellytyksiä, joilla varmistetaan, että transaktio on markkinaehtojen mukainen. Samassa kohdassa täsmennetään myös, että tasavertaisen kohtelun takaamiseksi olisi tarjouksia voitava sopimuksen myöntämisperusteiden ansiosta vertailla ja arvioida puolueettomasti. Valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon 95 kohdassa puolestaan todetaan, että kun julkisyhteisöt myyvät omaisuutta, tavaroita ja palveluja, ainoana merkityksellisenä kriteerinä ostajan valitsemiseksi olisi oltava korkein hinta (136), ottaen huomioon myös pyydetyt sopimusjärjestelyt (esimerkiksi myyjän myyntitakuu).

136

| (387) | Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 380 kappale), kiinnostuksenilmaisupyyntö sisälsi vain yhden valintaperusteen, jonka mukaan tarjoajien oli kyettävä ”takaamaan meriliikenteen palvelujen jatkuvuus”. Kiinnostuksensa ilmaisseista 21 osapuolesta viisi suljettiin menettelyn ulkopuolelle, koska niiden ei katsottu voivan täyttää tätä ehtoa (ks. myös alaviite 34). Komissio katsoo, että ainut sovellettava valintaperuste oli objektiivinen ja että se oli tehty kiinnostuksenilmaisupyynnössä riittävän selväksi kaikille kiinnostuneille osapuolille. |
| --- | --- |

(387)

Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 380 kappale), kiinnostuksenilmaisupyyntö sisälsi vain yhden valintaperusteen, jonka mukaan tarjoajien oli kyettävä ”takaamaan meriliikenteen palvelujen jatkuvuus”. Kiinnostuksensa ilmaisseista 21 osapuolesta viisi suljettiin menettelyn ulkopuolelle, koska niiden ei katsottu voivan täyttää tätä ehtoa (ks. myös alaviite 34). Komissio katsoo, että ainut sovellettava valintaperuste oli objektiivinen ja että se oli tehty kiinnostuksenilmaisupyynnössä riittävän selväksi kaikille kiinnostuneille osapuolille.

| (388) | Seuraavaksi ne 16 kiinnostuksensa ilmaissutta tarjoajaa, jotka täyttivät valintaperusteen, kutsuttiin due diligence -vaiheeseen, mutta kyseisistä tarjoajista viisi ilmoitti, etteivät ne olleet enää kiinnostuneita. Neljä kuukautta kestäneen due diligence -vaiheen aikana jäljellä oleville 11 osapuolelle annettiin pääsy tietokantaan, joka sisälsi kaikki olennaiset tiedot (ks. johdanto-osan 72 kappale), joiden perusteella oli mahdollista arvioida myytäväksi asetettua liiketoimintayksikköä ja uutta sopimusta koskevaa luonnosta. Näin ollen kaikki tarjoajat saivat samat tiedot ja niitä kohdeltiin tasavertaisesti kaikissa vaiheissa. |
| --- | --- |

(388)

Seuraavaksi ne 16 kiinnostuksensa ilmaissutta tarjoajaa, jotka täyttivät valintaperusteen, kutsuttiin due diligence -vaiheeseen, mutta kyseisistä tarjoajista viisi ilmoitti, etteivät ne olleet enää kiinnostuneita. Neljä kuukautta kestäneen due diligence -vaiheen aikana jäljellä oleville 11 osapuolelle annettiin pääsy tietokantaan, joka sisälsi kaikki olennaiset tiedot (ks. johdanto-osan 72 kappale), joiden perusteella oli mahdollista arvioida myytäväksi asetettua liiketoimintayksikköä ja uutta sopimusta koskevaa luonnosta. Näin ollen kaikki tarjoajat saivat samat tiedot ja niitä kohdeltiin tasavertaisesti kaikissa vaiheissa.

| (389) | Erityishallintojohtaja lähetti 2 päivänä helmikuuta 2011 jäljellä oleville 11 kiinnostuneelle tarjoajalle kirjeen, jossa kuvattiin yksityiskohtaisesti tarjouksen tekemistä koskevaa menettelyä ja siihen liittyviä vaatimuksia. Kyseisessä kirjeessä esimerkiksi vahvistettiin selkeästi myyntiehdot: sopimusluonnoksessa määriteltyjen julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamista koskevan liiketoimintasuunnitelman laatiminen sekä tarvittavien takuiden antaminen tarjoajan taloudellisen vakauden osoittamiseksi. Italia on vahvistanut, että mikäli se olisi saanut useamman kuin yhden hyväksyttävän tarjouksen, ainut valintaperuste olisi ollut korkein hinta. Komissio panee merkille, että 29 päivänä huhtikuuta 2011 erityishallintojohtaja tosiaan kehotti muita kiinnostuneita osapuolia tekemään parempia tarjouksia, jotta myynnistä saataisiin paras mahdollinen taloudellinen tuotto. |
| --- | --- |

(389)

Erityishallintojohtaja lähetti 2 päivänä helmikuuta 2011 jäljellä oleville 11 kiinnostuneelle tarjoajalle kirjeen, jossa kuvattiin yksityiskohtaisesti tarjouksen tekemistä koskevaa menettelyä ja siihen liittyviä vaatimuksia. Kyseisessä kirjeessä esimerkiksi vahvistettiin selkeästi myyntiehdot: sopimusluonnoksessa määriteltyjen julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamista koskevan liiketoimintasuunnitelman laatiminen sekä tarvittavien takuiden antaminen tarjoajan taloudellisen vakauden osoittamiseksi. Italia on vahvistanut, että mikäli se olisi saanut useamman kuin yhden hyväksyttävän tarjouksen, ainut valintaperuste olisi ollut korkein hinta. Komissio panee merkille, että 29 päivänä huhtikuuta 2011 erityishallintojohtaja tosiaan kehotti muita kiinnostuneita osapuolia tekemään parempia tarjouksia, jotta myynnistä saataisiin paras mahdollinen taloudellinen tuotto.

| (390) | Näin ollen komission vuoden 2011 päätöksessä ilmaisemat epäilykset siitä, että asetuksessa 134/2008 sallittaisiin sopimuksen tekeminen muiden kriteerien perusteella, on kumottu. Kaikille osapuolille annettiin asianmukaisesti ja tasavertaisesti tietoa tarjouskilpailumenettelyn eri vaiheissa, joten niiden oli mahdollista tehdä tarjous täysin tietoisina menettelystä ja vaatimuksista. Komissio katsoo myös, että sopimuksen myöntämisperuste mahdollistaa tarjousten objektiivisen vertailun ja arvioinnin. |
| --- | --- |

(390)

Näin ollen komission vuoden 2011 päätöksessä ilmaisemat epäilykset siitä, että asetuksessa 134/2008 sallittaisiin sopimuksen tekeminen muiden kriteerien perusteella, on kumottu. Kaikille osapuolille annettiin asianmukaisesti ja tasavertaisesti tietoa tarjouskilpailumenettelyn eri vaiheissa, joten niiden oli mahdollista tehdä tarjous täysin tietoisina menettelystä ja vaatimuksista. Komissio katsoo myös, että sopimuksen myöntämisperuste mahdollistaa tarjousten objektiivisen vertailun ja arvioinnin.

CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys

| (391) | Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, että CIN:n tarjoaman ostohinnan todellinen arvo (137) oli toimivaltaisen ministeriön nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämää markkina-arvoa alhaisempi. Tuomiossa Land Burgenland unionin tuomioistuin kuitenkin katsoi, että kun viranomainen aikoo myydä sille kuuluvan yrityksen avoimessa, läpinäkyvässä ja ehdottomassa tarjouspyyntömenettelyssä, voidaan olettaa, että markkinahinta vastaa korkeinta (sitovaa ja vakavasti otettavaa) tarjousta ja että vain hinta otetaan huomioon, ilman, että komission edellytettäisiin käyttävän markkinahinnan selvittämiseksi muita keinoja, kuten itsenäisiä asiantuntijalausuntoja (138). On myös niin, että lainvastaisten ehtojen vuoksi sääntöjenvastaisen hankintamenettelyn puitteissa tehty korkein tarjous voi kuitenkin vastata markkinahintaa, kun tarjouspyynnön ehtoihin liittyvät puutteet eivät ole vaikuttaneet tämän tarjouksen suuruuteen sitä alentavasti (139). |
| --- | --- |

(391)

Komissio totesi vuoden 2012 päätöksessä, että CIN:n tarjoaman ostohinnan todellinen arvo (137) oli toimivaltaisen ministeriön nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämää markkina-arvoa alhaisempi. Tuomiossa Land Burgenland unionin tuomioistuin kuitenkin katsoi, että kun viranomainen aikoo myydä sille kuuluvan yrityksen avoimessa, läpinäkyvässä ja ehdottomassa tarjouspyyntömenettelyssä, voidaan olettaa, että markkinahinta vastaa korkeinta (sitovaa ja vakavasti otettavaa) tarjousta ja että vain hinta otetaan huomioon, ilman, että komission edellytettäisiin käyttävän markkinahinnan selvittämiseksi muita keinoja, kuten itsenäisiä asiantuntijalausuntoja (138). On myös niin, että lainvastaisten ehtojen vuoksi sääntöjenvastaisen hankintamenettelyn puitteissa tehty korkein tarjous voi kuitenkin vastata markkinahintaa, kun tarjouspyynnön ehtoihin liittyvät puutteet eivät ole vaikuttaneet tämän tarjouksen suuruuteen sitä alentavasti (139).

137

138

139

| (392) | Komissio toteaa, että koska tutkittavassa asiassa CIN:n maksama hinta perustuu avoimeen, läpinäkyvään ja syrjimättömään tarjouskilpailumenettelyyn, tämän hinnan voidaan olettaa vastaavan markkinahintaa. Näin ollen tätä hintaa ei ole tarvetta verrata Italian ja komission tahoillaan nimittämien riippumattomien asiantuntijoiden laatimiin arvioihin. Lisäksi komissio yhtyy Italian näkemykseen (ks. johdanto-osan 176 kappale) siitä, että riippumattomien asiantuntijoiden oli välttämätöntä tehdä joitakin oletuksia, joten niihin perustuvia arvioita on joka tapauksessa tulkittava varauksellisesti. Lisäksi vähintään yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön mahdollinen tarjoaja ilmoitti – kuten CIN on huomauttanut (ks. johdanto-osan 236 kappale) – että Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämä hinta oli liian korkea. Tätä näyttöä ei ole tarkistettu, mutta silti se vahvistaa, etteivät asiantuntija-arviot välttämättä heijasta markkina-arvoa sellaisena kuin miksi markkinatoimijat sen määrittävät tarjouskilpailun yhteydessä. |
| --- | --- |

(392)

Komissio toteaa, että koska tutkittavassa asiassa CIN:n maksama hinta perustuu avoimeen, läpinäkyvään ja syrjimättömään tarjouskilpailumenettelyyn, tämän hinnan voidaan olettaa vastaavan markkinahintaa. Näin ollen tätä hintaa ei ole tarvetta verrata Italian ja komission tahoillaan nimittämien riippumattomien asiantuntijoiden laatimiin arvioihin. Lisäksi komissio yhtyy Italian näkemykseen (ks. johdanto-osan 176 kappale) siitä, että riippumattomien asiantuntijoiden oli välttämätöntä tehdä joitakin oletuksia, joten niihin perustuvia arvioita on joka tapauksessa tulkittava varauksellisesti. Lisäksi vähintään yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön mahdollinen tarjoaja ilmoitti – kuten CIN on huomauttanut (ks. johdanto-osan 236 kappale) – että Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan määrittämä hinta oli liian korkea. Tätä näyttöä ei ole tarkistettu, mutta silti se vahvistaa, etteivät asiantuntija-arviot välttämättä heijasta markkina-arvoa sellaisena kuin miksi markkinatoimijat sen määrittävät tarjouskilpailun yhteydessä.

| (393) | Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että maksun lykkäykselle on myös taloudellisia perusteita. Kuten CIN on huomauttanut (ks. johdanto-osan 240 kappale), maksun lykkäys on sidoksissa myynnin kohteen luonteeseen eli liiketoimintayksikköön, jonka todellinen arvo riippuu (kuten Banca Profilo on vahvistanut, ks. 2.3.3.4 jakso ja johdanto-osan 240 kappale) uudessa sopimuksessa vahvistettujen korvausten tosiasiassa maksetusta määrästä kahdeksan vuoden aikana. Maksun lykkäys (joka koskee osaa ostohinnasta) voidaan näin ollen nähdä kilpailutettujen varojen (erityisesti julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen ja siihen liittyvän korvauksen) luonteesta johtuvana loogisena seurauksena. |
| --- | --- |

(393)

Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että maksun lykkäykselle on myös taloudellisia perusteita. Kuten CIN on huomauttanut (ks. johdanto-osan 240 kappale), maksun lykkäys on sidoksissa myynnin kohteen luonteeseen eli liiketoimintayksikköön, jonka todellinen arvo riippuu (kuten Banca Profilo on vahvistanut, ks. 2.3.3.4 jakso ja johdanto-osan 240 kappale) uudessa sopimuksessa vahvistettujen korvausten tosiasiassa maksetusta määrästä kahdeksan vuoden aikana. Maksun lykkäys (joka koskee osaa ostohinnasta) voidaan näin ollen nähdä kilpailutettujen varojen (erityisesti julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen ja siihen liittyvän korvauksen) luonteesta johtuvana loogisena seurauksena.

| (394) | Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, ettei sillä enää ole epäilyksiä ostohinnan osittaisen lykkäyksen suhteen. |
| --- | --- |

(394)

Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, ettei sillä enää ole epäilyksiä ostohinnan osittaisen lykkäyksen suhteen.

Sen varmistaminen, että palvelut tuotetaan yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin

Sen varmistaminen, että palvelut tuotetaan yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin

| (395) | Tarkasteltavassa asiassa on kilpailutettu uusi sopimus yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa tietyin esimerkiksi työvoiman tasoa koskevin ehdoin sen sijaan, että tarjouskilpailun kohteena olisi ollut vain uusi sopimus sellaisenaan. Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että siltä osin kuin tarjoajilla oli jo olemassa asiamukaiset alukset ja miehistöt, niille olisi aiheutunut vähemmän kustannuksia, jos niillä ei olisi ollut velvollisuutta ottaa vastuulleen osaa Tirrenian käyttöomaisuudesta ja henkilöstöstä. Tällä perusteella komissio katsoi alustavasti, että uuden sopimuksen kilpailuttaminen ilman velvollisuutta ottaa vastuulleen julkisen palvelun tuottamisessa tarvittavia Tirrenian aluksia ja työntekijöitä olisi johtanut yhteisön kannalta vähäisempiin kustannuksiin. |
| --- | --- |

(395)

Tarkasteltavassa asiassa on kilpailutettu uusi sopimus yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa tietyin esimerkiksi työvoiman tasoa koskevin ehdoin sen sijaan, että tarjouskilpailun kohteena olisi ollut vain uusi sopimus sellaisenaan. Vuoden 2012 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että siltä osin kuin tarjoajilla oli jo olemassa asiamukaiset alukset ja miehistöt, niille olisi aiheutunut vähemmän kustannuksia, jos niillä ei olisi ollut velvollisuutta ottaa vastuulleen osaa Tirrenian käyttöomaisuudesta ja henkilöstöstä. Tällä perusteella komissio katsoi alustavasti, että uuden sopimuksen kilpailuttaminen ilman velvollisuutta ottaa vastuulleen julkisen palvelun tuottamisessa tarvittavia Tirrenian aluksia ja työntekijöitä olisi johtanut yhteisön kannalta vähäisempiin kustannuksiin.

| (396) | Koska Tirrenia oli erityishallintomenettelyyn asetettu suuryritys, yleisessä kansallisessa lainsäädännössä (140) edellytettiin, että ostajan olisi säilytettävä kahden vuoden ajan sama henkilöstömäärä, joka oli tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi Tirrenia-liiketoimintasuunnitelman mukaisesti. Tätä taustaa vasten liiketoimintayksikön luovutussopimuksessa määrätään, että CIN:n on tarjottava työtä (uusien työsopimusten perusteella) Tirrenian entisille työntekijöille ja pidättäydyttävä irtisanomisista (141) kahden vuoden ajan. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että kyseessä on lakisääteinen vaatimus, jota Italian viranomaiset eivät voineet jättää huomioimatta liiketoimintayksikön luovutusta valmistellessaan ja joka oli ajallisesti rajattu kahteen vuoteen. Komissio huomauttaa myös, että Tirrenia-liiketoimintayksikkö jatkaa julkisen palvelun toteuttamista uudessa sopimuksessa asetettujen julkisen palvelujen velvoitteiden mukaisesti. Tältä osin Italia on ilmoittanut, että vain julkisen palvelun toteuttamisen jatkamiseksi tarvittava miehistö ja hallintohenkilöstö siirtyisi CIN:lle. Lisäksi Italia on väittänyt, että CIN:n olisi pitänyt noudattaa samaa miehistön vähimmäismäärää myös ilman minkäänlaista työvoimaan liittyvää sopimusehtoa. Koska uuden sopimuksen mukaisesti CIN:lle maksettavan korvauksen on määrä kattaa työvoimakustannukset, komissio katsoo, ettei työllisyystason säilyttämistä koskeva velvoite ole erityisen raskas CIN:n näkökulmasta. Näin ollen on epätodennäköistä, että tällainen velvoite olisi laskenut kyseisen liiketoimintayksikön myyntihintaa antaen siten taloudellista etua CIN:lle. Lisäksi tämä ratkaisu hyödytti myös Tirreniaa (ja samalla sen omistajaa Italiaa), koska se välttyi näin maksamasta irtisanomiskustannuksia CIN:n uudelleenpalkkaaman henkilöstön osalta. Komissio toteaa, että Ecorysin arvion mukaan irtisanomiskustannukset olisivat olleet koko Tirrenian miehistön osalta yhteensä vähintään 35 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

(396)

Koska Tirrenia oli erityishallintomenettelyyn asetettu suuryritys, yleisessä kansallisessa lainsäädännössä (140) edellytettiin, että ostajan olisi säilytettävä kahden vuoden ajan sama henkilöstömäärä, joka oli tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi Tirrenia-liiketoimintasuunnitelman mukaisesti. Tätä taustaa vasten liiketoimintayksikön luovutussopimuksessa määrätään, että CIN:n on tarjottava työtä (uusien työsopimusten perusteella) Tirrenian entisille työntekijöille ja pidättäydyttävä irtisanomisista (141) kahden vuoden ajan. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että kyseessä on lakisääteinen vaatimus, jota Italian viranomaiset eivät voineet jättää huomioimatta liiketoimintayksikön luovutusta valmistellessaan ja joka oli ajallisesti rajattu kahteen vuoteen. Komissio huomauttaa myös, että Tirrenia-liiketoimintayksikkö jatkaa julkisen palvelun toteuttamista uudessa sopimuksessa asetettujen julkisen palvelujen velvoitteiden mukaisesti. Tältä osin Italia on ilmoittanut, että vain julkisen palvelun toteuttamisen jatkamiseksi tarvittava miehistö ja hallintohenkilöstö siirtyisi CIN:lle. Lisäksi Italia on väittänyt, että CIN:n olisi pitänyt noudattaa samaa miehistön vähimmäismäärää myös ilman minkäänlaista työvoimaan liittyvää sopimusehtoa. Koska uuden sopimuksen mukaisesti CIN:lle maksettavan korvauksen on määrä kattaa työvoimakustannukset, komissio katsoo, ettei työllisyystason säilyttämistä koskeva velvoite ole erityisen raskas CIN:n näkökulmasta. Näin ollen on epätodennäköistä, että tällainen velvoite olisi laskenut kyseisen liiketoimintayksikön myyntihintaa antaen siten taloudellista etua CIN:lle. Lisäksi tämä ratkaisu hyödytti myös Tirreniaa (ja samalla sen omistajaa Italiaa), koska se välttyi näin maksamasta irtisanomiskustannuksia CIN:n uudelleenpalkkaaman henkilöstön osalta. Komissio toteaa, että Ecorysin arvion mukaan irtisanomiskustannukset olisivat olleet koko Tirrenian miehistön osalta yhteensä vähintään 35 miljoonaa euroa.

140

141

| (397) | Koska Tirrenia-liiketoimintayksikön varat ja uusi julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus ovat sidoksissa toisiinsa (142), julkisen palvelun jatkuvuuden varmistamista koskevaa vaatimusta sovelletaan automaattisesti ostajaan, joka saa näin kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että julkisen palvelun sopimukseen liitettiin vain julkisen palvelun velvoitteen hoitamisessa tarvittavat varat. Kaikki muut omaisuuserät (kuten kiinteistöt, kuusi alusta ja taidekokoelma) myytiin erillisissä tarjouskilpailumenettelyissä. Toiseksi komissio katsoo, että seuraavista syistä Tirrenia-liiketoimintayksikön varojen liittäminen uuteen julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen ei johtanut alhaisempaan hintaan kuin varojen ja sopimuksen myyminen erikseen:






  — | Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 164 kappale), Tirrenian erityishallintojohtaja järjesti erilliset tarjouskilpailumenettelyt niiden kuuden aluksen myymiseksi, joilla ei liikennöity julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä. Näistä kuudesta aluksesta vain yksi saatiin myytyä tarjoajalle, joka aikoi käyttää alusta linjaliikenteessä. Muut viisi alusta jouduttiin myymään purettavaksi. Lisäksi laivanvälittäjät (143), joita oli pyydetty määrittämään Tirrenian alusten arvo, ilmoittivat maaliskuussa 2011, että talouskriisin merkittävän vaikutuksen seurauksena alusten arvo oli laskenut ja markkinoilla oli aluksista ylitarjontaa. Näistä syistä näyttää epätodennäköiseltä, että kaikki 18 Tirrenian jäljellä olevaa alusta olisi saatu myytyä liikennöintitarkoituksiin (eli romutusarvoa korkeammalla hinnalla). Komissio katsoo, että kyseisten alusten ja julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen liittäminen yhteen mahdollisti korkeamman hinnan (144) saamisen Tirrenian aluksista, koska vastineeksi näiden alusten käyttämisestä julkisen palvelun reiteillä alusten ostaja sai julkisen palvelun korvausta kahdeksan vuoden ajan. |
| --- | --- | --- |

(397)

Koska Tirrenia-liiketoimintayksikön varat ja uusi julkisia palveluhankintoja koskeva sopimus ovat sidoksissa toisiinsa (142), julkisen palvelun jatkuvuuden varmistamista koskevaa vaatimusta sovelletaan automaattisesti ostajaan, joka saa näin kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että julkisen palvelun sopimukseen liitettiin vain julkisen palvelun velvoitteen hoitamisessa tarvittavat varat. Kaikki muut omaisuuserät (kuten kiinteistöt, kuusi alusta ja taidekokoelma) myytiin erillisissä tarjouskilpailumenettelyissä. Toiseksi komissio katsoo, että seuraavista syistä Tirrenia-liiketoimintayksikön varojen liittäminen uuteen julkisia palveluhankintoja koskevaan sopimukseen ei johtanut alhaisempaan hintaan kuin varojen ja sopimuksen myyminen erikseen:

142

—

Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 164 kappale), Tirrenian erityishallintojohtaja järjesti erilliset tarjouskilpailumenettelyt niiden kuuden aluksen myymiseksi, joilla ei liikennöity julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvilla reiteillä. Näistä kuudesta aluksesta vain yksi saatiin myytyä tarjoajalle, joka aikoi käyttää alusta linjaliikenteessä. Muut viisi alusta jouduttiin myymään purettavaksi. Lisäksi laivanvälittäjät (143), joita oli pyydetty määrittämään Tirrenian alusten arvo, ilmoittivat maaliskuussa 2011, että talouskriisin merkittävän vaikutuksen seurauksena alusten arvo oli laskenut ja markkinoilla oli aluksista ylitarjontaa. Näistä syistä näyttää epätodennäköiseltä, että kaikki 18 Tirrenian jäljellä olevaa alusta olisi saatu myytyä liikennöintitarkoituksiin (eli romutusarvoa korkeammalla hinnalla). Komissio katsoo, että kyseisten alusten ja julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen liittäminen yhteen mahdollisti korkeamman hinnan (144) saamisen Tirrenian aluksista, koska vastineeksi näiden alusten käyttämisestä julkisen palvelun reiteillä alusten ostaja sai julkisen palvelun korvausta kahdeksan vuoden ajan.

143

144

| — | Vuoden 2012 päätöksessä komissio piti mahdollisena, että tarjoajilla saattoi olla jo hankittuna tarvittavat alukset ja miehistö, joten ne eivät ehkä olisi halunneet ostaa Tirrenian aluksia ja palkata sen työntekijöitä. Komissio huomauttaa, että CIN:n aloittaessa uuden sopimuksen mukaisten velvoitteidensa hoitamisen, sillä oli kaikkiaan 1 239 työntekijää ja 18 alusta (jotka kuuluivat sen ostamalle Tirrenia-liiketoimintayksikölle). Komissio pitää epätodennäköisenä, että mahdollisilla tarjoajilla olisi ollut valmiina tarvittavat resurssit, jotka se olisi voinut (uudelleen-)kohdentaa uudessa sopimuksessa määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen. Näin on etenkin siinä mielessä, että uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä vaatimuksia julkisen palvelun eri reiteillä käytettäville aluksille (esimerkiksi kapasiteetin suhteen). Toimijat, joilla oli tarvittavat resurssit valmiina, käyttivät todennäköisesti kyseisiä resursseja jo muilla reiteillä, joten näiden resurssien kohdentaminen uudelleen uuden sopimuksen mukaisesti olisi väistämättä johtanut tulonmenetyksiin niiden aiemman käyttökohteen osalta. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että sekä Grimaldi että GNV osallistuivat tarjouskilpailumenettelyyn eikä kumpikaan niistä ole väittänyt komissiolle, että ne olisivat mieluummin ostaneet Tirrenian ilman aluksia. |
| --- | --- |

—

Vuoden 2012 päätöksessä komissio piti mahdollisena, että tarjoajilla saattoi olla jo hankittuna tarvittavat alukset ja miehistö, joten ne eivät ehkä olisi halunneet ostaa Tirrenian aluksia ja palkata sen työntekijöitä. Komissio huomauttaa, että CIN:n aloittaessa uuden sopimuksen mukaisten velvoitteidensa hoitamisen, sillä oli kaikkiaan 1 239 työntekijää ja 18 alusta (jotka kuuluivat sen ostamalle Tirrenia-liiketoimintayksikölle). Komissio pitää epätodennäköisenä, että mahdollisilla tarjoajilla olisi ollut valmiina tarvittavat resurssit, jotka se olisi voinut (uudelleen-)kohdentaa uudessa sopimuksessa määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen. Näin on etenkin siinä mielessä, että uudessa sopimuksessa asetetaan erityisiä vaatimuksia julkisen palvelun eri reiteillä käytettäville aluksille (esimerkiksi kapasiteetin suhteen). Toimijat, joilla oli tarvittavat resurssit valmiina, käyttivät todennäköisesti kyseisiä resursseja jo muilla reiteillä, joten näiden resurssien kohdentaminen uudelleen uuden sopimuksen mukaisesti olisi väistämättä johtanut tulonmenetyksiin niiden aiemman käyttökohteen osalta. Tässä yhteydessä komissio huomauttaa, että sekä Grimaldi että GNV osallistuivat tarjouskilpailumenettelyyn eikä kumpikaan niistä ole väittänyt komissiolle, että ne olisivat mieluummin ostaneet Tirrenian ilman aluksia.

| (398) | Komissio on teettänyt muodollisen tutkinnan yhteydessä riippumattoman tutkimuksen (Ecorys) sen varmistamiseksi, etteivät uuden sopimuksen ja Tirrenia-liiketoimintayksiköön liittäminen yhteen ja työvoimaa koskeva edellytys muodostaneet liian suurta rasitetta CIN:lle. Ecorysiä pyydettiin (ks. johdanto-osan 96 kappale) määrittämään Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvo ilman mitään ehtoja. Ecorys totesi, että jos Tirrenia-liiketoimintayksikkö olisi myyty ilman mitään ehtoja ja erityisesti ilman julkisen palvelun toteuttamista koskevaa uutta julkista palveluhankintaa koskevaa sopimusta (ja siten ilman velvoitetta varmistaa kyseisen julkisen palvelun jatkuvuus), yritys olisi myyty sen realisointiarvon mukaisesti 303,5 miljoonalla eurolla. Ecorys perusti päätelmänsä siihen olettamukseen, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikkö voinut jatkaa toimintaansa kannattavasti ilman julkisen palvelun korvausta. Ecorys huomautti edellä mainitun realisointiarvon olevan tarjouskilpailusta saatua arvoa alhaisempi ja totesi, ettei välitön realisointi (mikä tarkoittaisi lähinnä alusten myyntiä) siten ollut toteuttamiskelpoinen vaihtoehto markkinataloustoimijalle. Lisäksi Ecorys vertasi Tirrenia-liiketoimintayksikön henkilöstöä useiden muiden vertailukelpoisten lauttayhtiöiden henkilöstöön ja totesi, etteivät Tirrenian henkilöstömäärä ja henkilöstökustannusten rakenne eroa vertailukelpoisista yrityksistä, kun otetaan huomioon työvoimakustannusten osuus kokonaistulosta sekä työvoimakustannukset suhteessa henkilöstömäärään. Analyysin perusteella Tirrenia-liiketoimintayksikön ja vertailukelpoisten yritysten välillä ei ollut sellaisia merkittäviä eroja, jotka olisivat voineet viitata henkilöstön liialliseen määrään tai ylisuuriin työvoimakustannuksiin. Mahdollisella ostajalla olisi siten ollut vain hyvin vähän liikkumavaraa työntekijöiden irtisanomisessa tai korvaamisessa. Tällä perusteella Ecorys totesi, ettei ole olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että työvoimaa koskeva ehto on vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon. Näin ollen komissio katsoo, etteivät uuden sopimuksen liittäminen yhteen Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa sekä työvoimaa koskeva ehto voineet alentaa kyseisen liiketoimintayksikön myyntihintaa tai antaa CIN:lle etua. |
| --- | --- |

(398)

Komissio on teettänyt muodollisen tutkinnan yhteydessä riippumattoman tutkimuksen (Ecorys) sen varmistamiseksi, etteivät uuden sopimuksen ja Tirrenia-liiketoimintayksiköön liittäminen yhteen ja työvoimaa koskeva edellytys muodostaneet liian suurta rasitetta CIN:lle. Ecorysiä pyydettiin (ks. johdanto-osan 96 kappale) määrittämään Tirrenia-liiketoimintayksikön markkina-arvo ilman mitään ehtoja. Ecorys totesi, että jos Tirrenia-liiketoimintayksikkö olisi myyty ilman mitään ehtoja ja erityisesti ilman julkisen palvelun toteuttamista koskevaa uutta julkista palveluhankintaa koskevaa sopimusta (ja siten ilman velvoitetta varmistaa kyseisen julkisen palvelun jatkuvuus), yritys olisi myyty sen realisointiarvon mukaisesti 303,5 miljoonalla eurolla. Ecorys perusti päätelmänsä siihen olettamukseen, ettei Tirrenia-liiketoimintayksikkö voinut jatkaa toimintaansa kannattavasti ilman julkisen palvelun korvausta. Ecorys huomautti edellä mainitun realisointiarvon olevan tarjouskilpailusta saatua arvoa alhaisempi ja totesi, ettei välitön realisointi (mikä tarkoittaisi lähinnä alusten myyntiä) siten ollut toteuttamiskelpoinen vaihtoehto markkinataloustoimijalle. Lisäksi Ecorys vertasi Tirrenia-liiketoimintayksikön henkilöstöä useiden muiden vertailukelpoisten lauttayhtiöiden henkilöstöön ja totesi, etteivät Tirrenian henkilöstömäärä ja henkilöstökustannusten rakenne eroa vertailukelpoisista yrityksistä, kun otetaan huomioon työvoimakustannusten osuus kokonaistulosta sekä työvoimakustannukset suhteessa henkilöstömäärään. Analyysin perusteella Tirrenia-liiketoimintayksikön ja vertailukelpoisten yritysten välillä ei ollut sellaisia merkittäviä eroja, jotka olisivat voineet viitata henkilöstön liialliseen määrään tai ylisuuriin työvoimakustannuksiin. Mahdollisella ostajalla olisi siten ollut vain hyvin vähän liikkumavaraa työntekijöiden irtisanomisessa tai korvaamisessa. Tällä perusteella Ecorys totesi, ettei ole olemassa seikkoja, jotka osoittaisivat, että työvoimaa koskeva ehto on vaikuttanut merkittävästi Tirrenia-liiketoimintayksikön arvoon. Näin ollen komissio katsoo, etteivät uuden sopimuksen liittäminen yhteen Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa sekä työvoimaa koskeva ehto voineet alentaa kyseisen liiketoimintayksikön myyntihintaa tai antaa CIN:lle etua.

| (399) | Yhteenvetona voidaan todeta, ettei työllisyyden tason säilyttämistä koskeva ehto ole myyjän asettama, vaan se johtuu ennemminkin yleisestä kansallisesta lainsäädännöstä. Kyseinen ehto ei myöskään ole liian suuri rasite Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan kannalta, minkä myös komission nimittämä riippumaton asiantuntijataho Ecorys on vahvistanut. Kyseisten varojen ja julkisen palvelun velvoitteen yhteen liittämisestä suoraan seuraavan julkisen palvelun jatkuvuuden takaamista koskevan ehdon ei voida katsoa alentavan hintaa. Kuten edellä on todettu, varojen myynti erikseen olisi johtanut alhaisempaan hintaan (minkä Ecorys on vahvistanut). Lisäksi on erittäin epätodennäköistä, että olisi löytynyt mahdollisia tarjoajia, jotka olisivat olleet kiinnostuneita ostamaan julkisen palvelun sopimuksen ilman kyseisiä varoja, kun otetaan huomioon julkisen palvelun suorittamisessa tarvittavien alusten ja miehistön suuri määrä. Näin ollen komissio katsoo, että kuka tahansa markkinatalouden ehdoin toimiva myyjä olisi päättänyt myydä Tirrenia-liiketoimintayksikön yhdessä uuden julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen kanssa korkeimman mahdollisimman hinnan saadakseen. Tällä perusteella komissio katsoo, ettei Italia ole asettanut sellaisia ehtoja, jotka olisivat todennäköisesti laskeneet hintaa tai joita yksityinen myyjä ei olisi asettanut. Täten komissio toteaa, ettei se enää epäile, että uuden sopimuksen kilpailuttaminen yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön ja työvoimaa koskevan ehdon kanssa ei voinut johtaa yhteisön kannalta alhaisimpiin kustannuksiin. |
| --- | --- |

(399)

Yhteenvetona voidaan todeta, ettei työllisyyden tason säilyttämistä koskeva ehto ole myyjän asettama, vaan se johtuu ennemminkin yleisestä kansallisesta lainsäädännöstä. Kyseinen ehto ei myöskään ole liian suuri rasite Tirrenia-liiketoimintayksikön ostajan kannalta, minkä myös komission nimittämä riippumaton asiantuntijataho Ecorys on vahvistanut. Kyseisten varojen ja julkisen palvelun velvoitteen yhteen liittämisestä suoraan seuraavan julkisen palvelun jatkuvuuden takaamista koskevan ehdon ei voida katsoa alentavan hintaa. Kuten edellä on todettu, varojen myynti erikseen olisi johtanut alhaisempaan hintaan (minkä Ecorys on vahvistanut). Lisäksi on erittäin epätodennäköistä, että olisi löytynyt mahdollisia tarjoajia, jotka olisivat olleet kiinnostuneita ostamaan julkisen palvelun sopimuksen ilman kyseisiä varoja, kun otetaan huomioon julkisen palvelun suorittamisessa tarvittavien alusten ja miehistön suuri määrä. Näin ollen komissio katsoo, että kuka tahansa markkinatalouden ehdoin toimiva myyjä olisi päättänyt myydä Tirrenia-liiketoimintayksikön yhdessä uuden julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen kanssa korkeimman mahdollisimman hinnan saadakseen. Tällä perusteella komissio katsoo, ettei Italia ole asettanut sellaisia ehtoja, jotka olisivat todennäköisesti laskeneet hintaa tai joita yksityinen myyjä ei olisi asettanut. Täten komissio toteaa, ettei se enää epäile, että uuden sopimuksen kilpailuttaminen yhdessä Tirrenia-liiketoimintayksikön ja työvoimaa koskevan ehdon kanssa ei voinut johtaa yhteisön kannalta alhaisimpiin kustannuksiin.

Vahvat suojatoimet sellaisen menettelyn suunnittelussa, jossa tehdään vain yksi tarjous

Vahvat suojatoimet sellaisen menettelyn suunnittelussa, jossa tehdään vain yksi tarjous

| (400) | Komissio katsoo edellä kuvatun arvioinnin perusteella (ks. johdanto-osan 375–399 kappale), että tarjouskilpailumenettely oli julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 68 kohdassa kuitenkin todetaan, että ”sellaisia menettelyitä, joissa tehdään ainoastaan yksi tarjous, ei voida pitää riittävinä sen varmistamiseksi, että yhteisö saa tarvitsemansa palvelun vähimmin kustannuksin”. |
| --- | --- |

(400)

Komissio katsoo edellä kuvatun arvioinnin perusteella (ks. johdanto-osan 375–399 kappale), että tarjouskilpailumenettely oli julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 68 kohdassa kuitenkin todetaan, että ”sellaisia menettelyitä, joissa tehdään ainoastaan yksi tarjous, ei voida pitää riittävinä sen varmistamiseksi, että yhteisö saa tarvitsemansa palvelun vähimmin kustannuksin”.

| (401) | Koska vain CIN teki tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksikköä (ja uutta sopimusta) koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä, tällaista tarjouskilpailua ei tavallisesti pidettäisi riittävänä sen varmistamiseksi, ettei voittajalle ole koitunut etua. |
| --- | --- |

(401)

Koska vain CIN teki tarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksikköä (ja uutta sopimusta) koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä, tällaista tarjouskilpailua ei tavallisesti pidettäisi riittävänä sen varmistamiseksi, ettei voittajalle ole koitunut etua.

| (402) | Komissio on kuitenkin lieventänyt yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 68 kohdassa ilmaistua näkemystä kyseisiä palveluja koskevassa oppaassaan (145), jossa todetaan, että ”tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö voi olla tapauksia, joissa menettelyyn liittyvien erityisen vahvojen suojatoimien vuoksi yksi tarjous voi riittää varmistamaan, että palvelu tarjotaan julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin”. |
| --- | --- |

(402)

Komissio on kuitenkin lieventänyt yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 68 kohdassa ilmaistua näkemystä kyseisiä palveluja koskevassa oppaassaan (145), jossa todetaan, että ”tämä ei kuitenkaan tarkoita, etteikö voi olla tapauksia, joissa menettelyyn liittyvien erityisen vahvojen suojatoimien vuoksi yksi tarjous voi riittää varmistamaan, että palvelu tarjotaan julkisyhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin”.

