# Europeiska unionens C 189/17 m

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 189 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 64 årgången17 maj 2021 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 189

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

64 årgången17 maj 2021

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2021/C 189/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2021/C 189/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2021/C 189/02 | Mål C-771/19: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E. mot Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E. (Begäran om förhandsavgörande – Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna – Direktiv 92/13/EEG – Prövningsförfaranden – Perioden innan avtal ingås – Utvärdering av anbud – Förkastande av ett tekniskt anbud och antagande av konkurrentens anbud – Uppskov med verkställigheten av beslutet att anta konkurrentens anbud – Fråga huruvida en utesluten anbudsgivare har ett berättigat intresse av att bestrida rättsenligheten av konkurrentens anbud) | 2 |
| 2021/C 189/03 | Förenade målen C-870/19 och C-871/19: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Corte suprema di cassazione – Italien) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze mot MI (C-870/19), TB (C-871/19) (Begäran om förhandsavgörande – Tillnärmning av lagstiftning – Färdskrivare vid vägtransporter – Förordning (EEG) nr 3821/85 – Artikel 15.7 – Förordning (EG) nr 561/2006 – Kontrollförfarande – Administrativ sanktion – Underlåtenhet att uppvisa färdskrivarens diagramblad avseende innevarande dag och de föregående 28 dagarna – En enda eller flera överträdelser) | 3 |
| 2021/C 189/04 | Mål C-950/19: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Helsingfors förvaltningsdomstol – Finland) – Förfarande anhängiggjort av A. (Begäran om förhandsavgörande – Bolagsrätt – Direktiv 2006/43/EG – Lagstadgad revision av årsredovisning, årsbokslut och koncernredovisning – Artikel 22a.1 a – En lagstadgad revisor rekryteras av ett granskat företag – Karenstid – Förbud mot att tillträda en ledande befattning i det granskade företaget – Åsidosättande – Överträdelsens svårhetsgrad och varaktighet – Begreppet tillträder en befattning – Omfattning – Ett anställningsavtal ingås med det granskade företaget – Lagstadgade revisorers självständighet – Extern aspekt) | 4 |
| 2021/C 189/05 | Mål C-28/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Attunda tingsrätt – Sverige) – Airhelp Ltd mot Scandinavian Airlines System SAS (Begäran om förhandsavgörande – Lufttrafik – Förordning (EG) nr 261/2004 – Artikel 5.3 – Gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid inställda eller kraftigt försenade flygningar – Befrielse från kompensationsskyldighet – Begreppet extraordinära omständigheter – Lagenligt organiserad pilotstrejk – Omständigheter som är interna respektive externa i förhållande till den verksamhet som bedrivs av det lufttrafikföretag som utför flygningen – Artiklarna 16, 17 och 28 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Lufttrafikföretagets näringsfrihet, rätt till egendom och förhandlingsrätt har inte åsidosatts) | 4 |
| 2021/C 189/06 | Mål C-603/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Förenade kungariket) – SS mot MCP (Begäran om förhandsavgörande – Brådskande mål om förhandsavgörande – Område med frihet, säkerhet och rättvisa – Civilrättsligt samarbete – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artikel 10 – Behörighet i mål om föräldraansvar – Bortförande av barn – Behörighet för domstolarna i en medlemsstat – Geografisk räckvidd – Bortförande av ett barn till ett tredjeland – Förvärvad hemvist i detta tredjeland) | 5 |
| 2021/C 189/07 | Mål C-25/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanien) den 15 januari de 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU och ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A. | 5 |
| 2021/C 189/08 | Mål C-47/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 28 januari 2021 – F. F., B. A. mot C. Bank AG, Bank D. K. AG | 6 |
| 2021/C 189/09 | Mål C-62/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 2 februari 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG mot E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL | 9 |
| 2021/C 189/10 | Mål C-86/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spanien) den 11 februari 2021 – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León mot Delia | 10 |
| 2021/C 189/11 | Mål C-112/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 25 februari 2021 – X BV mot Classic Coach Company vof, Y, Z | 10 |
| 2021/C 189/12 | Mål C-129/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 2 mars 2021 – Proximus NV mot Gegevensbeschermingsautoriteit | 11 |
| 2021/C 189/13 | Mål C-136/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Constitucional (Portugal) den 3 mars 2021 – Autoridade Tributária e Aduaneira mot VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda | 12 |
| 2021/C 189/14 | Mål C-148/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal d'arrondissement (Luxemburg) den 8 mars 2021 – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl | 12 |
| 2021/C 189/15 | Mål C-153/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal administratif (Luxemburg) den 5 mars 2021 – A, B och C, som rättsligt företräds av sina föräldrar mot Ministre de l’Immigration et de l’Asile | 14 |
| 2021/C 189/16 | Mål C-164/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administratīvā rajona tiesa (Lettland) den 12 mars 2021 – SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA mot Latvijas Zinātnes padome | 14 |
| | Tribunalen |
| 2021/C 189/17 | Mål T-161/18: Tribunalens dom av den 24 februari 2021 – Braesch m.fl. mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Statligt stöd – Stöd till förebyggande omstrukturering av Banca Monte dei Paschi di Siena – Preliminär granskningsfas – Beslut i vilket stödet förklaras förenligt med den inre marknaden – Invändning om rättegångshinder – Ställning som berörd part – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talerätt – Upptagande till prövning) | 16 |
| 2021/C 189/18 | Mål T-134/19: Tribunalens dom av den 10 mars 2021 – AM mot EIB (Personalmål – EIB:s personal – Lön – Upptagande till prövning – Frist för inlämning av ansökan om inledande av förlikningsförfarandet – Rättsakt som går någon emot – Ersättning för geografisk rörlighet – Förflyttning till ett externt kontor – Underlåtelse att bevilja ersättningen – Talan om ogiltigförklaring och skadeståndstalan) | 16 |
| 2021/C 189/19 | Mål T-114/20: Tribunalens dom av den 17 mars 2021 – Alvargonzález Ramos mot EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-figurmärket URSUS Kapital – Verkligt bruk av varumärket – Delvist upphävande – Artiklarna 18.1 och 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 – Bevis på verkligt bruk – Bevisvärdering – Kvalificering av tjänster) | 17 |
| 2021/C 189/20 | Mål T-127/21: Talan väckt den 26 februari 2021 – Swissgrid mot kommissionen | 18 |
| 2021/C 189/21 | Mål T-151/21: Talan väckt den 19 mars 2021 – Saure mot kommissionen | 19 |
| 2021/C 189/22 | Mål T-154/21: Talan väckt den 23 mars 2021 – Saure mot kommissionen | 20 |
| 2021/C 189/23 | Mål T-162/21: Talan väckt den 22 mars 2021 – BZ mot ECB | 21 |
| 2021/C 189/24 | Mål T-164/21: Talan väckt den 26 mars 2021 – QM mot Europol | 21 |
| 2021/C 189/25 | Mål T-165/21: Talan väckt den 29 mars 2021 – Amort m.fl. mot kommissionen | 22 |
| 2021/C 189/26 | Mål T-166/21: Talan väckt den 29 mars 2021 – Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale m.fl. mot kommissionen | 23 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2021/C 189/02

Mål C-771/19: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E. mot Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E. (Begäran om förhandsavgörande – Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna – Direktiv 92/13/EEG – Prövningsförfaranden – Perioden innan avtal ingås – Utvärdering av anbud – Förkastande av ett tekniskt anbud och antagande av konkurrentens anbud – Uppskov med verkställigheten av beslutet att anta konkurrentens anbud – Fråga huruvida en utesluten anbudsgivare har ett berättigat intresse av att bestrida rättsenligheten av konkurrentens anbud)

2

2021/C 189/03

Förenade målen C-870/19 och C-871/19: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Corte suprema di cassazione – Italien) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze mot MI (C-870/19), TB (C-871/19) (Begäran om förhandsavgörande – Tillnärmning av lagstiftning – Färdskrivare vid vägtransporter – Förordning (EEG) nr 3821/85 – Artikel 15.7 – Förordning (EG) nr 561/2006 – Kontrollförfarande – Administrativ sanktion – Underlåtenhet att uppvisa färdskrivarens diagramblad avseende innevarande dag och de föregående 28 dagarna – En enda eller flera överträdelser)

3

2021/C 189/04

Mål C-950/19: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Helsingfors förvaltningsdomstol – Finland) – Förfarande anhängiggjort av A. (Begäran om förhandsavgörande – Bolagsrätt – Direktiv 2006/43/EG – Lagstadgad revision av årsredovisning, årsbokslut och koncernredovisning – Artikel 22a.1 a – En lagstadgad revisor rekryteras av ett granskat företag – Karenstid – Förbud mot att tillträda en ledande befattning i det granskade företaget – Åsidosättande – Överträdelsens svårhetsgrad och varaktighet – Begreppet tillträder en befattning – Omfattning – Ett anställningsavtal ingås med det granskade företaget – Lagstadgade revisorers självständighet – Extern aspekt)