145

| (403) | Komissio katsoo, että tarkasteltavassa tapauksessa tällaiset suojatoimet on toteutettu. Tämän osoittavat seuraavat seikat:






  — | Tarjouskilpailumenettely järjestettiin siten, että mahdollisimman moni mahdollinen tarjoaja kiinnostuisi siitä. Mahdollisten tarjoajien ei myöskään tarvinnut noudattaa kuormittavia menettelyjä, eikä niille olisi aiheutunut merkittäviä kuluja kiinnostuksensa ilmaisemisesta. Tuloksena oli kaikkiaan 21 kiinnostuksenilmaisua italialaisilta, eurooppalaisilta ja Euroopan ulkopuolisilta toimijoilta, joista 16 kutsuttiin due diligence -vaiheeseen (ks. johdanto-osan 387 kappale). |
| --- | --- | --- |

(403)

Komissio katsoo, että tarkasteltavassa tapauksessa tällaiset suojatoimet on toteutettu. Tämän osoittavat seuraavat seikat:

—

Tarjouskilpailumenettely järjestettiin siten, että mahdollisimman moni mahdollinen tarjoaja kiinnostuisi siitä. Mahdollisten tarjoajien ei myöskään tarvinnut noudattaa kuormittavia menettelyjä, eikä niille olisi aiheutunut merkittäviä kuluja kiinnostuksensa ilmaisemisesta. Tuloksena oli kaikkiaan 21 kiinnostuksenilmaisua italialaisilta, eurooppalaisilta ja Euroopan ulkopuolisilta toimijoilta, joista 16 kutsuttiin due diligence -vaiheeseen (ks. johdanto-osan 387 kappale).

| — | Todellinen kilpailu oli mahdollista tarjouskilpailumenettelyn loppuun asti. Tarjousvaiheessa oli mukana vielä 11 mahdollista tarjoajaa. Niistä kolme (eli Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l.) päätti yhdistyä CIN:ksi ja tehdä sitovan tarjouksen. Komissio katsoo, että profiilien perusteella jäljellä olevista muista 11 mahdollisesta tarjoajasta vähintään viisi olisi (kokemuksensa ja rahavarojensa ansiosta) voinut tehdä tarjouksen tai niillä olisi ollut syy olla tosiasiallisesti kiinnostunut tarjouksen tekemisestä (koska ne toimivat jo aktiivisesti kyseisellä alalla ja/tai Italiassa). |
| --- | --- |

—

Todellinen kilpailu oli mahdollista tarjouskilpailumenettelyn loppuun asti. Tarjousvaiheessa oli mukana vielä 11 mahdollista tarjoajaa. Niistä kolme (eli Onorato Partecipazioni S.r.l., Grimaldi Compagnia di Navigazione S.p.A. ja Marinvest S.r.l.) päätti yhdistyä CIN:ksi ja tehdä sitovan tarjouksen. Komissio katsoo, että profiilien perusteella jäljellä olevista muista 11 mahdollisesta tarjoajasta vähintään viisi olisi (kokemuksensa ja rahavarojensa ansiosta) voinut tehdä tarjouksen tai niillä olisi ollut syy olla tosiasiallisesti kiinnostunut tarjouksen tekemisestä (koska ne toimivat jo aktiivisesti kyseisellä alalla ja/tai Italiassa).

| — | Vähimmäishinta määritettiin etukäteen Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan suorittaman arvostuksen perusteella (ks. johdanto-osan 73 kappale). Se oli kaikkien mahdollisten tarjoajien saatavilla tietokannassa ja asetti tarjousten lähtöhinnan suhteellisen korkeaksi. Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 168 kappale), yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön mahdollisista tarjoajista myös ilmoitti vähimmäishinnan olevan liian korkea. Vaikka tällainen vähimmäishinta auttoi varmistamaan, että menettely johti yhteisön kannalta vähäisimpiin kustannuksiin, se on samalla saattanut estää muita mahdollisia tarjoajia tekemästä tarjousta. |
| --- | --- |

—

Vähimmäishinta määritettiin etukäteen Italian nimittämän riippumattoman asiantuntijan suorittaman arvostuksen perusteella (ks. johdanto-osan 73 kappale). Se oli kaikkien mahdollisten tarjoajien saatavilla tietokannassa ja asetti tarjousten lähtöhinnan suhteellisen korkeaksi. Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 168 kappale), yksi Tirrenia-liiketoimintayksikön mahdollisista tarjoajista myös ilmoitti vähimmäishinnan olevan liian korkea. Vaikka tällainen vähimmäishinta auttoi varmistamaan, että menettely johti yhteisön kannalta vähäisimpiin kustannuksiin, se on samalla saattanut estää muita mahdollisia tarjoajia tekemästä tarjousta.

| — | CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 tekemä sitova tarjous asetettiin nähtäväksi tietokantaan, ja erityishallintojohtaja kehotti 2 toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä kaikkia due diligence -vaiheen tarjoajia tekemään CIN:n tarjousta parempia tarjouksia 12 päivään toukokuuta 2011 mennessä. Yhden mahdollisen ostajan pyynnöstä erityishallintojohtaja pidensi parempien tarjousten jättämisen määräaikaa 19 päivään toukokuuta 2011. Kehotus tehdä parempia tarjouksia on erityisen vahva suojatoimi sen varmistamiseksi, että menettelyssä saadaan mahdollisimman korkea tarjous (ja kustannukset jäävät samalla mahdollisimman alhaisiksi yhteisön kannalta). Lisäksi se, että yksi osapuoli pyysi pidentämään määräaikaa, osoittaa, että kilpailu oli todellista aivan tarjouskilpailumenettelyn loppuun asti. |
| --- | --- |

—

CIN:n 14 päivänä huhtikuuta 2011 tekemä sitova tarjous asetettiin nähtäväksi tietokantaan, ja erityishallintojohtaja kehotti 2 toukokuuta 2011 päivätyllä kirjeellä kaikkia due diligence -vaiheen tarjoajia tekemään CIN:n tarjousta parempia tarjouksia 12 päivään toukokuuta 2011 mennessä. Yhden mahdollisen ostajan pyynnöstä erityishallintojohtaja pidensi parempien tarjousten jättämisen määräaikaa 19 päivään toukokuuta 2011. Kehotus tehdä parempia tarjouksia on erityisen vahva suojatoimi sen varmistamiseksi, että menettelyssä saadaan mahdollisimman korkea tarjous (ja kustannukset jäävät samalla mahdollisimman alhaisiksi yhteisön kannalta). Lisäksi se, että yksi osapuoli pyysi pidentämään määräaikaa, osoittaa, että kilpailu oli todellista aivan tarjouskilpailumenettelyn loppuun asti.

| (404) | Komissio katsoo, että ottaen huomioon edellä kuvatut suojatoimet, joista tärkeimmät olivat vähimmäishinta ja kehotus tehdä korkeampia tarjouksia, kyseinen tarjouskilpailumenettely riitti varmistamaan palvelun toteuttamisen yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, vaikka siinä tehtiin vain yksi tarjous. Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että käsiteltävänä oleva asia eroaa seuraavista tapauksista, joissa myös tehtiin vain yksi tarjous:






  — | Messinan ja Reggio Calabrian välisen meriliikenteen henkilökuljetuksen nopean yhteyden liikennöintiä koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä vain Ustica Lines teki tarjouksen. Kyseinen yritys oli myös ainut kiinnostuksensa ilmaissut toimija, joten todellinen kilpailu ei ollut mahdollista. Näin ollen komission oli kyseisessä asiassa väistämättä todettava, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, ja katsottava julkisen palvelun korvaus valtiontueksi (146). Komissio muistuttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa kiinnostuksensa ilmaisseita osapuolia oli 21 ja niistä 11 osallistui tarjouskilpailumenettelyn viimeiseen vaiheeseen. |
| --- | --- | --- |

(404)

Komissio katsoo, että ottaen huomioon edellä kuvatut suojatoimet, joista tärkeimmät olivat vähimmäishinta ja kehotus tehdä korkeampia tarjouksia, kyseinen tarjouskilpailumenettely riitti varmistamaan palvelun toteuttamisen yhteisön kannalta vähäisimmin kustannuksin, vaikka siinä tehtiin vain yksi tarjous. Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että käsiteltävänä oleva asia eroaa seuraavista tapauksista, joissa myös tehtiin vain yksi tarjous:

—

Messinan ja Reggio Calabrian välisen meriliikenteen henkilökuljetuksen nopean yhteyden liikennöintiä koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä vain Ustica Lines teki tarjouksen. Kyseinen yritys oli myös ainut kiinnostuksensa ilmaissut toimija, joten todellinen kilpailu ei ollut mahdollista. Näin ollen komission oli kyseisessä asiassa väistämättä todettava, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, ja katsottava julkisen palvelun korvaus valtiontueksi (146). Komissio muistuttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa kiinnostuksensa ilmaisseita osapuolia oli 21 ja niistä 11 osallistui tarjouskilpailumenettelyn viimeiseen vaiheeseen.

146

| — | Belgian lehtijakelun toimilupien myöntämistä koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä vain bpost (kyseisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintunut tarjoaja) teki tarjouksen. Alun perin kiinnostuksensa osallistua tarjouskilpailuun ilmaisi kolme yritystä, joista yksi vetäytyi ennen tarjouksen jättämisen määräajan päättymistä ja toinen ilmoitti (kolme päivää sen jälkeen, kun bpost oli jättänyt tarjouksensa), ettei se enää halunnut tehdä tarjousta. Belgian viranomaiset väittivät silti, että tarjouskilpailun aikana oli käyty todellista kilpailua ja että riittävät suojatoimet oli toteutettu sen varmistamiseksi, että tarjouskilpailu johtaisi yhteisön kannalta vähäisimpiin kustannuksiin. Komissio piti kuitenkin suojatoimia riittämättöminä ja totesi näin ollen, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, sekä katsoi julkisen palvelun olevan valtiontukea (147). Italian viranomaisten soveltama tarjouskilpailumenettely oli avoin, kun taas Belgian viranomaiset järjestivät neuvottelumenettelyn (148), ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 66 kohdan mukaan tällaisia menettelyjä ”voidaan pitää riittävinä [täyttämään neljännen Altmark-kriteerin] vain poikkeustapauksissa”. Komissio huomauttaa, että tämän merkittävän eron lisäksi myös bpostin tapauksessa toteutetut suojatoimet erosivat täysin nyt tarkasteltavan tapauksen suojatoimista. On syytä todeta, että bpostin tapauksessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintunut tuottaja voitti tarjouskilpailun ainoalla tehdyllä tarjouksella ja mukana oli vain yksi mahdollinen kilpailija. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa tarjouskilpailun voitti tarjoaja, jolla ei ollut yhteyttä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintuneeseen tuottajaan, ja mukana oli useita mahdollisia uskottavia tarjoajia ja edellä mainitut suojatoimet oli toteutettu. Näistä syistä komissio katsoo, etteivät bpost-tapauksen olosuhteet ole verrattavissa nyt tarkasteltavan tapauksen olosuhteisiin. |
| --- | --- |

—

Belgian lehtijakelun toimilupien myöntämistä koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä vain bpost (kyseisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintunut tarjoaja) teki tarjouksen. Alun perin kiinnostuksensa osallistua tarjouskilpailuun ilmaisi kolme yritystä, joista yksi vetäytyi ennen tarjouksen jättämisen määräajan päättymistä ja toinen ilmoitti (kolme päivää sen jälkeen, kun bpost oli jättänyt tarjouksensa), ettei se enää halunnut tehdä tarjousta. Belgian viranomaiset väittivät silti, että tarjouskilpailun aikana oli käyty todellista kilpailua ja että riittävät suojatoimet oli toteutettu sen varmistamiseksi, että tarjouskilpailu johtaisi yhteisön kannalta vähäisimpiin kustannuksiin. Komissio piti kuitenkin suojatoimia riittämättöminä ja totesi näin ollen, ettei neljäs Altmark-kriteeri täyttynyt, sekä katsoi julkisen palvelun olevan valtiontukea (147). Italian viranomaisten soveltama tarjouskilpailumenettely oli avoin, kun taas Belgian viranomaiset järjestivät neuvottelumenettelyn (148), ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 66 kohdan mukaan tällaisia menettelyjä ”voidaan pitää riittävinä [täyttämään neljännen Altmark-kriteerin] vain poikkeustapauksissa”. Komissio huomauttaa, että tämän merkittävän eron lisäksi myös bpostin tapauksessa toteutetut suojatoimet erosivat täysin nyt tarkasteltavan tapauksen suojatoimista. On syytä todeta, että bpostin tapauksessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintunut tuottaja voitti tarjouskilpailun ainoalla tehdyllä tarjouksella ja mukana oli vain yksi mahdollinen kilpailija. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa tarjouskilpailun voitti tarjoaja, jolla ei ollut yhteyttä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun vakiintuneeseen tuottajaan, ja mukana oli useita mahdollisia uskottavia tarjoajia ja edellä mainitut suojatoimet oli toteutettu. Näistä syistä komissio katsoo, etteivät bpost-tapauksen olosuhteet ole verrattavissa nyt tarkasteltavan tapauksen olosuhteisiin.

147

148

| (405) | Lisäksi komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnissä sovellettu tarjouskilpailumenettely eroaa merkittävästi menettelystä Manner-Ranskan ja Korsikan välisen linjaliikenteen harjoittajan valitsemiseksi (149), jäljempänä ’SNCM-tapaus’, seuraavilla tavoilla:






  — | Ranskan viranomaiset tekivät julkisen palvelun sopimuksen etukäteen ilmoitetun neuvottelumenettelyn perusteella. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 66 kohdan mukaan tällaisia menettelyjä ”voidaan pitää riittävinä [täyttämään neljännen Altmark-kriteerin] vain poikkeustapauksissa”. Italian viranomaiset puolestaan turvautuivat avoimeen tarjouskilpailumenettelyyn. |
| --- | --- | --- |

(405)

Lisäksi komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnissä sovellettu tarjouskilpailumenettely eroaa merkittävästi menettelystä Manner-Ranskan ja Korsikan välisen linjaliikenteen harjoittajan valitsemiseksi (149), jäljempänä ’SNCM-tapaus’, seuraavilla tavoilla:

149

—

Ranskan viranomaiset tekivät julkisen palvelun sopimuksen etukäteen ilmoitetun neuvottelumenettelyn perusteella. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 66 kohdan mukaan tällaisia menettelyjä ”voidaan pitää riittävinä [täyttämään neljännen Altmark-kriteerin] vain poikkeustapauksissa”. Italian viranomaiset puolestaan turvautuivat avoimeen tarjouskilpailumenettelyyn.

| — | Vaikka SNCM-tapauksessa tehtiin kaksi tarjousta, niistä toinen hylättiin yhden valintaperusteen perusteella. Näin ollen noiden kahden tarjouksen ansioita ei edes verrattu keskenään taloudellisesti edullisimman tarjouksen valitsemiseksi. Vaikka tarjouksia esitettiinkin kaksi, ne eivät tosiasiassa riittäneet takaamaan tehokasta kilpailua. Tirreniaa koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä viimeiseen vaiheeseen osallistui 11 osapuolta ja todellinen kilpailu oli komission mukaan mahdollista menettelyn loppuun asti (ks. johdanto-osan 403 kappale), vaikka lopulta vain CIN teki tarjouksen. |
| --- | --- |

—

Vaikka SNCM-tapauksessa tehtiin kaksi tarjousta, niistä toinen hylättiin yhden valintaperusteen perusteella. Näin ollen noiden kahden tarjouksen ansioita ei edes verrattu keskenään taloudellisesti edullisimman tarjouksen valitsemiseksi. Vaikka tarjouksia esitettiinkin kaksi, ne eivät tosiasiassa riittäneet takaamaan tehokasta kilpailua. Tirreniaa koskevassa tarjouskilpailumenettelyssä viimeiseen vaiheeseen osallistui 11 osapuolta ja todellinen kilpailu oli komission mukaan mahdollista menettelyn loppuun asti (ks. johdanto-osan 403 kappale), vaikka lopulta vain CIN teki tarjouksen.

| — | SNCM-tapauksessa vakiintunut toimija, SNCM/CMN-konserni, teki myös tarjouksen ja sai huomattavan taloudellisen edun, koska sillä oli jo olemassa alukset, jotka täyttivät asiaankuuluvassa julkisen palvelun sopimuksessa annetut tekniset määräykset. Tämä oli ratkaisevan tärkeää, koska kyseiset vaatimukset edellyttivät tiettyjä SNCM:n aluksia täysin vastaavien alusten rakentamista lähes mittatilaustyönä. Tämä olisi aiheuttanut suuria kustannuksia mahdollisille kiinnostuneille tarjoajille. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa vakiintunut toimija, erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, ei tehnyt eikä voinut tehdä tarjousta eikä tarjouskilpailun voittajalla ollut yhteyttä vakiintuneeseen toimijaan. Koska tarjouskilpailu kattoi alukset, jotka täyttivät julkisen palvelun toteuttamisen edellyttämät tekniset määräykset, yhdelläkään mahdollisista tarjoajista ei ollut kilpailuetua muihin nähden. |
| --- | --- |

—

SNCM-tapauksessa vakiintunut toimija, SNCM/CMN-konserni, teki myös tarjouksen ja sai huomattavan taloudellisen edun, koska sillä oli jo olemassa alukset, jotka täyttivät asiaankuuluvassa julkisen palvelun sopimuksessa annetut tekniset määräykset. Tämä oli ratkaisevan tärkeää, koska kyseiset vaatimukset edellyttivät tiettyjä SNCM:n aluksia täysin vastaavien alusten rakentamista lähes mittatilaustyönä. Tämä olisi aiheuttanut suuria kustannuksia mahdollisille kiinnostuneille tarjoajille. Tarkasteltavana olevassa tapauksessa vakiintunut toimija, erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, ei tehnyt eikä voinut tehdä tarjousta eikä tarjouskilpailun voittajalla ollut yhteyttä vakiintuneeseen toimijaan. Koska tarjouskilpailu kattoi alukset, jotka täyttivät julkisen palvelun toteuttamisen edellyttämät tekniset määräykset, yhdelläkään mahdollisista tarjoajista ei ollut kilpailuetua muihin nähden.

| — | SNCM-tapauksessa komissio myös katsoi, että julkisen palvelun sopimuksen tekopäivän ja palvelujen aloittamispäivän välille jätetty hyvin lyhyt aika (alle kuukausi) muodosti todennäköisesti huomattavan esteen uusille markkinatulokkaille. Komissio toteaa, että Tirrenian tapauksessa tarjouskilpailumenettelyn päättymisestä kului yli vuosi siihen, kun CIN aloitti kyseisen julkisen palvelun hoitamisen. |
| --- | --- |

—

SNCM-tapauksessa komissio myös katsoi, että julkisen palvelun sopimuksen tekopäivän ja palvelujen aloittamispäivän välille jätetty hyvin lyhyt aika (alle kuukausi) muodosti todennäköisesti huomattavan esteen uusille markkinatulokkaille. Komissio toteaa, että Tirrenian tapauksessa tarjouskilpailumenettelyn päättymisestä kului yli vuosi siihen, kun CIN aloitti kyseisen julkisen palvelun hoitamisen.

| (406) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että neljäs Altmark-kriteeri täyttyy tarkastelevana olevassa tapauksessa. |
| --- | --- |

(406)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että neljäs Altmark-kriteeri täyttyy tarkastelevana olevassa tapauksessa.

| (407) | Koska unionin tuomioistuimen Altmark-tuomiossa vahvistamat neljä edellytystä täyttyvät kumulatiivisesti, Tirrenia-liiketoimintayksikköön liitetyn uuden sopimuksen ja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden antaminen CIN:lle tai sen suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys eivät antaneet komission mukaan taloudellista etua CIN:lle. |
| --- | --- |

(407)

Koska unionin tuomioistuimen Altmark-tuomiossa vahvistamat neljä edellytystä täyttyvät kumulatiivisesti, Tirrenia-liiketoimintayksikköön liitetyn uuden sopimuksen ja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden antaminen CIN:lle tai sen suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys eivät antaneet komission mukaan taloudellista etua CIN:lle.

7.1.3.5   Päätelmät

Päätelmät

| (408) | Koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset eivät täyty, komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikköön niputetun uuden sopimuksen ja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden antaminen CIN:lle tai sen suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys eivät ole valtiontukea CIN:lle. |
| --- | --- |

(408)

Koska kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätyt edellytykset eivät täyty, komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikköön niputetun uuden sopimuksen ja kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden antaminen CIN:lle tai sen suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys eivät ole valtiontukea CIN:lle.

7.1.4   Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

Vuoden 2010 laissa säädetyt toimenpiteet

| (409) | Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että kaikki asetuksessa 125/2010, joka on muunnettu muutoksin vuoden 2010 laiksi, säädetyt toimenpiteet ovat valtiontukea entisen Tirrenia-konsernin yritysten hyväksi siltä osin kuin tuensaajien oli mahdollistaa hyödyntää kyseisiä toimenpiteitä maksuvalmiustarpeidensa kattamiseksi ja siten yleisen taloudellisen asemansa parantamiseksi. |
| --- | --- |

(409)

Vuoden 2011 päätöksessä komissio katsoi alustavasti, että kaikki asetuksessa 125/2010, joka on muunnettu muutoksin vuoden 2010 laiksi, säädetyt toimenpiteet ovat valtiontukea entisen Tirrenia-konsernin yritysten hyväksi siltä osin kuin tuensaajien oli mahdollistaa hyödyntää kyseisiä toimenpiteitä maksuvalmiustarpeidensa kattamiseksi ja siten yleisen taloudellisen asemansa parantamiseksi.

| (410) | Muodollisen tutkinnan aikana saamiensa tietojen perusteella komissio katsoo, että kyseisiä kolmea toimenpidettä on arvioitava erikseen. |
| --- | --- |

(410)

Muodollisen tutkinnan aikana saamiensa tietojen perusteella komissio katsoo, että kyseisiä kolmea toimenpidettä on arvioitava erikseen.

7.1.4.1   Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin

Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin

| (411) | Valtion varat: Valtio myönsi kyseiset varat omasta talousarviostaan (ks. johdanto-osan 109 kappale), ja mahdollisuudesta käyttää niitä maksuvalmiustarkoituksiin säädettiin vuoden 2010 laissa. Näin ollen toimenpide on valtion toteuttama ja myönnetty valtion varoista. |
| --- | --- |

(411)

Valtion varat: Valtio myönsi kyseiset varat omasta talousarviostaan (ks. johdanto-osan 109 kappale), ja mahdollisuudesta käyttää niitä maksuvalmiustarkoituksiin säädettiin vuoden 2010 laissa. Näin ollen toimenpide on valtion toteuttama ja myönnetty valtion varoista.

Valtion varat

| (412) | Valikoivuus: Toimenpide koski ainoastaan entisen Tirrenia-konsernin yrityksiä, kuten Tirreniaa, joten se oli valikoiva. Täydellisyyden vuoksi komissio huomauttaa, ettei toimenpide koskenut CIN:ää. |
| --- | --- |

(412)

Valikoivuus: Toimenpide koski ainoastaan entisen Tirrenia-konsernin yrityksiä, kuten Tirreniaa, joten se oli valikoiva. Täydellisyyden vuoksi komissio huomauttaa, ettei toimenpide koskenut CIN:ää.

Valikoivuus

| (413) | Taloudellinen etu: Komissio toteaa, että Tirrenia sai noin 12 051 900 euroa alusten ajanmukaistamiseen kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi ja että sen oli vuoden 2010 lain nojalla mahdollista käyttää kyseisiä varoja väliaikaisesti maksuvalmiustarkoituksiin (ks. johdanto-osan 109 kappale). Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 110 kappale), Banca Carige käytti osan kyseisistä varoista (eli 4 657 005,35 euroa) kuitatakseen niillä kaksi Tirrenian velkaa. Lisäksi Italian viranomaiset vahvistivat (ks. johdanto-osan 192 kappale), että Tirrenia käytti kyseisistä varoista tosiasiallisesti vain 630 600 euroa Clodia-nimiseen alukseen tehtyjen ajanmukaistusten maksamiseksi. Jäljelle jäänyttä 11 421 300 euron määrää ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä myöskään maksettu takaisin valtiolle. Lopulta Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan (eli CIN:n) oli maksettava jäljellä olevat ajanmukaistukset omista varoistaan (ja Banca Profilo otti tämän 11 421 300 euron vastattavan huomioon myös arviossaan). Italia ei ole osoittanut, että tämä maksuvalmiustuki olisi myönnetty markkinaehdoin. Tirrenia ei myöskään maksanut takaisin tai käyttänyt näitä varoja alkuperäiseen tarkoitukseen (eli aluksiin tehtävien ajanmukaistusten maksamiseen) sitä 630 600 euron summaa lukuun ottamatta, joka käytettiin Clodia-aluksen ajanmukaistamiseen. Koska tavallinen markkinatoimija ei voisi hyötyä tällaisesta toimenpiteestä, se antoi komission mukaan väistämättä taloudellista etua Tirrenialle. |
| --- | --- |

(413)

Taloudellinen etu: Komissio toteaa, että Tirrenia sai noin 12 051 900 euroa alusten ajanmukaistamiseen kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi ja että sen oli vuoden 2010 lain nojalla mahdollista käyttää kyseisiä varoja väliaikaisesti maksuvalmiustarkoituksiin (ks. johdanto-osan 109 kappale). Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 110 kappale), Banca Carige käytti osan kyseisistä varoista (eli 4 657 005,35 euroa) kuitatakseen niillä kaksi Tirrenian velkaa. Lisäksi Italian viranomaiset vahvistivat (ks. johdanto-osan 192 kappale), että Tirrenia käytti kyseisistä varoista tosiasiallisesti vain 630 600 euroa Clodia-nimiseen alukseen tehtyjen ajanmukaistusten maksamiseksi. Jäljelle jäänyttä 11 421 300 euron määrää ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä myöskään maksettu takaisin valtiolle. Lopulta Tirrenia-liiketoimintayksikön uuden omistajan (eli CIN:n) oli maksettava jäljellä olevat ajanmukaistukset omista varoistaan (ja Banca Profilo otti tämän 11 421 300 euron vastattavan huomioon myös arviossaan). Italia ei ole osoittanut, että tämä maksuvalmiustuki olisi myönnetty markkinaehdoin. Tirrenia ei myöskään maksanut takaisin tai käyttänyt näitä varoja alkuperäiseen tarkoitukseen (eli aluksiin tehtävien ajanmukaistusten maksamiseen) sitä 630 600 euron summaa lukuun ottamatta, joka käytettiin Clodia-aluksen ajanmukaistamiseen. Koska tavallinen markkinatoimija ei voisi hyötyä tällaisesta toimenpiteestä, se antoi komission mukaan väistämättä taloudellista etua Tirrenialle.

Taloudellinen etu

| (414) | Vaikutus kauppaan: Johdanto-osan 310 ja 311 kappaleessa esitettyjen syiden perusteella komissio katsoo, että tämän toimenpiteen myöntäminen Tirrenialle on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla. |
| --- | --- |

(414)

Vaikutus kauppaan: Johdanto-osan 310 ja 311 kappaleessa esitettyjen syiden perusteella komissio katsoo, että tämän toimenpiteen myöntäminen Tirrenialle on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla.

Vaikutus kauppaan

| (415) | Päätelmä: Komissio mukaan se, että Tirrenia käytti alun perin aluksiin tehtäviin ajanmukaistuksiin myönnetyn 11 421 300 euron summan maksuvalmiustarkoituksiin vuoden 2010 lain nojalla, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(415)

Päätelmä: Komissio mukaan se, että Tirrenia käytti alun perin aluksiin tehtäviin ajanmukaistuksiin myönnetyn 11 421 300 euron summan maksuvalmiustarkoituksiin vuoden 2010 lain nojalla, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle.

Päätelmä

7.1.4.2   Yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset

Yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset

| (416) | Kuten johdanto-osan 111 kappaleessa on kuvattu, vuoden 2010 lain 1 §:n nojalla tietyt toimet ja operaatiot, jotka toteutettiin Tirrenia-konsernin yksityistämiseksi ja jotka määritellään muutoksin vuoden 2009 laiksi muunnetun asetuksen 135/2009 19 b §:n 1–15 momentissa, on vapautettu tällaisista toimista ja operaatioista tavallisesti perittävistä veroista. |
| --- | --- |

(416)

Kuten johdanto-osan 111 kappaleessa on kuvattu, vuoden 2010 lain 1 §:n nojalla tietyt toimet ja operaatiot, jotka toteutettiin Tirrenia-konsernin yksityistämiseksi ja jotka määritellään muutoksin vuoden 2009 laiksi muunnetun asetuksen 135/2009 19 b §:n 1–15 momentissa, on vapautettu tällaisista toimista ja operaatioista tavallisesti perittävistä veroista.

| (417) | Komissio toteaa ensinnäkin, että tässä on arvioitava kahta erillistä luovutusten sarjaa: 1) Tirrenian entisten tytäryhtiöiden Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutus (erityishallintomenettelyyn asetetulta) Tirrenialta Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille sekä 2) Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutus erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta CIN:lle. Vapautus koski rekisteröintiveroa, maa- ja kiinteistörekisteriveroja sekä leimaveroa, jäljempänä yhdessä ’välilliset verot’, arvonlisäveroa ja yhteisöveroa. Tukitoimenpiteen saajina oli myyjä, ostaja tai molemmat. |
| --- | --- |

(417)

Komissio toteaa ensinnäkin, että tässä on arvioitava kahta erillistä luovutusten sarjaa: 1) Tirrenian entisten tytäryhtiöiden Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutus (erityishallintomenettelyyn asetetulta) Tirrenialta Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille sekä 2) Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutus erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta CIN:lle. Vapautus koski rekisteröintiveroa, maa- ja kiinteistörekisteriveroja sekä leimaveroa, jäljempänä yhdessä ’välilliset verot’, arvonlisäveroa ja yhteisöveroa. Tukitoimenpiteen saajina oli myyjä, ostaja tai molemmat.

| (418) | Komissio hyväksyy suoraan sen, että kyseisten yritysten luovutuksesta alueille ei peritty yhteisöveroa (koska siitä ei maksettu vastiketta) eikä arvonlisäveroa (jota ei kansallisen lainsäädännön mukaisesti peritä tällaisista liiketoimista). Välillisistä veroista on todettava, että verot, joita kansallisen lainsäädännön nojalla perittiin vain ostajilta, jäivät perittäväksi alueilta, jotka tässä tapauksessa hoitivat julkisen palvelun tehtäviään eli toimivat valtion laitoksina. Niitä ei tällaisenaan voida pitää taloudellisina yrityksinä. Näin ollen edellä mainittuja verovapautuksia ei arvioida tässä päätöksessä tarkemmin. |
| --- | --- |

(418)

Komissio hyväksyy suoraan sen, että kyseisten yritysten luovutuksesta alueille ei peritty yhteisöveroa (koska siitä ei maksettu vastiketta) eikä arvonlisäveroa (jota ei kansallisen lainsäädännön mukaisesti peritä tällaisista liiketoimista). Välillisistä veroista on todettava, että verot, joita kansallisen lainsäädännön nojalla perittiin vain ostajilta, jäivät perittäväksi alueilta, jotka tässä tapauksessa hoitivat julkisen palvelun tehtäviään eli toimivat valtion laitoksina. Niitä ei tällaisenaan voida pitää taloudellisina yrityksinä. Näin ollen edellä mainittuja verovapautuksia ei arvioida tässä päätöksessä tarkemmin.

| (419) | Komissio toteaa myös, että koska Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnin CIN:lle kaltaiset liiketoimet eivät kuulu arvonlisäveron soveltamisalaan (150), verovapautus arvonlisäverosta ei ole voinut antaa Tirrenialle etua. Lisäksi komissio panee merkille, että Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevassa myyntisopimuksessa määrätään selvästi, että ostaja, eli CIN, vastaa kaikista liiketoimeen liittyvistä veroista, maksuista ja notaarin kuluista, eikä siinä viitata mitenkään CIN:n vapauttamiseen kyseisistä veroista. Näin ollen komissio katsoo, ettei CIN ole voinut hyötyä tästä toimenpiteestä. Näistä syistä edellä mainittuja verovapautuksia ei arvioida tässä päätöksessä tarkemmin. |
| --- | --- |

(419)

Komissio toteaa myös, että koska Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnin CIN:lle kaltaiset liiketoimet eivät kuulu arvonlisäveron soveltamisalaan (150), verovapautus arvonlisäverosta ei ole voinut antaa Tirrenialle etua. Lisäksi komissio panee merkille, että Tirrenia-liiketoimintayksikköä koskevassa myyntisopimuksessa määrätään selvästi, että ostaja, eli CIN, vastaa kaikista liiketoimeen liittyvistä veroista, maksuista ja notaarin kuluista, eikä siinä viitata mitenkään CIN:n vapauttamiseen kyseisistä veroista. Näin ollen komissio katsoo, ettei CIN ole voinut hyötyä tästä toimenpiteestä. Näistä syistä edellä mainittuja verovapautuksia ei arvioida tässä päätöksessä tarkemmin.

150

| (420) | Edellä esitettyjen seikkojen valossa komissio arvioi tässä ainoastaan, hyötyikö (erityishallintomenettelyyn asetettu) Tirrenia jotenkin siitä, että se vapautettiin rekisteröintiverosta, maa- ja kiinteistörekisteriveroista sekä leimaverosta (välilliset verot) kummankin luovutusten sarjan osalta, tai siitä, että se vapautettiin yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle saadun tuoton osalta. |
| --- | --- |

(420)

Edellä esitettyjen seikkojen valossa komissio arvioi tässä ainoastaan, hyötyikö (erityishallintomenettelyyn asetettu) Tirrenia jotenkin siitä, että se vapautettiin rekisteröintiverosta, maa- ja kiinteistörekisteriveroista sekä leimaverosta (välilliset verot) kummankin luovutusten sarjan osalta, tai siitä, että se vapautettiin yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle saadun tuoton osalta.

| (421) | Valtion varat: Verovapautus merkitsee jo itsessään valtion varojen menettämistä. Lisäksi kyseiset vapautukset myönnettiin vuoden 2010 lain nojalla (ks. johdanto-osan 111 kappaleen b alakohta), joten kyse on valtion toteuttamista toimenpiteistä. |
| --- | --- |

(421)

Valtion varat: Verovapautus merkitsee jo itsessään valtion varojen menettämistä. Lisäksi kyseiset vapautukset myönnettiin vuoden 2010 lain nojalla (ks. johdanto-osan 111 kappaleen b alakohta), joten kyse on valtion toteuttamista toimenpiteistä.

Valtion varat

| (422) | Valikoivuus: Koska myönnetyt verovapautukset koskivat vain entisen Tirrenia-konsernin yksityistämiseen liittyviä operaatioita ja toimia, ne ovat valikoivia. Italia ei ole väittänyt eikä myöskään osoittanut, että kyseiset verovapautukset eivät olisi valikoivia. |
| --- | --- |

(422)

Valikoivuus: Koska myönnetyt verovapautukset koskivat vain entisen Tirrenia-konsernin yksityistämiseen liittyviä operaatioita ja toimia, ne ovat valikoivia. Italia ei ole väittänyt eikä myöskään osoittanut, että kyseiset verovapautukset eivät olisi valikoivia.

Valikoivuus

| (423) | Taloudellinen etu: Tirrenia vapautettiin välillisistä veroista kumpaankin johdanto-osan 416 kappaleessa kuvattuun luovutusten sarjaan (luovutukset alueille ja luovutus CIN:lle) liittyvien toimenpiteiden osalta, joten se sai taloudellista etua, jonka määrä vastaa tämän tyyppisistä operaatioista ja toimista tavallisesti kansallisen lainsäädännön nojalla perittävien verojen määrää. |
| --- | --- |

(423)

Taloudellinen etu: Tirrenia vapautettiin välillisistä veroista kumpaankin johdanto-osan 416 kappaleessa kuvattuun luovutusten sarjaan (luovutukset alueille ja luovutus CIN:lle) liittyvien toimenpiteiden osalta, joten se sai taloudellista etua, jonka määrä vastaa tämän tyyppisistä operaatioista ja toimista tavallisesti kansallisen lainsäädännön nojalla perittävien verojen määrää.

Taloudellinen etu

| (424) | Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle komissio toteaa lisäksi, että CIN maksoi luovutuksesta vastikkeen (380 100 000 euroa). Tavallisesta tällaisesta liiketoimesta peritään yhteisöveroa. Kyseisestä verosta vapauttaminen on taloudellinen etu, sillä yrityksen omaisuuden tai liiketoiminnan myynnistä saatava tuotto otetaan yleensä huomioon yrityksen yhteisöveron laskennassa. Komission mukaan tähän päätelmään ei vaikuta se tosiseikka, ettei tässä vaiheessa vielä ole mahdollista määrittää, hyötyykö Tirrenia käytännössä yhteisöveron vapauksesta, koska on edelleen epäselvää, kannetaanko kyseinen vero sitten, kun Tirrenian on täysin realisoitu (151). |
| --- | --- |

(424)

Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle komissio toteaa lisäksi, että CIN maksoi luovutuksesta vastikkeen (380 100 000 euroa). Tavallisesta tällaisesta liiketoimesta peritään yhteisöveroa. Kyseisestä verosta vapauttaminen on taloudellinen etu, sillä yrityksen omaisuuden tai liiketoiminnan myynnistä saatava tuotto otetaan yleensä huomioon yrityksen yhteisöveron laskennassa. Komission mukaan tähän päätelmään ei vaikuta se tosiseikka, ettei tässä vaiheessa vielä ole mahdollista määrittää, hyötyykö Tirrenia käytännössä yhteisöveron vapauksesta, koska on edelleen epäselvää, kannetaanko kyseinen vero sitten, kun Tirrenian on täysin realisoitu (151).

151

| (425) | Vaikutus kauppaan: Johdanto-osan 310 ja 311 kappaleessa esitetyistä syistä komissio katsoo, että Tirrenian vapauttaminen tietyistä veroista edellä kuvatulla tavalla on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla. |
| --- | --- |

(425)

Vaikutus kauppaan: Johdanto-osan 310 ja 311 kappaleessa esitetyistä syistä komissio katsoo, että Tirrenian vapauttaminen tietyistä veroista edellä kuvatulla tavalla on omiaan vaikuttamaan unionin kauppaan ja vääristämään kilpailua sisämarkkinoilla.

Vaikutus kauppaan

| (426) | Päätelmä: Vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta niiden ostajille sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(426)

Päätelmä: Vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta niiden ostajille sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle.