4

2021/C 189/05

Mål C-28/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Attunda tingsrätt – Sverige) – Airhelp Ltd mot Scandinavian Airlines System SAS (Begäran om förhandsavgörande – Lufttrafik – Förordning (EG) nr 261/2004 – Artikel 5.3 – Gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid inställda eller kraftigt försenade flygningar – Befrielse från kompensationsskyldighet – Begreppet extraordinära omständigheter – Lagenligt organiserad pilotstrejk – Omständigheter som är interna respektive externa i förhållande till den verksamhet som bedrivs av det lufttrafikföretag som utför flygningen – Artiklarna 16, 17 och 28 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – Lufttrafikföretagets näringsfrihet, rätt till egendom och förhandlingsrätt har inte åsidosatts)

4

2021/C 189/06

Mål C-603/20: Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Förenade kungariket) – SS mot MCP (Begäran om förhandsavgörande – Brådskande mål om förhandsavgörande – Område med frihet, säkerhet och rättvisa – Civilrättsligt samarbete – Förordning (EG) nr 2201/2003 – Artikel 10 – Behörighet i mål om föräldraansvar – Bortförande av barn – Behörighet för domstolarna i en medlemsstat – Geografisk räckvidd – Bortförande av ett barn till ett tredjeland – Förvärvad hemvist i detta tredjeland)

5

2021/C 189/07

Mål C-25/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanien) den 15 januari de 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU och ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

o

5

2021/C 189/08

Mål C-47/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 28 januari 2021 – F. F., B. A. mot C. Bank AG, Bank D. K. AG

6

2021/C 189/09

Mål C-62/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 2 februari 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG mot E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

9

2021/C 189/10

Mål C-86/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spanien) den 11 februari 2021 – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León mot Delia

10

2021/C 189/11

Mål C-112/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 25 februari 2021 – X BV mot Classic Coach Company vof, Y, Z

10

2021/C 189/12

Mål C-129/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 2 mars 2021 – Proximus NV mot Gegevensbeschermingsautoriteit

11

2021/C 189/13

Mål C-136/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Constitucional (Portugal) den 3 mars 2021 – Autoridade Tributária e Aduaneira mot VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda

12

2021/C 189/14

Mål C-148/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal d'arrondissement (Luxemburg) den 8 mars 2021 – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl

12

2021/C 189/15

Mål C-153/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal administratif (Luxemburg) den 5 mars 2021 – A, B och C, som rättsligt företräds av sina föräldrar mot Ministre de l’Immigration et de l’Asile

14

2021/C 189/16

Mål C-164/21: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administratīvā rajona tiesa (Lettland) den 12 mars 2021 – SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA mot Latvijas Zinātnes padome

14

Tribunalen

2021/C 189/17

Mål T-161/18: Tribunalens dom av den 24 februari 2021 – Braesch m.fl. mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Statligt stöd – Stöd till förebyggande omstrukturering av Banca Monte dei Paschi di Siena – Preliminär granskningsfas – Beslut i vilket stödet förklaras förenligt med den inre marknaden – Invändning om rättegångshinder – Ställning som berörd part – Berättigat intresse av att få saken prövad – Talerätt – Upptagande till prövning)

16

2021/C 189/18

Mål T-134/19: Tribunalens dom av den 10 mars 2021 – AM mot EIB (Personalmål – EIB:s personal – Lön – Upptagande till prövning – Frist för inlämning av ansökan om inledande av förlikningsförfarandet – Rättsakt som går någon emot – Ersättning för geografisk rörlighet – Förflyttning till ett externt kontor – Underlåtelse att bevilja ersättningen – Talan om ogiltigförklaring och skadeståndstalan)

16

2021/C 189/19

Mål T-114/20: Tribunalens dom av den 17 mars 2021 – Alvargonzález Ramos mot EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital) (EU-varumärke – Upphävandeförfarande – EU-figurmärket URSUS Kapital – Verkligt bruk av varumärket – Delvist upphävande – Artiklarna 18.1 och 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 – Bevis på verkligt bruk – Bevisvärdering – Kvalificering av tjänster)

17

2021/C 189/20

Mål T-127/21: Talan väckt den 26 februari 2021 – Swissgrid mot kommissionen

18

2021/C 189/21

Mål T-151/21: Talan väckt den 19 mars 2021 – Saure mot kommissionen

19

2021/C 189/22

Mål T-154/21: Talan väckt den 23 mars 2021 – Saure mot kommissionen

20

2021/C 189/23

Mål T-162/21: Talan väckt den 22 mars 2021 – BZ mot ECB

21

2021/C 189/24

Mål T-164/21: Talan väckt den 26 mars 2021 – QM mot Europol

21

2021/C 189/25

Mål T-165/21: Talan väckt den 29 mars 2021 – Amort m.fl. mot kommissionen

22

2021/C 189/26

Mål T-166/21: Talan väckt den 29 mars 2021 – Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale m.fl. mot kommissionen

23

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2021/C 189/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 182, 10.5.2021

EUT C 180, 10.5.2021

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 163, 3.5.2021

EUT C 148, 26.4.2021

EUT C 138, 19.4.2021

EUT C 128, 12.4.2021

EUT C 110, 29.3.2021

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/2 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/2

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Symvoulio tis Epikrateias – Grekland) – NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E. mot Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.

(Mål C-771/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Upphandling inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna - Direktiv 92/13/EEG - Prövningsförfaranden - Perioden innan avtal ingås - Utvärdering av anbud - Förkastande av ett tekniskt anbud och antagande av konkurrentens anbud - Uppskov med verkställigheten av beslutet att anta konkurrentens anbud - Fråga huruvida en utesluten anbudsgivare har ett berättigat intresse av att bestrida rättsenligheten av konkurrentens anbud)

(2021/C 189/02)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Symvoulio tis Epikrateias

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E. – LDK Symvouloi Michanikoi A.E., NAMA Symvouloi Michanikoi kai Meletites A.E., LDK Symvouloi Michanikoi A.E.

Motparter: Archi Exetasis Prodikastikon Prosfigon (AEPP), Attiko Metro A.E.

ytterligare deltagare i rättegången: SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon – Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE – TPF Getinsa Euroestudios SL, SALFO kai Synergates Anonymi Etairia Meletitikon Ypiresion Technikon Ergon, Grafeio Doxiadi Shymvouloi gia Anaptyxi kai Oikistiki AE, TPF Getinsa Euroestudios SL

Domslut

Artiklarna 1.1 och 1.3, 2.1 a och b samt 2a.2 i rådets direktiv 92/13/EEG av den 25 februari 1992 om samordning av lagar och andra författningar om gemenskapsregler om upphandlingsförfaranden tillämpade av företag och verk inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/23/EU av den 26 februari 2014, ska tolkas på så sätt att en anbudsgivare, som har uteslutits från ett förfarande för offentlig upphandling i ett skede av förfarandet som ligger före kontraktstilldelningen och som har fått avslag på sin ansökan om uppskov med verkställigheten av uteslutningsbeslutet, har rätt att i sin ansökan om uppskov med verkställigheten av beslutet att anta en annan anbudsgivares anbud – som lämnats samtidigt som den uteslutna anbudsgivarens anbud – åberopa samtliga grunder avseende åsidosättande av unionsrätten om offentlig upphandling eller av nationella införlivandebestämmelser, inbegripet grunder som saknar samband med de oegentligheter som föranlett att det egna anbudet har uteslutits. Denna möjlighet påverkas inte av att nämnda anbudsgivare har fått avslag på den ansökan om överprövning av uteslutningsbeslutet som, enligt nationell rätt, först måste ha getts in till ett oberoende nationellt organ, under förutsättning att avslagsbeslutet inte har vunnit laga kraft.

---

(1)  EUT C 19, 20.1.2020.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/3

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Corte suprema di cassazione – Italien) – Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze mot MI (C-870/19), TB (C-871/19)

(Förenade målen C-870/19 och C-871/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Tillnärmning av lagstiftning - Färdskrivare vid vägtransporter - Förordning (EEG) nr 3821/85 - Artikel 15.7 - Förordning (EG) nr 561/2006 - Kontrollförfarande - Administrativ sanktion - Underlåtenhet att uppvisa färdskrivarens diagramblad avseende innevarande dag och de föregående 28 dagarna - En enda eller flera överträdelser)

(2021/C 189/03)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte suprema di cassazione

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Prefettura Ufficio territoriale del governo di Firenze

Motpart: MI (C-870/19), TB (C-871/19)

Domslut

Artikel 15.7 i rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare vid vägtransporter, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006, och artikel 19 i förordning nr 561/2006, ska tolkas så, att när en förare av ett vägtransportfordon som är föremål för en kontroll inte kan visa upp diagramblad från färdskrivaren avseende flera verksamma dagar under den period som omfattar kontrolldagen och de 28 föregående dagarna, ska behöriga myndigheter i den medlemsstat där kontrollen utförs konstatera att föraren har begått en enda överträdelse och inte ålägga vederbörande mer än en sanktion för denna överträdelse.