Päätelmä

7.1.4.3   Mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi

Mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi

| (427) | Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio toi esiin entisen Tirrenia-konsernin yritysten mahdollisuuden käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja (ks. johdanto-osan 111 kappaleen c alakohta) vallitsevien maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi. Muodollisen tutkintamenettelyn aikana Italian viranomaiset kuitenkin selvensivät, ettei kyseisen rahaston varoja ollut tarkoitettu ylimääräiseksi korvaukseksi Tirrenialle (tai muillekaan entisen Tirrenia-konsernin yrityksille) Sen sijaan kyseiset varat otettiin käyttöön entisen Tirrenia-konsernin yrityksille maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin varattujen talousarviomäärärahojen täydentämiseksi siltä varalta, etteivät ne riittäisi. Vuoden 2010 lain 1 §:n 5 b momentin nojalla alueilla oli nimittäin oikeus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja rahoittaakseen (osittain) normaalit julkisen palvelun korvaukset ja varmistaakseen siten meriliikennepalvelujen jatkuvuuden. Toisin sanoen tämä toimenpide koskee ainoastaan varoja, jotka on kohdennettu Italian valtion talousarviosta julkisen palvelun korvausten maksamiseen. |
| --- | --- |

(427)

Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio toi esiin entisen Tirrenia-konsernin yritysten mahdollisuuden käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja (ks. johdanto-osan 111 kappaleen c alakohta) vallitsevien maksuvalmiustarpeiden kattamiseksi. Muodollisen tutkintamenettelyn aikana Italian viranomaiset kuitenkin selvensivät, ettei kyseisen rahaston varoja ollut tarkoitettu ylimääräiseksi korvaukseksi Tirrenialle (tai muillekaan entisen Tirrenia-konsernin yrityksille) Sen sijaan kyseiset varat otettiin käyttöön entisen Tirrenia-konsernin yrityksille maksettaviin julkisen palvelun korvauksiin varattujen talousarviomäärärahojen täydentämiseksi siltä varalta, etteivät ne riittäisi. Vuoden 2010 lain 1 §:n 5 b momentin nojalla alueilla oli nimittäin oikeus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitettuja varoja rahoittaakseen (osittain) normaalit julkisen palvelun korvaukset ja varmistaakseen siten meriliikennepalvelujen jatkuvuuden. Toisin sanoen tämä toimenpide koskee ainoastaan varoja, jotka on kohdennettu Italian valtion talousarviosta julkisen palvelun korvausten maksamiseen.

| (428) | Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varat ovat vain yksi rahoituslähde, jonka ansiosta valtio voi maksaa julkisen palvelun korvauksia (alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla), eikä kyse ole toimenpiteestä, josta Tirrenia voi hyötyä kyseisten julkisen palvelun korvausten lisäksi. Toisin sanoen alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varat eivät ole valtiontukea Tirrenialle, joten niitä ei arvioida tässä päätöksessä enempää. |
| --- | --- |

(428)

Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varat ovat vain yksi rahoituslähde, jonka ansiosta valtio voi maksaa julkisen palvelun korvauksia (alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla), eikä kyse ole toimenpiteestä, josta Tirrenia voi hyötyä kyseisten julkisen palvelun korvausten lisäksi. Toisin sanoen alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varat eivät ole valtiontukea Tirrenialle, joten niitä ei arvioida tässä päätöksessä enempää.

7.1.5   Päätelmä tuen olemassaolosta

Päätelmä tuen olemassaolosta

| (429) | Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, että






  — | Tirrenialle maksettu korvaus julkisen meriliikenteen reittien liikennöinnistä 1 päivästä tammikuuta 2009 ja 18 päivään heinäkuuta 2012 ja näillä julkisen palvelun reiteillä samalla ajanjaksolla myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka voidaan myös katsoa uudeksi tueksi; |
| --- | --- | --- |

(429)

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo, että

—

Tirrenialle maksettu korvaus julkisen meriliikenteen reittien liikennöinnistä 1 päivästä tammikuuta 2009 ja 18 päivään heinäkuuta 2012 ja näillä julkisen palvelun reiteillä samalla ajanjaksolla myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, joka voidaan myös katsoa uudeksi tueksi;

| — | pelastamistuen jatkaminen 28 päivästä elokuuta 2011 aina 18 päivään syyskuuta 2012 on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle; |
| --- | --- |

—

pelastamistuen jatkaminen 28 päivästä elokuuta 2011 aina 18 päivään syyskuuta 2012 on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle;

| — | uuden sopimuksen tekeminen 18 päivän heinäkuuta 2012 ja 18 päivän heinäkuuta 2020 väliselle ajanjaksolle, sen liittäminen yhteen Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa sekä kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden myöntäminen CIN:lle – mukaan lukien CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys – täyttävät neljä Altmark-kriteeriä, joten ne eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea CIN:lle; |
| --- | --- |

—

uuden sopimuksen tekeminen 18 päivän heinäkuuta 2012 ja 18 päivän heinäkuuta 2020 väliselle ajanjaksolle, sen liittäminen yhteen Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa sekä kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden myöntäminen CIN:lle – mukaan lukien CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys – täyttävät neljä Altmark-kriteeriä, joten ne eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea CIN:lle;

| — | se, että Tirrenia käytti alun perin aluksiin tehtäviin ajanmukaistuksiin myönnettyjä varoja maksuvalmiustarkoituksiin vuoden 2010 nojalla, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle; |
| --- | --- |

—

se, että Tirrenia käytti alun perin aluksiin tehtäviin ajanmukaistuksiin myönnettyjä varoja maksuvalmiustarkoituksiin vuoden 2010 nojalla, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle;

| — | vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin luovutuksesta Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle; ja että |
| --- | --- |

—

vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin luovutuksesta Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle; ja että

| — | vuoden 2010 laissa säädetty mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja maksuvalmiustarpeiden täyttämiseksi ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

—

vuoden 2010 laissa säädetty mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston varoja maksuvalmiustarpeiden täyttämiseksi ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

7.2   Tuen sääntöjenmukaisuus

Tuen sääntöjenmukaisuus

| (430) | Kaikki tässä päätöksessä tarkastellut tukitoimenpiteet on pantu täytäntöön ennen komission virallista hyväksyntää. Näin ollen Italia on kyseiset tukitoimenpiteet myöntäessään rikkonut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa, koska näitä toimenpiteitä ei ollut vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen nojalla (152). |
| --- | --- |

(430)

Kaikki tässä päätöksessä tarkastellut tukitoimenpiteet on pantu täytäntöön ennen komission virallista hyväksyntää. Näin ollen Italia on kyseiset tukitoimenpiteet myöntäessään rikkonut SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa, koska näitä toimenpiteitä ei ollut vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen nojalla (152).

152

7.3   Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille

| (431) | Mikäli edellä määritetyt toimenpiteet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 106 artiklan 2 kohdassa vahvistettuihin poikkeuksiin nähden. |
| --- | --- |

(431)

Mikäli edellä määritetyt toimenpiteet ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa ja 106 artiklan 2 kohdassa vahvistettuihin poikkeuksiin nähden.

7.3.1   Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

Valtion ja Tirrenian välisen alkuperäisen sopimuksen jatkaminen

7.3.1.1   Sovellettavat säännöt

Sovellettavat säännöt

| (432) | Kuten edellä on todettu, alkuperäisten sopimusten jatkaminen vuoden 2008 lopun jälkeen toteutettiin peräkkäisten säädösten nojalla seuraavasti:






  a) | joulukuun 30 päivänä vuonna 2008 annetulla asetuksella nro 207, joka on muunnettu 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi nro 14, jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä tammikuuta 2009 joulukuun 31 päivään joulukuuta 2009; |
| --- | --- | --- |

(432)

Kuten edellä on todettu, alkuperäisten sopimusten jatkaminen vuoden 2008 lopun jälkeen toteutettiin peräkkäisten säädösten nojalla seuraavasti:

a)

joulukuun 30 päivänä vuonna 2008 annetulla asetuksella nro 207, joka on muunnettu 27 päivänä helmikuuta 2009 annetuksi laiksi nro 14, jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä tammikuuta 2009 joulukuun 31 päivään joulukuuta 2009;

| b) | syyskuun 25 päivänä vuonna 2009 annetulla asetuksella nro 135, joka on muunnettu vuoden 2009 laiksi, muun muassa jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä tammikuuta 2010 syyskuun 30 päivään 2010; ja |
| --- | --- |

b)

syyskuun 25 päivänä vuonna 2009 annetulla asetuksella nro 135, joka on muunnettu vuoden 2009 laiksi, muun muassa jatkettiin alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä tammikuuta 2010 syyskuun 30 päivään 2010; ja

| c) | elokuun 5 päivänä vuonna 2010 annetulla asetuksella nro 125, joka on muunnettu vuoden 2010 laiksi, jatkettiin uudelleen alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä lokakuuta 2010 Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessien päättymiseen asti. |
| --- | --- |

c)

elokuun 5 päivänä vuonna 2010 annetulla asetuksella nro 125, joka on muunnettu vuoden 2010 laiksi, jatkettiin uudelleen alkuperäisiä sopimuksia 1 päivästä lokakuuta 2010 Tirrenian ja Siremarin yksityistämisprosessien päättymiseen asti.

| (433) | Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että julkisen palvelun korvauksen maksaminen alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella sijoittuu aikaan ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan vuoden 2011 paketti – yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artikla ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 69 kohta – sisältää kuitenkin sääntöjä, joiden mukaan kyseistä pakettia sovelletaan myös tukeen, joka on myönnetty ennen kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskeva vuoden 2011 paketti tuli voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artiklan b kohdassa määrätään erityisesti, että

  ”kaikki ennen tämän päätöksen voimaantuloa [eli ennen 31 päivää tammikuuta 2012] käyttöön otettu tuki, joka ei ollut päätöksen 2005/842/EY mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaa ja jota ei ollut vapautettu ilmoitusvaatimuksesta, mutta joka täyttää tämän päätöksen edellytykset, soveltuu sisämarkkinoille ja on vapautettu ennakkoilmoitusvaatimuksesta”. |
| --- | --- |

(433)

Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että julkisen palvelun korvauksen maksaminen alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella sijoittuu aikaan ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan vuoden 2011 paketti – yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artikla ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 69 kohta – sisältää kuitenkin sääntöjä, joiden mukaan kyseistä pakettia sovelletaan myös tukeen, joka on myönnetty ennen kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskeva vuoden 2011 paketti tuli voimaan 31 päivänä tammikuuta 2012. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artiklan b kohdassa määrätään erityisesti, että

”kaikki ennen tämän päätöksen voimaantuloa [eli ennen 31 päivää tammikuuta 2012] käyttöön otettu tuki, joka ei ollut päätöksen 2005/842/EY mukaisesti sisämarkkinoille soveltuvaa ja jota ei ollut vapautettu ilmoitusvaatimuksesta, mutta joka täyttää tämän päätöksen edellytykset, soveltuu sisämarkkinoille ja on vapautettu ennakkoilmoitusvaatimuksesta”.

| (434) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 68 ja 69 kohdassa puolestaan täsmennetään, että komissio soveltaa kyseisissä puitteissa vahvistettuja periaatteita kaikkiin ilmoitettuihin tukihankkeisiin riippumatta siitä, onko ilmoitus tehty ennen kuin kyseisiä puitteita alettiin soveltaa 31 päivänä tammikuuta 2012 vai sen jälkeen, sekä kaikkiin sääntöjenvastaisiin tukiin, joista se päättää 31 päivän tammikuuta 2012 jälkeen, vaikka tuki olisi myönnetty ennen 31 päivää tammikuuta 2012. Jälkimmäisessä tapauksessa ei sovelleta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan määräyksiä. |
| --- | --- |

(434)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 68 ja 69 kohdassa puolestaan täsmennetään, että komissio soveltaa kyseisissä puitteissa vahvistettuja periaatteita kaikkiin ilmoitettuihin tukihankkeisiin riippumatta siitä, onko ilmoitus tehty ennen kuin kyseisiä puitteita alettiin soveltaa 31 päivänä tammikuuta 2012 vai sen jälkeen, sekä kaikkiin sääntöjenvastaisiin tukiin, joista se päättää 31 päivän tammikuuta 2012 jälkeen, vaikka tuki olisi myönnetty ennen 31 päivää tammikuuta 2012. Jälkimmäisessä tapauksessa ei sovelleta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan määräyksiä.

| (435) | Näin ollen edellä kuvatut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen ja kyseisiä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden soveltamisesta annetut säännöt merkitsevät sitä, että Tirrenialle sopimuksen jatkokaudella maksettua julkisen palvelun korvausta voidaan arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan vuoden 2011 paketin nojalla. Jos todetaan, että joko yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden merkityksellisiä määräyksiä on noudatettu, tämä tukitoimenpide soveltuu sisämarkkinoille koko 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisen ajanjakson osalta (153). |
| --- | --- |

(435)

Näin ollen edellä kuvatut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen ja kyseisiä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden soveltamisesta annetut säännöt merkitsevät sitä, että Tirrenialle sopimuksen jatkokaudella maksettua julkisen palvelun korvausta voidaan arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan vuoden 2011 paketin nojalla. Jos todetaan, että joko yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen tai yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden merkityksellisiä määräyksiä on noudatettu, tämä tukitoimenpide soveltuu sisämarkkinoille koko 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisen ajanjakson osalta (153).

153

| (436) | Komissio huomauttaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehtyä päätöstä, joka tuli voimaan 19 päivänä joulukuuta 2005, samoin kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehtyä päätöstä voidaan soveltaa julkisen palvelun korvauksena myönnettävään valtiontukeen vain sellaisten saaria palvelevien meriliikenneyhteyksien osalta, joiden keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahtena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantamista edeltäneenä tilikautena on enintään 300 000 matkustajaa. Vuosina 2007, 2008 ja 2009 niistä 12 reitistä, joita Tirrenia liikennöi ensin alkuperäisen sopimuksen ja sittemmin kyseisen sopimuksen jatkamisen perusteella, 300 000 matkustajan vuotuinen kynnysarvo kuitenkin ylittyi kolmella reitillä (Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres) (154). Näin ollen komissio ei voi arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen eikä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen perusteella, soveltuuko Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla 18 päivään heinäkuuta 2012 asti maksettu julkisen palvelun korvaus sisämarkkinoille. |
| --- | --- |

(436)

Komissio huomauttaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehtyä päätöstä, joka tuli voimaan 19 päivänä joulukuuta 2005, samoin kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehtyä päätöstä voidaan soveltaa julkisen palvelun korvauksena myönnettävään valtiontukeen vain sellaisten saaria palvelevien meriliikenneyhteyksien osalta, joiden keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahtena yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantamista edeltäneenä tilikautena on enintään 300 000 matkustajaa. Vuosina 2007, 2008 ja 2009 niistä 12 reitistä, joita Tirrenia liikennöi ensin alkuperäisen sopimuksen ja sittemmin kyseisen sopimuksen jatkamisen perusteella, 300 000 matkustajan vuotuinen kynnysarvo kuitenkin ylittyi kolmella reitillä (Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres) (154). Näin ollen komissio ei voi arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen eikä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen perusteella, soveltuuko Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla 18 päivään heinäkuuta 2012 asti maksettu julkisen palvelun korvaus sisämarkkinoille.

154

| (437) | Näin ollen Tirrenialle vuodesta 2009 yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen asti maksetun julkisen palvelun korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille olisi normaalisti arvioitava kyseisten kolmen Tirrenian reitin osalta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 9 kohdan mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettyä korvausta on kuitenkin tarkasteltava vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen nojalla. Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010 ja julistettiin maksukyvyttömäksi 12 päivänä elokuuta 2010, joten se oli vaikeuksissa vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla jo silloin, kun sopimusta jatkettiin vuoden 2010 lain nojalla. Näin ollen Tirrenia oli yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottava vaikeuksissa oleva yritys ainakin osan aikaa sopimuksen jatkokaudesta (12 päivästä elokuuta 2010 lähtien 18 päivänä heinäkuuta 2012 toteutuneeseen myyntiin asti). |
| --- | --- |

(437)

Näin ollen Tirrenialle vuodesta 2009 yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen asti maksetun julkisen palvelun korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille olisi normaalisti arvioitava kyseisten kolmen Tirrenian reitin osalta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 9 kohdan mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville vaikeuksissa oleville yrityksille myönnettyä korvausta on kuitenkin tarkasteltava vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen nojalla. Tirrenia asetettiin erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010 ja julistettiin maksukyvyttömäksi 12 päivänä elokuuta 2010, joten se oli vaikeuksissa vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla jo silloin, kun sopimusta jatkettiin vuoden 2010 lain nojalla. Näin ollen Tirrenia oli yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottava vaikeuksissa oleva yritys ainakin osan aikaa sopimuksen jatkokaudesta (12 päivästä elokuuta 2010 lähtien 18 päivänä heinäkuuta 2012 toteutuneeseen myyntiin asti).

| (438) | Elokuun 1 päivänä elokuuta 2014 voimaan tulleita vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoja (155) sovelletaan takautuvasti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille myönnettyyn tukeen. Kyseisten suuntaviivojen mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tarjoavalle vaikeuksissa olevalle yritykselle ennen 31 päivänä tammikuuta 2012 (jolloin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat vuoden 2011 puitteet tulivat voimaan) myönnetyn tuen soveltuvuus sisämarkkinoille arvioidaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden nojalla, lukuun ottamatta 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan määräyksiä (156). Näin ollen samoja sääntöjä sovelletaan koko ajanjaksolla 1 päivästä tammikuuta 2009 yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen 18 päivänä heinäkuuta 2012 asti. |
| --- | --- |

(438)

Elokuun 1 päivänä elokuuta 2014 voimaan tulleita vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoja (155) sovelletaan takautuvasti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille myönnettyyn tukeen. Kyseisten suuntaviivojen mukaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tarjoavalle vaikeuksissa olevalle yritykselle ennen 31 päivänä tammikuuta 2012 (jolloin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevat vuoden 2011 puitteet tulivat voimaan) myönnetyn tuen soveltuvuus sisämarkkinoille arvioidaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden nojalla, lukuun ottamatta 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan määräyksiä (156). Näin ollen samoja sääntöjä sovelletaan koko ajanjaksolla 1 päivästä tammikuuta 2009 yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen 18 päivänä heinäkuuta 2012 asti.

155

156

| (439) | Koska tarkasteltavina olevista Tirrenian reiteistä kolme jää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 ja vuonna 2011 tehtyjen päätösten soveltamisalan ulkopuolelle sekä tiiviyden ja tehokkuuden vuoksi komissio arvioi ensiksi, täyttääkö julkisen palvelun korvaus, jota Tirrenialle maksettiin kaikkien 12 meriliikenneyhteyden liikennöinnistä sopimuksen jatkokaudella, yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden edellytykset, lukuun ottamatta 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdassa annettuja määräyksiä. Vasta tämän ensimmäisen vaiheen jälkeen komissio arvioi (vain niiden yhdeksän reitin osalta, joilla 300 000 matkustajan kynnysarvo ei ylittynyt), soveltuiko kyseinen korvaus mahdollisesti sisämarkkinoille ja oliko se vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla, koska kyse on 19 päivän joulukuuta 2005 ja 31 päivän tammikuuta 2012 välisenä aikana myönnetystä tuesta (ks. johdanto-osan 432 kappale). |
| --- | --- |

(439)

Koska tarkasteltavina olevista Tirrenian reiteistä kolme jää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 ja vuonna 2011 tehtyjen päätösten soveltamisalan ulkopuolelle sekä tiiviyden ja tehokkuuden vuoksi komissio arvioi ensiksi, täyttääkö julkisen palvelun korvaus, jota Tirrenialle maksettiin kaikkien 12 meriliikenneyhteyden liikennöinnistä sopimuksen jatkokaudella, yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden edellytykset, lukuun ottamatta 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdassa annettuja määräyksiä. Vasta tämän ensimmäisen vaiheen jälkeen komissio arvioi (vain niiden yhdeksän reitin osalta, joilla 300 000 matkustajan kynnysarvo ei ylittynyt), soveltuiko kyseinen korvaus mahdollisesti sisämarkkinoille ja oliko se vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla, koska kyse on 19 päivän joulukuuta 2005 ja 31 päivän tammikuuta 2012 välisenä aikana myönnetystä tuesta (ks. johdanto-osan 432 kappale).

7.3.1.2   SEUT-sopimuksen 106 artiklassa tarkoitettu varsinainen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu

SEUT-sopimuksen 106 artiklassa tarkoitettu varsinainen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu

| (440) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 12 kohdan mukaan ”tuki on myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin”. Seuraavassa 13 kohdassa täsmennetään, että ”jäsenvaltiot eivät voi liittää erityisiä julkisen palvelun velvoitteita palveluihin, joita tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toimivat yritykset jo tarjoavat tai voivat tarjota tyydyttävästi ja valtion määrittämillä yleisen edun mukaisilla ehdoilla, joihin kuuluvat muun muassa hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus. Sen kysymyksen osalta, voivatko markkinat tarjota palvelun, komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltion käyttämä määritelmä ilmeisen virheellinen, ellei unionin lainsäädännössä säädetä tiukemmasta normista.” Samojen puitteiden 56 kohdassa viitataan lisäksi jäsenvaltion laajaan harkintavaltaan määritellä, minkälaiset palvelut voidaan katsoa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. |
| --- | --- |

(440)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 12 kohdan mukaan ”tuki on myönnettävä varsinaisiin ja oikein määriteltyihin SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin”. Seuraavassa 13 kohdassa täsmennetään, että ”jäsenvaltiot eivät voi liittää erityisiä julkisen palvelun velvoitteita palveluihin, joita tavanomaisissa markkinaolosuhteissa toimivat yritykset jo tarjoavat tai voivat tarjota tyydyttävästi ja valtion määrittämillä yleisen edun mukaisilla ehdoilla, joihin kuuluvat muun muassa hinta, objektiiviset laatuominaisuudet, jatkuvuus ja palvelun saatavuus. Sen kysymyksen osalta, voivatko markkinat tarjota palvelun, komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltion käyttämä määritelmä ilmeisen virheellinen, ellei unionin lainsäädännössä säädetä tiukemmasta normista.” Samojen puitteiden 56 kohdassa viitataan lisäksi jäsenvaltion laajaan harkintavaltaan määritellä, minkälaiset palvelut voidaan katsoa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi.

| (441) | Sitä, onko kyseessä varsinainen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, on myös arvioitava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon (ks. johdanto-osan 325 ja 342 kappale), meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen (ks. johdanto-osan 327–329 kappale) ja oikeuskäytännön (ks. johdanto-osan 331 ja 332 kappale) valossa. Näin ollen komission on arvioitava sopimuksen jatkokauden osalta:






  1) | Oliko käyttäjien taholta kysyntää? |
| --- | --- | --- |

(441)

Sitä, onko kyseessä varsinainen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvä palvelu, on myös arvioitava yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon (ks. johdanto-osan 325 ja 342 kappale), meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen (ks. johdanto-osan 327–329 kappale) ja oikeuskäytännön (ks. johdanto-osan 331 ja 332 kappale) valossa. Näin ollen komission on arvioitava sopimuksen jatkokauden osalta:

1)

Oliko käyttäjien taholta kysyntää?

käyttäjien taholta kysyntää

| 2) | Oliko markkinoiden toimijoiden mahdollista vastata käyttäjien kysyntään ilman julkisen vallan asettamaa velvoitetta (markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo)? |
| --- | --- |

2)

Oliko markkinoiden toimijoiden mahdollista vastata käyttäjien kysyntään ilman julkisen vallan asettamaa velvoitetta (markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo)?

markkinoiden toimintapuutteen olemassaolo

| 3) | Oliko pelkkiin julkisen palvelun velvoitteisiin turvautuminen riittämätön keino tämän puutteen paikkaamiseksi (vähiten haitallinen lähestymistapa)? |
| --- | --- |

3)

Oliko pelkkiin julkisen palvelun velvoitteisiin turvautuminen riittämätön keino tämän puutteen paikkaamiseksi (vähiten haitallinen lähestymistapa)?

vähiten haitallinen lähestymistapa

| (442) | Komissio huomauttaa, että Tirrenian sopimuksen jatkokaudella liikennöimät kaksitoista julkisen palvelun reittiä ovat samat kuin CIN:lle uuden sopimuksen nojalla liikennöitäviksi annetut reitit. Lisäksi komissio on jo kuvaillut ja arvioinut kilpailutilannetta kyseisillä reiteillä sopimuksen jatkokaudella. Tämän johdosta seuraavassa arvioinnissa tukeudutaan ja viitataan edellä esitetyn, uutta sopimusta koskevan arvioinnin merkityksellisiin kohtiin (ks. 7.1.3.1 jakso). |
| --- | --- |

(442)

Komissio huomauttaa, että Tirrenian sopimuksen jatkokaudella liikennöimät kaksitoista julkisen palvelun reittiä ovat samat kuin CIN:lle uuden sopimuksen nojalla liikennöitäviksi annetut reitit. Lisäksi komissio on jo kuvaillut ja arvioinut kilpailutilannetta kyseisillä reiteillä sopimuksen jatkokaudella. Tämän johdosta seuraavassa arvioinnissa tukeudutaan ja viitataan edellä esitetyn, uutta sopimusta koskevan arvioinnin merkityksellisiin kohtiin (ks. 7.1.3.1 jakso).

| (443) | Tätä taustaa vasten komissio muistuttaa ensinnäkin (ks. johdanto-osan 152 kappale), että Italia asetti alkuperäisessä sopimuksessa vahvistetut julkisen palvelun velvoitteet pääasiassa i) varmistaakseen alueellisen jatkuvuuden mantereen ja saarten välillä sekä ii) edistääkseen taloudellista kehitystä asiaankuuluvilla saarilla säännöllisten ja luotettavien meriliikennepalvelujen avulla. Komissio on jo todennut (ks. johdanto-osan 334 kappale), että kyse on todella oikeutetuista yleisen edun mukaisista tavoitteista. Edellä kuvatuista syistä (ks. johdanto-osan 335 ja 336 kappale) komissio toteaa myös, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään yksinomaan rahtiliikenteelle tarkoitetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. |
| --- | --- |

(443)

Tätä taustaa vasten komissio muistuttaa ensinnäkin (ks. johdanto-osan 152 kappale), että Italia asetti alkuperäisessä sopimuksessa vahvistetut julkisen palvelun velvoitteet pääasiassa i) varmistaakseen alueellisen jatkuvuuden mantereen ja saarten välillä sekä ii) edistääkseen taloudellista kehitystä asiaankuuluvilla saarilla säännöllisten ja luotettavien meriliikennepalvelujen avulla. Komissio on jo todennut (ks. johdanto-osan 334 kappale), että kyse on todella oikeutetuista yleisen edun mukaisista tavoitteista. Edellä kuvatuista syistä (ks. johdanto-osan 335 ja 336 kappale) komissio toteaa myös, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään yksinomaan rahtiliikenteelle tarkoitetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi.

| (444) | Tarkasteltavia reittejä on liikennöity pitkälti muuttumattomina useiden vuosien ajan ja ainakin alkuperäisen sopimuksen voimaantulosta lähtien. Ainoat muutokset, jotka palvelun laajuuteen tehtiin sopimuksen jatkoaikana vuoden 2008 lopun tilanteeseen verrattuna (jolloin alkuperäisen sopimuksen oli alun perin määrä päättyä), koskivat julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöityjen reittien vähentämistä. Kyse on seuraavista reiteistä:






  — | julkisen palvelun reitti Fiumicino–Arbatax lopetettiin vuodesta 2009 alkaen; |
| --- | --- | --- |

(444)

Tarkasteltavia reittejä on liikennöity pitkälti muuttumattomina useiden vuosien ajan ja ainakin alkuperäisen sopimuksen voimaantulosta lähtien. Ainoat muutokset, jotka palvelun laajuuteen tehtiin sopimuksen jatkoaikana vuoden 2008 lopun tilanteeseen verrattuna (jolloin alkuperäisen sopimuksen oli alun perin määrä päättyä), koskivat julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöityjen reittien vähentämistä. Kyse on seuraavista reiteistä:

—

julkisen palvelun reitti Fiumicino–Arbatax lopetettiin vuodesta 2009 alkaen;

| — | reitti Fiumicino–Golfo Aranci (jota Tirrenia oli liikennöinyt kaupallisesti) lopetettiin vuodesta 2009 lähtien; |
| --- | --- |

—

reitti Fiumicino–Golfo Aranci (jota Tirrenia oli liikennöinyt kaupallisesti) lopetettiin vuodesta 2009 lähtien;

| — | julkisen palvelun reittiä Napoli–Palermo oli vuodesta 2010 lähtien liikennöitävä kaupallisesti sesongin aikana, koska julkisen palvelun korvausta maksettiin vain sesongin ulkopuolisesta liikennöinnistä. |
| --- | --- |

—

julkisen palvelun reittiä Napoli–Palermo oli vuodesta 2010 lähtien liikennöitävä kaupallisesti sesongin aikana, koska julkisen palvelun korvausta maksettiin vain sesongin ulkopuolisesta liikennöinnistä.

| (445) | Havainnollistaakseen, että palvelujen käyttäjien taholta oli todellista kysyntää, Italian viranomaiset toimittivat yksityiskohtaiset tilastot, jotka osoittivat, että vuonna 2009 eli sopimuksen jatkokauden ensimmäisenä vuotena Tirrenia kuljetti 12 yhdistelmäpalvelureitillä yhteensä 1 181 768 matkustajaa, 276 391 autoa ja lähes 3 miljoonaa pituusmetriä rahtia julkisen palvelun velvoitteiden kattamilla ajanjaksoilla (eli kahdella reitillä vain sesongin ulkopuolisena aikana). Vuoden 2010 luvut olivat hieman alhaisemmat (ks. johdanto-osan 338 kappale), mutta ero johtuu pääasiassa siitä, ettei reitti Napoli–Palermo kuulunut vuodesta 2010 lähtien enää julkisen palvelun tehtävään sesongin aikana. Kun tämä ero korjataan, vuoden 2011 luvut ovat lähellä vuoden 2009 lukuja, mikä osoittaa, että kokonaiskysyntä käyttäjien taholta oli merkittävä ja melko vakaa. |
| --- | --- |

(445)

Havainnollistaakseen, että palvelujen käyttäjien taholta oli todellista kysyntää, Italian viranomaiset toimittivat yksityiskohtaiset tilastot, jotka osoittivat, että vuonna 2009 eli sopimuksen jatkokauden ensimmäisenä vuotena Tirrenia kuljetti 12 yhdistelmäpalvelureitillä yhteensä 1 181 768 matkustajaa, 276 391 autoa ja lähes 3 miljoonaa pituusmetriä rahtia julkisen palvelun velvoitteiden kattamilla ajanjaksoilla (eli kahdella reitillä vain sesongin ulkopuolisena aikana). Vuoden 2010 luvut olivat hieman alhaisemmat (ks. johdanto-osan 338 kappale), mutta ero johtuu pääasiassa siitä, ettei reitti Napoli–Palermo kuulunut vuodesta 2010 lähtien enää julkisen palvelun tehtävään sesongin aikana. Kun tämä ero korjataan, vuoden 2011 luvut ovat lähellä vuoden 2009 lukuja, mikä osoittaa, että kokonaiskysyntä käyttäjien taholta oli merkittävä ja melko vakaa.

| (446) | Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 339 kappale), Italian viranomaiset toimittivat myös yksittäisten reittien yksityiskohtaiset tilastot vuosilta 2007–2018. Komissio on jo osoittanut (ks. taulukko 4), että sekä yhdistelmä- että rahtipalvelujen käyttäjien kysyntä oli merkittävä kaikilla tarkastelluilla 12 reitillä vuonna 2010. Vastaava analyysi vuosilta 2009 ja 2011 (157) ei antanut viitteitä siitä, että lauttapalvelujen käyttäjien kysyntä olisi hävinnyt kyseisillä reiteillä. |
| --- | --- |

(446)

Kuten edellä on todettu (ks. johdanto-osan 339 kappale), Italian viranomaiset toimittivat myös yksittäisten reittien yksityiskohtaiset tilastot vuosilta 2007–2018. Komissio on jo osoittanut (ks. taulukko 4), että sekä yhdistelmä- että rahtipalvelujen käyttäjien kysyntä oli merkittävä kaikilla tarkastelluilla 12 reitillä vuonna 2010. Vastaava analyysi vuosilta 2009 ja 2011 (157) ei antanut viitteitä siitä, että lauttapalvelujen käyttäjien kysyntä olisi hävinnyt kyseisillä reiteillä.

157

| (447) | Komissio katsoo, että edellä esitetyt tilastot osoittavat selvästi, että matkustaja- ja rahtipalvelujen kysyntä on todellista kullakin 12 asiaankuuluvalla julkisen palvelun reitillä. Näin ollen voidaan päätellä, että kyseisillä palveluilla vastataan todelliseen käyttäjien kysyntään ja täytetään siten todellisia julkisia tarpeita. |
| --- | --- |

(447)

Komissio katsoo, että edellä esitetyt tilastot osoittavat selvästi, että matkustaja- ja rahtipalvelujen kysyntä on todellista kullakin 12 asiaankuuluvalla julkisen palvelun reitillä. Näin ollen voidaan päätellä, että kyseisillä palveluilla vastataan todelliseen käyttäjien kysyntään ja täytetään siten todellisia julkisia tarpeita.

| (448) | Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 342 kappale), komission on myös tutkittava, olisiko palvelu ollut riittämätön, jos sen tarjoaminen olisi jätetty pelkästään markkinavoimien varaan, kun otetaan huomioon kyseisen jäsenvaltion alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla asettamat julkisen palvelun vaatimukset. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 48 kohdassa todetaan tässä yhteydessä, että ”komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen”. |
| --- | --- |

(448)

Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 342 kappale), komission on myös tutkittava, olisiko palvelu ollut riittämätön, jos sen tarjoaminen olisi jätetty pelkästään markkinavoimien varaan, kun otetaan huomioon kyseisen jäsenvaltion alkuperäisen sopimuksen jatkamisen nojalla asettamat julkisen palvelun vaatimukset. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevan tiedonannon 48 kohdassa todetaan tässä yhteydessä, että ”komissio voi arvioinnissaan ainoastaan tarkistaa, onko jäsenvaltio tehnyt ilmeisen virheen”.

| (449) | Komissio toteaa, että 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana myös muut toimijat tarjosivat lauttapalveluja joillakin reiteillä, joita Tirrenian oli liikennöitävä alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella, mutta ne eivät välttämättä liikennöineet kyseisiä reittejä ympärivuotisesti tai samalla tiheydellä. Komissio on jo arvioinut edellä (ks. johdanto-osan 343–348 kappale) kunkin asiaankuuluvan reitin osalta, vastasiko muiden toimijoiden tarjoamat palvelut niitä palveluja, jotka CIN:n oli tarjottava uuden sopimuksen mukaisesti. Komissio muistuttaa, että arviointi perustui näiden reittien kilpailutilanteeseen 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Koska palvelut, jotka CIN:n on toteutettava, ovat liikennöitävien reittien, vuorotiheyden ja teknisten vaatimusten näkökulmasta lähes samanlaisia kuin Tirrenialta sopimuksen jatkokaudella edellytetyt palvelut, komission näkemys (ks. johdanto-osan 348 kappale), jonka mukaan pelkästään markkinavoimat eivät riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarpeita, pätee myös Tirreniaan sopimuksen koko jatkokauden osalta. Tirrenia oli nimittäin ainut toimija monilla reiteillä, ja joillakin toisilla reiteillä muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät vastanneet Tirrenian palveluja jatkuvuuden, säännöllisyyden, kapasiteetin ja laadun näkökulmasta eivätkä siten täyttäneet täysimääräisesti julkisen palvelun tarpeita, joiden täyttäminen oli alkuperäisessä sopimuksessa (sen jatkokaudella) annettu Tirrenian hoidettavaksi. |
| --- | --- |

(449)

Komissio toteaa, että 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana myös muut toimijat tarjosivat lauttapalveluja joillakin reiteillä, joita Tirrenian oli liikennöitävä alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella, mutta ne eivät välttämättä liikennöineet kyseisiä reittejä ympärivuotisesti tai samalla tiheydellä. Komissio on jo arvioinut edellä (ks. johdanto-osan 343–348 kappale) kunkin asiaankuuluvan reitin osalta, vastasiko muiden toimijoiden tarjoamat palvelut niitä palveluja, jotka CIN:n oli tarjottava uuden sopimuksen mukaisesti. Komissio muistuttaa, että arviointi perustui näiden reittien kilpailutilanteeseen 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Koska palvelut, jotka CIN:n on toteutettava, ovat liikennöitävien reittien, vuorotiheyden ja teknisten vaatimusten näkökulmasta lähes samanlaisia kuin Tirrenialta sopimuksen jatkokaudella edellytetyt palvelut, komission näkemys (ks. johdanto-osan 348 kappale), jonka mukaan pelkästään markkinavoimat eivät riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarpeita, pätee myös Tirreniaan sopimuksen koko jatkokauden osalta. Tirrenia oli nimittäin ainut toimija monilla reiteillä, ja joillakin toisilla reiteillä muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät vastanneet Tirrenian palveluja jatkuvuuden, säännöllisyyden, kapasiteetin ja laadun näkökulmasta eivätkä siten täyttäneet täysimääräisesti julkisen palvelun tarpeita, joiden täyttäminen oli alkuperäisessä sopimuksessa (sen jatkokaudella) annettu Tirrenian hoidettavaksi.

| (450) | Ottaen huomioon yksityistämissuunnitelmat sekä tarpeen varmistaa alkuperäisen sopimuksen perusteella toteutetun julkisen palvelun jatkuvuus Italia päätti jatkaa kyseistä sopimusta muuttumattomana (lukuun ottamatta joitakin johdanto-osan 444 kappaleessa kuvattuja pieniä muutoksia sekä muutosta, joka koski vuodesta 2010 lähtien sovellettavaa korvausmenetelmää). Komissio hyväksyy sen, ettei käyttäjien kysyntää (sellaisena kuin sitä kuvataan edellä, ks. johdanto-osan 445 ja 446 kappale) olisi voitu täyttää asettamalla julkisen palvelun velvoitteita kaikille tarkasteltavia reittejä liikennöiville toimijoille. Tirrenia oli useilla reiteillä ainut toimija (ks. johdanto-osan 345 kappale), ja silloin kun näin ei ollut, muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät riittäneet täyttämään (kaikkia) palvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta ja laatua koskevia vaatimuksia. Lisäksi useimpien (ellei kaikkien) reittien liikennöinti sesongin ulkopuolella on tappiollista, joten ilman julkisen palvelun korvausta niitä ei todennäköisesti liikennöitäisi lainkaan. Ecorys teki saman johtopäätöksen raportissaan (ks. johdanto-osan 98 kappale). Lisäksi komissio hyväksyy sen, että Tirrenian suunnitellun yksityistämisprosessin huomioon ottaen voimassa olevan julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen jatkaminen oli ainut keino taata julkisen palvelun jatkuvuus kyseisen prosessin loppuun saakka. |
| --- | --- |

(450)

Ottaen huomioon yksityistämissuunnitelmat sekä tarpeen varmistaa alkuperäisen sopimuksen perusteella toteutetun julkisen palvelun jatkuvuus Italia päätti jatkaa kyseistä sopimusta muuttumattomana (lukuun ottamatta joitakin johdanto-osan 444 kappaleessa kuvattuja pieniä muutoksia sekä muutosta, joka koski vuodesta 2010 lähtien sovellettavaa korvausmenetelmää). Komissio hyväksyy sen, ettei käyttäjien kysyntää (sellaisena kuin sitä kuvataan edellä, ks. johdanto-osan 445 ja 446 kappale) olisi voitu täyttää asettamalla julkisen palvelun velvoitteita kaikille tarkasteltavia reittejä liikennöiville toimijoille. Tirrenia oli useilla reiteillä ainut toimija (ks. johdanto-osan 345 kappale), ja silloin kun näin ei ollut, muiden toimijoiden tarjoamat palvelut eivät riittäneet täyttämään (kaikkia) palvelujen säännöllisyyttä, jatkuvuutta ja laatua koskevia vaatimuksia. Lisäksi useimpien (ellei kaikkien) reittien liikennöinti sesongin ulkopuolella on tappiollista, joten ilman julkisen palvelun korvausta niitä ei todennäköisesti liikennöitäisi lainkaan. Ecorys teki saman johtopäätöksen raportissaan (ks. johdanto-osan 98 kappale). Lisäksi komissio hyväksyy sen, että Tirrenian suunnitellun yksityistämisprosessin huomioon ottaen voimassa olevan julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen jatkaminen oli ainut keino taata julkisen palvelun jatkuvuus kyseisen prosessin loppuun saakka.

| (451) | Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään Tirrenian tehtäväksi annetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näin ollen komission vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä esittämät epäilyt ovat poistuneet. |
| --- | --- |

(451)

Näin ollen komissio katsoo, ettei Italia ole tehnyt ilmeistä virhettä määritellessään Tirrenian tehtäväksi annetut palvelut yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näin ollen komission vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä esittämät epäilyt ovat poistuneet.