---

(1)  EUT C 54, 17.2.2020.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/4

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Helsingfors förvaltningsdomstol – Finland) – Förfarande anhängiggjort av A.

(Mål C-950/19) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Bolagsrätt - Direktiv 2006/43/EG - Lagstadgad revision av årsredovisning, årsbokslut och koncernredovisning - Artikel 22a.1 a - En lagstadgad revisor rekryteras av ett granskat företag - Karenstid - Förbud mot att tillträda en ledande befattning i det granskade företaget - Åsidosättande - Överträdelsens svårhetsgrad och varaktighet - Begreppet ”tillträder en befattning” - Omfattning - Ett anställningsavtal ingås med det granskade företaget - Lagstadgade revisorers självständighet - Extern aspekt)

(2021/C 189/04)

Rättegångsspråk: finska

Hänskjutande domstol

Helsingin hallinto-oikeus

Part i målet vid den nationella domstolen

Klagande: A

Ytterligare deltagare i rättegången: Patentti- ja rekisterihallituksen tilintarkastuslautakunta

Domslut

Artikel 22a.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG av den 17 maj 2006 om lagstadgad revision av årsredovisning, årsbokslut och koncernredovisning och om ändring av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG samt om upphävande av rådets direktiv 84/253/EEG, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/56/EU av den 16 april 2014 ska tolkas så, att en lagstadgad revisor, såsom en nyckelrevisor som utsetts av ett revisionsföretag inom ramen för ett revisionsuppdrag, ska anses ha tillträtt en ledande befattning i ett granskat företag, i den mening som avses i denna bestämmelse, från och med det att vederbörande ingår ett anställningsavtal avseende denna befattning med nämnda företag, även om vederbörande faktiskt ännu inte har börjat utföra sina arbetsuppgifter i den befattningen.

---

(1)  EUT C 77, 9.3.2020.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/4

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 23 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från Attunda tingsrätt – Sverige) – Airhelp Ltd mot Scandinavian Airlines System SAS

(Mål C-28/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Lufttrafik - Förordning (EG) nr 261/2004 - Artikel 5.3 - Gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid inställda eller kraftigt försenade flygningar - Befrielse från kompensationsskyldighet - Begreppet ”extraordinära omständigheter” - Lagenligt organiserad pilotstrejk - Omständigheter som är ”interna” respektive ”externa” i förhållande till den verksamhet som bedrivs av det lufttrafikföretag som utför flygningen - Artiklarna 16, 17 och 28 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna - Lufttrafikföretagets näringsfrihet, rätt till egendom och förhandlingsrätt har inte åsidosatts)

(2021/C 189/05)

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Attunda tingsrätt

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Airhelp Ltd

Svarande: Scandinavian Airlines System SAS

Domslut

Artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 ska tolkas så, att en strejk som inleds på uppmaning av en fackförening för personal vid ett lufttrafikföretag som utför en flygning, med iakttagande av de villkor som uppställs i nationell lagstiftning, bland annat avseende den tidsfrist som gäller för varsel, vars syfte är att arbetstagarna hos detta företag ska få gehör för sina krav och som genomförs av en personalkategori som fordras för att genomföra en flygning, inte utgör en ”extraordinär omständighet” i den mening som avses i den bestämmelsen.

---

(1)  EUT C 85, 23.3.2020.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/5 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/5

---

Domstolens dom (femte avdelningen) av den 24 mars 2021 (begäran om förhandsavgörande från High Court of Justice, Family Division (England and Wales) – Förenade kungariket) – SS mot MCP

(Mål C-603/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Brådskande mål om förhandsavgörande - Område med frihet, säkerhet och rättvisa - Civilrättsligt samarbete - Förordning (EG) nr 2201/2003 - Artikel 10 - Behörighet i mål om föräldraansvar - Bortförande av barn - Behörighet för domstolarna i en medlemsstat - Geografisk räckvidd - Bortförande av ett barn till ett tredjeland - Förvärvad hemvist i detta tredjeland)

(2021/C 189/06)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

High Court of Justice, Family Division (England and Wales)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: SS

Motpart: MCP

Domslut

Artikel 10 i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000, i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 2116/2004 av den 2 december 2004, ska tolkas så, att den inte är tillämplig när det konstateras att ett barn, den dag då talan om föräldraansvar väcks, har fått sin hemvist i ett tredjeland, efter att ha bortförts till den staten. I ett sådant fall ska behörigheten för den domstol vid vilken talan väckts fastställas i enlighet med tillämpliga internationella konventioner eller, i avsaknad av en sådan internationell konvention, i enlighet med artikel 14 i förordningen.

---

(1)  EUT C 28, 25.1.2021

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/5 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid (Spanien) den 15 januari de 2021 – ZA, AZ, BX, CV, DU och ET mot Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

(Mål C-25/21)

(2021/C 189/07)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Mercantil no 2 de Madrid

Parter i det nationella målet

Kärande: ZA, AZ, BX, CV, DU och ET

Svarande: Repsol Comercial de Productos Petrolíferos S.A.

Tolkningsfrågor

| 1) | Om käranden styrker att hans avtalsförhållande med REPSOL om exklusiv leverans och rätt att använda leverantörens varumärke (mot kommission eller genom direktförsäljning med referenspris-återförsäljning med rabatt) omfattas av det geografiska område och den tidsperiod som den nationella konkurrensmyndigheten granskar, ska då detta avtalsförhållande anses ha påverkats av det beslut som Tribunal de Defensa de la Competencia (Konkurrensdomstolen) fattade den 11 juli 2001 (mål 490/00 REPSOL) och/eller av det beslut som Comisión Nacional de la Competencia (konkurrensmyndighet) fattade den 30 juli 2009 (ärende 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), och ska då kraven i artikel 2 i förordning (EG) nr 1/2003 (1)
  rörande bevisbördan för överträdelsen därmed anses ha uppfyllts? |
| --- | --- |

1)

Om käranden styrker att hans avtalsförhållande med REPSOL om exklusiv leverans och rätt att använda leverantörens varumärke (mot kommission eller genom direktförsäljning med referenspris-återförsäljning med rabatt) omfattas av det geografiska område och den tidsperiod som den nationella konkurrensmyndigheten granskar, ska då detta avtalsförhållande anses ha påverkats av det beslut som Tribunal de Defensa de la Competencia (Konkurrensdomstolen) fattade den 11 juli 2001 (mål 490/00 REPSOL) och/eller av det beslut som Comisión Nacional de la Competencia (konkurrensmyndighet) fattade den 30 juli 2009 (ärende 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), och ska då kraven i artikel 2 i förordning (EG) nr 1/2003 (1)
  rörande bevisbördan för överträdelsen därmed anses ha uppfyllts?

| 2) | Om svaret på föregående fråga är jakande och det i det konkreta fallet har styrkts att avtalsförhållandet påverkas av Tribunal de Defensa de la Competencias beslut av den 11 juli 2001 (ärende 490/00 REPSOL) och/eller av Comisión Nacional de la Competencias beslut av den 30 juli 2009 (ärende 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), måste då följden bli att avtalet ogiltigförklaras, i enlighet med artikel 101.2 FEUF? |
| --- | --- |

2)

Om svaret på föregående fråga är jakande och det i det konkreta fallet har styrkts att avtalsförhållandet påverkas av Tribunal de Defensa de la Competencias beslut av den 11 juli 2001 (ärende 490/00 REPSOL) och/eller av Comisión Nacional de la Competencias beslut av den 30 juli 2009 (ärende 652/07 REPSOL/CEPSA/BP), måste då följden bli att avtalet ogiltigförklaras, i enlighet med artikel 101.2 FEUF?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EUT L 1, 2003, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/6 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/6

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Ravensburg (Tyskland) den 28 januari 2021 – F. F., B. A. mot C. Bank AG, Bank D. K. AG

(Mål C-47/21)

(2021/C 189/08)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Ravensburg

Parter i det nationella målet

Klagande: F.F., B.A.