7.3.1.3   Julkisen palvelun velvoitteet ja korvauksen laskentaa koskevat säännöt täsmentävän toimeksiantoasiakirjan tarve

Julkisen palvelun velvoitteet ja korvauksen laskentaa koskevat säännöt täsmentävän toimeksiantoasiakirjan tarve

| (452) | Kuten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 2.3 jaksossa todetaan, SEUT-sopimuksen 106 artiklassa tarkoitetun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun käsitteen mukaisesti vastuu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta on annettava kyseiselle yritykselle yhdellä tai useammalla asiakirjalla. |
| --- | --- |

(452)

Kuten yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 2.3 jaksossa todetaan, SEUT-sopimuksen 106 artiklassa tarkoitetun yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun käsitteen mukaisesti vastuu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamisesta on annettava kyseiselle yritykselle yhdellä tai useammalla asiakirjalla.

| (453) | Asiakirjassa tai asiakirjoissa on kuvattava erityisesti






  a) | julkisen palvelun velvoitteen täsmällinen luonne ja kesto; |
| --- | --- | --- |

(453)

Asiakirjassa tai asiakirjoissa on kuvattava erityisesti

a)

julkisen palvelun velvoitteen täsmällinen luonne ja kesto;

| b) | asianomainen yritys ja alue; |
| --- | --- |

b)

asianomainen yritys ja alue;

| c) | yksinoikeuksien luonne; |
| --- | --- |

c)

yksinoikeuksien luonne;

| d) | korvauksen laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit; |
| --- | --- |

d)

korvauksen laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit;

| e) | järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin. |
| --- | --- |

e)

järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja perimiseksi takaisin.

| (454) | Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio ilmaisi epäilyksensä sen suhteen, sisälsikö toimeksiantoasiakirja kattavan kuvauksen Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden luonteesta sopimuksen jatkokaudella. Komissio korosti myös, ettei alkuperäisessä sopimuksessa määrättyä viisivuotissuunnitelmaa ollut hyväksytty vuosiksi 2005–2008. Komissio kuitenkin muistutti, että toimeksiannon eri osa-alueita on mahdollista kuvata useissa asiakirjoissa ilman, että tämä kyseenalaistaisi velvoitteiden määritelmän asianmukaisuuden. Tirrenian toimeksiantoasiakirjaan sisältyivät sopimuksen jatkokaudella alkuperäinen sopimus (sellaisena kuin se oli muutettuna ja jatkettuna ajan mittaan), viisivuotissuunnitelmat, useita Italian viranomaisten tekemiä ad hoc -päätöksiä, CIPE:n toimintaohje ja vuoden 2009 laki. |
| --- | --- |

(454)

Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio ilmaisi epäilyksensä sen suhteen, sisälsikö toimeksiantoasiakirja kattavan kuvauksen Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden luonteesta sopimuksen jatkokaudella. Komissio korosti myös, ettei alkuperäisessä sopimuksessa määrättyä viisivuotissuunnitelmaa ollut hyväksytty vuosiksi 2005–2008. Komissio kuitenkin muistutti, että toimeksiannon eri osa-alueita on mahdollista kuvata useissa asiakirjoissa ilman, että tämä kyseenalaistaisi velvoitteiden määritelmän asianmukaisuuden. Tirrenian toimeksiantoasiakirjaan sisältyivät sopimuksen jatkokaudella alkuperäinen sopimus (sellaisena kuin se oli muutettuna ja jatkettuna ajan mittaan), viisivuotissuunnitelmat, useita Italian viranomaisten tekemiä ad hoc -päätöksiä, CIPE:n toimintaohje ja vuoden 2009 laki.

| (455) | Tätä taustaa vasten komissio huomauttaa, että Tirrenian toimeksiantoasiakirjan ytimen muodostavan alkuperäisen sopimuksen soveltamista jatkettiin täysimääräisesti siihen asti, että yksityistämisprosessi saatiin päätökseen useiden asetusten nojalla (ks. johdanto-osan 432 kappale). Kyseisissä asiakirjoissa täsmennetään, että Tirrenialle oli annettu hoidettavaksi julkisen palvelun velvoitteita sen yksityistämiseen asti. |
| --- | --- |

(455)

Tätä taustaa vasten komissio huomauttaa, että Tirrenian toimeksiantoasiakirjan ytimen muodostavan alkuperäisen sopimuksen soveltamista jatkettiin täysimääräisesti siihen asti, että yksityistämisprosessi saatiin päätökseen useiden asetusten nojalla (ks. johdanto-osan 432 kappale). Kyseisissä asiakirjoissa täsmennetään, että Tirrenialle oli annettu hoidettavaksi julkisen palvelun velvoitteita sen yksityistämiseen asti.

| (456) | Alkuperäisen sopimuksen mukaan viisivuotissuunnitelmissa yksilöidään palveluun kuuluvat reitit ja satamat, kyseisillä merireiteillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, vuorotiheys ja lippuhinnat, mukaan lukien tuetut hinnat erityisesti saaristoalueiden asukkaille. Vuosien 2005–2008 viisivuotissuunnitelmaa ei hyväksytty muodollisesti, mutta vuosien 2000–2004 suunnitelman (joka hyväksyttiin 20 päivänä syyskuuta 2001 annetulla ministeriön asetuksella) soveltamista jatkettiin ja siihen tehtiin joitakin ad hoc -muutoksia (ks. johdanto-osan 33 kappale) hallituksen päätöksellä (päätöksentekijänä yleensä ministeri tai ministeriöiden välinen komitea (158)). Kyseisillä muutoksilla kavennettiin lähinnä julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaa ajan mittaan (esim. liikennöinnin lopettaminen tietyillä reiteillä, mukaan lukien johdanto-osan 444 kappaleessa kuvatut muutokset), mutta valtaosa vuosien 2000–2004 viisivuotissuunnitelmassa (joka vastaa täysin Italian vuoden 2001 päätöksen yhteydessä antamia sitoumuksia) asetetuista velvoitteista pysyi ennallaan. Jos siis jotakin tiettyä vuosien 2000–2004 viisivuotissuunnitelman osa-aluetta (kuten reittiä, vuorotiheyttä tai alustyyppiä) ei päätetty muuttaa, kyseisen suunnitelman määräyksiä sovellettiin täysimääräisesti 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Alkuperäisessä sopimuksessa määrättyä alkuperäistä hintajärjestelmää muutettiin ennen vuotta 2009 useilla eri säädöksillä. Sopimuksen jatkokaudella ei sen sijaan annettu ainuttakaan ministeriöiden välistä asetusta, jolla olisi vielä muutettu Tirrenian ja entisen Tirrenia-konsernin muiden yritysten perimiä hintoja. Tällä perusteella komissio katsoo, että Tirrenian hoidettavana sopimuksen jatkokaudella olleet julkisen palvelun velvoitteet oli määritelty riittävän selkeästi. |
| --- | --- |

(456)

Alkuperäisen sopimuksen mukaan viisivuotissuunnitelmissa yksilöidään palveluun kuuluvat reitit ja satamat, kyseisillä merireiteillä käytettävien alusten tyyppi ja kapasiteetti, vuorotiheys ja lippuhinnat, mukaan lukien tuetut hinnat erityisesti saaristoalueiden asukkaille. Vuosien 2005–2008 viisivuotissuunnitelmaa ei hyväksytty muodollisesti, mutta vuosien 2000–2004 suunnitelman (joka hyväksyttiin 20 päivänä syyskuuta 2001 annetulla ministeriön asetuksella) soveltamista jatkettiin ja siihen tehtiin joitakin ad hoc -muutoksia (ks. johdanto-osan 33 kappale) hallituksen päätöksellä (päätöksentekijänä yleensä ministeri tai ministeriöiden välinen komitea (158)). Kyseisillä muutoksilla kavennettiin lähinnä julkisen palvelun velvoitteiden soveltamisalaa ajan mittaan (esim. liikennöinnin lopettaminen tietyillä reiteillä, mukaan lukien johdanto-osan 444 kappaleessa kuvatut muutokset), mutta valtaosa vuosien 2000–2004 viisivuotissuunnitelmassa (joka vastaa täysin Italian vuoden 2001 päätöksen yhteydessä antamia sitoumuksia) asetetuista velvoitteista pysyi ennallaan. Jos siis jotakin tiettyä vuosien 2000–2004 viisivuotissuunnitelman osa-aluetta (kuten reittiä, vuorotiheyttä tai alustyyppiä) ei päätetty muuttaa, kyseisen suunnitelman määräyksiä sovellettiin täysimääräisesti 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. Alkuperäisessä sopimuksessa määrättyä alkuperäistä hintajärjestelmää muutettiin ennen vuotta 2009 useilla eri säädöksillä. Sopimuksen jatkokaudella ei sen sijaan annettu ainuttakaan ministeriöiden välistä asetusta, jolla olisi vielä muutettu Tirrenian ja entisen Tirrenia-konsernin muiden yritysten perimiä hintoja. Tällä perusteella komissio katsoo, että Tirrenian hoidettavana sopimuksen jatkokaudella olleet julkisen palvelun velvoitteet oli määritelty riittävän selkeästi.

158

| (457) | Komissio totesi jo vuoden 2011 päätöksen johdanto-osan 239 ja 240 kappaleessa, että korvauksen määrän laskennassa tarvittavat parametrit oli vahvistettu etukäteen ja kuvattu selkeästi. Esimerkiksi vuoden 2009 osalta alkuperäinen sopimus (ks. johdanto-osan 38–40 kappale) sisältää tyhjentävän ja tarkan luettelon huomioon otettavista kustannustekijöistä sekä tiedot toimijan saaman pääoman tuoton laskentamenetelmästä. CIPE:n toimintaohjeessa puolestaan määritetään asiaankuuluva menetelmä 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliselle ajanjaksolle (ks. johdanto-osan 41 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Tarkemmin sanottuna CIPE:n toimintaohjeessa täsmennetään huomioon otettavat kustannustekijät ja sijoitetun pääoman tuotto. Vuoden 2009 laissa säädetään korvauksen enimmäismääräksi 72 685 642 euroa vuodesta 2010 lähtien. Lisäksi alkuperäisessä sopimuksessa määrättiin, että korvaus maksetaan erissä, ja varmistettiin, että korvauksen määrä perustuu julkisen palvelun tuottamisesta aiheutuneisiin tosiasiallisiin kustannuksiin ja tuloihin. Tällä tavalla liialliset korvaukset olivat havaittavissa ja helposti vältettävissä. Valtio voisi tarvittaessa periä Tirrenialta takaisin mahdollisen liiallisen korvauksen. |
| --- | --- |

(457)

Komissio totesi jo vuoden 2011 päätöksen johdanto-osan 239 ja 240 kappaleessa, että korvauksen määrän laskennassa tarvittavat parametrit oli vahvistettu etukäteen ja kuvattu selkeästi. Esimerkiksi vuoden 2009 osalta alkuperäinen sopimus (ks. johdanto-osan 38–40 kappale) sisältää tyhjentävän ja tarkan luettelon huomioon otettavista kustannustekijöistä sekä tiedot toimijan saaman pääoman tuoton laskentamenetelmästä. CIPE:n toimintaohjeessa puolestaan määritetään asiaankuuluva menetelmä 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliselle ajanjaksolle (ks. johdanto-osan 41 kappale ja sitä seuraavat kappaleet). Tarkemmin sanottuna CIPE:n toimintaohjeessa täsmennetään huomioon otettavat kustannustekijät ja sijoitetun pääoman tuotto. Vuoden 2009 laissa säädetään korvauksen enimmäismääräksi 72 685 642 euroa vuodesta 2010 lähtien. Lisäksi alkuperäisessä sopimuksessa määrättiin, että korvaus maksetaan erissä, ja varmistettiin, että korvauksen määrä perustuu julkisen palvelun tuottamisesta aiheutuneisiin tosiasiallisiin kustannuksiin ja tuloihin. Tällä tavalla liialliset korvaukset olivat havaittavissa ja helposti vältettävissä. Valtio voisi tarvittaessa periä Tirrenialta takaisin mahdollisen liiallisen korvauksen.

| (458) | Tällä perusteella komissio katsoo, että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella toimeksiantoasiakirjoissa määriteltiin selkeästi julkisen palvelun velvoitteet, niiden kesto, asiaankuuluva yritys ja alue, laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit sekä järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja takaisin maksamiseksi, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevissa vuoden 2011 puitteissa. |
| --- | --- |

(458)

Tällä perusteella komissio katsoo, että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella toimeksiantoasiakirjoissa määriteltiin selkeästi julkisen palvelun velvoitteet, niiden kesto, asiaankuuluva yritys ja alue, laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit sekä järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja takaisin maksamiseksi, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita koskevissa vuoden 2011 puitteissa.

7.3.1.4   Toimeksiannon kesto

Toimeksiannon kesto

| (459) | Kuten todetaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 17 kohdassa, ”toimeksiannon kesto olisi perusteltava objektiivisilla kriteereillä, kuten tarpeella kuolettaa kiinteä käyttöomaisuus, joka ei ole siirrettävissä. Toimeksiannon kesto ei periaatteessa saisi ylittää sitä ajanjaksoa, joka tarvitaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi välttämättömien merkittävimpien omaisuuserien kuolettamiseksi.” |
| --- | --- |

(459)

Kuten todetaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 17 kohdassa, ”toimeksiannon kesto olisi perusteltava objektiivisilla kriteereillä, kuten tarpeella kuolettaa kiinteä käyttöomaisuus, joka ei ole siirrettävissä. Toimeksiannon kesto ei periaatteessa saisi ylittää sitä ajanjaksoa, joka tarvitaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi välttämättömien merkittävimpien omaisuuserien kuolettamiseksi.”

| (460) | Italia on todennut, että sopimuksen jatkokauden kesto vastaa ajanjaksoa, joka tarvitaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi välttämättömien merkittävimpien omaisuuserien kuolettamiseen. Jatkettuna alkuperäisen sopimuksen kokonaiskesto ylittää juuri ja juuri 23,5 vuotta. Tirrenian julkisen palvelun toteuttamiseen käyttämien alusten käyttöikä (159) on 30 vuotta (moottorialukset) ja 20 vuotta (suurnopeusmatkustaja-alukset), ja ne kuoletetaan tänä aikana. Lisäksi Italia muistutti, että sopimuksen jatkaminen 1 päivästä tammikuuta 2009 aina 18 päivään heinäkuuta 2012 asti oli tarpeen, jotta voitiin varmistaa julkisen palvelun jatkuvuus yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen saakka. |
| --- | --- |

(460)

Italia on todennut, että sopimuksen jatkokauden kesto vastaa ajanjaksoa, joka tarvitaan yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tuottamiseksi välttämättömien merkittävimpien omaisuuserien kuolettamiseen. Jatkettuna alkuperäisen sopimuksen kokonaiskesto ylittää juuri ja juuri 23,5 vuotta. Tirrenian julkisen palvelun toteuttamiseen käyttämien alusten käyttöikä (159) on 30 vuotta (moottorialukset) ja 20 vuotta (suurnopeusmatkustaja-alukset), ja ne kuoletetaan tänä aikana. Lisäksi Italia muistutti, että sopimuksen jatkaminen 1 päivästä tammikuuta 2009 aina 18 päivään heinäkuuta 2012 asti oli tarpeen, jotta voitiin varmistaa julkisen palvelun jatkuvuus yksityistämisprosessin loppuun saattamiseen saakka.

159

| (461) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimeksiannon kesto on perusteltu riittävästi ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 17 kohtaa on näin ollen noudatettu. |
| --- | --- |

(461)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimeksiannon kesto on perusteltu riittävästi ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 17 kohtaa on näin ollen noudatettu.

7.3.1.5   Komission direktiivin 2006/111/EY (160)
  noudattaminen

Komission direktiivin 2006/111/EY

160

noudattaminen

| (462) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 18 kohdan mukaan ”tuki katsotaan sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella ainoastaan silloin, kun yritys noudattaa soveltuvin osin [jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta annettua] direktiiviä 2006/111/EY”. |
| --- | --- |

(462)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 18 kohdan mukaan ”tuki katsotaan sisämarkkinoille soveltuvaksi SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan perusteella ainoastaan silloin, kun yritys noudattaa soveltuvin osin [jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta annettua] direktiiviä 2006/111/EY”.

| (463) | Lisäksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 44 kohdassa edellytetään seuraavaa: ”Jos yritys harjoittaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisen lisäksi muuta toimintaa, sisäisessä kirjanpidossa on eriteltävä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ja muiden palvelujen tuottamisesta syntyneet menot ja tulot 31 kohdassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.” |
| --- | --- |

(463)

Lisäksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 44 kohdassa edellytetään seuraavaa: ”Jos yritys harjoittaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisen lisäksi muuta toimintaa, sisäisessä kirjanpidossa on eriteltävä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ja muiden palvelujen tuottamisesta syntyneet menot ja tulot 31 kohdassa vahvistettujen periaatteiden mukaisesti.”

| (464) | Italia muistutti, että vuoden 2001 päätöksen 4 artiklan mukaan Tirrenian oli laadittava erillinen kirjanpito kullekin reitille 1 päivästä tammikuuta 2001 alkaen. Samoin vuoden 2004 päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa edellytettiin, että Adriatica (joka sulautui Tirrenian kanssa vuonna 2004) pitää kunkin reitin osalta erillistä kirjanpitoa 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen. Vuoden 2001 yhteydessä PriceWaterhouseCoopers, jäljempänä ’PWC’, teki komission pyynnöstä tutkimuksen, jossa käsiteltiin Tirrenian analyyttistä kirjanpitoa vuosina 1992–1999. PWC:n tuolloin antamassa lausunnossa vahvistettiin, että kyseisen kirjanpidon laadinnassa sovellettu menetelmä oli asianmukainen ja vastasi sovellettavaa kirjanpitokäytäntöä. Italian mukaan Tirrenia ja Adriatica ovat jatkaneet tällä perusteella analyyttisen kirjanpidon laatimista, joten ne ovat täyttäneet vuoden 2001 ja vuoden 2004 päätöksissä asetetut vaatimukset. Italia on myös toimittanut tarkasteltavana olevan ajanjakson osalta todisteena reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 2009, 2010 ja 2011. |
| --- | --- |

(464)

Italia muistutti, että vuoden 2001 päätöksen 4 artiklan mukaan Tirrenian oli laadittava erillinen kirjanpito kullekin reitille 1 päivästä tammikuuta 2001 alkaen. Samoin vuoden 2004 päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa edellytettiin, että Adriatica (joka sulautui Tirrenian kanssa vuonna 2004) pitää kunkin reitin osalta erillistä kirjanpitoa 1 päivästä tammikuuta 2004 alkaen. Vuoden 2001 yhteydessä PriceWaterhouseCoopers, jäljempänä ’PWC’, teki komission pyynnöstä tutkimuksen, jossa käsiteltiin Tirrenian analyyttistä kirjanpitoa vuosina 1992–1999. PWC:n tuolloin antamassa lausunnossa vahvistettiin, että kyseisen kirjanpidon laadinnassa sovellettu menetelmä oli asianmukainen ja vastasi sovellettavaa kirjanpitokäytäntöä. Italian mukaan Tirrenia ja Adriatica ovat jatkaneet tällä perusteella analyyttisen kirjanpidon laatimista, joten ne ovat täyttäneet vuoden 2001 ja vuoden 2004 päätöksissä asetetut vaatimukset. Italia on myös toimittanut tarkasteltavana olevan ajanjakson osalta todisteena reittikohtaisen kirjanpidon vuosilta 2009, 2010 ja 2011.

| (465) | Vuoden 2012 osalta CIN on laatinut reittikohtaisen kirjanpidon siitä hetkestä lukien, jona se alkoi toteuttaa kyseistä palvelua (uudessa sopimuksessa asetettujen velvoitteidensa mukaisesti). Erityishallintojohtaja ei laatinut reittikohtaista kirjanpitoa 1 päivän tammikuuta 2012 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliseltä ajalta, koska yksityistämisprosessi oli tulossa päätökseen. Erityishallintojohtaja toimitti kuitenkin taloudellisen kehityksen ministeriölle yleiset neljännesvuosittaiset tilinpäätökset koko vuodelta 2012. Italian viranomaiset ovat toimittaneet kyseiset tilinpäätökset todisteena. Komission mukaan ne riittävät osoittamaan, että erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle maksettu julkisen palvelun korvaus ei kattanut kokonaisuudessaan julkisen palvelun nettokustannuksia, mikä sulki pois ristikkäistukien mahdollisuuden (ks. myös johdanto-osan 472 kappale). Komissio toteaa, että näin ollen erillisen kirjanpidon kaksi päätavoitetta, jotka ovat liiallisten korvausten ja ristikkäistukien välttäminen, on saavutettu. |
| --- | --- |

(465)

Vuoden 2012 osalta CIN on laatinut reittikohtaisen kirjanpidon siitä hetkestä lukien, jona se alkoi toteuttaa kyseistä palvelua (uudessa sopimuksessa asetettujen velvoitteidensa mukaisesti). Erityishallintojohtaja ei laatinut reittikohtaista kirjanpitoa 1 päivän tammikuuta 2012 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliseltä ajalta, koska yksityistämisprosessi oli tulossa päätökseen. Erityishallintojohtaja toimitti kuitenkin taloudellisen kehityksen ministeriölle yleiset neljännesvuosittaiset tilinpäätökset koko vuodelta 2012. Italian viranomaiset ovat toimittaneet kyseiset tilinpäätökset todisteena. Komission mukaan ne riittävät osoittamaan, että erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle maksettu julkisen palvelun korvaus ei kattanut kokonaisuudessaan julkisen palvelun nettokustannuksia, mikä sulki pois ristikkäistukien mahdollisuuden (ks. myös johdanto-osan 472 kappale). Komissio toteaa, että näin ollen erillisen kirjanpidon kaksi päätavoitetta, jotka ovat liiallisten korvausten ja ristikkäistukien välttäminen, on saavutettu.

| (466) | Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon yksityistämisen erityisolosuhteet komissio katsoo, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 18 ja 44 kohdassa asetettuja vaatimuksia on noudatettu. |
| --- | --- |

(466)

Edellä esitetyn perusteella ja ottaen huomioon yksityistämisen erityisolosuhteet komissio katsoo, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 18 ja 44 kohdassa asetettuja vaatimuksia on noudatettu.

7.3.1.6   Korvauksen määrä

Korvauksen määrä

| (467) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 21 kohdassa todetaan, että ”korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten kattamiseksi, kohtuullinen voitto mukaan luettuna”. |
| --- | --- |

(467)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 21 kohdassa todetaan, että ”korvauksen määrä ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten kattamiseksi, kohtuullinen voitto mukaan luettuna”.

| (468) | Tarkasteltavana olevassa asiassa ei edellytetä vältettyjen nettokustannusten menetelmän soveltamista, koska ainakin osa korvauksesta on ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa myönnettyä sääntöjenvastaista tukea (161) ja kyseisten puitteiden 69 kohdassa määrätään nimenomaisesti, ettei valtiontuen arvioinnissa tällöin edellytetä tällaista menettelyä. Sen sijaan julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten laskennassa voidaan käyttää vaihtoehtoisia menetelmiä, kuten kustannusten kohdentamiseen perustuvaa menetelmää. Viimeksi mainitun menetelmän mukaisesti nettokustannukset lasketaan niiden kustannusten ja tulojen erotuksena, joita aiheutuu julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä toimeksiannossa esitetyn määrittelyn ja arvioinnin mukaisesti. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 28–38 kohdassa esitetään yksityiskohtaisemmin, miten tätä menetelmää olisi sovellettava. |
| --- | --- |

(468)

Tarkasteltavana olevassa asiassa ei edellytetä vältettyjen nettokustannusten menetelmän soveltamista, koska ainakin osa korvauksesta on ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa myönnettyä sääntöjenvastaista tukea (161) ja kyseisten puitteiden 69 kohdassa määrätään nimenomaisesti, ettei valtiontuen arvioinnissa tällöin edellytetä tällaista menettelyä. Sen sijaan julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä aiheutuvien nettokustannusten laskennassa voidaan käyttää vaihtoehtoisia menetelmiä, kuten kustannusten kohdentamiseen perustuvaa menetelmää. Viimeksi mainitun menetelmän mukaisesti nettokustannukset lasketaan niiden kustannusten ja tulojen erotuksena, joita aiheutuu julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä toimeksiannossa esitetyn määrittelyn ja arvioinnin mukaisesti. Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 28–38 kohdassa esitetään yksityiskohtaisemmin, miten tätä menetelmää olisi sovellettava.

161

| (469) | Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio ei voinut päätellä, oliko korvauksen määrä oikeasuhteinen, koska sillä oli edelleen epäilyksiä sen suhteen, voitiinko jotkut Tirrenian tehtäväksi annetut julkiset palvelut katsoa varsinaisiksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näitä epäilyksiä on käsitelty 7.3.1.2 jaksossa. Komissiolla oli epäilyksiä myös vuodesta 2010 lähtien sovelletun 6,5 prosentin riskipreemion suhteen. Komissio kyseenalaisti erityisesti sen, heijastiko kyseinen preemio asianmukaista riskitasoa, sillä Tirrenia ei ensi näkemältä näyttänyt kantavan riskejä, joita tällaisten palvelujen tarjoamiseen tavallisesti liittyy. |
| --- | --- |

(469)

Vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä komissio ei voinut päätellä, oliko korvauksen määrä oikeasuhteinen, koska sillä oli edelleen epäilyksiä sen suhteen, voitiinko jotkut Tirrenian tehtäväksi annetut julkiset palvelut katsoa varsinaisiksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviksi palveluiksi. Näitä epäilyksiä on käsitelty 7.3.1.2 jaksossa. Komissiolla oli epäilyksiä myös vuodesta 2010 lähtien sovelletun 6,5 prosentin riskipreemion suhteen. Komissio kyseenalaisti erityisesti sen, heijastiko kyseinen preemio asianmukaista riskitasoa, sillä Tirrenia ei ensi näkemältä näyttänyt kantavan riskejä, joita tällaisten palvelujen tarjoamiseen tavallisesti liittyy.

| (470) | Tässä yhteydessä komissio muistuttaa olleensa vuoden 2011 päätöksessä alustavasti sitä mieltä, että Tirrenialle on voitu maksaa liiallisia korvauksia julkisen palvelun tehtävien hoitamisesta vain vuodesta 2010 eteenpäin. Vaikka komissio ei esittänyt tällaisia epäilyjä vuoden 2009 osalta, Italian viranomaiset ovat toimittaneet vuoden 2009 korvausmäärää (80 miljoonaa euroa) koskevat laskelmat, joissa käytettiin alkuperäisessä sopimuksessa vahvistettua menetelmää. On syytä huomauttaa, että Tirrenian pyytämä määrä oli noin 93,1 miljoonaa euroa, mutta Italia hylkäsi osan kustannuksista, koska ne eivät olleet kyseisen menetelmän mukaisesti tukikelpoisia. Tällä perusteella komissio katsoo, ettei Tirrenialle maksettu liiallisia korvauksia sille asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vuonna 2009. |
| --- | --- |

(470)

Tässä yhteydessä komissio muistuttaa olleensa vuoden 2011 päätöksessä alustavasti sitä mieltä, että Tirrenialle on voitu maksaa liiallisia korvauksia julkisen palvelun tehtävien hoitamisesta vain vuodesta 2010 eteenpäin. Vaikka komissio ei esittänyt tällaisia epäilyjä vuoden 2009 osalta, Italian viranomaiset ovat toimittaneet vuoden 2009 korvausmäärää (80 miljoonaa euroa) koskevat laskelmat, joissa käytettiin alkuperäisessä sopimuksessa vahvistettua menetelmää. On syytä huomauttaa, että Tirrenian pyytämä määrä oli noin 93,1 miljoonaa euroa, mutta Italia hylkäsi osan kustannuksista, koska ne eivät olleet kyseisen menetelmän mukaisesti tukikelpoisia. Tällä perusteella komissio katsoo, ettei Tirrenialle maksettu liiallisia korvauksia sille asetettujen julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisestä vuonna 2009.

| (471) | Vuodesta 2010 lähtien pääoman tuoton määrittämisessä olisi periaatteessa pitänyt soveltaa 6,5 prosentin riskipreemiota käyttäen WACC-menetelmää. Kuten edellä on jo todettu (ks. johdanto-osan 362 kappale), Italia on kuitenkin selventänyt, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskentaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Lisäksi Italia on huomauttanut, että Tirrenia oli asetettava vaikean taloudellisen tilanteensa vuoksi erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Italian mukaan vuoden 2009 laissa säädetyllä enimmäiskorvauksella oli mahdotonta kattaa kokonaan julkisen palvelun nettokustannukset (eli kustannukset tulojen vähentämisen jälkeen). Näin ollen Tirrenia ei saanut Italian mukaan yhtään tuottoa pääomalle 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana. |
| --- | --- |

(471)

Vuodesta 2010 lähtien pääoman tuoton määrittämisessä olisi periaatteessa pitänyt soveltaa 6,5 prosentin riskipreemiota käyttäen WACC-menetelmää. Kuten edellä on jo todettu (ks. johdanto-osan 362 kappale), Italia on kuitenkin selventänyt, että koska vuoden 2009 laki rajoittaa korvauksen määrää, laskentaa päätettiin yksinkertaistaa soveltamalla 6,5 prosentin tasoa kiinteämääräisenä pääoman tuottoasteena. Lisäksi Italia on huomauttanut, että Tirrenia oli asetettava vaikean taloudellisen tilanteensa vuoksi erityishallintomenettelyyn 5 päivänä elokuuta 2010. Italian mukaan vuoden 2009 laissa säädetyllä enimmäiskorvauksella oli mahdotonta kattaa kokonaan julkisen palvelun nettokustannukset (eli kustannukset tulojen vähentämisen jälkeen). Näin ollen Tirrenia ei saanut Italian mukaan yhtään tuottoa pääomalle 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana.

| (472) | Italian viranomaisten toimittaman reittikohtaisen kirjanpidon perusteella komission oli mahdollista varmistaa, että Tirrenian toteuttaman julkisen palvelun nettokustannukset (ottamatta huomioon mahdollista pääoman tuottoa) ylittivät sekä vuonna 2011 että vuonna 2012 korvauksen enimmäismäärän, joka oli 72 685 642 euroa. Näin ollen Tirrenia ei tosiaan saanut kyseisiltä vuosilta pääoman tuottoa. Vuoden 2012 alkupuoliskon osalta erityishallintojohtajan laatimat neljännesvuositilinpäätökset osoittavat selvästi, että Tirrenian liiketulos (162) (eli tulos ennen satunnaisia kustannuksia) olisi ollut tappiollinen, vaikka vuoden 2009 laissa säädetyn enimmäiskorvauksen suhteellinen osuus olisi otettu huomioon. Näin ollen voidaan todeta, että Tirrenia ei saanut pääoman tuottoa myöskään 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliseltä ajanjaksolta. Kaiken kaikkiaan komissio katsoo, ettei Tirrenia saanut liiallisia korvauksia alkuperäisen sopimuksen jatkokauden aikana. |
| --- | --- |

(472)

Italian viranomaisten toimittaman reittikohtaisen kirjanpidon perusteella komission oli mahdollista varmistaa, että Tirrenian toteuttaman julkisen palvelun nettokustannukset (ottamatta huomioon mahdollista pääoman tuottoa) ylittivät sekä vuonna 2011 että vuonna 2012 korvauksen enimmäismäärän, joka oli 72 685 642 euroa. Näin ollen Tirrenia ei tosiaan saanut kyseisiltä vuosilta pääoman tuottoa. Vuoden 2012 alkupuoliskon osalta erityishallintojohtajan laatimat neljännesvuositilinpäätökset osoittavat selvästi, että Tirrenian liiketulos (162) (eli tulos ennen satunnaisia kustannuksia) olisi ollut tappiollinen, vaikka vuoden 2009 laissa säädetyn enimmäiskorvauksen suhteellinen osuus olisi otettu huomioon. Näin ollen voidaan todeta, että Tirrenia ei saanut pääoman tuottoa myöskään 1 päivän tammikuuta 2010 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 väliseltä ajanjaksolta. Kaiken kaikkiaan komissio katsoo, ettei Tirrenia saanut liiallisia korvauksia alkuperäisen sopimuksen jatkokauden aikana.

162

| (473) | Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 49 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävä korvaus johda siihen, että yritykset saavat liiallisia korvauksia (sellaisina kuin ne on määritelty kyseisten puitteiden 47 kohdassa). Jäsenvaltioiden on muun muassa esitettävä tästä todisteet komission pyynnöstä. Lisäksi niiden on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia tai huolehdittava siitä, että tarkastuksia tehdään toimeksiannon keston päätyttyä ja joka tapauksessa enintään kolmen vuoden välein. Komissio toteaa tässä yhteydessä, että Italian viranomaiset ovat toimittaneet tarvittavat todisteet (ks. johdanto-osan 464 ja 465 kappale). Tirrenia on nimittäin toimittanut kultakin vuodelta reittikohtaisen kirjanpidon valvovalle ministeriölle, joka on näin voinut tarkistaa korvauksen määrän. Lisäksi komissio muistuttaa, että korvaus maksetaan erissä (ks. johdanto-osan 36 kappale) ja että korvauksen loppumaksu lasketaan kyseisen vuoden toteutuneiden kustannusten ja tulojen perusteella. Näin varmistetaan, ettei korvauksen määrä ylitä palvelun nettokustannuksia (joiden päälle tulee tavallisesti pääoman tuotto, vaikka käytännössä näin ei ollut tarkasteltavana olevalla ajanjaksolla). Täydellisyyden vuoksi komissio huomauttaa, että 5 päivästä elokuuta 2010 lähtien Italian valtion nimittämän erityishallintojohtajan läsnäolo auttoi osaltaan estämään liiallisia korvauksia. Komissio katsoo, että kyseiset toimenpiteet olivat riittäviä mahdollisen liiallisen korvauksen välttämiseksi ja havaitsemiseksi. |
| --- | --- |

(473)

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 49 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottamisesta myönnettävä korvaus johda siihen, että yritykset saavat liiallisia korvauksia (sellaisina kuin ne on määritelty kyseisten puitteiden 47 kohdassa). Jäsenvaltioiden on muun muassa esitettävä tästä todisteet komission pyynnöstä. Lisäksi niiden on tehtävä säännöllisiä tarkastuksia tai huolehdittava siitä, että tarkastuksia tehdään toimeksiannon keston päätyttyä ja joka tapauksessa enintään kolmen vuoden välein. Komissio toteaa tässä yhteydessä, että Italian viranomaiset ovat toimittaneet tarvittavat todisteet (ks. johdanto-osan 464 ja 465 kappale). Tirrenia on nimittäin toimittanut kultakin vuodelta reittikohtaisen kirjanpidon valvovalle ministeriölle, joka on näin voinut tarkistaa korvauksen määrän. Lisäksi komissio muistuttaa, että korvaus maksetaan erissä (ks. johdanto-osan 36 kappale) ja että korvauksen loppumaksu lasketaan kyseisen vuoden toteutuneiden kustannusten ja tulojen perusteella. Näin varmistetaan, ettei korvauksen määrä ylitä palvelun nettokustannuksia (joiden päälle tulee tavallisesti pääoman tuotto, vaikka käytännössä näin ei ollut tarkasteltavana olevalla ajanjaksolla). Täydellisyyden vuoksi komissio huomauttaa, että 5 päivästä elokuuta 2010 lähtien Italian valtion nimittämän erityishallintojohtajan läsnäolo auttoi osaltaan estämään liiallisia korvauksia. Komissio katsoo, että kyseiset toimenpiteet olivat riittäviä mahdollisen liiallisen korvauksen välttämiseksi ja havaitsemiseksi.

| (474) | Edellä kuvattujen seikkojen perusteella (ks. johdanto-osan 467–473 kappale) komissio toteaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 2.8 jakson (Korvauksen määrä) sovellettavat vaatimukset on täytetty. |
| --- | --- |

(474)

Edellä kuvattujen seikkojen perusteella (ks. johdanto-osan 467–473 kappale) komissio toteaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden 2.8 jakson (Korvauksen määrä) sovellettavat vaatimukset on täytetty.

7.3.1.7   Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

Kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus

| (475) | Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, myös Tirrenialle, asetetut julkisen palvelun velvoitteet. Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoitaville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (joskus) joutua odottamaan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä hankaloittaisi luotettavien ja kätevien yhteyksien varmistamista kansalaisille. Säännöllinen aikataulu on todella tarpeen, jotta voidaan täyttää saarten väestön liikkuvuustarpeet ja edistää kyseisten saarten taloudellista kehitystä. Lisäksi alkuperäisessä sopimuksessa asetetaan erityisiä aikatauluvelvoitteita julkisen palvelun reittien lähdöille, joten kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus auttaa varmistamaan, että satamat jakavat laituripaikat sekä lähtö- ja saapumisajat siten, että julkisen palvelun tuottaja kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa. |
| --- | --- |

(475)

Vuoden 2009 lain 19 b §:n 21 momentissa säädetään selvästi, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus on tarpeen alueellisen jatkuvuuden takaamiseksi saarten kanssa ja ottaen huomioon entisen Tirrenia-konsernin yrityksille, myös Tirrenialle, asetetut julkisen palvelun velvoitteet. Jos nimittäin julkisen palvelun velvoitteita hoitaville yrityksille ei olisi myönnetty kiinnityspaikkaa koskevaa etuoikeutta, ne saattaisivat (joskus) joutua odottamaan laituriinkiinnittymisvuoroaan ja olisivat tämän takia myöhässä, mikä hankaloittaisi luotettavien ja kätevien yhteyksien varmistamista kansalaisille. Säännöllinen aikataulu on todella tarpeen, jotta voidaan täyttää saarten väestön liikkuvuustarpeet ja edistää kyseisten saarten taloudellista kehitystä. Lisäksi alkuperäisessä sopimuksessa asetetaan erityisiä aikatauluvelvoitteita julkisen palvelun reittien lähdöille, joten kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus auttaa varmistamaan, että satamat jakavat laituripaikat sekä lähtö- ja saapumisajat siten, että julkisen palvelun tuottaja kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa.

| (476) | Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseisellä toimenpiteellä on varmistettu, että Tirrenia kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa, joissa on kyse varsinaisista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista (ks. johdanto-osan 449 kappale). Lisäksi Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään vain julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöitäessä (eikä esimerkiksi silloin, kun Tirrenia liikennöi reittejä kaupallisesti sesongin aikana). Komissio on jo arvioinut yksityiskohtaisesti (ks. johdanto-osan 440–474 kappale) yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ja Tirrenialle niiden toteuttamisesta maksettavan korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella. Näin ollen on komission mukaan riittävää, että se kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden sisämarkkinoille soveltuvuutta arvioidessaan määrittää, voiko kyseinen toimenpide johtaa liiallisiin korvauksiin. |
| --- | --- |

(476)

Tätä taustaa vasten komissio katsoo, että kyseisellä toimenpiteellä on varmistettu, että Tirrenia kykenee täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa, joissa on kyse varsinaisista yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista (ks. johdanto-osan 449 kappale). Lisäksi Italian viranomaiset ovat vahvistaneet, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus myönnetään vain julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöitäessä (eikä esimerkiksi silloin, kun Tirrenia liikennöi reittejä kaupallisesti sesongin aikana). Komissio on jo arvioinut yksityiskohtaisesti (ks. johdanto-osan 440–474 kappale) yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen ja Tirrenialle niiden toteuttamisesta maksettavan korvauksen soveltuvuutta sisämarkkinoille alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella. Näin ollen on komission mukaan riittävää, että se kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden sisämarkkinoille soveltuvuutta arvioidessaan määrittää, voiko kyseinen toimenpide johtaa liiallisiin korvauksiin.

| (477) | Komissio ottaa huomioon Italian esittämät perustelut, joiden mukaan kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti saatava rahallinen hyöty on rajallinen (ks. johdanto-osan 191 kappale). Näin ollen myös tästä toimenpiteestä johtuvan liiallisen korvauksen riski on Italian mukaan pieni. Lisäksi Italia katsoo, että mikäli kyseinen toimenpide vähentäisi julkisen palvelun tuottajan toimintakustannuksia tai lisäisi sen tuloja, tällaiset vaikutukset näkyisivät toimijan sisäisessä laskennassa. Näin ollen edellä kuvatut liiallisen korvauksen tarkastukset, joita Tirrenian osalta on tehty (ks. 7.3.1.6 jakso) soveltuvat myös kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti johtuvien liiallisten korvausten havaitsemiseen. |
| --- | --- |

(477)

Komissio ottaa huomioon Italian esittämät perustelut, joiden mukaan kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti saatava rahallinen hyöty on rajallinen (ks. johdanto-osan 191 kappale). Näin ollen myös tästä toimenpiteestä johtuvan liiallisen korvauksen riski on Italian mukaan pieni. Lisäksi Italia katsoo, että mikäli kyseinen toimenpide vähentäisi julkisen palvelun tuottajan toimintakustannuksia tai lisäisi sen tuloja, tällaiset vaikutukset näkyisivät toimijan sisäisessä laskennassa. Näin ollen edellä kuvatut liiallisen korvauksen tarkastukset, joita Tirrenian osalta on tehty (ks. 7.3.1.6 jakso) soveltuvat myös kiinnityspaikkaa koskevasta etuoikeudesta mahdollisesti johtuvien liiallisten korvausten havaitsemiseen.

| (478) | Näin ollen komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, joka on erottamattomasti yhteydessä Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin, soveltuu sisämarkkinoille sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. |
| --- | --- |

(478)

Näin ollen komissio toteaa, että kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus, joka on erottamattomasti yhteydessä Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin, soveltuu sisämarkkinoille sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella.

7.3.1.8   Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen noudattaminen

Yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen noudattaminen

| (479) | Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 436 kappale), keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantamista edeltäneeltä tilikaudelta ylitti 300 000 matkustajaa reiteillä Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres. Muilla yhdeksällä reitillä (163), joita Tirrenia liikennöi alkuperäisen ja sittemmin jatketun sopimuksen perusteella, kyseinen kynnysarvo ei ylittynyt. Näin ollen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimus täyttyy noiden yhdeksän reitin osalta (164). Tällä perusteella komissio toteaa, että kyseisiä yhdeksää reittiä voidaan arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen perusteella. |
| --- | --- |

(479)

Kuten edellä on selitetty (ks. johdanto-osan 436 kappale), keskimääräinen vuosittainen matkustajamäärä kahdelta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun toimeksiantamista edeltäneeltä tilikaudelta ylitti 300 000 matkustajaa reiteillä Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres. Muilla yhdeksällä reitillä (163), joita Tirrenia liikennöi alkuperäisen ja sittemmin jatketun sopimuksen perusteella, kyseinen kynnysarvo ei ylittynyt. Näin ollen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 2 artiklan 1 kohdan c alakohdan vaatimus täyttyy noiden yhdeksän reitin osalta (164). Tällä perusteella komissio toteaa, että kyseisiä yhdeksää reittiä voidaan arvioida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen perusteella.

163

164

| (480) | Komissio on jo katsonut edellä (ks. 7.3.1.3 jakso), että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella toimeksiantoasiakirjoissa määriteltiin selkeästi julkisen palvelun velvoitteet, niiden kesto, asiaankuuluva yritys ja alue, korvauksen laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit sekä järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja takaisin maksamiseksi. Näin ollen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 4 artiklaa (Toimeksianto) on noudatettu yhdeksän jäljellä olevan reitin osalta. |
| --- | --- |

(480)

Komissio on jo katsonut edellä (ks. 7.3.1.3 jakso), että alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella toimeksiantoasiakirjoissa määriteltiin selkeästi julkisen palvelun velvoitteet, niiden kesto, asiaankuuluva yritys ja alue, korvauksen laskennassa, valvonnassa ja tarkistamisessa käytettävät parametrit sekä järjestelyt liiallisten korvausten välttämiseksi ja takaisin maksamiseksi. Näin ollen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 4 artiklaa (Toimeksianto) on noudatettu yhdeksän jäljellä olevan reitin osalta.

| (481) | Lisäksi komissio on jo todennut (ks. 7.3.1.6 jakso), että i) Tirrenia ei saanut liiallista korvausta alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella ja että ii) Italian viranomaiset ovat tehneet säännöllisiä tarkastuksia sen välttämiseksi, että Tirrenia saisi liiallisia korvauksia. Tällä perusteella komissio katsoo, että jäljellä olevien yhdeksän reitin osalta on noudatettu myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 5 artiklaa (Korvaus) ja 6 artiklaa (Liiallisten korvausten valvonta). |
| --- | --- |

(481)

Lisäksi komissio on jo todennut (ks. 7.3.1.6 jakso), että i) Tirrenia ei saanut liiallista korvausta alkuperäisen sopimuksen jatkokaudella ja että ii) Italian viranomaiset ovat tehneet säännöllisiä tarkastuksia sen välttämiseksi, että Tirrenia saisi liiallisia korvauksia. Tällä perusteella komissio katsoo, että jäljellä olevien yhdeksän reitin osalta on noudatettu myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen 5 artiklaa (Korvaus) ja 6 artiklaa (Liiallisten korvausten valvonta).

| (482) | Kun otetaan huomioon yhteys julkisen palvelun toteuttamiseen ja edellä esitetty arviointi (ks. 7.3.1.7 jakso), myös jäljellä olevien yhdeksän reitin liikennöintiä varten myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen edellytykset. |
| --- | --- |

(482)

Kun otetaan huomioon yhteys julkisen palvelun toteuttamiseen ja edellä esitetty arviointi (ks. 7.3.1.7 jakso), myös jäljellä olevien yhdeksän reitin liikennöintiä varten myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen edellytykset.

7.3.1.9   Päätelmät

Päätelmät

| (483) | Johdanto-osan 432–474 kappaleessa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, että Tirrenialle meriliikenteen palvelujen toteuttamisesta alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisellä ajanjaksolla myönnetty korvaus täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden sovellettavat edellytykset ja soveltuu siten sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

(483)

Johdanto-osan 432–474 kappaleessa esitetyn arvioinnin perusteella komissio toteaa, että Tirrenialle meriliikenteen palvelujen toteuttamisesta alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisellä ajanjaksolla myönnetty korvaus täyttää yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden sovellettavat edellytykset ja soveltuu siten sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla.

| (484) | Lisäksi komissio toteaa johdanto-osan 479–481 kappaleessa esitetyn arvioinnin perusteella, että Tirrenialle myönnetty korvaus sekä kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus yhdeksän reitin (165) liikennöintiä varten soveltuvat sisämarkkinoille ja ovat vapautettuja ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla. |
| --- | --- |

(484)

Lisäksi komissio toteaa johdanto-osan 479–481 kappaleessa esitetyn arvioinnin perusteella, että Tirrenialle myönnetty korvaus sekä kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus yhdeksän reitin (165) liikennöintiä varten soveltuvat sisämarkkinoille ja ovat vapautettuja ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla.

165

7.3.2   Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

Tirrenialle myönnetyn pelastamistuen sääntöjenvastainen jatkaminen

| (485) | Vuoden 2010 päätöksen perusteella Tirrenialle myönnetty pelastamistuki oli soveltuvaa sisämarkkinoille siltä osin kuin se rajoittui 28 päivänä elokuuta 2011 päättyneeseen kuuden kuukauden jaksoon. Vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaan Italian oli kuitenkin toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa joko i) todiste siitä, että laina on maksettu kokonaan takaisin ja/tai takaus on päättynyt, tai ii) rakenneuudistussuunnitelma (tai selvitystilasuunnitelma). |
| --- | --- |

(485)

Vuoden 2010 päätöksen perusteella Tirrenialle myönnetty pelastamistuki oli soveltuvaa sisämarkkinoille siltä osin kuin se rajoittui 28 päivänä elokuuta 2011 päättyneeseen kuuden kuukauden jaksoon. Vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaan Italian oli kuitenkin toimitettava komissiolle kuuden kuukauden kuluessa joko i) todiste siitä, että laina on maksettu kokonaan takaisin ja/tai takaus on päättynyt, tai ii) rakenneuudistussuunnitelma (tai selvitystilasuunnitelma).

| (486) | Takauksen käyttöönottoa koskeva vaatimus esitettiin 11 päivänä heinäkuuta 2011 ja Tirrenia maksoi koko summan takaisin valtiolle vasta 18 päivänä syyskuuta 2012 (ks. johdanto-osan 59 kappale). Siten Italia ei voinut toimittaa todistetta siitä, että laina olisi maksettu kokonaisuudessaan takaisin ja/tai takaus olisi loppunut 28 päivänä elokuuta 2011 päättyneen kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa. |
| --- | --- |

(486)

Takauksen käyttöönottoa koskeva vaatimus esitettiin 11 päivänä heinäkuuta 2011 ja Tirrenia maksoi koko summan takaisin valtiolle vasta 18 päivänä syyskuuta 2012 (ks. johdanto-osan 59 kappale). Siten Italia ei voinut toimittaa todistetta siitä, että laina olisi maksettu kokonaisuudessaan takaisin ja/tai takaus olisi loppunut 28 päivänä elokuuta 2011 päättyneen kuuden kuukauden ajanjakson kuluessa.

| (487) | Italian muodollisen tutkintamenettelyn aikana toimittamien tietojen mukaan (ks. 4.2 jakso) Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli saatavilla erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla jo ennen kuin vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistettu kuuden kuukauden määräaika päättyi. Lisäksi Italia väittää, että se piti komission jatkuvasti ajan tasalla Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessin etenemisestä. |
| --- | --- |

(487)

Italian muodollisen tutkintamenettelyn aikana toimittamien tietojen mukaan (ks. 4.2 jakso) Tirrenian selvitystilasuunnitelma oli saatavilla erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla jo ennen kuin vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa vahvistettu kuuden kuukauden määräaika päättyi. Lisäksi Italia väittää, että se piti komission jatkuvasti ajan tasalla Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessin etenemisestä.

| (488) | Komission asiakirja-aineistosta löytyvät tiedot vahvistavat, että Italian viranomaiset todella toimittivat komissiolle päivitettyä tietoa Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisestä. Lisäksi Italia vahvisti, että Tirrenialla oli aikomus maksaa pelastamistuki takaisin ennen kuuden kuukauden määräajan päättämistä yksityistämisestä saaduilla tuotoilla. Italian viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet komissiolle muodollisesti rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa. Komissio ei ollut tuolloin tietoinen, että selvitystilasuunnitelma oli julkaistu erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla. Se, että komissiolle tiedotettiin Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessista, ei myöskään voi korvata selvitystilasuunnitelman muodollista toimittamista. Tarkemmin sanottuna komissiolle on annettava mahdollisuus arvioida, täyttääkö selvitystilasuunnitelma vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen edellytykset, ja tätä varten Italian olisi pitänyt toimittaa sille kyseinen suunnitelma. |
| --- | --- |

(488)

Komission asiakirja-aineistosta löytyvät tiedot vahvistavat, että Italian viranomaiset todella toimittivat komissiolle päivitettyä tietoa Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisestä. Lisäksi Italia vahvisti, että Tirrenialla oli aikomus maksaa pelastamistuki takaisin ennen kuuden kuukauden määräajan päättämistä yksityistämisestä saaduilla tuotoilla. Italian viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet komissiolle muodollisesti rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa. Komissio ei ollut tuolloin tietoinen, että selvitystilasuunnitelma oli julkaistu erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian verkkosivustolla. Se, että komissiolle tiedotettiin Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämisprosessista, ei myöskään voi korvata selvitystilasuunnitelman muodollista toimittamista. Tarkemmin sanottuna komissiolle on annettava mahdollisuus arvioida, täyttääkö selvitystilasuunnitelma vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen edellytykset, ja tätä varten Italian olisi pitänyt toimittaa sille kyseinen suunnitelma.

| (489) | Komissio huomauttaa lisäksi lähettäneensä 5 päivänä lokakuuta 2011 kirjeen, jossa se pyysi Italiaa vahvistamaan, että se oli täyttänyt vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa sekä vuoden 2010 päätöksessä asetetut vaatimukset. Komissio lähetti Italialle muistutuskirjeen 28 päivänä marraskuuta 2011 ja sai Italian viranomaisilta vastauksen 12 päivänä joulukuuta 2011. Näin ollen komissio ei saanut ennen viimeksi mainittua päivää (joka oli kuuden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen) i) todistetta siitä, että laina oli maksettu kokonaan takaisin ja/tai takaus oli päättynyt, tai ii) rakenneuudistussuunnitelmaa (tai selvitystilasuunnitelmaa). |
| --- | --- |

(489)

Komissio huomauttaa lisäksi lähettäneensä 5 päivänä lokakuuta 2011 kirjeen, jossa se pyysi Italiaa vahvistamaan, että se oli täyttänyt vuoden 2004 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa sekä vuoden 2010 päätöksessä asetetut vaatimukset. Komissio lähetti Italialle muistutuskirjeen 28 päivänä marraskuuta 2011 ja sai Italian viranomaisilta vastauksen 12 päivänä joulukuuta 2011. Näin ollen komissio ei saanut ennen viimeksi mainittua päivää (joka oli kuuden kuukauden määräajan päättymisen jälkeen) i) todistetta siitä, että laina oli maksettu kokonaan takaisin ja/tai takaus oli päättynyt, tai ii) rakenneuudistussuunnitelmaa (tai selvitystilasuunnitelmaa).

| (490) | Komission 5 päivänä lokakuuta 2011 päivättyyn kirjeeseen antamassaan vastauksessa Italia vahvisti, että laina oli tarkoitus maksaa takaisin ennen 28 päivää elokuuta 2011 mutta että yksityistämisprosessi oli viivästynyt, koska sulautumiselle tarvittiin komission hyväksyntä. Koska lainan maksaminen takaisin valtiolle edellytti yksityistämisestä saatavan tuoton käyttöä, takaisinmaksu ei ollut mahdollista määräpäivään eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä. Komissio huomauttaa, etteivät Italian viranomaiset viitanneet 12 päivänä joulukuuta 2011 päivätyssä kirjeessään mitenkään Tirrenian selvitystilasuunnitelmaan, joka Italian viranomaisten myöhempien huomautusten mukaan oli saatettu julkisesti saataville ennen 28 päivää elokuuta 2011. Sen sijaan Italia pyrki vain selvittämään, miksei takaisinmaksua voitu suorittaa ennen kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Jos rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelma olisi toimitettu komissiolle ennen 28 päivää elokuuta 2011, Italian viranomaisten ei olisi ollut tarpeen selittää asiaa tällä tavalla. Komissio pitää tätä lisätodisteena siitä, ettei Italia toimittanut rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa vaaditun kuuden kuukauden määräajan kuluessa. |
| --- | --- |

(490)

Komission 5 päivänä lokakuuta 2011 päivättyyn kirjeeseen antamassaan vastauksessa Italia vahvisti, että laina oli tarkoitus maksaa takaisin ennen 28 päivää elokuuta 2011 mutta että yksityistämisprosessi oli viivästynyt, koska sulautumiselle tarvittiin komission hyväksyntä. Koska lainan maksaminen takaisin valtiolle edellytti yksityistämisestä saatavan tuoton käyttöä, takaisinmaksu ei ollut mahdollista määräpäivään eli 28 päivään elokuuta 2011 mennessä. Komissio huomauttaa, etteivät Italian viranomaiset viitanneet 12 päivänä joulukuuta 2011 päivätyssä kirjeessään mitenkään Tirrenian selvitystilasuunnitelmaan, joka Italian viranomaisten myöhempien huomautusten mukaan oli saatettu julkisesti saataville ennen 28 päivää elokuuta 2011. Sen sijaan Italia pyrki vain selvittämään, miksei takaisinmaksua voitu suorittaa ennen kuuden kuukauden määräajan päättymistä. Jos rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelma olisi toimitettu komissiolle ennen 28 päivää elokuuta 2011, Italian viranomaisten ei olisi ollut tarpeen selittää asiaa tällä tavalla. Komissio pitää tätä lisätodisteena siitä, ettei Italia toimittanut rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa vaaditun kuuden kuukauden määräajan kuluessa.

| (491) | Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen voidaan todeta, että vaikka komissio oli tietoinen yksityistämisprosessista, se ei ollut tietoinen yksityiskohtaisesta selvitystilasuunnitelmasta, joten Italia ei ole täyttänyt vuoden 2010 päätöksessä antamaansa sitoumusta toimittaa komissiolle rakenneuudistussuunnitelma (tai selvitystilasuunnitelma) kuuden kuukauden kuluessa pelastamistuen hyväksymisestä. Tästä seuraa, että kyseinen pelastamistuki on katsottava sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi tueksi kuuden kuukauden määräajan päättymisestä eli 28 päivästä elokuuta 2011 lukien. Komissio katsoo, ettei tätä sääntöjenvastaisesti jatkettua pelastamistukea voida pitää soveltuvana sisämarkkinoille muilla perusteilla, koska se ei täytä sen paremmin pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaankuuluvia edellytyksiä kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien vuoden 2011 puitteiden edellytyksiä (166). |
| --- | --- |

(491)

Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen voidaan todeta, että vaikka komissio oli tietoinen yksityistämisprosessista, se ei ollut tietoinen yksityiskohtaisesta selvitystilasuunnitelmasta, joten Italia ei ole täyttänyt vuoden 2010 päätöksessä antamaansa sitoumusta toimittaa komissiolle rakenneuudistussuunnitelma (tai selvitystilasuunnitelma) kuuden kuukauden kuluessa pelastamistuen hyväksymisestä. Tästä seuraa, että kyseinen pelastamistuki on katsottava sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi tueksi kuuden kuukauden määräajan päättymisestä eli 28 päivästä elokuuta 2011 lukien. Komissio katsoo, ettei tätä sääntöjenvastaisesti jatkettua pelastamistukea voida pitää soveltuvana sisämarkkinoille muilla perusteilla, koska se ei täytä sen paremmin pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaankuuluvia edellytyksiä kuin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien vuoden 2011 puitteiden edellytyksiä (166).

166

| (492) | Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa asiassa sääntöjenvastaisesti jatkettua pelastamistukea ei myönnetty varsinaisiin ja oikein määriteltyihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien vuoden 2011 puitteiden 12 kohdassa. Tirrenia sai jo korvauksen julkisen palvelun toteuttamisesta alkuperäisen sopimuksen (jatkamisen) perusteella, kun taas pelastamistuki ilmoitettiin ja hyväksyttiin väliaikaisena pelastamistukitoimenpiteenä, ei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettavana korvauksena. Näin ollen sitä ei voida todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. |
| --- | --- |

(492)

Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa asiassa sääntöjenvastaisesti jatkettua pelastamistukea ei myönnetty varsinaisiin ja oikein määriteltyihin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin, kuten edellytetään yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien vuoden 2011 puitteiden 12 kohdassa. Tirrenia sai jo korvauksen julkisen palvelun toteuttamisesta alkuperäisen sopimuksen (jatkamisen) perusteella, kun taas pelastamistuki ilmoitettiin ja hyväksyttiin väliaikaisena pelastamistukitoimenpiteenä, ei yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisesta maksettavana korvauksena. Näin ollen sitä ei voida todeta sisämarkkinoille soveltuvaksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella.

| (493) | Edellä esitettyä taustaa vasten komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksoi takaisin 25 852 548,93 euroa 18 päivänä syyskuuta 2012. Maksettu summa on suurempi kuin se 25 203 063,89 euron määrä, joka olisi pitänyt maksaa takaisin valtiolle 11 päivänä heinäkuuta 2011. Koska sääntöjenvastaisesti jatkettu pelastamistuki on todettu soveltumattomaksi sisämarkkinoille, takaisinmaksun on kuitenkin sisällettävä vähintään sovellettavaa takaisinperintäkorkoa vastaava määrä. Jos erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian maksama korko on riittämätön, on vielä perittävä takaisin jäljellä oleva korkosumma. |
| --- | --- |

(493)

Edellä esitettyä taustaa vasten komissio suhtautuu myönteisesti siihen, että erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia maksoi takaisin 25 852 548,93 euroa 18 päivänä syyskuuta 2012. Maksettu summa on suurempi kuin se 25 203 063,89 euron määrä, joka olisi pitänyt maksaa takaisin valtiolle 11 päivänä heinäkuuta 2011. Koska sääntöjenvastaisesti jatkettu pelastamistuki on todettu soveltumattomaksi sisämarkkinoille, takaisinmaksun on kuitenkin sisällettävä vähintään sovellettavaa takaisinperintäkorkoa vastaava määrä. Jos erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian maksama korko on riittämätön, on vielä perittävä takaisin jäljellä oleva korkosumma.

7.3.3   Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin

Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin

| (494) | Koska alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava kyseisen artiklan 2 ja 3 artiklassa sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrättyjen poikkeusten valossa. |
| --- | --- |

(494)

Koska alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen mahdollinen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, sen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava kyseisen artiklan 2 ja 3 artiklassa sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrättyjen poikkeusten valossa.

| (495) | Komissio toteaa, että Tirrenia on määritelty vaikeuksissa olevaksi yritykseksi ainakin 5 päivästä elokuuta 2010 eli siitä päivästä lähtien, kun se hyväksyttiin erityishallintomenettelyyn. Samana päivänä hyväksyttiin asetus, jolla mahdollistettiin tämän toimenpiteen käyttö. Komission tietojen mukaan kyseisiä varoja käytettiin ensin maksuvalmiustarkoituksiin 12 päivänä elokuuta 2010, kun Banca Carige pidätti 4 657 005,35 euroa kuitatakseen kaksi Tirrenian velkaa (ks. johdanto-osan 110 kappale). Näin ollen kyseistä toimenpidettä on periaatteessa arvioitava pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella. |
| --- | --- |

(495)

Komissio toteaa, että Tirrenia on määritelty vaikeuksissa olevaksi yritykseksi ainakin 5 päivästä elokuuta 2010 eli siitä päivästä lähtien, kun se hyväksyttiin erityishallintomenettelyyn. Samana päivänä hyväksyttiin asetus, jolla mahdollistettiin tämän toimenpiteen käyttö. Komission tietojen mukaan kyseisiä varoja käytettiin ensin maksuvalmiustarkoituksiin 12 päivänä elokuuta 2010, kun Banca Carige pidätti 4 657 005,35 euroa kuitatakseen kaksi Tirrenian velkaa (ks. johdanto-osan 110 kappale). Näin ollen kyseistä toimenpidettä on periaatteessa arvioitava pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella.

| (496) | Vaikka kyseinen toimenpide myönnettiin ennen kuin vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat tulivat voimaan 1 päivänä elokuuta 2014, komissio soveltaa kyseisten suuntaviivojen 139 kohdan mukaan Tirrenian kaltaisille vaikeuksissa oleville yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille myönnettyä tukea arvioidessaan vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 5 luvun määräyksiä riippumatta kyseisen tuen myöntämispäivästä. |
| --- | --- |

(496)

Vaikka kyseinen toimenpide myönnettiin ennen kuin vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivat tulivat voimaan 1 päivänä elokuuta 2014, komissio soveltaa kyseisten suuntaviivojen 139 kohdan mukaan Tirrenian kaltaisille vaikeuksissa oleville yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille myönnettyä tukea arvioidessaan vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 5 luvun määräyksiä riippumatta kyseisen tuen myöntämispäivästä.

| (497) | Komissio huomauttaa, ettei Italia koskaan ilmoittanut, että alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varoja saatettiin mahdollisesti käyttää maksuvalmiustarkoituksiin, kuten se teki vuoden 2010 päätöksessä hyväksytyn pelastamistukitoimenpiteen kohdalla. Lisäksi Tirrenia ei joka tapauksessa maksanut valtiolle takaisin alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja mutta maksuvalmiustarkoituksiin käytettyjä varoja vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuunnitelmassa asetetun kuuden kuukauden määräajan kuluessa. Kuten edellä on selitetty(ks. 7.3.2 jakso), Italia ei ole toimittanut komissiolle Tirreniaa koskevaa rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa. Näin ollen komissio toteaa, että alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttöä maksuvalmiustarkoituksiin ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana rakenneuudistustukena vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen nojalla. |
| --- | --- |

(497)

Komissio huomauttaa, ettei Italia koskaan ilmoittanut, että alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varoja saatettiin mahdollisesti käyttää maksuvalmiustarkoituksiin, kuten se teki vuoden 2010 päätöksessä hyväksytyn pelastamistukitoimenpiteen kohdalla. Lisäksi Tirrenia ei joka tapauksessa maksanut valtiolle takaisin alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja mutta maksuvalmiustarkoituksiin käytettyjä varoja vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuunnitelmassa asetetun kuuden kuukauden määräajan kuluessa. Kuten edellä on selitetty(ks. 7.3.2 jakso), Italia ei ole toimittanut komissiolle Tirreniaa koskevaa rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmaa. Näin ollen komissio toteaa, että alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttöä maksuvalmiustarkoituksiin ei voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana rakenneuudistustukena vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen nojalla.

| (498) | Komission arvioidessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien puitteiden 9 kohdan nojalla sitä, soveltuuko tuki, joka on myönnetty vaikeuksissa olevalle yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelun tarjoajalle ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa eli ennen 31 päivää tammikuuta 2012, sisämarkkinoille vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella, tällainen tuki katsotaan soveltuvaksi sisämarkkinoille, jos se on edellä mainittujen puitteiden määräysten mukainen, lukuun ottamatta puitteiden 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohtaa (167). |
| --- | --- |

(498)

Komission arvioidessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien puitteiden 9 kohdan nojalla sitä, soveltuuko tuki, joka on myönnetty vaikeuksissa olevalle yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelun tarjoajalle ennen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden voimaantuloa eli ennen 31 päivää tammikuuta 2012, sisämarkkinoille vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella, tällainen tuki katsotaan soveltuvaksi sisämarkkinoille, jos se on edellä mainittujen puitteiden määräysten mukainen, lukuun ottamatta puitteiden 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohtaa (167).

167

| (499) | Komissio huomauttaa, että käsiteltävänä olevassa asiassa Tirrenialla oli kyseisen toimenpiteen perusteella mahdollisuus käyttää vain väliaikaisesti mainittuja varoja maksuvalmiustarpeidensa kattamiseksi. Tirrenian oli nimittäin täydennettävä näitä korvamerkittyjä varoja, jotta niitä oli mahdollista käyttää alkuperäiseen tarkoitukseensa eli Tirrenian aluksilla tarvittavien ajanmukaistusten maksamiseen. Ajanmukaistukset olivat tarpeen kansainvälisten turvamääräysten täyttämiseksi ja siten ratkaisevan tärkeitä, jotta Tirrenian alukset olivat käytettävissä Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen. Tirrenia ei kuitenkaan käytännössä noudattanut edellä mainittua vaatimusta ja maksoi vain Clodia-nimiseen alukseen tehdyt ajanmukaistukset. Tästä seurasi, että CIN:n oli maksettava omista varoistaan muilla asiaankuuluvilla aluksilla tehdyt ajanmukaistukset. Vaikka kyseinen toimenpide olisi julkisen palvelun korvausta, mitä Italia ei ole osoittanut, jättämällä täydentämättä alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja (168) sekä jättämällä maksamatta ne takaisin valtiolle Tirrenia on tosiasiallisesti saanut sisämarkkinoille soveltumatonta liiallista korvausta. Näin ollen komissio katsoo, että tätä toimenpidettä ei voida julistaa sisämarkkinoille soveltuvaksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella. |
| --- | --- |

(499)

Komissio huomauttaa, että käsiteltävänä olevassa asiassa Tirrenialla oli kyseisen toimenpiteen perusteella mahdollisuus käyttää vain väliaikaisesti mainittuja varoja maksuvalmiustarpeidensa kattamiseksi. Tirrenian oli nimittäin täydennettävä näitä korvamerkittyjä varoja, jotta niitä oli mahdollista käyttää alkuperäiseen tarkoitukseensa eli Tirrenian aluksilla tarvittavien ajanmukaistusten maksamiseen. Ajanmukaistukset olivat tarpeen kansainvälisten turvamääräysten täyttämiseksi ja siten ratkaisevan tärkeitä, jotta Tirrenian alukset olivat käytettävissä Tirrenian julkisen palvelun velvoitteiden hoitamiseen. Tirrenia ei kuitenkaan käytännössä noudattanut edellä mainittua vaatimusta ja maksoi vain Clodia-nimiseen alukseen tehdyt ajanmukaistukset. Tästä seurasi, että CIN:n oli maksettava omista varoistaan muilla asiaankuuluvilla aluksilla tehdyt ajanmukaistukset. Vaikka kyseinen toimenpide olisi julkisen palvelun korvausta, mitä Italia ei ole osoittanut, jättämällä täydentämättä alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettuja varoja (168) sekä jättämällä maksamatta ne takaisin valtiolle Tirrenia on tosiasiallisesti saanut sisämarkkinoille soveltumatonta liiallista korvausta. Näin ollen komissio katsoo, että tätä toimenpidettä ei voida julistaa sisämarkkinoille soveltuvaksi yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden perusteella.

168

| (500) | Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a, b, d ja e alakohdassa määrättyjä poikkeuksia ei voida soveltaa myöskään tähän toimenpiteeseen. |
| --- | --- |

(500)

Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a, b, d ja e alakohdassa määrättyjä poikkeuksia ei voida soveltaa myöskään tähän toimenpiteeseen.

| (501) | Näin ollen komissio katsoo, että 11 421 300 euron suuruinen määrä (169), jota ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä maksettu takaisin valtiolle, on toimintatukea, joka alensi kustannuksia, jotka olisivat muutoin kuluttaneet Tirrenian omia varoja, eikä se siksi sovellu sisämarkkinoille (170). Komissio toteaa, että kyseinen tuki oli tosiasiallisesti tuensaajan käytössä vuoden 2010 lain voimaantulopäivästä eli 6 päivästä lokakuuta 2010 lähtien. |
| --- | --- |

(501)

Näin ollen komissio katsoo, että 11 421 300 euron suuruinen määrä (169), jota ei käytetty alusten ajanmukaistamiseen eikä maksettu takaisin valtiolle, on toimintatukea, joka alensi kustannuksia, jotka olisivat muutoin kuluttaneet Tirrenian omia varoja, eikä se siksi sovellu sisämarkkinoille (170). Komissio toteaa, että kyseinen tuki oli tosiasiallisesti tuensaajan käytössä vuoden 2010 lain voimaantulopäivästä eli 6 päivästä lokakuuta 2010 lähtien.

169

170

7.3.4   Yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset

Yksityistämisprosessiin liittyvät verovapautukset

| (502) | Komissio on jo katsonut edellä (ks. johdanto-osan 416–426 kappale), että vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta niiden ostajille sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(502)

Komissio on jo katsonut edellä (ks. johdanto-osan 416–426 kappale), että vuoden 2010 laissa säädetyt vapautukset i) välillistä veroista siltä osin kuin on kyse Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta niiden ostajille sekä ii) yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta ovat valtiontukea Tirrenialle.

| (503) | Kummassakin tapauksessa tuki vastaa sen veron määrää, joka tavallisesti peritään tämäntyyppisistä liiketoimista. Näin ollen tämän valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava SEUT 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrättyjen poikkeusten valossa. |
| --- | --- |

(503)

Kummassakin tapauksessa tuki vastaa sen veron määrää, joka tavallisesti peritään tämäntyyppisistä liiketoimista. Näin ollen tämän valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava SEUT 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa sekä SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa määrättyjen poikkeusten valossa.

| (504) | Komissio katsoo, ettei kumpaakaan kyseisistä vapautuksista voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjen poikkeusten perusteella. |
| --- | --- |

(504)

Komissio katsoo, ettei kumpaakaan kyseisistä vapautuksista voida pitää sisämarkkinoille soveltuvana SEUT-sopimuksen 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa määrättyjen poikkeusten perusteella.

| (505) | Komissio toteaa lisäksi Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle, ettei erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia enää hoida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tämän päätöksen antamishetkellä. Tästä syystä ei ole mahdollista vedota sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteisiin, joista määrätään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa. |
| --- | --- |

(505)

Komissio toteaa lisäksi Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutuksesta CIN:lle, ettei erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia enää hoida yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tämän päätöksen antamishetkellä. Tästä syystä ei ole mahdollista vedota sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteisiin, joista määrätään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa.

| (506) | Alueille luovutetuista yrityksistä komissio huomauttaa, että kyseisen verovapautuksen muodossa myönnetty tuki on kertaluonteinen toimenpide, joka liittyy varojen siirtoon Tirrenia-konsernin uudelleenjärjestelyn ja myöhemmän yksityistämisen toteuttamiseksi. Komissio katsoo, ettei kyseinen toimenpide liity tällaisenaan erottamattomasti Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin eikä sitä näin ollen pitäisi arvioida samoilla soveltuvuusperusteilla. Kyseinen vapautus ei nimittäin liity yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen suorittamiseen sellaisena kuin ne määritellään alkuperäisessä sopimuksessa, joka oli voimassa luovutuksen toteuttamishetkellä (marraskuussa 2009). Tästä syystä myöskään kyseisten luovutusten osalta ei ole mahdollista vedota sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteisiin, joista määrätään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa. |
| --- | --- |

(506)

Alueille luovutetuista yrityksistä komissio huomauttaa, että kyseisen verovapautuksen muodossa myönnetty tuki on kertaluonteinen toimenpide, joka liittyy varojen siirtoon Tirrenia-konsernin uudelleenjärjestelyn ja myöhemmän yksityistämisen toteuttamiseksi. Komissio katsoo, ettei kyseinen toimenpide liity tällaisenaan erottamattomasti Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin eikä sitä näin ollen pitäisi arvioida samoilla soveltuvuusperusteilla. Kyseinen vapautus ei nimittäin liity yleistä taloudellista etua koskevien palvelujen suorittamiseen sellaisena kuin ne määritellään alkuperäisessä sopimuksessa, joka oli voimassa luovutuksen toteuttamishetkellä (marraskuussa 2009). Tästä syystä myöskään kyseisten luovutusten osalta ei ole mahdollista vedota sisämarkkinoille soveltuvuuden perusteisiin, joista määrätään SEUT-sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa.

| (507) | Näin ollen komissio katsoo, että Tirrenian verovapautukset ovat toimintatukea sellaisten kustannusten alentamiseksi, jotka olisivat muutoin kuluttaneet erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian omia varoja, eivätkä ne siksi sovellu sisämarkkinoille (171). |
| --- | --- |

(507)

Näin ollen komissio katsoo, että Tirrenian verovapautukset ovat toimintatukea sellaisten kustannusten alentamiseksi, jotka olisivat muutoin kuluttaneet erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian omia varoja, eivätkä ne siksi sovellu sisämarkkinoille (171).