Motpart: C. Bank AG, Bank D.K. AG

Tolkningsfrågor

| 1. | Beträffande laglighetspresumtion enligt artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och 12 § stycke 1 tredje meningen i Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch (lagen om införande av den tyska civillagen) (nedan kallad EGBGB):






  a) | Är artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och artikel 247 12 § stycke 1 tredje meningen EGBGB oförenliga med artiklarna 10.2 p och 14.1 i direktiv 2008/48/EG (1) i den mån de förklarar att avtalsvillkor som strider mot bestämmelserna i artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG uppfyller de krav som ställs i artikel 247 6 § stycke 2 första och andra meningen EGBGB och de krav som ställs i artikel 247 12 § stycke 1 andra meningen led 2 b EGBGB?
  Om denna fråga besvaras jakande: |
| --- | --- | --- |

1.

Beträffande laglighetspresumtion enligt artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och 12 § stycke 1 tredje meningen i Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuch (lagen om införande av den tyska civillagen) (nedan kallad EGBGB):

a)

Är artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och artikel 247 12 § stycke 1 tredje meningen EGBGB oförenliga med artiklarna 10.2 p och 14.1 i direktiv 2008/48/EG (1) i den mån de förklarar att avtalsvillkor som strider mot bestämmelserna i artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG uppfyller de krav som ställs i artikel 247 6 § stycke 2 första och andra meningen EGBGB och de krav som ställs i artikel 247 12 § stycke 1 andra meningen led 2 b EGBGB?

Om denna fråga besvaras jakande:

| b) | Följer det av unionsrätten, särskilt artiklarna 10.2 p och 14.1 i direktiv 2008/48/EG, att artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och artikel 247 12 § stycke 1 tredje meningen EGBGB inte är tillämpliga i den mån de förklarar att avtalsvillkor som strider mot bestämmelserna i artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG uppfyller de krav som ställs i artikel 247 6 § stycke 2 första och andra meningen EGBGB och de krav som ställs i artikel 247 12 § stycke 1 andra meningen led 2 b EGBGB?
  Oberoende av svaret på frågorna 1 a och b: |
| --- | --- |

b)

Följer det av unionsrätten, särskilt artiklarna 10.2 p och 14.1 i direktiv 2008/48/EG, att artikel 247 6 § stycke 2 tredje meningen och artikel 247 12 § stycke 1 tredje meningen EGBGB inte är tillämpliga i den mån de förklarar att avtalsvillkor som strider mot bestämmelserna i artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG uppfyller de krav som ställs i artikel 247 6 § stycke 2 första och andra meningen EGBGB och de krav som ställs i artikel 247 12 § stycke 1 andra meningen led 2 b EGBGB?

Oberoende av svaret på frågorna 1 a och b:

| 2. | Beträffande de obligatoriska uppgifterna enligt artikel 10.2 i direktiv 2008/48/EG:






  a) | Ska artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att det räntebelopp per dag som ska anges i kreditavtalet ska beräknas på grundval av den kreditränta som anges i avtalet? |
| --- | --- | --- |

2.

Beträffande de obligatoriska uppgifterna enligt artikel 10.2 i direktiv 2008/48/EG:

a)

Ska artikel 10.2 p i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att det räntebelopp per dag som ska anges i kreditavtalet ska beräknas på grundval av den kreditränta som anges i avtalet?

| b) | Beträffande artikel 10.2 r i direktiv 2008/48/EG:






  aa) | Ska denna bestämmelse tolkas på så sätt att uppgifterna i kreditavtalet om kompensation vid uppsägning i förtid vid förtidsåterbetalning av lånet ska vara så exakta att konsumenten åtminstone kan göra en ungefärlig beräkning av kompensationen?
  (För det fall att ovanstående fråga besvaras jakande) |
| --- | --- | --- |

b)

Beträffande artikel 10.2 r i direktiv 2008/48/EG:

aa)

Ska denna bestämmelse tolkas på så sätt att uppgifterna i kreditavtalet om kompensation vid uppsägning i förtid vid förtidsåterbetalning av lånet ska vara så exakta att konsumenten åtminstone kan göra en ungefärlig beräkning av kompensationen?

(För det fall att ovanstående fråga besvaras jakande)

| bb) | Utgör artikel 10.2 r och artikel 14.1 andra meningen i direktiv 2008/48 hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, i vilken det föreskrivs att ångerfristen, trots att de uppgifter som ska anges enligt artikel 10.2 r i direktiv 2008/48 är ofullständiga, ska börja löpa vid tidpunkten för avtalets ingående och att den enda rättsföljden av detta är att kreditgivarens rätt till kompensation för förtidsåterbetalning upphör? |
| --- | --- |

bb)

Utgör artikel 10.2 r och artikel 14.1 andra meningen i direktiv 2008/48 hinder för en bestämmelse i nationell lagstiftning, i vilken det föreskrivs att ångerfristen, trots att de uppgifter som ska anges enligt artikel 10.2 r i direktiv 2008/48 är ofullständiga, ska börja löpa vid tidpunkten för avtalets ingående och att den enda rättsföljden av detta är att kreditgivarens rätt till kompensation för förtidsåterbetalning upphör?

| c) | Ska artikel 10.2 l i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att den dröjsmålsränta som gäller när kreditavtalet ingås ska meddelas som ett absolut tal i kreditavtalet, och att åtminstone den gällande referensräntan (i det nu aktuella fallet basräntesatsen enligt 247 § i Bürgerliches Gesetzbuch (BGB) (den tyska civillagen)), utifrån vilken den gällande dröjsmålsräntesatsen ska beräknas genom ett tillägg (i det nu aktuella fallet av fem procentenheter enligt 288 § stycke 1 andra meningen BGB), ska anges som ett absolut tal, och ska konsumenten informeras om referensräntan (basräntesatsen) och om att denna kan ändras? |
| --- | --- |

c)

Ska artikel 10.2 l i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att den dröjsmålsränta som gäller när kreditavtalet ingås ska meddelas som ett absolut tal i kreditavtalet, och att åtminstone den gällande referensräntan (i det nu aktuella fallet basräntesatsen enligt 247 § i Bürgerliches Gesetzbuch (BGB) (den tyska civillagen)), utifrån vilken den gällande dröjsmålsräntesatsen ska beräknas genom ett tillägg (i det nu aktuella fallet av fem procentenheter enligt 288 § stycke 1 andra meningen BGB), ska anges som ett absolut tal, och ska konsumenten informeras om referensräntan (basräntesatsen) och om att denna kan ändras?

| d) | Ska artikel 10.2 t i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att de väsentliga formella kraven för att få tillgång till en mekanism för klagomål och prövning utanför domstol ska anges i kreditavtalet?
  Om minst en av de ovanstående frågorna 2 a–d besvaras jakande: |
| --- | --- |

d)

Ska artikel 10.2 t i direktiv 2008/48/EG tolkas på så sätt att de väsentliga formella kraven för att få tillgång till en mekanism för klagomål och prövning utanför domstol ska anges i kreditavtalet?

Om minst en av de ovanstående frågorna 2 a–d besvaras jakande:

| e) | Ska artikel 14.1 andra meningen b i direktiv 2008/48 tolkas på så sätt att ångerfristen börjar löpa först när fullständig och korrekt information enligt artikel 10.2 i direktiv 2008/48 har lämnats?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

e)

Ska artikel 14.1 andra meningen b i direktiv 2008/48 tolkas på så sätt att ångerfristen börjar löpa först när fullständig och korrekt information enligt artikel 10.2 i direktiv 2008/48 har lämnats?

Om denna fråga besvaras nekande:

| f) | Vilka är de avgörande kriterierna för att ångerfristen ska börja löpa trots att ofullständiga eller oriktiga uppgifter har lämnats?
  Om de ovanstående frågorna 1 a och/eller minst en av frågorna 2 a–d besvaras jakande: |
| --- | --- |

f)

Vilka är de avgörande kriterierna för att ångerfristen ska börja löpa trots att ofullständiga eller oriktiga uppgifter har lämnats?

Om de ovanstående frågorna 1 a och/eller minst en av frågorna 2 a–d besvaras jakande:

| 3. | Beträffande förverkande av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG:






  a) | Kan ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG förverkas?
  Om denna fråga besvaras jakande: |
| --- | --- | --- |

3.

Beträffande förverkande av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG:

a)

Kan ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG förverkas?

Om denna fråga besvaras jakande:

| b) | Innebär förverkandet en tidsbegränsning av ångerrätten som ska regleras i ett parlamentariskt beslut?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

b)

Innebär förverkandet en tidsbegränsning av ångerrätten som ska regleras i ett parlamentariskt beslut?

Om denna fråga besvaras nekande:

| c) | Är det för förverkande ett subjektivt villkor att konsumenten ska ha haft kännedom om att ångerrätten består, eller åtminstone burit ansvaret för sin okunskap genom grov oaktsamhet?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

c)

Är det för förverkande ett subjektivt villkor att konsumenten ska ha haft kännedom om att ångerrätten består, eller åtminstone burit ansvaret för sin okunskap genom grov oaktsamhet?

Om denna fråga besvaras nekande:

| d) | Utgör kreditgivarens möjlighet att i efterhand lämna informationen enligt artikel 14.1 andra meningen b i direktiv 2008/48/EG till kredittagaren, och därmed låta ångerfristen börja löpa, hinder för att tillämpa reglerna om förverkande i god tro?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

d)

Utgör kreditgivarens möjlighet att i efterhand lämna informationen enligt artikel 14.1 andra meningen b i direktiv 2008/48/EG till kredittagaren, och därmed låta ångerfristen börja löpa, hinder för att tillämpa reglerna om förverkande i god tro?

Om denna fråga besvaras nekande:

| e) | Är detta förenligt med de fasta principerna i internationell rätt som de tyska domstolarna är bundna av enligt den tyska grundlagen?
  Om denna fråga besvaras jakande: |
| --- | --- |

e)

Är detta förenligt med de fasta principerna i internationell rätt som de tyska domstolarna är bundna av enligt den tyska grundlagen?

Om denna fråga besvaras jakande:

| f) | Hur ska den tyska rättstillämparen lösa en konflikt mellan bindande bestämmelser i internationell rätt och EU-domstolens föreskrifter? |
| --- | --- |

f)

Hur ska den tyska rättstillämparen lösa en konflikt mellan bindande bestämmelser i internationell rätt och EU-domstolens föreskrifter?

| 4. | Beträffande missbruk från konsumentens sida av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG:






  a) | Kan utövandet av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG utgöra rättsmissbruk?
  Om denna fråga besvaras jakande: |
| --- | --- | --- |

4.

Beträffande missbruk från konsumentens sida av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG:

a)

Kan utövandet av ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG utgöra rättsmissbruk?

Om denna fråga besvaras jakande:

| b) | Utgör ett antagande om rättsmissbruk vid utövandet av ångerrätten en begränsning av ångerrätten som ska regleras i ett parlamentariskt beslut?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

b)

Utgör ett antagande om rättsmissbruk vid utövandet av ångerrätten en begränsning av ångerrätten som ska regleras i ett parlamentariskt beslut?

Om denna fråga besvaras nekande:

| c) | Är ett villkor för att det ska anses föreligga missbruk av ångerrätten i subjektivt hänseende att konsumenten har haft kännedom om att ångerrätten består, eller åtminstone har burit ansvaret för sin okunskap genom grov oaktsamhet?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

c)

Är ett villkor för att det ska anses föreligga missbruk av ångerrätten i subjektivt hänseende att konsumenten har haft kännedom om att ångerrätten består, eller åtminstone har burit ansvaret för sin okunskap genom grov oaktsamhet?

Om denna fråga besvaras nekande:

| d) | Utgör kreditgivarens möjlighet att i efterhand lämna informationen enligt artikel 14.1 andra meningen led b i direktiv 2008/48/EG till kredittagaren, och därmed låta ångerfristen börja löpa, hinder för att fastställa att ångerrätten utövats på ett sätt som strider mot god tro och således utgör rättsmissbruk?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

d)

Utgör kreditgivarens möjlighet att i efterhand lämna informationen enligt artikel 14.1 andra meningen led b i direktiv 2008/48/EG till kredittagaren, och därmed låta ångerfristen börja löpa, hinder för att fastställa att ångerrätten utövats på ett sätt som strider mot god tro och således utgör rättsmissbruk?

Om denna fråga besvaras nekande:

| e) | Är detta förenligt med de fasta principerna i internationell rätt som de tyska domstolarna är bundna av enligt grundlagen?
  Om denna fråga besvaras jakande: |
| --- | --- |

e)

Är detta förenligt med de fasta principerna i internationell rätt som de tyska domstolarna är bundna av enligt grundlagen?

Om denna fråga besvaras jakande:

| f) | Hur ska den tyska rättstillämparen lösa en konflikt mellan bindande bestämmelser i internationell rätt och EU-domstolens föreskrifter? |
| --- | --- |

f)

Hur ska den tyska rättstillämparen lösa en konflikt mellan bindande bestämmelser i internationell rätt och EU-domstolens föreskrifter?

| 5. | Oberoende av svaret på ovanstående frågor:






  a) | Är det förenligt med unionsrätten, särskilt med ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG, när det eav nationell rätt, i samband med ett kreditavtal som är knutet till ett köpeavtal, efter det att konsumentens ångerrätt enligt artikel 14.1 i direktiv 2008/48/EG har utövats med giltig verkan, följer att






  aa) | en konsuments rätt gentemot kreditgivaren att få de belopp som betalats i amortering återbetalda börjar gälla först när konsumenten har lämnat ut den köpta varan eller har bevisat att han eller hon har avsänt varan till kreditgivaren? |
| --- | --- | --- | --- |

5.

Oberoende av svaret på ovanstående frågor:

a)

Är det förenligt med unionsrätten, särskilt med ångerrätten enligt artikel 14.1 första meningen i direktiv 2008/48/EG, när det eav nationell rätt, i samband med ett kreditavtal som är knutet till ett köpeavtal, efter det att konsumentens ångerrätt enligt artikel 14.1 i direktiv 2008/48/EG har utövats med giltig verkan, följer att

aa)

en konsuments rätt gentemot kreditgivaren att få de belopp som betalats i amortering återbetalda börjar gälla först när konsumenten har lämnat ut den köpta varan eller har bevisat att han eller hon har avsänt varan till kreditgivaren?

| bb) | konsumentens talan om återbetalning efter det att den köpta varan har lämnats ut av de belopp som konsumenten betalat i amortering ska avvisas som för tillfället ogrundad, om kreditgivaren inte har gjort sig skyldig till dröjsmål med mottagandet av den köpta varan?
  Om denna fråga besvaras nekande: |
| --- | --- |

bb)

konsumentens talan om återbetalning efter det att den köpta varan har lämnats ut av de belopp som konsumenten betalat i amortering ska avvisas som för tillfället ogrundad, om kreditgivaren inte har gjort sig skyldig till dröjsmål med mottagandet av den köpta varan?

Om denna fråga besvaras nekande:

| b) | Följer det av unionsrätten att de nationella ordningar som beskrivs i leden aa och/eller bb inte är tillämpliga?
  Oberoende av svaret på de ovanstående frågorna 1–5: |
| --- | --- |

b)

Följer det av unionsrätten att de nationella ordningar som beskrivs i leden aa och/eller bb inte är tillämpliga?

Oberoende av svaret på de ovanstående frågorna 1–5:

| 6. | Är 348a § stycke 2 led 1 i Zivilprozessordnung (ZPO) (den tyska civilprocesslagen), i den mån denna bestämmelse också avser utfärdande av beslut att begära förhandsavgörande enligt artikel 267 andra stycket FEUF, oförenlig med de nationella domstolarnas befogenhet att begära förhandsavgörande enligt artikel 267 andra stycket FEUF, och ska den därför inte tillämpas på utfärdande av beslut att begära förhandsavgörande? |
| --- | --- |

6.

Är 348a § stycke 2 led 1 i Zivilprozessordnung (ZPO) (den tyska civilprocesslagen), i den mån denna bestämmelse också avser utfärdande av beslut att begära förhandsavgörande enligt artikel 267 andra stycket FEUF, oförenlig med de nationella domstolarnas befogenhet att begära förhandsavgörande enligt artikel 267 andra stycket FEUF, och ska den därför inte tillämpas på utfärdande av beslut att begära förhandsavgörande?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (EUT L 133, 2008, s. 66).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesgerichtshof (Tyskland) den 2 februari 2021 – Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG mot E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

(Mål C-62/21)

(2021/C 189/09)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesgerichtshof

Parter i det nationella målet

Klagande: Leinfelder Uhren München GmbH & Co. KG

Motparter: E. Leinfelder GmbH, TL, SW, WL

Tolkningsfrågor

| 1. | Leder den omständigheten att en ansökan om upphävande av ett EU-varumärke på grund av att varumärket inte har använts får ges in av fysiska eller juridiska personer samt sammanslutningar som har rätt att föra talan inför domstolar och andra myndigheter i den mening som avses i artikel 56.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (1) och artikel 63.1 a i förordning (EU) 2017/1001 (2) till att en avtalsklausul blir ogiltig om det i denna klausul anges att en tredje part förpliktar sig att inte inge någon ansökan om upphävande av detta EU varumärke till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) gentemot varumärkesinnehavaren på grund av underlåten användning? |
| --- | --- |

1.