171

7.3.5   Päätelmä tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille

Päätelmä tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille

| (508) | Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo seuraavaa:






  — | Tirrenialle 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana myönnetty korvaus ja kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus merireittien liikennöintiä varten soveltuvat sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden nojalla sekä 12 reitistä yhdeksän reitin (172) osalta myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla; |
| --- | --- | --- |

(508)

Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio katsoo seuraavaa:

—

Tirrenialle 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana myönnetty korvaus ja kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus merireittien liikennöintiä varten soveltuvat sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden nojalla sekä 12 reitistä yhdeksän reitin (172) osalta myös yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla;

172

| — | Tirrenialle myönnettyä pelastamistukea jatkettiin sääntöjenvastaisesti 11 päivän heinäkuuta 2011 ja 18 päivän syyskuuta 2012 (takaisinmaksupäivä) välisenä aikana, eikä se sovellu sisämarkkinoille; |
| --- | --- |

—

Tirrenialle myönnettyä pelastamistukea jatkettiin sääntöjenvastaisesti 11 päivän heinäkuuta 2011 ja 18 päivän syyskuuta 2012 (takaisinmaksupäivä) välisenä aikana, eikä se sovellu sisämarkkinoille;

| — | alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on toimintatukea Tirrenialle. Tämä tuki ei sovellu sisämarkkinoille; |
| --- | --- |

—

alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on toimintatukea Tirrenialle. Tämä tuki ei sovellu sisämarkkinoille;

| — | Tirrenialle myönnetty vapautus välillisistä veroista sellaisten liiketoimien ja muiden toimien osalta, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin ja Toremarin sekä Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen niiden ostajille, on sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle. Tirrenialle myönnetty vapautus yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadusta tuotosta on myös sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

—

Tirrenialle myönnetty vapautus välillisistä veroista sellaisten liiketoimien ja muiden toimien osalta, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin ja Toremarin sekä Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen niiden ostajille, on sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle. Tirrenialle myönnetty vapautus yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadusta tuotosta on myös sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle.

7.4   Vastaus Grimaldin huomautuksiin

Vastaus Grimaldin huomautuksiin

| (509) | Kuten edellä on kuvattu (ks. 6 jakso), Grimaldi on toimittanut useita huomautuksia komissiolle ja Italian viranomaisille. Huomautukset toimitettiin sen jälkeen, kun asianomaisille kolmansille osapuolille asetettu määräaika vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiä koskevien huomautusten esittämiseksi oli päättynyt. Lisäksi Grimaldi on ilmoittanut olevansa CIN:n kilpailija ja siten mahdollisesti asianomainen osapuoli, mutta se ei kuitenkaan ole tehnyt kantelua täyttämällä asetuksen (EU) 2015/1589 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun pakollisen lomakkeen. Komissio huomauttaa myös, että osaa Grimaldin esittämistä väitteistä ei voida käsitellä tässä päätöksessä, koska ne eivät kuulu tämän muodollisen tutkintamenettelyn soveltamisalaan. |
| --- | --- |

(509)

Kuten edellä on kuvattu (ks. 6 jakso), Grimaldi on toimittanut useita huomautuksia komissiolle ja Italian viranomaisille. Huomautukset toimitettiin sen jälkeen, kun asianomaisille kolmansille osapuolille asetettu määräaika vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksiä koskevien huomautusten esittämiseksi oli päättynyt. Lisäksi Grimaldi on ilmoittanut olevansa CIN:n kilpailija ja siten mahdollisesti asianomainen osapuoli, mutta se ei kuitenkaan ole tehnyt kantelua täyttämällä asetuksen (EU) 2015/1589 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun pakollisen lomakkeen. Komissio huomauttaa myös, että osaa Grimaldin esittämistä väitteistä ei voida käsitellä tässä päätöksessä, koska ne eivät kuulu tämän muodollisen tutkintamenettelyn soveltamisalaan.

| (510) | Edellä todetusta huolimatta komissio toteaa seuraavaa Grimaldin huomautuksissaan esittämistä väitteistä:






  — | Kansallinen kilpailuviranomainen AGCM on tutkinut väitteet SEUT-sopimuksen 102 artiklan b alakohdassa tarkoitetusta määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä ja käsitellyt niitä alustavasti 28 päivänä maaliskuuta 2018 antamassaan päätöksessä nro 27053 (tämän komission päätöksen antamishetkellä asia on edelleen vireillä alueellisen hallintotuomioistuimen kumottua osittain AGCM:n päätöksen; ks. johdanto-osan 279 kappale). |
| --- | --- | --- |

(510)

Edellä todetusta huolimatta komissio toteaa seuraavaa Grimaldin huomautuksissaan esittämistä väitteistä:

—

Kansallinen kilpailuviranomainen AGCM on tutkinut väitteet SEUT-sopimuksen 102 artiklan b alakohdassa tarkoitetusta määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä ja käsitellyt niitä alustavasti 28 päivänä maaliskuuta 2018 antamassaan päätöksessä nro 27053 (tämän komission päätöksen antamishetkellä asia on edelleen vireillä alueellisen hallintotuomioistuimen kumottua osittain AGCM:n päätöksen; ks. johdanto-osan 279 kappale).

| — | Komissio on katsonut, ettei CIN:lle uuden sopimuksen perusteella myönnetty julkisen palvelun korvaus ole valtiontukea, koska se täyttää kaikki neljä Altmark-kriteeriä. Komission arviointi on osoittanut, että kaikki CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimät reitit täyttävät varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tunnusmerkit (173) (ks. johdanto-osan 348 kappale) ja että CIN ei ole saanut liiallisia korvauksia (ks. johdanto-osan 366 kappale). |
| --- | --- |

—

Komissio on katsonut, ettei CIN:lle uuden sopimuksen perusteella myönnetty julkisen palvelun korvaus ole valtiontukea, koska se täyttää kaikki neljä Altmark-kriteeriä. Komission arviointi on osoittanut, että kaikki CIN:n julkisen palvelun järjestelmän puitteissa liikennöimät reitit täyttävät varsinaisen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvän palvelun tunnusmerkit (173) (ks. johdanto-osan 348 kappale) ja että CIN ei ole saanut liiallisia korvauksia (ks. johdanto-osan 366 kappale).

173

| — | Uuden sopimuksen mukaan CIN:n on toimitettava liikenneministeriölle vuosittain sisäinen kirjanpitonsa tarkastusta varten. Sisäiset kirjanpitotiedot esitetään reittikohtaisesti, ne ovat riippumattoman tilintarkastajan varmentamia ja niillä varmistetaan, että julkisen palvelun toiminnasta aiheutuvat kustannukset ja tulot pidetään erillään kaupallisesta toiminnasta. Komissio on saanut jäljennöksen kyseisistä kirjanpitotiedoista. |
| --- | --- |

—

Uuden sopimuksen mukaan CIN:n on toimitettava liikenneministeriölle vuosittain sisäinen kirjanpitonsa tarkastusta varten. Sisäiset kirjanpitotiedot esitetään reittikohtaisesti, ne ovat riippumattoman tilintarkastajan varmentamia ja niillä varmistetaan, että julkisen palvelun toiminnasta aiheutuvat kustannukset ja tulot pidetään erillään kaupallisesta toiminnasta. Komissio on saanut jäljennöksen kyseisistä kirjanpitotiedoista.

| — | Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan maksun osittaista lykkäystä käsitellään erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vireille panemassa kansallisessa oikeudenkäyntimenettelyssä. |
| --- | --- |

—

Tirrenia-liiketoimintayksikön ostohinnan maksun osittaista lykkäystä käsitellään erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vireille panemassa kansallisessa oikeudenkäyntimenettelyssä.

| — | Ehdotettu CIN:n ja Mobyn sulautuminen ei näytä aiheuttavan ongelmia valtiontuen suhteen, koska sulautumisen tuloksena syntyvä yritys voi edelleen pitää julkisen palvelun toimintaa koskevan kirjanpidon erillään kaupallista toimintaa koskevasta kirjanpidosta. |
| --- | --- |

—

Ehdotettu CIN:n ja Mobyn sulautuminen ei näytä aiheuttavan ongelmia valtiontuen suhteen, koska sulautumisen tuloksena syntyvä yritys voi edelleen pitää julkisen palvelun toimintaa koskevan kirjanpidon erillään kaupallista toimintaa koskevasta kirjanpidosta.

| — | Uudessa sopimuksessa määrätään seuraamuksista siltä varalta, että CIN rikkoo kyseisen sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, ja väitettyjä rikkomisia (kuten hinnankorotuksia) koskevien jatkotoimien toteuttaminen on kansallisten viranomaisten tehtävä. |
| --- | --- |

—

Uudessa sopimuksessa määrätään seuraamuksista siltä varalta, että CIN rikkoo kyseisen sopimuksen mukaisia velvoitteitaan, ja väitettyjä rikkomisia (kuten hinnankorotuksia) koskevien jatkotoimien toteuttaminen on kansallisten viranomaisten tehtävä.

8.   PÄÄTELMÄT

PÄÄTELMÄT

| (511) | Komissio katsoo, että Italia on toteuttanut sääntöjenvastaisesti osan tarkasteltavana olevista tukitoimenpiteistä ja rikkonut siten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio on päättänyt, että Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella myönnetty julkisen palvelun korvaus soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla. Myös kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla, koska se liittyy erottamattomasti Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin. Italia oli vapautettu SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ennakkoilmoitusvelvollisuudesta tarkastelluista 12 reitistä yhdeksän reitin osalta, koska Tirrenialle myönnetty julkisen palvelun korvaus ja kyseisten yhdeksän reitin liikennöintiä varten myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttivät yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen edellytykset. |
| --- | --- |

(511)

Komissio katsoo, että Italia on toteuttanut sääntöjenvastaisesti osan tarkasteltavana olevista tukitoimenpiteistä ja rikkonut siten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa. Edellä esitetyn arvioinnin perusteella komissio on päättänyt, että Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella myönnetty julkisen palvelun korvaus soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla. Myös kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus soveltuu sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 106 artiklan nojalla, koska se liittyy erottamattomasti Tirrenian toteuttamiin yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviin palveluihin. Italia oli vapautettu SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätystä ennakkoilmoitusvelvollisuudesta tarkastelluista 12 reitistä yhdeksän reitin osalta, koska Tirrenialle myönnetty julkisen palvelun korvaus ja kyseisten yhdeksän reitin liikennöintiä varten myönnetty kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus täyttivät yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen edellytykset.

| (512) | Tirrenialle myönnetty pelastamistuki, jota jatkettiin sääntöjenvastaisesti 11 päivän heinäkuuta 2011 ja 18 päivän syyskuuta 2012 välisenä aikana, ei kuitenkaan sovellu sisämarkkinoille. Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on sellaista Tirrenialle myönnettyä toimintatukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille. Vapautus välillisistä veroista sellaisten liiketoimien ja toimien osalta, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen niiden ostajille, sekä yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta, on myös sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle. |
| --- | --- |

(512)

Tirrenialle myönnetty pelastamistuki, jota jatkettiin sääntöjenvastaisesti 11 päivän heinäkuuta 2011 ja 18 päivän syyskuuta 2012 välisenä aikana, ei kuitenkaan sovellu sisämarkkinoille. Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on sellaista Tirrenialle myönnettyä toimintatukea, joka ei sovellu sisämarkkinoille. Vapautus välillisistä veroista sellaisten liiketoimien ja toimien osalta, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin, Toremarin ja Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen niiden ostajille, sekä yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta, on myös sisämarkkinoille soveltumatonta toimintatukea Tirrenialle.

| (513) | Tämä päätös ei koske tai rajoita mitään muita seikkoja, joita käsitellään vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä (174) tai joita asianomaiset osapuolet ovat saattaneet komission tietoon kyseisillä päätöksillä aloitetun tutkinnan aikana. |
| --- | --- |

(513)

Tämä päätös ei koske tai rajoita mitään muita seikkoja, joita käsitellään vuoden 2011 ja vuoden 2012 päätöksissä (174) tai joita asianomaiset osapuolet ovat saattaneet komission tietoon kyseisillä päätöksillä aloitetun tutkinnan aikana.

174

9.   TAKAISINPERINTÄ

TAKAISINPERINTÄ

| (514) | Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on todettuaan tuen soveltumattomaksi yhteismarkkinoille toimivaltainen päättämään, että asianomaisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä (175). Unionin tuomioistuimet ovat myös johdonmukaisesti katsoneet, että jäsenvaltioiden velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki pyritään palauttamaan aikaisempi tilanne (176). |
| --- | --- |

(514)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on todettuaan tuen soveltumattomaksi yhteismarkkinoille toimivaltainen päättämään, että asianomaisen valtion on poistettava tuki tai muutettava sitä (175). Unionin tuomioistuimet ovat myös johdonmukaisesti katsoneet, että jäsenvaltioiden velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki pyritään palauttamaan aikaisempi tilanne (176).

175

176

| (515) | Unionin tuomioistuin on vahvistanut tässä yhteydessä, että tämä tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin sääntöjenvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten sisämarkkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (177). |
| --- | --- |

(515)

Unionin tuomioistuin on vahvistanut tässä yhteydessä, että tämä tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin sääntöjenvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten sisämarkkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (177).

177

| (516) | Oikeuskäytännön mukaisesti asetuksen (EU) 2015/1589 16 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”. |
| --- | --- |

(516)

Oikeuskäytännön mukaisesti asetuksen (EU) 2015/1589 16 artiklan 1 kohdassa säädetään, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta”.

| (517) | Koska tarkasteltavana olevat toimenpiteet on toteutettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja niitä on siten pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa sisämarkkinoilla tuen myöntämistä edeltänyt tilanne. Takaisinperinnän on katettava ajanjakso, joka alkaa siitä hetkestä, kun tuki oli tuensaajan käytettävissä, ja päättyy tuen tosiasialliseen takaisinperintään. Takaisinperittävä määrä kerryttää korkoa tuen tosiasialliseen takaisinperintään saakka. |
| --- | --- |

(517)

Koska tarkasteltavana olevat toimenpiteet on toteutettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti ja niitä on siten pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena, ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa sisämarkkinoilla tuen myöntämistä edeltänyt tilanne. Takaisinperinnän on katettava ajanjakso, joka alkaa siitä hetkestä, kun tuki oli tuensaajan käytettävissä, ja päättyy tuen tosiasialliseen takaisinperintään. Takaisinperittävä määrä kerryttää korkoa tuen tosiasialliseen takaisinperintään saakka.

| (518) | Nyt käsiteltävässä asiassa tuensaaja eli erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia on jo maksukyvyttömyysmenettelyssä. Näin ollen tosiasiallinen takaisinperintä voidaan saada aikaan kirjaamalla takaisinperittävään tukeen liittyvä saatava saatavaluetteloon (178). Tällöin saatavien kirjaamista luetteloon on seurattava i) takaisinperittävän kokonaismäärän takaisinperintä tai, jos tähän ei pystytä, ii) yrityksen asettaminen konkurssiin ja sen toiminnan lopullinen lopettaminen. |
| --- | --- |

(518)

Nyt käsiteltävässä asiassa tuensaaja eli erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia on jo maksukyvyttömyysmenettelyssä. Näin ollen tosiasiallinen takaisinperintä voidaan saada aikaan kirjaamalla takaisinperittävään tukeen liittyvä saatava saatavaluetteloon (178). Tällöin saatavien kirjaamista luetteloon on seurattava i) takaisinperittävän kokonaismäärän takaisinperintä tai, jos tähän ei pystytä, ii) yrityksen asettaminen konkurssiin ja sen toiminnan lopullinen lopettaminen.

178

| (519) | Johdanto-osan 508 kappaleessa mainittu Tirrenialle myönnetty tuki, joka on sisämarkkinoille soveltumatonta, on palautettava Italialle siltä osin kuin se on maksettu. Takaisin on perittävä seuraavat tuet:






  a) | Pelastamistuen pääoma 25 203 063,89 euroa sekä takaisinperintäkorot, jotka kertyvät kahden lainaerän maksupäivistä lukien ja siitä päivästä lukien, jona BIIS esitti valtiontakauksen käyttöönottoa koskevan vaatimuksensa (eli 20 000 000 euron suuruisen ensimmäisen lainaerän osalta 28 päivästä helmikuuta 2011 alkaen, 5 000 000 euron suuruisen toisen lainaerän osalta 23 päivästä maaliskuuta 2011 alkaen ja 203 063,89 euron suuruisen määrän osalta 11 päivästä heinäkuuta 2011 alkaen), siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun. Komissio panee merkille, että tuensaaja on jo maksanut takaisin tuen pääoman ja osan takaisinperintäkorosta. |
| --- | --- | --- |

(519)

Johdanto-osan 508 kappaleessa mainittu Tirrenialle myönnetty tuki, joka on sisämarkkinoille soveltumatonta, on palautettava Italialle siltä osin kuin se on maksettu. Takaisin on perittävä seuraavat tuet:

a)

Pelastamistuen pääoma 25 203 063,89 euroa sekä takaisinperintäkorot, jotka kertyvät kahden lainaerän maksupäivistä lukien ja siitä päivästä lukien, jona BIIS esitti valtiontakauksen käyttöönottoa koskevan vaatimuksensa (eli 20 000 000 euron suuruisen ensimmäisen lainaerän osalta 28 päivästä helmikuuta 2011 alkaen, 5 000 000 euron suuruisen toisen lainaerän osalta 23 päivästä maaliskuuta 2011 alkaen ja 203 063,89 euron suuruisen määrän osalta 11 päivästä heinäkuuta 2011 alkaen), siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun. Komissio panee merkille, että tuensaaja on jo maksanut takaisin tuen pääoman ja osan takaisinperintäkorosta.

| b) | Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitetut 11 421 300 euroa, jotka käytettiin maksuvalmiustarkoituksiin, sekä takaisinperintäkorko, joka kertyy vuoden 2010 lain voimaantulopäivästä eli 6 päivästä lokakuuta 2010 lukien siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun. |
| --- | --- |

b)

Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitetut 11 421 300 euroa, jotka käytettiin maksuvalmiustarkoituksiin, sekä takaisinperintäkorko, joka kertyy vuoden 2010 lain voimaantulopäivästä eli 6 päivästä lokakuuta 2010 lukien siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun.

| c) | Siltä osin kuin myyjän on maksettava välilliset verot liiketoimista ja muista toimista, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutukseen Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille sekä Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen CIN:lle, tuen pääoma vastaa niiden verojen määrää, jotka tavallisesti peritään tämäntyyppisistä liiketoimista. Italian on toimitettava luettelo kaikista asiakirjoista, joita verovapautus tosiallisesti koski, ja laskettava niistä tavallisesti perittävät verot. Näihin määriin on lisättävä takaisinperintäkorko, joka kertyy kertynyt verovapautuksen kohteena olleiden virallisten asiakirjojen antopäivästä tai -päivistä lukien siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun. |
| --- | --- |

c)

Siltä osin kuin myyjän on maksettava välilliset verot liiketoimista ja muista toimista, jotka liittyvät Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutukseen Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille sekä Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutukseen CIN:lle, tuen pääoma vastaa niiden verojen määrää, jotka tavallisesti peritään tämäntyyppisistä liiketoimista. Italian on toimitettava luettelo kaikista asiakirjoista, joita verovapautus tosiallisesti koski, ja laskettava niistä tavallisesti perittävät verot. Näihin määriin on lisättävä takaisinperintäkorko, joka kertyy kertynyt verovapautuksen kohteena olleiden virallisten asiakirjojen antopäivästä tai -päivistä lukien siihen saakka, kun takaisinperintä on saatettu loppuun.

| (520) | Italia ei myöskään saa myöntää vapautusta yhteisöverosta, joka erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian on maksettava Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadusta tuotosta. |
| --- | --- |

(520)

Italia ei myöskään saa myöntää vapautusta yhteisöverosta, joka erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian on maksettava Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadusta tuotosta.

10.   TALOUDELLINEN JATKUVUUS

TALOUDELLINEN JATKUVUUS

| (521) | Kun kyseessä on sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea saaneen tuensaajan myynti tai luovutus, takaisinmaksuvelvollisuus voidaan laajentaa koskemaan muita yrityksiä, joille tuensaajan osakkeita tai liiketoimintaa on luovutettu (179). Jos on kyse osakekaupasta ja kohteena on tuensaaja, joka on edelleen olemassa, joka toimii aktiivisesti markkinoilla ja joka on vain vaihtanut omistajia, tuen takaisinmaksua koskeva velvollisuus säilyy tuensaajalla. Jos taas on kyse omaisuuskaupasta, jossa toinen yritys jatkaa liiketoimintaa ostamalla osittain tai kokonaan alkuperäisen tuensaajan varat, tätä toista yritystä on pidettävä valtiontuen saajana edellyttäen, luovutus siirto tai myynti on rakenteeltaan sellainen, että sen perusteella voidaan päätellä kyseisten kahden yrityksen välillä olevan taloudellinen jatkuvuus. |
| --- | --- |

(521)

Kun kyseessä on sääntöjenvastaista ja sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea saaneen tuensaajan myynti tai luovutus, takaisinmaksuvelvollisuus voidaan laajentaa koskemaan muita yrityksiä, joille tuensaajan osakkeita tai liiketoimintaa on luovutettu (179). Jos on kyse osakekaupasta ja kohteena on tuensaaja, joka on edelleen olemassa, joka toimii aktiivisesti markkinoilla ja joka on vain vaihtanut omistajia, tuen takaisinmaksua koskeva velvollisuus säilyy tuensaajalla. Jos taas on kyse omaisuuskaupasta, jossa toinen yritys jatkaa liiketoimintaa ostamalla osittain tai kokonaan alkuperäisen tuensaajan varat, tätä toista yritystä on pidettävä valtiontuen saajana edellyttäen, luovutus siirto tai myynti on rakenteeltaan sellainen, että sen perusteella voidaan päätellä kyseisten kahden yrityksen välillä olevan taloudellinen jatkuvuus.

179

| (522) | Jos sen sijaan voidaan osoittaa, että varojen osittaisesta tai täysimääräisestä luovutuksesta huolimatta sääntöjenvastaisesta tuesta hyötyy edelleen sen alkuperäinen saaja ja että ostajayritys harjoittaa huomattavan erilaista toimintaa, takaisinmaksuvelvollisuus säilyy tuen alkuperäisellä saajalla. Oikeuskäytännön mukaan taloudellisen jatkuvuuden arvioinnissa voidaan ottaa huomioon seuraavat tekijät: luovutuksen kohde (varat ja velat, henkilöstön jatkuvuus, yhteensidotut varat), luovutushinta, ostajayrityksen ja alkuperäisen yrityksen osakkaiden tai omistajien henkilöllisyys, luovutuksen toteuttamisajankohta (sijoittuuko se tutkinnan, menettelyn aloittamisen tai lopullisen päätöksen jälkeen) taikka toimenpiteen taloudelliset perusteet (180). |
| --- | --- |

(522)

Jos sen sijaan voidaan osoittaa, että varojen osittaisesta tai täysimääräisestä luovutuksesta huolimatta sääntöjenvastaisesta tuesta hyötyy edelleen sen alkuperäinen saaja ja että ostajayritys harjoittaa huomattavan erilaista toimintaa, takaisinmaksuvelvollisuus säilyy tuen alkuperäisellä saajalla. Oikeuskäytännön mukaan taloudellisen jatkuvuuden arvioinnissa voidaan ottaa huomioon seuraavat tekijät: luovutuksen kohde (varat ja velat, henkilöstön jatkuvuus, yhteensidotut varat), luovutushinta, ostajayrityksen ja alkuperäisen yrityksen osakkaiden tai omistajien henkilöllisyys, luovutuksen toteuttamisajankohta (sijoittuuko se tutkinnan, menettelyn aloittamisen tai lopullisen päätöksen jälkeen) taikka toimenpiteen taloudelliset perusteet (180).

180

| (523) | Saman oikeuskäytännön mukaan edellä mainitut tekijät voidaan ottaa huomioon eri tavoin käsiteltävän asian erityispiirteistä riippuen. Tästä seuraa, ettei komissiolla ole velvollisuutta ottaa huomioon kaikkia edellä mainittuja seikkoja, minkä osoittavat ilmaisu ”voidaan ottaa huomioon” (181) sekä se tosiseikka, että kyseisten tekijöiden välillä ei ole hierarkiaa. Tarkasteltavana olevassa asiassa komissio esimerkiksi katsoo, että taloudellisen jatkuvuuden arvioinnissa olisi otettava huomioon erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välisen liiketoimen erityisluonne, sillä kyse oli julkisen yrityksen yhden osan yksityistämisestä tarjouskilpailumenettelyssä, jonka kohteena oli kahdeksanvuotinen julkista palveluhankintaa koskeva sopimus liitettynä yhteen kyseisessä sopimuksessa määriteltyjen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisessa tarvittavien omaisuuserien kanssa. |
| --- | --- |

(523)

Saman oikeuskäytännön mukaan edellä mainitut tekijät voidaan ottaa huomioon eri tavoin käsiteltävän asian erityispiirteistä riippuen. Tästä seuraa, ettei komissiolla ole velvollisuutta ottaa huomioon kaikkia edellä mainittuja seikkoja, minkä osoittavat ilmaisu ”voidaan ottaa huomioon” (181) sekä se tosiseikka, että kyseisten tekijöiden välillä ei ole hierarkiaa. Tarkasteltavana olevassa asiassa komissio esimerkiksi katsoo, että taloudellisen jatkuvuuden arvioinnissa olisi otettava huomioon erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välisen liiketoimen erityisluonne, sillä kyse oli julkisen yrityksen yhden osan yksityistämisestä tarjouskilpailumenettelyssä, jonka kohteena oli kahdeksanvuotinen julkista palveluhankintaa koskeva sopimus liitettynä yhteen kyseisessä sopimuksessa määriteltyjen yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen toteuttamisessa tarvittavien omaisuuserien kanssa.

181

| (524) | Komissio sovelsi edellä mainittuja indikaattoreita käsiteltävän tapauksen erityisolosuhteisiin määrittääkseen, oliko erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä taloudellinen jatkuvuus ja olisiko jälkimmäisen siten katsottava olevan vastuussa ensin mainitulle myönnetyn sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinmaksusta. |
| --- | --- |

(524)

Komissio sovelsi edellä mainittuja indikaattoreita käsiteltävän tapauksen erityisolosuhteisiin määrittääkseen, oliko erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä taloudellinen jatkuvuus ja olisiko jälkimmäisen siten katsottava olevan vastuussa ensin mainitulle myönnetyn sisämarkkinoille soveltumattoman tuen takaisinmaksusta.

10.1   Luovutuksen kohde

Luovutuksen kohde

| (525) | Tämän indikaattorin yhteydessä arvioidaan Tirrenia di Navigazionen (sittemmin erityishallintomenettelyyn asetettuna) olemassa olevien varojen ja velkojen sekä työntekijöiden ja tavarantoimittajien kanssa voimassaolevien sopimussuhteiden CIN:lle tehdyn luovutuksen laajuutta. Heti aluksi on huomautettava, ettei mitään olemassa olevista veloista siirretty: ne pysyivät tuolloin ja pysyvät edelleen tämän päätöksen antamisajankohtana kokonaan erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vastuulla. Kaikki luovutettavaan omaisuuteen liittyvät saatavat, kuten kiinnitykset, takavarikoinnit ja etuoikeussaatavat, nimittäin kuoletettiin luovutuksen yhteydessä. |
| --- | --- |

(525)

Tämän indikaattorin yhteydessä arvioidaan Tirrenia di Navigazionen (sittemmin erityishallintomenettelyyn asetettuna) olemassa olevien varojen ja velkojen sekä työntekijöiden ja tavarantoimittajien kanssa voimassaolevien sopimussuhteiden CIN:lle tehdyn luovutuksen laajuutta. Heti aluksi on huomautettava, ettei mitään olemassa olevista veloista siirretty: ne pysyivät tuolloin ja pysyvät edelleen tämän päätöksen antamisajankohtana kokonaan erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian vastuulla. Kaikki luovutettavaan omaisuuteen liittyvät saatavat, kuten kiinnitykset, takavarikoinnit ja etuoikeussaatavat, nimittäin kuoletettiin luovutuksen yhteydessä.

| (526) | Lisäksi komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön varoja koskenut myyntimenettely aloitettiin vasta sen jälkeen, kun koko Tirrenia di Navigazionea koskenut yksityistämisyritys kaikkine varoineen ja velkoineen, mukaan lukien sen tytäryritys Siremar, oli epäonnistunut. Toinen yksityistämisyritys onnistui, mutta se käsitti vain julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisessä tarpeellisiksi katsotut omaisuuserät ja asiaankuuluvat sopimussuhteet tavarantoimittajien kanssa, joten se oli kohteeltaan suppeampi kuin ensimmäinen yritys (mukana noin 45 prosenttia aluksista). Omaisuuserät, joita ei pidetty tarpeellisina julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi – kuusi alusta, Italiassa ja ulkomailla sijaitsevia kiinteistöjä sekä taidekokoelma – myytiin erikseen, erillisissä ja toisiinsa liittymättömissä tarjouskilpailuissa. Myös Tirrenian tytäryritys Siremar myytiin erillisessä tarjouskilpailumenettelyssä. Koska Siremar liikennöi useita reittejä Sisilian ja pienempien saarten välillä ja sillä oli paljon henkilökuntaa ja useita aluksia, erillisen menettelyn järjestäminen kavensi entisestään Tirrenia-liiketoimintayksikön toiminta-alaa verrattuna alkuperäiseen Tirrenia di Navigazioneen. |
| --- | --- |

(526)

Lisäksi komissio toteaa, että Tirrenia-liiketoimintayksikön varoja koskenut myyntimenettely aloitettiin vasta sen jälkeen, kun koko Tirrenia di Navigazionea koskenut yksityistämisyritys kaikkine varoineen ja velkoineen, mukaan lukien sen tytäryritys Siremar, oli epäonnistunut. Toinen yksityistämisyritys onnistui, mutta se käsitti vain julkisen palvelun velvoitteiden täyttämisessä tarpeellisiksi katsotut omaisuuserät ja asiaankuuluvat sopimussuhteet tavarantoimittajien kanssa, joten se oli kohteeltaan suppeampi kuin ensimmäinen yritys (mukana noin 45 prosenttia aluksista). Omaisuuserät, joita ei pidetty tarpeellisina julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseksi – kuusi alusta, Italiassa ja ulkomailla sijaitsevia kiinteistöjä sekä taidekokoelma – myytiin erikseen, erillisissä ja toisiinsa liittymättömissä tarjouskilpailuissa. Myös Tirrenian tytäryritys Siremar myytiin erillisessä tarjouskilpailumenettelyssä. Koska Siremar liikennöi useita reittejä Sisilian ja pienempien saarten välillä ja sillä oli paljon henkilökuntaa ja useita aluksia, erillisen menettelyn järjestäminen kavensi entisestään Tirrenia-liiketoimintayksikön toiminta-alaa verrattuna alkuperäiseen Tirrenia di Navigazioneen.

| (527) | Komissio huomauttaa toisaalta, että Tirrenia-liikemerkki sisältyi luovutukseen ja sen arvo huomioitiin CIN:n maksamassa markkinahinnassa. |
| --- | --- |

(527)

Komissio huomauttaa toisaalta, että Tirrenia-liikemerkki sisältyi luovutukseen ja sen arvo huomioitiin CIN:n maksamassa markkinahinnassa.

| (528) | Henkilöstön osalta komissio toteaa, että työsopimukset eivät siirtyneet erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta CIN:lle. Italian siviililain 2112 §:ssä edellytetään, että liiketoiminnan luovutuksen yhteydessä voimassa olevat työsopimukset jatkuvat ostajan kanssa ja jokainen työntekijä säilyttää kaikki työsopimuksesta johtuvat oikeudet. Asetuksen 270/1999 mukaan tätä tavanomaista järjestelmää ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun luovutuksen kohteena on erityishallintomenettelyyn asetetun ja välttämättömiä julkisia palveluja hoitavan yrityksen liiketoimintayksikkö. Uuden omistajan on kuitenkin otettava palvelukseensa ne työntekijät, jotka ovat tarpeen kyseisen palvelun tuottamiseksi, ja sen on pidättäydyttävä joukkoirtisanomisista kahden vuoden ajan (ks. johdanto-osan 160 kappale). Komissio toteaa, että yleisen säännön mukaisesti erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n henkilöstön välillä olisi pitänyt olla selkeä jatkuvuus, mutta edellä mainittu poikkeus antoi erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle tosiasiallisesti oikeuden irtisanoa kaikkien työntekijöidensä sopimukset. Tämän jälkeen CIN neuvotteli uusista sopimusehdoista ammattijärjestöjen kanssa ja tarjosi uusia sopimuksia vain niille työntekijöille, jotka tosiasiallisesti osallistuivat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseen, noudattaen täysimääräisesti sovellettavaa työlainsäädäntöä. |
| --- | --- |

(528)

Henkilöstön osalta komissio toteaa, että työsopimukset eivät siirtyneet erityishallintomenettelyyn asetetulta Tirrenialta CIN:lle. Italian siviililain 2112 §:ssä edellytetään, että liiketoiminnan luovutuksen yhteydessä voimassa olevat työsopimukset jatkuvat ostajan kanssa ja jokainen työntekijä säilyttää kaikki työsopimuksesta johtuvat oikeudet. Asetuksen 270/1999 mukaan tätä tavanomaista järjestelmää ei kuitenkaan sovelleta silloin, kun luovutuksen kohteena on erityishallintomenettelyyn asetetun ja välttämättömiä julkisia palveluja hoitavan yrityksen liiketoimintayksikkö. Uuden omistajan on kuitenkin otettava palvelukseensa ne työntekijät, jotka ovat tarpeen kyseisen palvelun tuottamiseksi, ja sen on pidättäydyttävä joukkoirtisanomisista kahden vuoden ajan (ks. johdanto-osan 160 kappale). Komissio toteaa, että yleisen säännön mukaisesti erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n henkilöstön välillä olisi pitänyt olla selkeä jatkuvuus, mutta edellä mainittu poikkeus antoi erityishallintomenettelyyn asetetulle Tirrenialle tosiasiallisesti oikeuden irtisanoa kaikkien työntekijöidensä sopimukset. Tämän jälkeen CIN neuvotteli uusista sopimusehdoista ammattijärjestöjen kanssa ja tarjosi uusia sopimuksia vain niille työntekijöille, jotka tosiasiallisesti osallistuivat julkisen palvelun velvoitteiden täyttämiseen, noudattaen täysimääräisesti sovellettavaa työlainsäädäntöä.

| (529) | Työntekijöiden lukumäärän säilyttämisvelvollisuudesta säädetään yleislailla (ks. johdanto-osan 528 kappale), joten Italian viranomaisten oli noudatettava sitä myyntimenettelyä valmistellessaan. Komissio panee kuitenkin merkille, että vaikka tätä lakisääteistä velvoitetta ei olisi, laivaliikenteen harjoittaminen ja alusten liikennöinti edellyttää, että aluksella on miehitystaulukossa vahvistettu vähimmäismäärä työntekijöitä, joilla on tietyt erityistaidot (ks. johdanto-osan 175 kappale). Tarkasteltavana olevassa tapauksessa CIN olisi uuden sopimuksen mukaisen toimeksiannon saatuaan joutunut palkkaamaan lyhyessä ajassa yli 1 200 työntekijää täyttääkseen velvollisuutensa. Näin ollen on hyvin todennäköistä, että CIN olisi sekä tarkoituksenmukaisuussyistä että rekrytointikustannusten alentamiseksi palkannut suurimman osan erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian työntekijöistä, vaikka sillä ei olisi ollut velvollisuutta tarjota työsopimuksia. |
| --- | --- |

(529)

Työntekijöiden lukumäärän säilyttämisvelvollisuudesta säädetään yleislailla (ks. johdanto-osan 528 kappale), joten Italian viranomaisten oli noudatettava sitä myyntimenettelyä valmistellessaan. Komissio panee kuitenkin merkille, että vaikka tätä lakisääteistä velvoitetta ei olisi, laivaliikenteen harjoittaminen ja alusten liikennöinti edellyttää, että aluksella on miehitystaulukossa vahvistettu vähimmäismäärä työntekijöitä, joilla on tietyt erityistaidot (ks. johdanto-osan 175 kappale). Tarkasteltavana olevassa tapauksessa CIN olisi uuden sopimuksen mukaisen toimeksiannon saatuaan joutunut palkkaamaan lyhyessä ajassa yli 1 200 työntekijää täyttääkseen velvollisuutensa. Näin ollen on hyvin todennäköistä, että CIN olisi sekä tarkoituksenmukaisuussyistä että rekrytointikustannusten alentamiseksi palkannut suurimman osan erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian työntekijöistä, vaikka sillä ei olisi ollut velvollisuutta tarjota työsopimuksia.

| (530) | Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että vaikka henkilöstön jatkuvuus oli tosiasiassa olemassa, se johtui tapauksen tosiasiallisista olosuhteista (eli luovutuksen laajuudesta) ja sovellettavasta työlainsäädännöstä. Toisaalta CIN:lle luovutettiin vain osa erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian varoista eikä mitään sen veloista. |
| --- | --- |

(530)

Tätä taustaa vasten komissio toteaa, että vaikka henkilöstön jatkuvuus oli tosiasiassa olemassa, se johtui tapauksen tosiasiallisista olosuhteista (eli luovutuksen laajuudesta) ja sovellettavasta työlainsäädännöstä. Toisaalta CIN:lle luovutettiin vain osa erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian varoista eikä mitään sen veloista.

10.2   Luovutushinta

Luovutushinta

| (531) | Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan myös omaisuuden luovutus markkinahintaa alhaisemmalla hinnalla on osoitus taloudellisesta jatkuvuudesta selvitystilassa olevan ja valtiontuen takaisinmaksusta vastaavan yrityksen sekä vastaperustetun yrityksen välillä. Komissio huomauttaa, että käsiteltävässä tapauksessa varojen luovutusta edelsi tarjouskilpailu, joka oli riittävän avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön markkinahinnan saamiseksi, kuten kuvataan edellä 7.1.3.4 jaksossa. Ei ole näyttöä siitä, että varojen ja julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen kilpailuttaminen yhdessä olisi vaikuttanut kielteisesti tarjouskilpailun tulokseen. Italia on päinvastoin osoittanut, että Tirrenian ja Siremarin joidenkin muiden alusten myymiseksi järjestetyissä erillisissä tarjouskilpailuissa alukset saatiin myytyä vain romutusarvolla. Myyntiehdot, kuten vaatimus henkilöstömäärän säilyttämisestä samana kahden vuoden ajan, eivät laskeneet hintaa, kuten todetaan Ecorysin raportissa (182). Lisäksi on niin, että vaikka maksettu hinta oli lopulta Banca Profilon riippumattomassa asiantuntija-arviossa määritettyä hintaa alhaisempi, koska osaa maksusta lykättiin, maksun lykkäys liittyi olennaisesti tarjouskilpailumenettelyn dynamiikkaan ja kaikilla muilla tarjoajilla oli mahdollisuus sisällyttää tarjouksiinsa CIN:n tarjousta vastaavia maksuehtoja (183). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan avoimen ja läpinäkyvän tarjouskilpailun tulos on jopa tarkempi kuin yksikään asiantuntija-arvio (184). |
| --- | --- |

(531)

Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan myös omaisuuden luovutus markkinahintaa alhaisemmalla hinnalla on osoitus taloudellisesta jatkuvuudesta selvitystilassa olevan ja valtiontuen takaisinmaksusta vastaavan yrityksen sekä vastaperustetun yrityksen välillä. Komissio huomauttaa, että käsiteltävässä tapauksessa varojen luovutusta edelsi tarjouskilpailu, joka oli riittävän avoin, läpinäkyvä ja syrjimätön markkinahinnan saamiseksi, kuten kuvataan edellä 7.1.3.4 jaksossa. Ei ole näyttöä siitä, että varojen ja julkista palveluhankintaa koskevan sopimuksen kilpailuttaminen yhdessä olisi vaikuttanut kielteisesti tarjouskilpailun tulokseen. Italia on päinvastoin osoittanut, että Tirrenian ja Siremarin joidenkin muiden alusten myymiseksi järjestetyissä erillisissä tarjouskilpailuissa alukset saatiin myytyä vain romutusarvolla. Myyntiehdot, kuten vaatimus henkilöstömäärän säilyttämisestä samana kahden vuoden ajan, eivät laskeneet hintaa, kuten todetaan Ecorysin raportissa (182). Lisäksi on niin, että vaikka maksettu hinta oli lopulta Banca Profilon riippumattomassa asiantuntija-arviossa määritettyä hintaa alhaisempi, koska osaa maksusta lykättiin, maksun lykkäys liittyi olennaisesti tarjouskilpailumenettelyn dynamiikkaan ja kaikilla muilla tarjoajilla oli mahdollisuus sisällyttää tarjouksiinsa CIN:n tarjousta vastaavia maksuehtoja (183). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan avoimen ja läpinäkyvän tarjouskilpailun tulos on jopa tarkempi kuin yksikään asiantuntija-arvio (184).