Leder den omständigheten att en ansökan om upphävande av ett EU-varumärke på grund av att varumärket inte har använts får ges in av fysiska eller juridiska personer samt sammanslutningar som har rätt att föra talan inför domstolar och andra myndigheter i den mening som avses i artikel 56.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 (1) och artikel 63.1 a i förordning (EU) 2017/1001 (2) till att en avtalsklausul blir ogiltig om det i denna klausul anges att en tredje part förpliktar sig att inte inge någon ansökan om upphävande av detta EU varumärke till Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) gentemot varumärkesinnehavaren på grund av underlåten användning?

| 2. | Innebär den omständigheten att en ansökan om upphävande av ett EU varumärke på grund av att varumärket inte har använts får ges in av fysiska eller juridiska personer samt sammanslutningar som har rätt att föra talan inför domstolar och andra myndigheter i den mening som avses i artikel 56.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 och artikel 63.1 a i förordning (EU) 2017/1001 att en lagakraftvunnen dom från en domstol i en medlemsstat ska lämnas utan avseende, om det i denna dom fastställs att motparten ska återkalla en ansökan om upphävande av ett EU-varumärke på grund av underlåten användning som motparten eller dennes ombud har ingett i ett upphävandeförfarande vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) och unionsdomstolarna? |
| --- | --- |

2.

Innebär den omständigheten att en ansökan om upphävande av ett EU varumärke på grund av att varumärket inte har använts får ges in av fysiska eller juridiska personer samt sammanslutningar som har rätt att föra talan inför domstolar och andra myndigheter i den mening som avses i artikel 56.1 a i förordning (EG) nr 207/2009 och artikel 63.1 a i förordning (EU) 2017/1001 att en lagakraftvunnen dom från en domstol i en medlemsstat ska lämnas utan avseende, om det i denna dom fastställs att motparten ska återkalla en ansökan om upphävande av ett EU-varumärke på grund av underlåten användning som motparten eller dennes ombud har ingett i ett upphävandeförfarande vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) och unionsdomstolarna?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 207/2009 av den 26 februari 2009 om gemenskapsvarumärken (kodifierad version) (EUT L 78, 2009, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (EUT L 154, 2017, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spanien) den 11 februari 2021 – Gerencia Regional de Salud de Castilla y León mot Delia

(Mål C-86/21)

(2021/C 189/10)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Parter i det nationella målet

Klagande: Gerencia Regional de Salud de Castilla y León

Motpart: Delia

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör artikel 45 FEUF och artikel 7 i förordning nr [492]/2011 (1) hinder för en nationell bestämmelse som artikel 6.2 c i dekret 43/2009 av den 2 juli 2009, vilken hindrar erkännande av tjänstgöringstid i en viss yrkeskategori i ett offentligt hälso- och sjukvårdssystem i en annan medlemsstat i Europeiska unionen? |
| --- | --- |

1)

Utgör artikel 45 FEUF och artikel 7 i förordning nr [492]/2011 (1) hinder för en nationell bestämmelse som artikel 6.2 c i dekret 43/2009 av den 2 juli 2009, vilken hindrar erkännande av tjänstgöringstid i en viss yrkeskategori i ett offentligt hälso- och sjukvårdssystem i en annan medlemsstat i Europeiska unionen?

| 2) | I det fall svaret på den första frågan är jakande, skulle erkännandet av tjänstgöringstiden i det offentliga hälso- och sjukvårdssystemet i en medlemsstat kunna villkoras av på förhand antagna allmänna kriterier för godkännande av systemen för karriärutveckling för hälso- och sjukvårdspersonal i Europeiska unionens medlemsstater? |
| --- | --- |

2)

I det fall svaret på den första frågan är jakande, skulle erkännandet av tjänstgöringstiden i det offentliga hälso- och sjukvårdssystemet i en medlemsstat kunna villkoras av på förhand antagna allmänna kriterier för godkännande av systemen för karriärutveckling för hälso- och sjukvårdspersonal i Europeiska unionens medlemsstater?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 492/2011 av den 5 april 2011 om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen (EUT L 141, 2011, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna) den 25 februari 2021 – X BV mot Classic Coach Company vof, Y, Z

(Mål C-112/21)

(2021/C 189/11)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i det nationella målet

Klagande: X BV

Motparter: Classic Coach Company vof, Y, Z

Tolkningsfrågor

| 1) | Är det för fastställandet av att en tredje man har en äldre rättighet i den mening som avses i det upphävda direktivet 2008/95/EG (1)







  a. | tillräckligt att denne tredje man före deponeringen av varumärket i näringsverksamhet har använt en rättighet som erkänns av den ifrågavarande medlemsstatens lagstiftning, eller |
| --- | --- | --- |

1)

Är det för fastställandet av att en tredje man har en äldre rättighet i den mening som avses i det upphävda direktivet 2008/95/EG (1)

a.

tillräckligt att denne tredje man före deponeringen av varumärket i näringsverksamhet har använt en rättighet som erkänns av den ifrågavarande medlemsstatens lagstiftning, eller

| b. | krävs det att denne tredje man med stöd av denna äldre rättighet, enligt tillämplig lagstiftning, kan förbjuda varumärkesinnehavaren att använda varumärket? |
| --- | --- |

b.

krävs det att denne tredje man med stöd av denna äldre rättighet, enligt tillämplig lagstiftning, kan förbjuda varumärkesinnehavaren att använda varumärket?

| 2) | Har det för svaret på fråga 1 betydelse huruvida varumärkesinnehavaren har en ännu äldre rättighet (som erkänns av den ifrågavarande medlemsstatens lagstiftning) beträffande det som varumärke registrerade tecknet, och har det, om så är fallet, i så fall betydelse huruvida varumärkesinnehavaren med stöd av denna ännu äldre erkända rättighet kan förbjuda tredje man att använda sin påstått äldre rättighet? |
| --- | --- |

2)

Har det för svaret på fråga 1 betydelse huruvida varumärkesinnehavaren har en ännu äldre rättighet (som erkänns av den ifrågavarande medlemsstatens lagstiftning) beträffande det som varumärke registrerade tecknet, och har det, om så är fallet, i så fall betydelse huruvida varumärkesinnehavaren med stöd av denna ännu äldre erkända rättighet kan förbjuda tredje man att använda sin påstått äldre rättighet?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv av den 22 oktober 2008 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (EUT L 299, 2008, s. 25)

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/11 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hof van beroep te Brussel (Belgien) den 2 mars 2021 – Proximus NV mot Gegevensbeschermingsautoriteit

(Mål C-129/21)

(2021/C 189/12)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hof van beroep te Brussel

Parter i det nationella målet

Klagande: Proximus NV

Motpart: Gegevensbeschermingsautoriteit

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 12[.2] i direktiv 2002/58/EG (1), jämförd med artikel 2 [f] i samma direktiv och med artikel 95 i förordning (EU) 2016/679 (2), tolkas så, att en nationell tillsynsmyndighet får låta abonnentens ”samtycke” i den mening som avses i förordning (EU) 2016/679 ligga till grund för offentliggörandet av dennes personuppgifter i offentliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster, både sådana som operatören själv har utgett och sådana som utomstående leverantörer har utgett, om det inte finns någon nationell bestämmelse av motsatt innebörd? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 12[.2] i direktiv 2002/58/EG (1), jämförd med artikel 2 [f] i samma direktiv och med artikel 95 i förordning (EU) 2016/679 (2), tolkas så, att en nationell tillsynsmyndighet får låta abonnentens ”samtycke” i den mening som avses i förordning (EU) 2016/679 ligga till grund för offentliggörandet av dennes personuppgifter i offentliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster, både sådana som operatören själv har utgett och sådana som utomstående leverantörer har utgett, om det inte finns någon nationell bestämmelse av motsatt innebörd?

| 2) | Ska rätten till radering av uppgifter i artikel 17 i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att den utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att kvalificera en abonnents begäran om att tas bort från offentliga abonnentförteckningar eller nummerupplysningstjänster som en begäran om radering av uppgifter i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2016/679? |
| --- | --- |

2)

Ska rätten till radering av uppgifter i artikel 17 i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att den utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att kvalificera en abonnents begäran om att tas bort från offentliga abonnentförteckningar eller nummerupplysningstjänster som en begäran om radering av uppgifter i den mening som avses i artikel 17 i förordning (EU) 2016/679?

| 3) | Ska artiklarna 24 och 5[.2] i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att dessa utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att av den motiveringsskyldighet som föreskrivs i dessa bestämmelser dra slutsatsen att den personuppgiftsansvarige måste vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att informera utomstående personuppgiftsansvariga – det vill säga leverantören av telefonitjänster och andra leverantörer av abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster som har erhållit personuppgifter från den personuppgiftsansvarige – om att den registrerades har återkallat av sitt samtycke i enlighet med artikel 6 jämförd med artikel 7 i förordningen? |
| --- | --- |

3)