182

183

184

| (532) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että luovutuksen olosuhteet sulkevat pois erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian mahdollisesti saaman taloudellisen edun siirtymisen CIN:lle. |
| --- | --- |

(532)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että luovutuksen olosuhteet sulkevat pois erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian mahdollisesti saaman taloudellisen edun siirtymisen CIN:lle.

10.3   Omistajien henkilöllisyys

Omistajien henkilöllisyys

| (533) | Kahden toisiinsa yhteydessä olevan yksikön välillä tapahtuva varojen luovutus on vahva merkki siitä, että luovutuksen tarkoituksena voi hyvinkin olla komission päätöksessä sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen takaisinmaksuvelvollisuuden kiertäminen. Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä ei ollut minkäänlaista yhteyttä. Ensin mainittu oli julkinen yritys, joka oli viime kädessä kokonaan valtiovarainministeriön omistuksessa (185). Jälkimmäinen yritys taas oli yksityisen sektorin yhteenliittymä, jossa oli mukana jo olemassa oleva lauttaliikenteenharjoittaja (Moby) ja kolme rahastoa. Kaikki yhteenliittymän osapuolet olivat yksityisiä (186). Tällä perusteella komissio toteaa, ettei erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia voinut käyttää määräysvaltaa CIN:ssä tai päinvastoin. |
| --- | --- |

(533)

Kahden toisiinsa yhteydessä olevan yksikön välillä tapahtuva varojen luovutus on vahva merkki siitä, että luovutuksen tarkoituksena voi hyvinkin olla komission päätöksessä sääntöjenvastaiseksi ja sisämarkkinoille soveltumattomaksi todetun tuen takaisinmaksuvelvollisuuden kiertäminen. Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä ei ollut minkäänlaista yhteyttä. Ensin mainittu oli julkinen yritys, joka oli viime kädessä kokonaan valtiovarainministeriön omistuksessa (185). Jälkimmäinen yritys taas oli yksityisen sektorin yhteenliittymä, jossa oli mukana jo olemassa oleva lauttaliikenteenharjoittaja (Moby) ja kolme rahastoa. Kaikki yhteenliittymän osapuolet olivat yksityisiä (186). Tällä perusteella komissio toteaa, ettei erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia voinut käyttää määräysvaltaa CIN:ssä tai päinvastoin.

185

186

10.4   Luovutuksen aikataulu

Luovutuksen aikataulu

| (534) | Varojen luovutus sen jälkeen, kun komissio on antanut päätöksen, jossa se ilmaisee epäilyksensä jo myönnetyn tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, on toinen merkki siitä, että kyseisen luovutuksen tarkoituksena voi olla takaisinperintämääräyksen kiertäminen. Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin 15 päivänä syyskuuta 2010 ja CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011. Komission päätös muodollisen tutkinnan aloittamisesta puolestaan annettiin 5 päivänä lokakuuta 2011. Tämä päätös koski muun muassa Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämistä. Lisäksi komissio laajensi myöhemmin muodollisen tutkinnan koskemaan muun muassa uutta sopimusta, jonka CIN:n allekirjoitti 7 päivänä marraskuuta 2012 (187). Luovutus toteutettiin lopullisesti vasta 19 päivänä heinäkuuta 2012, mutta syynä oli se, että komission oli ensin hyväksyttävä sulautuminen. Komissio kuitenkin huomauttaa, että sitova myyntisopimus oli voimassa jo 25 päivänä heinäkuuta 2011, vaikka yhden osapuolen henkilöllisyys muuttuikin myöhemmin sulautumismenettelyn yhteydessä esiin tuotujen kilpailuongelmien poistamiseksi. Ei voida kyseenalaistaa sitä, että sopimuksen allekirjoittaessaan osapuolet eivät tienneet, että komissio aloittaisi muutamaa kuukautta myöhemmin muodollisen tutkinnan, puhumattakaan siitä, että osapuolet olisivat olleet tietoisia tutkintamenettelyn sisällöstä, arvioineet siitä kummallekin osapuolelle aiheutuvan riskin ja päättäneet sitten luovuttaa varat tutkinnan välttääkseen. Tämä pätee vuoden 2011 päätöksessä kuvattuihin toimenpiteisiin mutta ennen kaikkea toimenpiteisiin, jotka kuvataan vuoden 2012 päätöksessä, joka annettiin vasta sen jälkeen, kun myyntiprosessi oli saatettu päätökseen ja uusi sopimus oli annettu CIN:n tehtäväksi. |
| --- | --- |

(534)

Varojen luovutus sen jälkeen, kun komissio on antanut päätöksen, jossa se ilmaisee epäilyksensä jo myönnetyn tuen soveltuvuudesta sisämarkkinoille, on toinen merkki siitä, että kyseisen luovutuksen tarkoituksena voi olla takaisinperintämääräyksen kiertäminen. Komissio huomauttaa, että tarkasteltavana olevassa tapauksessa kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistiin 15 päivänä syyskuuta 2010 ja CIN:n kanssa allekirjoitettiin myyntisopimus 25 päivänä heinäkuuta 2011. Komission päätös muodollisen tutkinnan aloittamisesta puolestaan annettiin 5 päivänä lokakuuta 2011. Tämä päätös koski muun muassa Tirrenia-liiketoimintayksikön yksityistämistä. Lisäksi komissio laajensi myöhemmin muodollisen tutkinnan koskemaan muun muassa uutta sopimusta, jonka CIN:n allekirjoitti 7 päivänä marraskuuta 2012 (187). Luovutus toteutettiin lopullisesti vasta 19 päivänä heinäkuuta 2012, mutta syynä oli se, että komission oli ensin hyväksyttävä sulautuminen. Komissio kuitenkin huomauttaa, että sitova myyntisopimus oli voimassa jo 25 päivänä heinäkuuta 2011, vaikka yhden osapuolen henkilöllisyys muuttuikin myöhemmin sulautumismenettelyn yhteydessä esiin tuotujen kilpailuongelmien poistamiseksi. Ei voida kyseenalaistaa sitä, että sopimuksen allekirjoittaessaan osapuolet eivät tienneet, että komissio aloittaisi muutamaa kuukautta myöhemmin muodollisen tutkinnan, puhumattakaan siitä, että osapuolet olisivat olleet tietoisia tutkintamenettelyn sisällöstä, arvioineet siitä kummallekin osapuolelle aiheutuvan riskin ja päättäneet sitten luovuttaa varat tutkinnan välttääkseen. Tämä pätee vuoden 2011 päätöksessä kuvattuihin toimenpiteisiin mutta ennen kaikkea toimenpiteisiin, jotka kuvataan vuoden 2012 päätöksessä, joka annettiin vasta sen jälkeen, kun myyntiprosessi oli saatettu päätökseen ja uusi sopimus oli annettu CIN:n tehtäväksi.

187

| (535) | Lisäksi komissio toteaa, että Italia ilmoitti komissiolle hyvissä ajoin meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen täytäntöönpanoa koskevien keskustelujen yhteydessä aikomuksestaan myydä Tirrenia-liiketoimintayksikkö yhdessä uuden sopimuksen kanssa (ks. 2.4 jakso). Italia toimitti komissiolle oikeusvarmuuden vuoksi myös uuden sopimuksen luonnoksen (188). Tämäkin on vahva osoitus siitä, ettei Italialla ollut tarkoitus kiertää mahdollista tulevaa takaisinperintämääräystä, kun se järjesti liiketoimintayksikön luovutuksen ja uuden sopimuksen toimeksiannon edellä 7.1.3 jaksossa kuvatulla ja arvioidulla tavalla. |
| --- | --- |

(535)

Lisäksi komissio toteaa, että Italia ilmoitti komissiolle hyvissä ajoin meriliikenteen kabotaasista annetun asetuksen täytäntöönpanoa koskevien keskustelujen yhteydessä aikomuksestaan myydä Tirrenia-liiketoimintayksikkö yhdessä uuden sopimuksen kanssa (ks. 2.4 jakso). Italia toimitti komissiolle oikeusvarmuuden vuoksi myös uuden sopimuksen luonnoksen (188). Tämäkin on vahva osoitus siitä, ettei Italialla ollut tarkoitus kiertää mahdollista tulevaa takaisinperintämääräystä, kun se järjesti liiketoimintayksikön luovutuksen ja uuden sopimuksen toimeksiannon edellä 7.1.3 jaksossa kuvatulla ja arvioidulla tavalla.

188

10.5   Luovutuksen taloudelliset perustelut

Luovutuksen taloudelliset perustelut

| (536) | Tämän indikaattorin yhteydessä arvioidaan sekä varojen luovutuksen osapuolten aikomuksia että luovutuksen taloudellisia perusteluja ottaen huomioon sen yrityksen tulevan liiketoiminnan, joka kyseisiä varoja jatkossa käyttää. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että Italian viranomaisten tarkoituksena oli täyttää meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa asetettu velvollisuus vapauttaa meriliikenneala yksityistämällä tärkein julkinen toimijansa, Tirrenia-konserni, mukaan lukien erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, sekä antamalla julkisen palvelun velvoite ostajayrityksen hoidettavaksi. Kyseisessä asetuksessa ei edellytetä toimimaan niin, mutta varojen ja julkisen palvelun korvauksen luovutus yhdessä oli yksi vaihtoehdoista, joita Italialla oli käytössään (ks. myös johdanto-osan 114 kappale) kyseisen alan vapauttamiseksi, ja näissä olosuhteissa se oli myös varojen myyntihinnan näkökulmasta paras mahdollinen vaihtoehto verrattuna kahden erillisen menettelyn järjestämiseen (189). Toisaalta CIN:n oli tarkoitus liikennöidä julkisen palvelun velvoitteen alaisia reittejä tehokkaammin kuin Tirrenia di Navigazione (myöhemmin erityishallintomenettelyyn asetettuna) ja saada siten voittoa toiminnastaan (ottaen huomioon sen vapailla markkinoilla harjoitettuun toimintaan kuuluvat reitit ja kaudet). |
| --- | --- |

(536)

Tämän indikaattorin yhteydessä arvioidaan sekä varojen luovutuksen osapuolten aikomuksia että luovutuksen taloudellisia perusteluja ottaen huomioon sen yrityksen tulevan liiketoiminnan, joka kyseisiä varoja jatkossa käyttää. Komissio huomauttaa ensinnäkin, että Italian viranomaisten tarkoituksena oli täyttää meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa asetettu velvollisuus vapauttaa meriliikenneala yksityistämällä tärkein julkinen toimijansa, Tirrenia-konserni, mukaan lukien erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia, sekä antamalla julkisen palvelun velvoite ostajayrityksen hoidettavaksi. Kyseisessä asetuksessa ei edellytetä toimimaan niin, mutta varojen ja julkisen palvelun korvauksen luovutus yhdessä oli yksi vaihtoehdoista, joita Italialla oli käytössään (ks. myös johdanto-osan 114 kappale) kyseisen alan vapauttamiseksi, ja näissä olosuhteissa se oli myös varojen myyntihinnan näkökulmasta paras mahdollinen vaihtoehto verrattuna kahden erillisen menettelyn järjestämiseen (189). Toisaalta CIN:n oli tarkoitus liikennöidä julkisen palvelun velvoitteen alaisia reittejä tehokkaammin kuin Tirrenia di Navigazione (myöhemmin erityishallintomenettelyyn asetettuna) ja saada siten voittoa toiminnastaan (ottaen huomioon sen vapailla markkinoilla harjoitettuun toimintaan kuuluvat reitit ja kaudet).

189

| (537) | Yrityksen tulevasta liiketoiminnasta komissio toteaa, että vaikka onkin totta, että CIN:n tarjoamat reitit tai vuorotiheys ovat samoja tai hyvin samanlaisia, tämä on vain loogista seurausta siitä, että tarve tarjota varsinaisia yleistä taloudellista etua koskevia palveluja uuden sopimuksen mukaisesti jatkuu. Toisin sanoen julkisen palvelun jatkuvuutta ei pidä sekoittaa ja yhdistää valtiontukisääntöjen mukaiseen taloudelliseen jatkuvuuteen. Komissio katsookin, että uuden sopimuksen perimmäisen tarkoituksen toteuttamiseksi eli i) alueellisen jatkuvuuden varmistamiseksi mantereen ja saarten välillä sekä ii) asiaankuuluvien saarten taloudellisen kehityksen edistämiseksi Italian oli laadittava uuden sopimuksen maantieteellinen soveltamisala alkuperäisen sopimuksen mallin mukaisesti. |
| --- | --- |

(537)

Yrityksen tulevasta liiketoiminnasta komissio toteaa, että vaikka onkin totta, että CIN:n tarjoamat reitit tai vuorotiheys ovat samoja tai hyvin samanlaisia, tämä on vain loogista seurausta siitä, että tarve tarjota varsinaisia yleistä taloudellista etua koskevia palveluja uuden sopimuksen mukaisesti jatkuu. Toisin sanoen julkisen palvelun jatkuvuutta ei pidä sekoittaa ja yhdistää valtiontukisääntöjen mukaiseen taloudelliseen jatkuvuuteen. Komissio katsookin, että uuden sopimuksen perimmäisen tarkoituksen toteuttamiseksi eli i) alueellisen jatkuvuuden varmistamiseksi mantereen ja saarten välillä sekä ii) asiaankuuluvien saarten taloudellisen kehityksen edistämiseksi Italian oli laadittava uuden sopimuksen maantieteellinen soveltamisala alkuperäisen sopimuksen mallin mukaisesti.

| (538) | Lisäksi komissio toteaa, että julkisen palvelun velvoitteiden päivittäisen täyttämisen edellytykset ovat CIN:n osalta hyvin erilaiset. Korvauksen määrä määritetään täysin erilaisella mekanismilla, joka edellyttää toimijalta tehokkuutta, joten CIN:n oli parannettava kaluston tehokkuutta kunnossapidon, vakuutusten, polttoainekustannusten ja miehistön hallinnon näkökulmasta; kehitettävä verkkomyyntiä; parannettava alusten sisäisiä palveluja; lisättävä kuljetettavien matkustajien ja rahdin määrää. Koska kustannusten täysimääräistä kattavuutta ei ole taattu ja nimellisen korvauksen määrä vahvistetaan usean vuoden ajaksi (eli reaalisesti se vähenee), CIN:llä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin tarkistaa Tirrenia di Navigazionen liiketoimintastrategiaa kokonaisvaltaisesti. Viimeksi mainittu yritys toimi koko pitkän Tirrenia-konsernin historiansa ajan johdonmukaisesti julkisen palvelun tuottajana ilman minkäänlaista strategiaa kestävän kannattavuuden saavuttamiseksi, kun taas erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian tarkoituksena oli vain lakkauttaa yritys varmistaen samalla julkisen palvelun jatkuvuuden siihen asti, kun omistusoikeus luovutetaan CIN:lle tarjouskilpailumenettelyn päätyttyä. |
| --- | --- |

(538)

Lisäksi komissio toteaa, että julkisen palvelun velvoitteiden päivittäisen täyttämisen edellytykset ovat CIN:n osalta hyvin erilaiset. Korvauksen määrä määritetään täysin erilaisella mekanismilla, joka edellyttää toimijalta tehokkuutta, joten CIN:n oli parannettava kaluston tehokkuutta kunnossapidon, vakuutusten, polttoainekustannusten ja miehistön hallinnon näkökulmasta; kehitettävä verkkomyyntiä; parannettava alusten sisäisiä palveluja; lisättävä kuljetettavien matkustajien ja rahdin määrää. Koska kustannusten täysimääräistä kattavuutta ei ole taattu ja nimellisen korvauksen määrä vahvistetaan usean vuoden ajaksi (eli reaalisesti se vähenee), CIN:llä ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin tarkistaa Tirrenia di Navigazionen liiketoimintastrategiaa kokonaisvaltaisesti. Viimeksi mainittu yritys toimi koko pitkän Tirrenia-konsernin historiansa ajan johdonmukaisesti julkisen palvelun tuottajana ilman minkäänlaista strategiaa kestävän kannattavuuden saavuttamiseksi, kun taas erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian tarkoituksena oli vain lakkauttaa yritys varmistaen samalla julkisen palvelun jatkuvuuden siihen asti, kun omistusoikeus luovutetaan CIN:lle tarjouskilpailumenettelyn päätyttyä.

| (539) | CIN toteutti julkisen palvelun velvoitteitaan ja muuta toimintaansa erityishallintomenettelyyn asetettuun Tirreniaan verrattuna täysin erilaisissa toimintaolosuhteissa ja omaa strategiaansa noudattaen. Italian viranomaiset eivät edes vaatineet CIN:ää noudattamaan jotain tiettyä liiketoimintamallia tai jatkamaan toimintaa tietyssä laajuudessa uudessa sopimuksessa määritellyn toiminta-alan lisäksi taikka ottamaan vastuulleen sellaisia omaisuuseriä tai työntekijöitä, jotka eivät liittyneet erottamattomasti julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamiseen uuden sopimuksen mukaisesti. Tässä mielessä CIN oli (ja on yhä) vapaa tekemään liiketoimintatapaansa sopiviksi katsomansa muutokset. |
| --- | --- |

(539)

CIN toteutti julkisen palvelun velvoitteitaan ja muuta toimintaansa erityishallintomenettelyyn asetettuun Tirreniaan verrattuna täysin erilaisissa toimintaolosuhteissa ja omaa strategiaansa noudattaen. Italian viranomaiset eivät edes vaatineet CIN:ää noudattamaan jotain tiettyä liiketoimintamallia tai jatkamaan toimintaa tietyssä laajuudessa uudessa sopimuksessa määritellyn toiminta-alan lisäksi taikka ottamaan vastuulleen sellaisia omaisuuseriä tai työntekijöitä, jotka eivät liittyneet erottamattomasti julkisen palvelun velvoitteiden toteuttamiseen uuden sopimuksen mukaisesti. Tässä mielessä CIN oli (ja on yhä) vapaa tekemään liiketoimintatapaansa sopiviksi katsomansa muutokset.

| (540) | Komissio toteaa, että vaikka julkisen palvelun velvoitteet ovat sinänsä reittien ja vuorotiheyden osalta väistämättä samanlaiset, jotta voidaan täyttää samanlaisia julkisen palvelun tarpeita, edellytykset niiden toteuttamiseksi ja taustalla vaikuttava liiketoimintastrategia ovat täysin erilaiset. Tämä tosiasiallinen samankaltaisuus toiminnassa johtui tapauksen hyvin erityisistä olosuhteista ja sitä lievensivät CIN:n toimintaa koskevat erilaiset rahoitukselliset rajoitukset. |
| --- | --- |

(540)

Komissio toteaa, että vaikka julkisen palvelun velvoitteet ovat sinänsä reittien ja vuorotiheyden osalta väistämättä samanlaiset, jotta voidaan täyttää samanlaisia julkisen palvelun tarpeita, edellytykset niiden toteuttamiseksi ja taustalla vaikuttava liiketoimintastrategia ovat täysin erilaiset. Tämä tosiasiallinen samankaltaisuus toiminnassa johtui tapauksen hyvin erityisistä olosuhteista ja sitä lievensivät CIN:n toimintaa koskevat erilaiset rahoitukselliset rajoitukset.

10.6   Päätelmät taloudellisesta jatkuvuudesta erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä

Päätelmät taloudellisesta jatkuvuudesta erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian ja CIN:n välillä

| (541) | Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, etteivät luovutushinta, omistajien henkilöllisyys tai liiketoimien ajoitus anna viitteitä taloudellisesta jatkuvuudesta. Vaikka liiketoimen kohteeseen ja taloudellisiin perusteisiin sisältyy joitakin osatekijöitä, jotka viittaavat taloudelliseen jatkuvuuteen, komissio toteaa kahden viimeksi mainitun kriteerin osalta, että mahdollisen jatkuvuuden osatekijät ovat perusteltavissa kyseisen liiketoimen hyvin erityisillä olosuhteilla, kuten varojen ja julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen luovutus liittämällä ne toisiinsa yhdessä yksittäisessä menettelyssä, liiketoimen laajuus sekä yleisesti sovellettava työlainsäädäntö. Yrityksestä kiertää takaisinperintävelvollisuus ei ole mitään viitteitä. Näiden seikkojen perusteella komissio toteaa, ettei Tirrenian ja CIN:n välillä ole taloudellista jatkuvuutta. Tämä tarkoittaa myös, ettei Tirrenialle sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinmaksuvelvollisuutta pidä ulottaa CIN:ään, |
| --- | --- |

(541)

Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, etteivät luovutushinta, omistajien henkilöllisyys tai liiketoimien ajoitus anna viitteitä taloudellisesta jatkuvuudesta. Vaikka liiketoimen kohteeseen ja taloudellisiin perusteisiin sisältyy joitakin osatekijöitä, jotka viittaavat taloudelliseen jatkuvuuteen, komissio toteaa kahden viimeksi mainitun kriteerin osalta, että mahdollisen jatkuvuuden osatekijät ovat perusteltavissa kyseisen liiketoimen hyvin erityisillä olosuhteilla, kuten varojen ja julkisia palveluhankintoja koskevan sopimuksen luovutus liittämällä ne toisiinsa yhdessä yksittäisessä menettelyssä, liiketoimen laajuus sekä yleisesti sovellettava työlainsäädäntö. Yrityksestä kiertää takaisinperintävelvollisuus ei ole mitään viitteitä. Näiden seikkojen perusteella komissio toteaa, ettei Tirrenian ja CIN:n välillä ole taloudellista jatkuvuutta. Tämä tarkoittaa myös, ettei Tirrenialle sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinmaksuvelvollisuutta pidä ulottaa CIN:ään,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1.   Tirrenialle myönnetty korvaus ja kiinnityspaikkaa koskeva etuoikeus meriliikennepalvelujen tuottamiseksi 12 reitillä alkuperäisen sopimuksen mukaisesti, sellaisena kuin sitä jatkettiin 1 päivän tammikuuta 2009 ja 18 päivän heinäkuuta 2012 välisenä aikana, ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Italia on pannut sääntöjenvastaisesti täytäntöön kolmen reitin (Napoli–Palermo, Civitavecchia–Olbia ja Genova–Porto Torres) liikennöintiä koskevan valtiontuen ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu tuki soveltuu sisämarkkinoille.

2 artikla

1.   Pelastamistuen jatkaminen 11 päivästä heinäkuuta 2011 aina 18 päivään syyskuuta 2012 on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. Italia on pannut tämän valtiontuen sääntöjenvastaisesti täytäntöön ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu 25 203 063,89 euron suuruinen tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

3 artikla

1.   Vapautus välillisistä veroista, jotka koskevat Caremarin, Saremarin ja Toremarin luovutusta Campanian, Sardinian ja Toscanan alueille sekä Tirrenia-liiketoimintayksikön luovutusta CIN:lle, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. Italia on pannut tämän valtiontuen sääntöjenvastaisesti täytäntöön ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

2.   Vapautus yhteisöverosta Tirrenia-liiketoimintayksikön myynnistä CIN:lle saadun tuoton osalta on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. Italia on pannut tämän valtiontuen sääntöjenvastaisesti täytäntöön ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

3.   Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

4.   Tämän päätöksen hyväksymishetkellä Italia ei ole vielä maksanut tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea.

4 artikla

1.   Alusten ajanmukaistamiseen tarkoitettujen varojen käyttö maksuvalmiustarkoituksiin on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea Tirrenialle. Italia on pannut tämän valtiontuen sääntöjenvastaisesti täytäntöön ja rikkonut siten SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohtaa.

2.   Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu 11 421 300 euron suuruinen tuki ei sovellu sisämarkkinoille.

5 artikla

1.   Uuden sopimuksen tekeminen 18 päivän heinäkuuta 2012 ja 18 päivän heinäkuuta 2020 väliselle ajanjaksolle, sen liittäminen yhteen Tirrenia-liiketoimintayksikön kanssa sekä kiinnityspaikkaa koskevan etuoikeuden myöntäminen CIN:lle – mukaan lukien CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittainen lykkäys – eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

2.   Vuoden 2010 säädetty mahdollisuus käyttää alikäytettyjen alueiden kehittämiseen tarkoitetun rahaston (Fondo Aree Sottoutilizzate) varoja maksuvalmiustarpeiden täyttämiseksi ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

6 artikla

1.   Italian on perittävä edellä 2, 3 ja 4 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki takaisin tuensaajilta siltä osin kuin se on maksettu.

2.   Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona ne asetettiin tuensaajan käyttöön, niiden tosiasialliseen takaisinperintään asti.

3.   Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (190) V luvun ja asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta annetun komission asetuksen (EY) N:o 271/2008 (191) mukaisesti.

4.   Käytettävissä olevien tietojen perusteella komissio toteaa, että tuensaaja on jo maksanut takaisin edellä 2 artiklassa tarkoitetun tuen pääoman.

5.   Italian on peruutettava kaikki 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tuen maksamatta olevat maksut tämän päätöksen hyväksymispäivästä alkaen.

7 artikla

1.   Edellä 6 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.

2.   Italian on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.

8 artikla

1.   Italian on toimitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:

| — | tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja takaisinperintään sovellettava korko); |
| --- | --- |

—

tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja takaisinperintään sovellettava korko);

| — | tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi; |
| --- | --- |

—

tarkka kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;

| — | asiakirjat, joista käy ilmi, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin. |
| --- | --- |

—

asiakirjat, joista käy ilmi, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.

2.   Italian on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 6 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on komission pyynnöstä toimitettava välittömästi tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu ja joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on myös annettava yksityiskohtaisia tietoja tuensaajilta takaisinperityn tuen ja koron määristä.

9 artikla

Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.

Komissio voi julkaista tämän päätöksen nojalla takaisin perityn tuen ja koron määrän, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) 2015/1589 30 artiklan soveltamista.

Tehty Brysselissä 2 päivänä maaliskuuta 2020.

Komission puolesta

Margrethe VESTAGER

Johtava varapuheenjohtaja

---

(1)  
  EUVL C 28, 1.2.2012, s. 18, ja EUVL C 84, 22.3.2013, s. 58.

1

(2)  Entisen Tirrenia-konsernin muodostivat Tirrenia di Navigazione S.p.A., Adriatica S.p.A., Caremar – Campania Regionale Maritima S.p.A., Saremar – Sardegna Regionale Marittima S.p.A., Siremar – Sicilia Regionale Marittima S.p.A., ja Toremar – Toscana Regionale Marittima S.p.A.

2

(3)  Valtiontuki – Italian Tasavalta – Valtiontuki SA.32014 (11/C) (ex 11/NN), SA.32015 (11/C) (ex 11/NN), SA.32016 (11/C) (ex 11/NN) – Valtiontuki entisen Tirrenia-konsernin yrityksille (mahdollinen valtiontuki julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena ja mahdollinen tuki yksityistämisen yhteydessä) (SA.28172 (CP 103/2009), SA.29989 (CP 393/2009), SA.30107 (CP 414/2009), SA.30206 (CP 3/2010), SA.31645 (CP 234/2010), SA.31715 (CP 248/2010)) – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL C 28, 1.2.2012, s. 18).

3

(4)  Kaikki muutokset koskivat Saremarin hyväksi toteutettuja toimenpiteitä.

4

(5)  Valtiontuki – Italian tasavalta – Valtiontuki SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C) – Italia – Valtiontuki entisen Tirrenia-konsernin yrityksille ja niiden ostajille – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (EUVL C 84, 22.3.2013, s. 58).

5

(6)  Komission päätös (EU) 2018/261, annettu 22 päivänä tammikuuta 2014, toimenpiteistä SA.32014 (2011/C), SA.32015 (2011/C), SA.32016 (2011/C), jotka Sardinian alue on toteuttanut Saremarin hyväksi (EUVL L 49, 22.2.2018, s. 22).

6

(7)  Ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 6.4.2017, Regione autonoma della Sardegna (Italia) v. komissio, T-219/14, ECLI:EU:T:2017:266.

7

(8)  Fintecna (Finanziaria per i Settori Industriale e dei Servizi S.p.A.) on Italian valtiovarainministeriön kokonaan omistama yritys, joka on erikoistunut osakkeenomistus- ja yksityistämisprosessien hallintaan sekä tehostamis- ja rakenneuudistushankkeisiin yrityksissä, joilla on teollisia, rahoituksellisia tai organisatorisia vaikeuksia.

8

(9)  Komission päätös 2001/851/EY, tehty 21 päivänä kesäkuuta 2001, valtiontuista, jotka Italia on maksanut Tirrenia di Navigazione -meriliikenneyhtiölle (EYVL L 318, 4.12.2001, s. 9).

9

(10)  Komission päätös 2005/163/EY, tehty 16 päivänä maaliskuuta 2004, valtiontuesta, jonka Italia on myöntänyt merenkulkuyrityksille Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar (Tirrenia-konserni) (EUVL L 53, 26.2.2005, s. 29).

10

(11)  Kyseessä ovat Adriatica, Caremar, Siremar, Saremar ja Toremar.

11

(12)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.3.2009, Tirrenia di Navigazione v. komissio, T-265/04, T-292/04 ja T-504/04, ECLI:EU:T:2009:48.

12

(13)  Luovutus tehtiin muodollisesti 1 päivänä kesäkuuta 2011.

13

(14)  Vuoden 2009 lain 19 b §:n 10 momentti.

14

(15)  Campanian osuus 19 839 226 euroa ja Lazion osuus 10 030 606 euroa.

15

(16)  Tämä toimenpide sisältää myös CIN:n suorittaman ostohinnan maksun osittaisen lykkäyksen Tirrenia-liiketoimintayksikön oston yhteydessä sekä useita muita tukitoimenpiteitä, jotka väitetysti toteutettiin Siremar-liiketoimintayksikön yksityistämisen yhteydessä (esim. vastatakaus ja pääomankorotus, jotka valtio toteutti Siremar-liiketoimintayksikön alun perin ostaneen Cdl:n hyväksi)).

16

(17)  Toimenpiteeseen 7 sisältynyttä ”Bonus Sardo – Vacanza” -hanketta ei arvioitu vuoden 2014 päätöksessä, eikä sitä arvioida myöskään tässä päätöksessä.

17

(18)  Ennen vuotta 2007 tätä reittiä liikennöitiin julkisen palvelun järjestelmän puitteissa myös sesongin aikana.

18

(19)  Ennen vuotta 2008 tätä reittiä liikennöitiin julkisen palvelun järjestelmän puitteissa myös sesongin aikana.

19

(20)  Esimerkiksi vuosina 2009–2012 SNAV peruutti tällä reitillä 76 lähtöä, kun Tirrenia peruutti vain 19 lähtöä (eli neljä kertaa vähemmän). SNAV:n tekemistä 76 peruutuksesta 19 johtui yleisestä vapaapäivästä ja loput 57 epäsuotuisista sääolosuhteista. Vaikka lähtöajat olivat lähes samat, Tirrenia perui epäsuotuisten sääolosuhteiden takia vain viisi lähtöä (eli kymmenen kertaa vähemmän kuin SNAV). Muut Tirrenian tekemät peruutukset johtuivat ylivoimaisesta esteestä: seitsemässä tapauksessa syynä oli miehistön lakko ja seitsemässä tapauksessa tekniset ongelmat.

20

(21)  Tarkemmin sanottuna Tirrenia käytti kahta vuosina 1999–2000 rakennettua alusta, kun SNAV käytti palvelujensa tarjoamiseen vuosina 1973, 1974 ja 1980 rakennettuja aluksia ja yhtä vuonna 1989 rakennettua alusta.

21

(22)  Alkuperäinen sopimus mahdollisti myös rahdin liikennöinnin Genovasta Cagliariin, mutta tätä mahdollisuutta hyödynnettiin vain heinäkuuhun 2008 asti eikä reittiä tarjottu sopimuksen jatkokaudella.

22

(23)  
  (1)Tirrenialle maksettu määrä siihen asti, kunnes Tirrenia-liiketoimintayksikön omistusoikeus luovutettiin CIN:lle. CIN:lle maksettiin vuoden 2012 jäljellä olevalta ajalta 32 707 232,54 euroa. Vuoden 2012 korvaus oli siten yhteensä 72 685 642 euroa vuoden 2009 laissa säädetyn korvauksen enimmäismäärän mukaisesti.

23

(1)

(24)  Lain nro 856/1986 11 §:n nojalla perustetun infrastruktuuri- ja liikenneministeriön, valtiovarainministeriön sekä taloudellisen kehityksen ministeriön välisen komitean, jäljempänä ’ministeriöiden välinen komitea’, antaman päätöksen nojalla kaikki 25 päivänä marraskuuta 2010 jälkeen maksetut liialliset korvaukset vähennetään tulevista tukien ennakkomaksuista.

24

(25)  Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica.

25

(26)  
  Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana (GURI) N:o 50, 28 päivänä helmikuuta 2008.

26

Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana

(27)  Joulukuun 27 päivänä joulukuuta 2006 annetun lain nro 296 1 §:n 999 alakohdan ja asetuksen 430/1997 1 §:n e alakohdan mukaisesti.

27

(28)  Pääomasijoittajan haluttu tuottoaste, kun otetaan huomioon asianomaisen yrityksen riskiprofiili ja siihen liittyvät kassavirrat.

28

(29)  SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaisen valtiontuen hyväksyminen – Tapaukset, joita komissio ei vastusta (EUVL C 102, 2.4.2011, s. 1).

29

(30)  Komission tiedonanto – Yhteisön suuntaviivat valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi (EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2).

30

(31)  Ks. lisätietoja johdanto-osan 79–81 kappaleesta.

31

(32)  Maksukyvyttömien suuyritysten rakenneuudista koskevista kiireellisistä toimenpiteistä (Disposizioni urgenti in materia di ristrutturazione di grandi imprese in crisi) 28 päivänä elokuuta 2008 annetun asetuksen nro 134, joka on muutettu 27 päivänä lokakuuta 2008 annetuksi laiksi nro 166, 4 §:n 4 c momentti.

32

(33)  Ks. johdanto-osan 27 kappale, jossa taustoitetaan ilmaisun ”liiketoimintayksikkö” käyttöä tässä yhteydessä.

33

(34)  The Financial Times, Il Corriere della Sera, Il Sole 24 Ore, La Repubblica, Il Giornale, Il Mattino ja Il Giornale di Sicilia.

34

(35)  Delloyd, Naftemporiki, Fairplay, Lloyd’s List ja Tradewinds.

35

(36)  Viisi toimijaa suljettiin menettelyn ulkopuolelle, koska ne eivät esittäneet asianmukaista näyttöä kyvystään varmistaa julkisen meriliikennepalvelun jatkuvuus eikä asianomaisilla luonnollisilla henkilöillä selvästikään ollut tähän tarvittavia varoja.

36

(37)  Italian viranomaisten mukaan viisi muuta due diligence -vaiheeseen kutsuttua toimijaa ilmoittivat, etteivät ne olleet enää kiinnostuneita osallistumaan kyseiseen liiketoimeen.

37

(38)  Kyseisessä 2 päivänä helmikuuta 2011 päivätyssä kirjeessä erityishallintojohtaja kehotti kiinnostuneita toimijoita esittämään 15 päivään maaliskuuta 2011 mennessä lopullisen, ehdottoman ja sitovan ostotarjouksen Tirrenia-liiketoimintayksiköstä, tarjouksessa annetut sitoumukset kattavan 20 miljoonan euron ensisijaisen pankkitakauksen sekä vuoden 2010 lain mukaisessa uuden sopimuksen luonnoksessa määrätyt julkisen palvelun velvoitteet huomioivan liiketoimintasuunnitelman.

38

(39)  Neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004, annettu 20 päivänä tammikuuta 2004, yrityskeskittymien valvonnasta (EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1).

39

(40)  Kyse oli muun muassa enimmäishinnoista, tiettyjen palvelujen lopettamisesta sekä kuljetuskapasiteetin myymisestä muille toimijoille tietyillä reiteillä.

40

(41)  Koska Moby ja CIN olivat ainoat näitä reittejä liikennöivät yritykset, Onorato Partecipazioni sitoutui 1) säilyttämään tarjottujen kuljetuspalvelujen yhteenlasketun määrän tai lisäämään sitä reiteillä Civitavecchia–Olbia ja Genova–Olbia, 2) noudattamaan hintakattoa soveltamalla Mobyn vuonna 2014 vahvistamaa sesonkihinnoittelua, 3) myymään sesongin aikana 10 prosenttia kuljetuskapasiteetista 20 prosentin alennuksella riippumattomille kolmansille osapuolille.

41

(42)  Patentti- ja immateriaalioikeudet; käyttöoikeussopimukset, lisenssit, tavaramerkit ja vastaavat oikeudet; muut aineettomat hyödykkeet.

42

(43)  Järjestelmät ja koneet; teolliset ja kaupalliset laitteet; muut aineelliset hyödykkeet.

43

(44)  Päivä, jona CIN ja asiasta vastaava ministeriö allekirjoittavat uuden sopimuksen.

44

(45)  Lainmukainen vuosikorko ilman pääoman korkoa sopimuksen voimaantulon ja viimeisen maksun väliseltä ajalta.

45

(46)  Banca Profilo olettaa erityisesti, että Tirrenia-liiketoimintayksikkö realisoidaan kokonaan uuden sopimuksen päättyessä. Ecorys puolestaan olettaa, että sekä julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti (sesongin ulkopuolella) että kaupallisesti (sesongin aikana) liikennöivät alukset jatkavat liikennöintiä kaupallisesti ja että alukset myydään käyttöiän lopussa. Ecorys ei kuitenkaan määrittänyt, olisiko näiden palvelujen harjoittamista kannattavaa jatkaa vain sesongin aikana (henkilöstön nykyiset työsopimukset kattavat sekä sesongin että sen ulkopuoliset ajat).