Ska artiklarna 24 och 5[.2] i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att dessa utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att av den motiveringsskyldighet som föreskrivs i dessa bestämmelser dra slutsatsen att den personuppgiftsansvarige måste vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att informera utomstående personuppgiftsansvariga – det vill säga leverantören av telefonitjänster och andra leverantörer av abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster som har erhållit personuppgifter från den personuppgiftsansvarige – om att den registrerades har återkallat av sitt samtycke i enlighet med artikel 6 jämförd med artikel 7 i förordningen?

| 4) | Ska artikel 17[.2] i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att den utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att ålägga en leverantör av allmänt tillgängliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster, som har mottagit en begäran om att inte längre offentliggöra en persons uppgifter, att vidta rimliga åtgärder för att informera sökmotorer om denna begäran om radering av uppgifter? |
| --- | --- |

4)

Ska artikel 17[.2] i förordning (EU) 2016/679 tolkas så, att den utgör hinder för en nationell tillsynsmyndighets möjlighet att ålägga en leverantör av allmänt tillgängliga abonnentförteckningar och nummerupplysningstjänster, som har mottagit en begäran om att inte längre offentliggöra en persons uppgifter, att vidta rimliga åtgärder för att informera sökmotorer om denna begäran om radering av uppgifter?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/58/EG av den 12 juli 2002 om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunikation) (EGT L 201, 2002, s. 37).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning) (EUT L 119, 2016, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Constitucional (Portugal) den 3 mars 2021 – Autoridade Tributária e Aduaneira mot VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda

(Mål C-136/21)

(2021/C 189/13)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Constitucional

Parter i det nationella målet

Sökande: Autoridade Tributária e Aduaneira

Motpart: VectorImpacto – Automóveis Unipessoal Lda

Tolkningsfrågor

Kan artikel 110 FEUF, sedd för sig eller jämförd med artikel 191 FEUF, särskilt dess andra punkt, tolkas så att den inte utgör hinder för en nationell bestämmelse som vid nedsättningar som har samband med fordons genomsnittliga värdeminskning på den inhemska marknaden inte beaktar den miljörelaterade delen av den skatt som tas ut på begagnade fordon för vilka definitiv gemenskapsregistrering erhållits i andra medlemsstater i Europeiska unionen, vilket innebär att den skatt som beräknas på det sättet är högre än den som tas ut på motsvarande inhemska begagnade fordon?

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal d'arrondissement (Luxemburg) den 8 mars 2021 – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl

(Mål C-148/21)

(2021/C 189/14)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal d'arrondissement

Parter i det nationella målet

Kärande: Christian Louboutin

Svarande: Amaon Europe Core Sàrl, Amazon EU Sàrl, Amazon Services Europe Sàrl

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (1) tolkas så, att en användning av ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke i reklam som visas på en webbplats kan tillskrivas den näringsidkare som driver webbplatsen eller till denne ekonomiskt knutna enheter, på grund av att det på webbplatsen visas en blandning av erbjudanden från näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter och erbjudanden från utomstående säljare, genom att nämnda reklam är införlivad i näringsidkarens eller de till denne ekonomiskt knutna enheternas eget reklammeddelande?
  Förstärks införlivandet om






  — | reklamen på webbplatsen har en enhetlig framställning? |
| --- | --- | --- |

1)

Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken (1) tolkas så, att en användning av ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke i reklam som visas på en webbplats kan tillskrivas den näringsidkare som driver webbplatsen eller till denne ekonomiskt knutna enheter, på grund av att det på webbplatsen visas en blandning av erbjudanden från näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter och erbjudanden från utomstående säljare, genom att nämnda reklam är införlivad i näringsidkarens eller de till denne ekonomiskt knutna enheternas eget reklammeddelande?

Förstärks införlivandet om

—

reklamen på webbplatsen har en enhetlig framställning?

| — | reklam från näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter och reklam från utomstående säljare visas, utan åtskillnad med avseende på ursprung men med tydlig visning av näringsidkarens eller till denne ekonomiskt knutna enheters logotyp, som reklam på utomstående webbplatser i form av ”pop up”-fönster? |
| --- | --- |

—

reklam från näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter och reklam från utomstående säljare visas, utan åtskillnad med avseende på ursprung men med tydlig visning av näringsidkarens eller till denne ekonomiskt knutna enheters logotyp, som reklam på utomstående webbplatser i form av ”pop up”-fönster?

| — | näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter erbjuder utomstående säljare en fullservicetjänst som innefattar bistånd vid utarbetande av reklam och fastställande av försäljningspriser samt lagring och expediering av varor? |
| --- | --- |

—

näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter erbjuder utomstående säljare en fullservicetjänst som innefattar bistånd vid utarbetande av reklam och fastställande av försäljningspriser samt lagring och expediering av varor?

| — | näringsidkarens och till denne ekonomiskt knutna enheters webbplats har en sådan utformning att den framställs i form av butiker och rubriker som ”bästsäljare”, ”topprankad” och ”oftast köpta som gåva”, utan någon vid första anblicken synbar åtskillnad mellan näringsidkarens och till denne ekonomiskt knutna enheters egna varor och varor från utomstående säljare? |
| --- | --- |

—

näringsidkarens och till denne ekonomiskt knutna enheters webbplats har en sådan utformning att den framställs i form av butiker och rubriker som ”bästsäljare”, ”topprankad” och ”oftast köpta som gåva”, utan någon vid första anblicken synbar åtskillnad mellan näringsidkarens och till denne ekonomiskt knutna enheters egna varor och varor från utomstående säljare?

| 2) | Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken tolkas så, att en användning i reklam som visas på en e-handelswebbplats av ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke i princip kan tillskrivas den näringsidkare som driver den elektroniska försäljningsplatsen eller till denne ekonomiskt knutna enheter, om en normalt välinformerad och rimligt uppmärksam internetanvändare uppfattar att näringsidkaren eller en till denne ekonomiskt knuten enhet har utövat en aktiv roll vid utarbetandet av reklamen eller om reklamen uppfattas som en del av näringsidkarens eget reklammeddelande?
  Påverkas denna uppfattning






  — | av att näringsidkaren och/eller till denne ekonomiskt knutna enheter är en välrenommerad återförsäljare av ett synnerligen brett spektrum av varor, inbegripet varor i den kategori där de varor som reklamen avser återfinns, eller |
| --- | --- | --- |

2)

Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken tolkas så, att en användning i reklam som visas på en e-handelswebbplats av ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke i princip kan tillskrivas den näringsidkare som driver den elektroniska försäljningsplatsen eller till denne ekonomiskt knutna enheter, om en normalt välinformerad och rimligt uppmärksam internetanvändare uppfattar att näringsidkaren eller en till denne ekonomiskt knuten enhet har utövat en aktiv roll vid utarbetandet av reklamen eller om reklamen uppfattas som en del av näringsidkarens eget reklammeddelande?

Påverkas denna uppfattning

—

av att näringsidkaren och/eller till denne ekonomiskt knutna enheter är en välrenommerad återförsäljare av ett synnerligen brett spektrum av varor, inbegripet varor i den kategori där de varor som reklamen avser återfinns, eller

| — | av att det ovanför den sålunda visade reklamen finns ett rubrikfält där näringsidkarens eller till denne ekonomiskt knutna enheters tjänstevarumärke återges och detta varumärke är ett välrenommerat återförsäljarvarumärke, eller |
| --- | --- |

—

av att det ovanför den sålunda visade reklamen finns ett rubrikfält där näringsidkarens eller till denne ekonomiskt knutna enheters tjänstevarumärke återges och detta varumärke är ett välrenommerat återförsäljarvarumärke, eller

| — | av att näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter parallellt med denna visning erbjuder tjänster som traditionellt erbjuds av återförsäljare av varor i den kategori som den vara som reklamen avser tillhör? |
| --- | --- |

—

av att näringsidkaren eller till denne ekonomiskt knutna enheter parallellt med denna visning erbjuder tjänster som traditionellt erbjuds av återförsäljare av varor i den kategori som den vara som reklamen avser tillhör?

| 3) | Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken tolkas så, att expediering i näringsverksamhet till en slutkonsument av en vara försedd med ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke, utan varumärkesinnehavarens medgivande, utgör användning som kan tillskrivas den som expedierar varan endast om denne har faktisk kännedom om att kännetecknet har anbringats på varan?
  Ska den som sålunda expedierar varan anses ha använt det berörda kännetecknet, om denne eller en därtill ekonomiskt knuten enhet har uppgett för slutkonsumenten att den expedierande enheten eller en därtill ekonomiskt knuten enhet skulle komma att ombesörja expedieringen efter det att den expedierande enheten eller en därtill knuten ekonomisk enhet hade lagrat varan för det syftet?
  Ska den som sålunda expedierar varan anses ha använt det berörda kännetecknet, om denne eller en därtill ekonomiskt knuten enhet tidigare har bidragit aktivt till visning i näringsverksamhet av reklam för den med nämnda kännetecken försedda varan eller har registrerat den beställning som slutkonsumenten har lagt efter att ha sett nämnda reklam? |
| --- | --- |

3)

Ska artikel 9.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken tolkas så, att expediering i näringsverksamhet till en slutkonsument av en vara försedd med ett kännetecken som är identiskt med ett varumärke, utan varumärkesinnehavarens medgivande, utgör användning som kan tillskrivas den som expedierar varan endast om denne har faktisk kännedom om att kännetecknet har anbringats på varan?