46

(47)  Ecorys toteaa, että vaikka sopimuksen jatkamista ei voida sulkea pois, julkisen palvelun tulevan uudistamisen ehtoihin liittyvien epävarmuuksien ja niitä koskevien luotettavien tietojen puuttumisen takia on perusteltua arvioida Tirrenia-liiketoimintayksikön arvo ottamatta huomioon julkisen palvelun järjestelmän mahdollista jatkoa.

47

(48)  Ecorys laski tämän arvon koko henkilöstön irtisanomisesta aiheutuvien kustannusten ja Tirrenia-liiketoimintayksikön varojen oikaistun nettoarvon erotuksena.

48

(49)  Ecorysin mukaan tämä suhde osoittaa, onko työvoimakustannuksilla merkittävä vaikutus Tirrenia-liiketoimintayksikön talousarvioon verrattuna samankaltaisiin yrityksiin.

49

(50)  Ecorysin mukaan tämä suhde osoittaa, ovatko Tirrenia-liiketoimintayksikön työvoimakustannukset suhteettoman suuret verrattuna samankaltaisiin yrityksiin.

50

(51)  Eli toimintaa valvovien ministeriöiden kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti joulukuun 24 päivästä tammikuun 6 päivään, pääsiäistä edeltävästä keskiviikosta sitä seuraavaan tiistaihin, 25 päivänä huhtikuuta, 1 päivänä toukokuuta, 2 päivänä kesäkuuta, 1 päivänä marraskuuta ja 8 päivänä joulukuuta (yleisiä vapaapäiviä) sekä kahden viikon ajan elokuussa.

51

(52)  Kuten säädetään laiksi 102/2009 muunnetun asetuksen 78/2009 19 §:n 13 a momentissa ja vuoden 2009 lain 19 b §:n 19 momentissa.

52

(53)  Nämä turvallisuusmääräykset eriteltiin sittemmin 17 päivänä maaliskuuta 1998 annetussa neuvoston direktiivissä 98/18/EY, joka on saatettu osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä 4 päivänä helmikuuta 2000 annetulla asetuksella nro 45, 14 päivänä huhtikuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/24/EY, joka on saatettu osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä 8 päivänä maaliskuuta 2005 annetulla asetuksella nro 52, sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/25/EY, joka on saatettu osaksi Italian kansallista lainsäädäntöä 14 päivänä maaliskuuta 2005 annetulla asetuksella nro 65.

53

(54)  Kaikki vuoden 2009 lain 19 b §:n 19 momentin nojalla myönnetyt varat (eli 7 000 000 euroa) sekä 16 750 000 euroa lain 102/2009 nojalla myönnetyistä varoista.

54

(55)  FAS on kansallinen rahasto, josta tuetaan Italian aluepolitiikan toteuttamista. Sen varat on varattu pääasiassa alueille, jotka Italian viranomaiset ovat yksilöineet tällaisiksi alueiksi.

55

(56)  
  Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana, N:o 137, 16 päivänä kesäkuuta 2009.

56

Gazzetta Ufficiale della Repubblica Italiana

(57)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 3577/92, annettu 7 päivänä joulukuuta 1992, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) (EYVL L 364, 12.12.1992, s. 7). Komissio huomauttaa, ettei meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa edellytetä, että jäsenvaltiot yksityistävät meriliikenneyrityksensä, vaan niiden on vain vapautettava kyseiset erityismarkkinat.

57

(58)  Virallinen huomautus hyväksyttiin 28 päivänä tammikuuta 2010 mutta annettiin Italialle tiedoksi vasta seuraavana päivänä.

58

(59)  Vaikka Tirrenian, Toremarin ja Siremarin omistusoikeus luovutettiin muodollisesti vasta vuonna 2012.

59

(60)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

60

(61)  EY:n perustamissopimuksen 86 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen 28 päivänä marraskuuta 2005 tehty komission päätös 2005/842/EY (EUVL L 312, 29.11.2005, s. 67).

61

(62)  Julkisen palvelun velvoitteesta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat yhteisön puitteet (EUVL C 297, 29.11.2005, s. 4).

62

(63)  Komission päätös 2012/21/EU, annettu 20 päivänä joulukuuta 2011, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdan määräysten soveltamisesta tietyille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottaville yrityksille korvauksena julkisista palveluista myönnettävään valtiontukeen (EUVL L 7, 11.01.2012, s. 3).

63

(64)  Komission tiedonanto: Julkisesta palvelusta maksettavana korvauksena myönnettävää valtiontukea koskevat Euroopan unionin puitteet (EUVL C 8, 11.1.2012, s. 15).

64

(65)  Tässä kohdassa todetaan seuraavaa: ”Tukea sellaisille yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tuottajille, jotka ovat vaikeuksissa, arvioidaan valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen nojalla”.

65

(66)  Ks. tarkka kuvaus kriteeristä johdanto-osan 301 kappaleen 4 kohdasta.

66

(67)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.2.2001, Analir ym., C-205/99, ECLI:EU:C:2001:107, 27–28 kohta.

67

(68)  Sama erityishallinto ja erityishallintojohtaja vastasivat kummastakin yrityksestä.

68

(69)  Tässä yhteydessä järjestettiin kaksi tarjouskilpailumenettelyä. Yhden menettelyn kohteena olivat Tirrenian nopeat lautat Aries, Taurus, Capricorn, Scorpio ja Scatto ja toisen menettelyn kohteena oli Tirrenian moottorialus Domiziana. Ensin mainittu menettely kattoi myös Siremarin Guizzo-nimisen nopean lautan.

69

(70)  Osoittaakseen, ettei ostajan tarvinnut palkata kaikkia Tirrenian työntekijöitä, Italia mainitsee, että Tirrenian henkilöstömäärä oli due diligence -vaiheen alkaessa 1 414, mutta omistusoikeuden siirryttyä CIN:lle henkilöstömäärä oli pudonnut 12 prosentilla 1 239 työntekijään (joista 313 oli määräaikaisia). Lisäksi Tirrenian 18 johtajasta vain neljä jatkoi CIN:n palveluksessa.

70

(71)  Erot koskivat esimerkiksi riskittömiä korkoja, beetakertoimia ja lainakustannuksia, ja eroja oli myös realisointiarvon laskentatavassa (etenkin henkilöstön irtisanomiskustannusten osalta).

71

(72)  Banca Profilo käytti riskittöminä korkoina Italian valtion kymmenvuotisten joukkovelkakirjojen korkoja, koska Tirrenia-liiketoimintayksikön toiminta rajoittui yksinomaan Italiaan. Ecorys sen sijaan käytti Saksan valtion joukkovelkakirjojen korkoja, jotka olivat alhaisempia ja johtivat Banca Profilon mukaan asianomaisen liiketoimintayksikön pääomakustannusten aliarvioimiseen.

72

(73)  Italia viittaa erityisesti unionin tuomioistuimen tuomioon 24.10.2013, Land Burgenland, C-214/12 P, C-215/12 P ja C-223/12 P, ECLI:EU:C:2013:682, 93–96 kohta.

73

(74)  
  EUVL L 92, 13.4.2010, s. 19.

74

(75)  Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittaa erityisesti yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomioon 15.6.2005, Fred Olsen SA, T-17/02, ECLI:EU:T:2005:218, 215 kohta.

75

(76)  Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittaa yhteisöjen tuomioistuimen tuomioon 10.5.2005, Italia v. komissio, C-400/99, ECLI:EU:C:2005:275 ja yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioon 4.3.2009, Tirrenia Navigazione v. komissio, T-265/04, T-292/04 ja T-504/04, ECLI:EU:T:2009:48.

76

(77)  Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia lisää, että Tirrenian oli jopa sesongin aikana täytettävä sopimuksessa asetetut vaatimukset, jotka koskivat vuorotiheyttä ja lauttojen määrää, sekä sovellettava alennettuja lippuhintoja asukkaisiin ja erityisiin matkustajaryhmiin. Tirrenialla oli kuitenkin vapaus määrittää hinnat kilpailuperusteisesti muiden matkustajien osalta.

77

(78)  Ks. http://www.tirreniadinavigazioneamministrazionestraordinaria.it/

78

(79)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2012, Grazer Wechselseitige Versicherung AG, T-282/08, ECLI:EU:T:2012:91.

79

(80)  Erityishallintomenettelyyn asetettu Tirrenia viittaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomioon 28.2.2012, Land Burgenland ja Itävalta v. komissio, T 268/08 ja T 281/08, ECLI:EU:T:2012:90, 70, 72 ja 87 kohta.

80

(81)  Kyseisiä toimenpiteitä olivat muun muassa seuraavat: 1) Mobyn velvollisuus lopettaa rahtiliikenne reitillä Livorno–Cagliari siinä tapauksessa, että uusi toimija ilmaisee kiinnostuksensa liikennöidä tätä reittiä; 2) Mobyn velvollisuus lopettaa liikennöinti reitillä Genova-Porto Torres päällekkäisten toimintojen välttämiseksi CIN:n kanssa; 3) Mobyn ja CIN:n velvollisuus myydä muille toimijoille 10 prosenttia yhdistetystä matkustaja- ja rahtiliikennekapasiteetistaan reiteillä Civitavecchia–Olbia ja Genova-Olbia; ja 4) Mobyn ja CIN:n velvollisuus olla allekirjoittamatta tai päättämättä yhteistunnusta koskevia sopimuksia tai muun tyyppisiä sopimuksia, jotka koskevat lippujen myymistä joko kilpailijoiden tai niihin liittyvien osapuolten kanssa reiteillä Civitavecchia–Olbia, Genova–Porto Torres ja Genova-Olbia.

81

(82)  Tirrenia- ja Siremar-liiketoimintayksiköiden myyntiä koskevat menettelyt (komission huomautus).

82

(83)  Komissio huomioi tämän seikan myös CIN:n ja Tirrenia-liiketoimintayksikön ehdotettua sulautumista koskevassa menettelyssään (asia M.6362, jonka käsittely päätettiin sittemmin osapuolten peruttua ilmoituksen).

83

(84)  CIN viittaa erityisesti raportin sivuun 6, jolla asiantuntija selventää, että kyseisen liiketoimintasegmentin arvon vaihteluväli ”on määritetty sillä oletuksella, että kyseisen liiketoimintasegmentin ja Italian valtion sopimusta julkisesta palvelusta sovelletaan edelleen ja että siihen liittyvät maksut maksetaan sovellettavan sopimusluonnoksen mukaisesti ja huomioidaan erityisesti tämän vaihteluvälin perusteella laaditussa segmenttikohtaisessa suunnitelmassa. [...] Esimerkinomaisesti voidaan todeta, että 10 prosentin alennus maksuissa voisi alentaa arvon vaihteluväliä noin 35 miljoonalla eurolla olettaen, että kaikki muut yrityksen hallinnon laatimassa suunnitelmassa esitetyt oletukset pysyvät ennallaan.”

84

(85)  CIN korostaa, että kilpailevien toimijoiden satunnaisesti tarjoamat palvelut eivät ole mitenkään verrattavissa CIN:n uudessa sopimuksessa määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden mukaisesti takaamien palvelujen kanssa sen paremmin yhteyksien ajallisen kattavuuden (samoilla reiteillä liikennöivät kilpailijat tarjosivat palveluja pääasiassa vain sesongin aikana) kuin vuorotiheyden osalta.

85

(86)  CIN katsoo, että tällä riskillä on erityisen suuri merkitys, koska CIN:llä ei ole yksinoikeutta eikä siten varmuutta mahdollisuudesta liikennöidä reiteillä yksinoikeudella.

86

(87)  Tämä luku kattoi ainoastaan miehistön (aluksella työskentelevä henkilöstö, mukaan lukien lomalla tai vapaalla olevat työntekijät), eikä siinä täsmennetty yleisen henkilökunnan tai maapalveluhenkilökunnan määrää kunkin reitin osalta. CIN huomauttaa myös, että sovellettavissa säädöksissä annetaan tarkkoja ohjeita henkilöstön työajasta ja turvallisuudesta sen varmistamiseksi, että kullakin matkalla on riittävästi oikeanlaista miehistöä.

87

(88)  Ks. lisätietoja 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3 ja 5.2.4 jaksosta.

88

(89)  Pan Med mainitsi erityisesti Grimaldin tarjoamat rahtipalvelut reiteillä Ravenna–Catania, Salerno–Cagliari, Palermo–Cagliari ja Trapani–Cagliari. Pan Medin mukaan Moby ja Sardinia Ferries liikennöivät reitillä Civitavecchia–Olbia kausiluontoisesti ja Moby liikennöi reitillä Genova–Olbia ympärivuotisesti. Pan Medin mukaan Moby liikennöi myös viikoittain Civitavecchian ja Arbataxin välistä yhteyttä.

89

(90)  Palermo, Catania, Ragusa ja Trapani, sekä Lampedusan ja Pantellerian lentokentät.

90

(91)  Komissio ei arvioi tätä katteetonta väitettä tässä päätöksessä, sillä Italian viranomaisten toimittamat analyyttiset kirjanpitotiedot osoittavat Tirrenian tehneen tällä reitillä tappiota vuonna 2010.

91

(92)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 11 artiklan nojalla (EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1).

92

(93)  Neuvoston asetus (EU) 2015/1589, annettu 13 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 Artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (EUVL L 248, 24.9.2015, s. 9).

93

(94)  Lisäksi Grimaldi väittää, että koska taloudellinen ja rahoituksellinen tasapaino tarkistetaan uuden sopimuksen mukaisesti vain kolmen vuoden välein ja vapaaehtoisuuden pohjalta, polttoainekustannusten muutoksia ei voida periaatteessa ottaa mitenkään huomioon korvausta määritettäessä.

94

(95)  AGCM käsittelee tätä seikkaa syvällisemmin päätöksensä nro 27 053 198–207 kohdassa. Ks. lisätietoja 6.2 jaksosta.

95

(96)  GURI nro 240, 13.10.1990.

96

(97)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 24.7.2003, Altmark Trans, C-280/00, ECLI:EU:C:2003:415.

97

(98)  
  EUVL C 8, 11.1.2012, s. 4.

98

(99)  Ks. erityisesti yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.9.1980, Philip Morris v. komissio, C-730/79, ECLI:EU:C:1980:209, 11 kohta, tuomio 22.11.2001, Ferring, C-53/00, ECLI:EU:C:2001:627, 21 kohta ja tuomio 29.4.2004, Italia v. komissio, C-372/97, ECLI:EU:C:2004:234, 44 kohta.

99

(100)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 30.4.1998, Het Vlaamse Gewest v. komissio, T-214/95, ECLI:EU:T:1998:77.

100

(101)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 4055/86, annettu 22 päivänä joulukuuta 1986, palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta jäsenvaltioiden väliseen meriliikenteeseen sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden väliseen meriliikenteeseen (EYVL L 378, 31.12.1986, s. 1).

101

(102)  Kyseistä toimenpidettä arvioidaan erityisesti asian SA.15631 yhteydessä.

102

(103)  Unionin tuomioistuimen tuomio 26.10.2016, DEI ja komissio v. Alouminion tis Ellados, C-590/14 P, ECLI:EU:C:2016:797, 45 kohta.

103

(104)  Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomio 6.3.2002, Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava, T-127/99, T-129/99 ja T-148/99, ECLI:EU:T:2002:59, 175 kohta.

104

(105)  Komission tiedonanto C(2004) 43 – Yhteisön suuntaviivat meriliikenteen valtiontuelle (EUVL C 13, 17.1.2004, s. 3).

105

(106)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.2.2001, Analir ym., C-205/99, ECLI:EU:C:2001:107.

106

(107)  Komission tiedonanto: Komission tulkinta palvelujen tarjoamisen vapauden periaatteen soveltamisesta meriliikenteeseen jäsenvaltioissa (meriliikenteen kabotaasi) annetusta neuvoston asetuksesta (ETY) N:o 3577/92, Bryssel, COM(2014) 232 final, 22.4.2014.

107

(108)  Ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 1.3.2017, SNCM v. komissio, T-454/13, ECLI:EU:T:2017:134, 130 ja 134 kohta.

108

(109)  Ks. yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 12.2.2008, BUPA ym. v. komissio, T-289/03, ECLI:EU:T:2008:29, 186 kohta.

109

(110)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 11.4.1989, Ahmed Saeed Flugreisen, 66/86, ECLI:EU:C:1989:140, 55 kohta ja tuomio 18.6.1998, Corsica Ferries France, C-266/96, ECLI:EU:C:1998:306, 45 kohta sekä yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.6.2005, Olsen v. komissio, T-17/02, ECLI:EU:T:2005:218, 186 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

110

(111)  Komissio huomauttaa, että joka tapauksessa kahdella kolmesta pelkän rahtiliikenteen reitillä ei tarjota yhdistelmäpalvelua julkisen palvelun järjestelmän puitteissa. CIN:llä oli velvollisuus tarjota sekä yhdistelmäpalvelua että pelkkää rahtipalvelua vain reitillä Napoli–Cagliari, ja tälläkin reitillä jälkimmäinen palvelu jouduttiin lopettamaan vuonna 2014 (ks. johdanto-osan 103 kappale) toiminnan taloudellisen ja rahoituksellisen tasapainon palauttamiseksi.

111

(112)  Komission tiedot ovat peräisin Istituto Nazionale di Statistican (meriliikenne) ja Associazione Italiana Gestori Aeroportin (lentoliikenne) verkkosivuilta.

112

(113)  Tirrenian ja Adriatican sulautumiseen asti (ks. myös johdanto-osan 13 kappale).

113

(114)  Matkustajien kokonaismäärä jaettuna edestakaisten lähtöjen määrällä kyseisellä ajanjaksolla.

114

(115)  Rahdin kokonaismäärä (pituusmetrejä) jaettuna edestakaisten lähtöjen määrällä kyseisellä ajanjaksolla.

115

(116)  Ks. yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 20.2.2001, Analir ym., C-205/99, ECLI:EU:C:2001:107, 71 kohta.

116

(117)  Uuden sopimuksen mukaan reittiä voidaan liikennöidä myös Genovasta Livornon sijasta, mutta tätä mahdollisuutta ei ole koskaan hyödynnetty käytännössä.

117

(118)  Taustatietoja: https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/fi/IP_18_3450

118

(119)  Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että vaikka Italia olisi ollut tietoinen Grimaldin tai Pan Medin aikeista aloittaa liikennöinti kyseisellä reitillä (eikä näin ole väitetty tai osoitettu olevan), se olisi silti voinut todeta, etteivät Grimaldin tai Pan Medin palvelut riittäneet täyttämään julkisen palvelun tarvetta (koska niiden tarjoamat palvelut eivät olisi olleet samanlaisia tarjottujen satamien, laadun tai kapasiteetin osalta tai koska palvelujen jatkuvuutta ja säännöllisyyttä ei olisi voitu taata).

119

(120)  Kyseessä ovat Minoan Lines Shipping, La Méridionale, Moby, Grandi Navi Veloci, Liberty Lines, Grimaldi Group, Corsica Ferries, SNAV ja Caronte & Tourist. Entisen Tirrenia-konsernin yritykset (kuten Caremar ja Toremar) jätettiin verrokkiryhmän ulkopuolelle.

120

(121)  Komissio muistuttaa, että vuosi 2009 oli viimeinen vuosi, jonka aikana Tirrenia toimi normaalisti (eli sitä ei ollut vielä asetettu erityishallintomenettelyyn).

121

(122)  CIN:lle maksetun korvauksen kokonaismäärä vuosina 2012–2018 vastaa julkisen palvelun tuottamisesta aiheutuneita kustannuksia, mukaan lukien noin 3,4 prosentin pääoman tuotto.

122

(123)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/17/EY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankintamenettelyjen yhteensovittamisesta (EUVL L 134, 30.4.2004, s. 1).

123

(124)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/18/EY, annettu 31 päivänä maaliskuuta 2004, julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta (EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114).

124

(125)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/24/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, julkisista hankinnoista ja direktiivin 2004/18/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 65).

125

(126)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/25/EU, annettu 26 päivänä helmikuuta 2014, vesi- ja energiahuollon sekä liikenteen ja postipalvelujen alalla toimivien yksiköiden hankinnoista ja direktiivin 2004/17/EY kumoamisesta (EUVL L 94, 28.3.2014, s. 243).

126

(127)  Direktiivin 2004/18/EY 21 artiklan nojalla.

127

(128)  Direktiivin 2004/18/EY 1 artiklan 4 kohdassa säädetään seuraavaa: ”
  ’Palveluja koskevalla käyttöoikeussopimuksella’ tarkoitetaan muutoin samanlaista sopimusta kuin julkista palveluhankintaa koskevaa sopimusta, paitsi että palvelujen suorittamisen vastikkeena on joko yksinomaan palvelun käyttöoikeus tai tällainen oikeus ja maksu yhdessä.”

128

(129)  Komission tiedonanto Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuen käsitteestä (EUVL C 262, 19.7.2016, s. 1).

129

(130)  Komissio huomauttaa valtiontuen käsitettä koskevan tiedonannon alaviitteessä 146, että unionin tuomioistuimet viittaavat usein valtiontuen yhteydessä ”avoimeen” tarjouskilpailuun. Sanan ”avoin” käytöllä ei kuitenkaan tarkoiteta sellaista tiettyä menettelyä, josta on kyse julkisista hankinnoista annetuissa direktiiveissä. Sen vuoksi ”kilpailuun perustuva” näyttää komission mukaan asianmukaisemmalta ilmaisulta. Komission tarkoituksena ei ole poiketa oikeuskäytännössä vahvistetuista aineellisista edellytyksistä.

130

(131)  Kyseessä on elokuun 28 päivänä vuonna 2008 annettu asetus nro 134, joka on muunnettu 27 päivänä lokakuuta 2008 annetuksi laiksi nro 166.

131

(132)  Kuten edellä (ks. johdanto-osan 373 kappale) selvitetään, tämä tarjouskilpailumenettely ei myöskään kuulunut direktiivin 2004/18/EY 36 artiklan 1 kohdan soveltamisalaan. Näin ollen Italialla ei tosiasiassa ollut velvollisuutta ilmoittaa valintaperusteita kiinnostuksenilmaisupyynnössä.

132

(133)  Komissio huomauttaa, ettei Italialla ollut velvollisuutta esittää kiinnostuksenilmaisupyynnössä yksityiskohtaista kuvausta myytävistä omaisuuseristä ja uudesta julkisia palveluhankintoja koskevasta sopimuksesta, koska direktiivi 2004/18/EY 36 artiklan 1 kohtaa ei sovellettu tähän tarjouskilpailumenettelyyn.

133

(134)  Lisäksi Italialla ei ollut velvollisuutta kuvata kiinnostuksenilmaisupyynnössä tarjouskilpailumenettelyn seuraavia vaiheita koskevia järjestelyjä, koska tähän tarjouskilpailumenettelyyn ei sovellettu direktiivin 2004/18/EY 36 artiklan 1 kohtaa.

134

(135)  Lisäksi komissio huomauttaa, ettei Italialla ollut velvollisuutta tarkentaa kiinnostuksenilmaisupyynnössä (mahdollisia) maksuehtoja, koska kyseiseen tarjouskilpailumenettelyyn ei sovellettu direktiivin 2004/18/EU 36 artiklan 1 kohtaa.

135

(136)  Ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.2.2012, Land Burgenland ja Itävalta v. komissio, T-268/08 ja T-281/08, ECLI:EU:T:2012:90, 87 kohta.

136

(137)  Joka saadaan diskonttaamalla lykätyt maksuerät niiden myyntiajankohdan mukaiseen arvoon.

137

(138)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 24.10.2013, Land Burgenland v. komissio, C-214/12 P, C-215/12 P ja C-223/12 P, ECLI:EU:C:2013:682, 94–95 kohta.

138

(139)  Ks. unionin tuomioistuimen tuomio 24.10.2013, Land Burgenland v. komissio, C-214/12 P, C-215/12 P ja C-223/12 P, ECLI:EU:C:2013:682, 96 kohta.

139

(140)  Asetuksen 270/1999 63 §:n 2 momentin mukaan jokaisen erityishallintomenettelyyn asetetun suuryrityksen liiketoimintayksikön mahdollisen ostajan on sitouduttava säilyttämään työllisyystaso (eli työntekijöiden määrä) samana ja jatkamaan liiketoimintaa vähintään kahden vuoden ajan ostamista lähtien.

140

(141)  Lukuun ottamatta joitakin tarkkaan rajattuja poikkeustilanteita.

141

(142)  Sopimusluonnos oli kaikkien tarjoajien nähtävillä tietokannassa. Lisäksi sen olennaiset määräykset oli jo vahvistettu 25 päivänä syyskuuta 2009 annetun asetuksen nro 135 19 b §:ssä.

142

(143)  Ferrando & Massone Srl.

143

(144)  Tämä johtuu siitä, että niin kauan kuin alus ei vielä ole käyttöikänsä lopussa, sen arvo on liikennöitynä romutusarvoa korkeampi. Skenaariossa, jossa alukset myydään erikseen, on todennäköisempää, että osa niistä joudutaan myymään romutusarvoa vastaavalla hinnalla. Kun alukset liitetään julkisia palveluhankintoja koskeviin sopimuksiin, ne pysyvät liikenteessä, joten ne voidaan myydä romutusarvoa korkeammalla hinnalla.

144

(145)  Ks. tarkemmin vastaus, jonka komissio antaa kysymykseen 68 komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa ”Opas valtiontukea, julkisia hankintoja ja sisämarkkinoita koskevien Euroopan unionin sääntöjen soveltamiseksi yleishyödyllisiin taloudellisiin palveluihin, erityisesti yleishyödyllisiin sosiaalipalveluihin”, annettu 29 päivänä huhtikuuta 2013 (ks. https://ec.europa.eu/competition/state_aid/overview/new_guide_eu_rules_procurement_fi.pdf).

145

(146)  Komission päätös asiassa SA.42710, Yleistä taloudellista etua koskevat palvelut SGEI – meriliikenteen henkilökuljetuksen nopea yhteys Messinan ja Reggio Calabrian välillä – Italia (EUVL C 40, 2.2.2018, s. 4).

146

(147)  Komission päätös asiassa SA.42366, bpostille maksetut julkisen palvelun korvaukset vuosina 2016–2020 – Belgia (EUVL C 341, 16.9.2016, s. 5).

147

(148)  Direktiivin 2004/18/EY 30 artikla ja direktiivin 2004/17/EY 1 artiklan 9 kohdan a alakohta.

148

(149)  Komission päätös asiassa SA.22843, SNCM:n ja CMN:n kanssa tehty julkista palvelua koskeva sopimus 2007–2013 – Korsika (EUVL L 220, 17.8.2013, s. 20).

149

(150)  
  Lokakuun 26 päivänä vuonna 1972 annetun presidentin asetuksen nro 633 mukaisesti toimivien yritysten tai liiketoimintayksikköjen luovutuksia toiselle yritykselle ei katsota tavaroiden luovuttamiseksi, joten ne on vapautettu arvonlisäverosta.

150

(151)  Erityishallintomenettelyyn asetettua Tirreniaa koskevan selvitystilamenettelyn kaltaisessa menettelyssä tuotto määritetään tuloverolain 183 §:ssä säädettyjen sääntöjen mukaisesti. Kyseisen säännöksen nojalla yrityksen tuotto ajanjaksolla, joka alkaa konkurssimenettelyn alkaessa ja päättyy sen päättyessä, vastaa menettelyn alkamishetkellä yrityksen hallussa olevien varojen ja menettelyn lopussa jäljellä olevien varojen välistä erotusta. Ennen menettelyn päättymistä ei siten ole mahdollista arvioida mahdollista verovelkaa ja sen määrää. Koska erityishallintomenettelyyn asetetun Tirrenian selvitystilamenettely on edelleen kesken, on mahdotonta päätellä, peritäänkö yhteisöveroa lainkaan.

151

(152)  Italian viranomaiset ovat ilmoittaneet ainoastaan (ks. johdanto-osan 4 kappale) uuden sopimuksen nojalla maksettavasta julkisen palvelun korvauksesta, jota komissio ei katsonut valtiontueksi. Lisäksi Italia on väittänyt, että Tirrenialle alkuperäisen sopimuksen jatkamisen perusteella maksettu julkisen palvelun korvaus soveltui sisämarkkinoille ja että se oli vapautettu ilmoitusvelvollisuudesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla. Komissio arvioi 7.3.1 jaksossa, pitääkö tämä paikkansa.

152

(153)  Täydellisyyden vuoksi komissio toteaa, että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artiklan a alakohdan siirtymäsäännöstä, jonka mukaan ennen tämän päätöksen voimaantuloa (eli 31 päivää tammikuuta 2012) käyttöön otettu tukiohjelma, joka soveltui sisämarkkinoille ja oli vapautettu ilmoitusvaatimuksesta yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen nojalla, katsotaan edelleen sisämarkkinoille soveltuvaksi ja ilmoitusvaatimuksesta vapautetuksi kahden vuoden ajan (eli 30 päivään tammikuuta 2014 asti). Näin ollen tuki, joka on myönnetty tällaisen ohjelman mukaisesti yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyn päätöksen voimaantulon eli 19 päivän joulukuuta 2005 ja yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen voimaantulon eli 31 päivän tammikuuta 2012 välisenä aikana, katsotaan sisämarkkinoille soveltuvaksi mutta ainoastaan tuen myöntämispäivästä 30 päivään tammikuuta 2014 asti. Joka tapauksessa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyn päätöksen 10 artiklan a alakohdan siirtymäsäännöstä ei sovelleta 31 päivän tammikuuta 2012 jälkeen myönnettyyn tukeen, ja sisämarkkinoille soveltuvuuden arviointi on tällöin tehtävä kyseisen vuonna 2011 tehdyn päätöksen mukaisesti.

153

(154)  Komissio huomauttaa, että vaikka kyseisiä kolmea reittiä liikennöitiin aluksi julkisen palvelun järjestelmän puitteissa ympärivuotisesti, yhteyksiä vähennettiin asteittain siten, että reittejä liikennöitiin julkisen palvelun puitteissa sesongin ulkopuolella ja kaupallisesti sesongin aikana (ks. johdanto-osan 34 kappale). Koska sekä yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2005 tehdyssä päätöksessä että yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvistä palveluista vuonna 2011 tehdyssä päätöksessä viitataan vuosittaiseen matkustajamäärään, komissio ei voi sulkea pois kaupallisesti liikennöityjen reittien matkustajamäärää, kuten Italia on ehdottanut.

154

(155)  
  EUVL C 249, 31.7.2014, s. 1.

155

(156)  Ks. vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 140 kohta.

156

(157)  Tiiviyden vuoksi komissio ei sisällytä tähän päätökseen yksityiskohtaisia lukuja.

157

(158)  Arvioitavien päätösten osalta kyseisen komitean muodostavat infrastruktuuri- ja liikenneministeriö, valtiovarainministeriö sekä taloudellisen kehityksen ministeriö.

158

(159)  Ks. ministeriöiden välisen komitean 30 päivänä joulukuuta 2004 tekemä päätös. Kyseisellä päätöksellä pidennettiin alun perin asetettua kuoletusaikaa 20 vuodesta 30 vuoteen moottorialusten osalta ja 15 vuodesta 20 vuoteen suurnopeusmatkustaja-alusten osalta.

159

(160)  Komission direktiivi 2006/111/EY, annettu 16 päivänä marraskuuta 2006, jäsenvaltioiden ja julkisten yritysten välisten taloudellisten suhteiden avoimuudesta sekä tiettyjen yritysten taloudellisen toiminnan avoimuudesta (EUVL L 318 17.11.2006, s. 17).

160

(161)  Kuten todetaan johdanto-osan 436 kappaleessa. Muilla reiteillä myönnetyn tuen sääntöjenvastaisuutta tarkastellaan tarkemmin 7.3.1.8 jaksossa.

161

(162)  Tämä osa tuloksesta johtuu lähes kokonaisuudessaan julkisen palvelun hoitamisesta, sillä Tirrenialla ei ollut juuri minkäänlaista kaupallista toimintaa 1 päivästä tammikuuta
  30 päivään kesäkuuta vuonna 2012. Lisäksi esimerkiksi muiden kuin julkisten palvelujen toteuttamiseen liittyvien omaisuuserien myynnistä aiheutuneet voitot tai tappiot kirjattiin satunnaisiin eriin.

162

(163)  Selvennettäköön, että kyseessä ovat yhdistelmäpalvelureitit Genova–Olbia–Arbatax, Civitavecchia–Cagliari–Arbatax, Napoli–Cagliari, Palermo–Cagliari, Trapani–Cagliari, Termoli–Tremiti-saaret sekä rahtireitit Livorno–Cagliari, Napoli–Cagliari ja Ravenna–Catania.

163

(164)  Komissio muistuttaa tässä yhteydessä, että kyseisten yhdeksän reitin on todettu olevan varsinaisia yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluita (ks. 7.3.1.2 jakso) ja täyttävän meriliikenteen kabotaasista annetussa asetuksessa julkisen palvelun velvoitteille asetetut vaatimukset. Lisäksi komissio on hyväksynyt Tirrenian alkuperäisen sopimuksen jatkamisen kyseistä yritystä koskevan yksityistämisprosessin johdosta, minkä takia sen 21 päivänä kesäkuuta 2012 antama perusteltu lausunto ei koskenut Tirreniaa (ks. johdanto-osan 121 kappale).

164

(165)  Ks. reitit tarkemmin alaviitteestä 159.

165

(166)  Vaikka kyseinen tuki myönnettiin ennen vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen voimaantuloa, kyseisten suuntaviivojen 139 kohdan mukaan komission on Tirrenian kaltaisille vaikeuksissa oleville yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajille myönnettyä tukea arvioidessaan sovellettava vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen määräyksiä riippumatta kyseisen tuen myöntämispäivästä. Kun komissio arvioi vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen nojalla tukea, joka on myönnetty vaikeuksissa olevalle yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvien palvelujen tarjoajalle ennen 31 päivää tammikuuta 2012, tällainen tuki katsotaan soveltuvaksi sisämarkkinoille, jos se on yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja koskevien vuoden 2011 puitteiden määräysten mukainen, lukuun ottamatta 9, 14, 19, 20, 24, 39 ja 60 kohdan määräyksiä.

166

(167)  Ks. vuoden 2014 pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 140 kohta.

167

(168)  Lukuun ottamatta Clodia-nimisen alukseen tehtyjä ajanmukaistuksia, jotka Tirrenia maksoi.

168

(169)  Kuten johdanto-osan 192 kappaleessa on selitetty, Tirrenia käytti siitä 12 051 900 euron määrästä, joka oli myönnetty alusten ajanmukaistamiseen kansainvälisten turvallisuusmääräysten noudattamiseksi, tosiasiallisesti vain 630 600 euroa Clodia-alukseen tehtyjen ajanmukaistusten maksamiseen.

169

(170)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 14.2.1990, Ranska v. komissio, C-301/87, ECLI:EU:C:1990:67, 41 kohta.

170

(171)  Ks. alaviite 166.

171

(172)  Ks. reitit tarkemmin alaviitteestä 159.

172

(173)  Grimaldin väitettä, jonka mukaan muut toimijat tarjosivat palveluja, joiden voidaan katsoa vastaavan CIN:n uuden sopimuksen perusteella toteuttamia palveluja, ei voida hyväksyä monesta syystä. Grimaldi ei esimerkiksi ole arvioinut kilpailutilannetta sinä ajankohtana, jona CIN sai kyseisen toimeksiannon, vaan se viittaa AGCM:n päätökseen, jossa käsitellään lähinnä vuoden 2015 jälkeistä tilannetta. Lisäksi on niin, että vaikka läsnä on saattanut olla muita toimijoita CIN:n saadessa toimeksiannon, Grimaldi ei ole osoittanut, että ne olisivat tarjonneet vastaavia palveluja kuin CIN. Muiden toimijoiden tarjoamat palvelut voivat nimittäin olla saatavilla vain sesongin aikana, vuorotiheys ei ole sama tai reitit eivät kulje samojen satamien välillä. Ei siis ole osoitettu, että muiden toimijoiden tarjoamat palvelut riittäisivät täyttämään uuden sopimuksen mukaiset julkisen palvelun tarpeet.

173

(174)  Ks. tämän päätöksen johdanto-osan 1 ja 5 kappale.

174

(175)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 12.7.1973, komissio vs. Saksa, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, 13 kohta.

175

(176)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1990, Belgia v. komissio, C-142/87, ECLI:EU:C:1990:125, 66 kohta.

176

(177)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 17.6.1999, Belgia v. komissio, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, 64 ja 65 kohta.

177

(178)  Valtiontukeen liittyvän saatavan etuoikeusluokka saatavaluettelossa määräytyy kansallisen lainsäädännön perusteella, kunhan tässä noudatetaan tehokkuusperiaatetta ja vastaavuusperiaatetta. Ks. sääntöjenvastaisen ja sisämarkkinoille soveltumattoman valtiontuen takaisinperinnästä annetun komission tiedonannon 64 kohta (EUVL C 247, 23.7.2019, s. 1). Valtiontukeen liittyvä saatava ei kuitenkaan voi olla etuoikeusluokaltaan alempana kuin tavallinen vakuudeton saatava. Valtiontukeen liittyvän saatavan lopullinen kirjaaminen luetteloon lopettaa myös ylimääräisen takaisinperintäkoron kertymisen.

178

(179)  Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio 21.3.1991, Italia v. komissio, C-303/88, ECLI:EU:C:1991:136.

179

(180)  Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 24.9.2019, Fortischem a.s. v. komissio, T-121/15, ECLI:EU:T:2019:684, 208 kohta.

180

(181)  Ks. unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 28.3.2012, Ryanair v. komissio, T-123/09, ECLI:EU:T:2012:164, 156 kohta.

181

(182)  Ks. johdanto-osan 99 kappale.

182

(183)  Ks. johdanto-osan 384 kappale.

183

(184)  Ks. johdanto-osan 391 kappale.

184

(185)  Ks. johdanto-osan 13 kappale.

185

(186)  Se, että Onorato Partecipazioni hankki myöhemmin täyden omistusoikeuden ja määräysvallan sekä Mobyssa että CIN:ssä (ks. myös johdanto-osan 82 kappale), ei muuta tätä tosiseikkaa.

186

(187)  Komissio hyväksyi 19 päivänä joulukuuta 2012 muutetun version kyseisestä päätöksestä (ks. johdanto-osan 5 kappale).

187

(188)  Ks. johdanto-osan 4 kappale.

188

(189)  Ks. johdanto-osan 398 kappale.

189

(190)  Komission asetus (EY) N:o 794/2004, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta (EUVL L 140, 30.4.2004, s. 1).

190

(191)  Komission asetus (EY) N:o 271/2008, annettu 30 päivänä tammikuuta 2008 , Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 täytäntöönpanosta annetun asetuksen (EY) N:o 794/2004 muuttamisesta (EUVL L 82, 25.3.2008, s. 1).

191

---