Ska den som sålunda expedierar varan anses ha använt det berörda kännetecknet, om denne eller en därtill ekonomiskt knuten enhet har uppgett för slutkonsumenten att den expedierande enheten eller en därtill ekonomiskt knuten enhet skulle komma att ombesörja expedieringen efter det att den expedierande enheten eller en därtill knuten ekonomisk enhet hade lagrat varan för det syftet?

Ska den som sålunda expedierar varan anses ha använt det berörda kännetecknet, om denne eller en därtill ekonomiskt knuten enhet tidigare har bidragit aktivt till visning i näringsverksamhet av reklam för den med nämnda kännetecken försedda varan eller har registrerat den beställning som slutkonsumenten har lagt efter att ha sett nämnda reklam?

---

(1)  EUT L 154, 2017, s. 1.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal administratif (Luxemburg) den 5 mars 2021 – A, B och C, som rättsligt företräds av sina föräldrar mot Ministre de l’Immigration et de l’Asile

(Mål C-153/21)

(2021/C 189/15)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal administratif

Parter i det nationella målet

Klagande: A, B och C, som rättsligt företräds av sina föräldrar

Motpart: Ministre de l’Immigration et de l’Asile

Tolkningsfrågor

Kan artikel 33.2 a i [Europaparlamentets och rådets] direktiv 2013/32/EU [av den 26 juni 2013] om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd, (1) jämförd med artikel 23 i [Europaparlamentets och rådets] direktiv 2011/95/EU [av den 13 december 2011] om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, (2) och jämförd med artikel 24 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, tolkas på så sätt att det är tillåtet att avvisa en ansökan om internationellt skydd som har ingetts av föräldrarna i det underåriga barnets namn och för dennes räkning i en annan medlemsstat (i detta fall Luxemburg) än den medlemsstat som tidigare beviljade endast föräldrarna och barnets syskon internationellt skydd (i detta fall Grekland), på grund av att myndigheterna i landet, som före de sistnämndas avresa och barnets födelse, beviljade dem internationellt skydd, har garanterat att barnet, efter sin ankomst och de övriga familjemedlemmarnas återvändande, kommer att kunna få uppehållstillstånd och samma förmåner som beviljas personer som har beviljats internationellt skydd, dock utan att dessa myndigheter har försäkrat att barnet personligen kommer att beviljas internationellt skydd?

---

(1)  EUT L 180, 2013, s. 60.

(2)  EUT L 337, 2011, s. 9.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Administratīvā rajona tiesa (Lettland) den 12 mars 2021 – SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA mot Latvijas Zinātnes padome

(Mål C-164/21)

(2021/C 189/16)

Rättegångsspråk: lettiska

Hänskjutande domstol

Administratīvā rajona tiesa

Parter i det nationella målet

Klagande: SIA BALTIJAS STARPTAUTISKĀ AKADĒMIJA

Motpart: Latvijas Zinātnes padome

Tolkningsfrågor

| 1) | Får en organisation (som omfattas av privaträttslig lagstiftning) vilken bedriver olika huvudverksamheter, bland annat forskningsverksamhet, men vars intäkter i huvudsak härrör från tillhandahållandet av utbildningstjänster mot ersättning klassificeras som en enhet i den mening som avses i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014 (1)? |
| --- | --- |

1)

Får en organisation (som omfattas av privaträttslig lagstiftning) vilken bedriver olika huvudverksamheter, bland annat forskningsverksamhet, men vars intäkter i huvudsak härrör från tillhandahållandet av utbildningstjänster mot ersättning klassificeras som en enhet i den mening som avses i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014 (1)?

| 2) | Är det berättigat att tillämpa ett rekvisit avseende vilken andel av finansieringen (intäkter och kostnader) som utgörs av ekonomisk respektive icke-ekonomisk verksamhet för att fastställa huruvida enheten uppfyller det rekvisit som föreskrivs i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014 avseende att det främsta syftet med enhetens verksamhet ska vara att bedriva oberoende grundforskning, industriell forskning eller experimentell utveckling, eller att sprida resultaten av sådan verksamhet genom undervisning, offentliggörande eller kunskapsöverföring? Om svaret är jakande, vilken fördelning är lämplig avseende finansieringen av den ekonomiska respektive den icke-ekonomiska verksamheten för att fastställa det främsta syftet med enhetens verksamhet? |
| --- | --- |

2)

Är det berättigat att tillämpa ett rekvisit avseende vilken andel av finansieringen (intäkter och kostnader) som utgörs av ekonomisk respektive icke-ekonomisk verksamhet för att fastställa huruvida enheten uppfyller det rekvisit som föreskrivs i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014 avseende att det främsta syftet med enhetens verksamhet ska vara att bedriva oberoende grundforskning, industriell forskning eller experimentell utveckling, eller att sprida resultaten av sådan verksamhet genom undervisning, offentliggörande eller kunskapsöverföring? Om svaret är jakande, vilken fördelning är lämplig avseende finansieringen av den ekonomiska respektive den icke-ekonomiska verksamheten för att fastställa det främsta syftet med enhetens verksamhet?

| 3) | Är det berättigat, enligt bestämmelsen i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014, att tillämpa kriteriet att de intäkter som uppburits genom huvudverksamheten ska återinvesteras i den aktuella enhetens huvudverksamhet och att det är nödvändigt att bedöma andra aspekter för att på ett motiverat sätt kunna fastställa det främsta syftet med verksamheten för den enhet som föreslagit projektet? Skulle en sådan bedömning ändras av användningen av de uppburna intäkterna (det vill säga huruvida dessa återinvesteras i huvudverksamheten eller, exempelvis, när det gäller en privat grundare, betalas ut som utdelning till aktieägarna), även för det fall merparten av intäkterna utgörs av avgifter som uppburits för utbildningstjänster? |
| --- | --- |

3)

Är det berättigat, enligt bestämmelsen i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014, att tillämpa kriteriet att de intäkter som uppburits genom huvudverksamheten ska återinvesteras i den aktuella enhetens huvudverksamhet och att det är nödvändigt att bedöma andra aspekter för att på ett motiverat sätt kunna fastställa det främsta syftet med verksamheten för den enhet som föreslagit projektet? Skulle en sådan bedömning ändras av användningen av de uppburna intäkterna (det vill säga huruvida dessa återinvesteras i huvudverksamheten eller, exempelvis, när det gäller en privat grundare, betalas ut som utdelning till aktieägarna), även för det fall merparten av intäkterna utgörs av avgifter som uppburits för utbildningstjänster?

| 4) | Är det avgörande vilken rättslig ställning medlemmarna i den enhet som föreslår det aktuella projektet har för att bedöma huruvida denna enhet motsvarar definitionen i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014, det vill säga huruvida det rör sig om ett bolag som bildats enligt handelsrättsliga bestämmelser för att bedriva en ekonomisk verksamhet (verksamhet mot ersättning) som är vinstdrivande [artikel 1 i Komerclikums (handelslagen)] eller att dess medlemmar eller aktieägare är fysiska eller juridiska personer med vinstsyfte (inbegripet tillhandahållande av utbildningstjänster mot ersättning) eller har skapats utan vinstsyfte (exempelvis en association eller en stiftelse)? |
| --- | --- |

4)

Är det avgörande vilken rättslig ställning medlemmarna i den enhet som föreslår det aktuella projektet har för att bedöma huruvida denna enhet motsvarar definitionen i artikel 2.83 i förordning nr 651/2014, det vill säga huruvida det rör sig om ett bolag som bildats enligt handelsrättsliga bestämmelser för att bedriva en ekonomisk verksamhet (verksamhet mot ersättning) som är vinstdrivande [artikel 1 i Komerclikums (handelslagen)] eller att dess medlemmar eller aktieägare är fysiska eller juridiska personer med vinstsyfte (inbegripet tillhandahållande av utbildningstjänster mot ersättning) eller har skapats utan vinstsyfte (exempelvis en association eller en stiftelse)?

| 5) | Är det för bedömningen av huruvida verksamheten i den enhet som föreslagit projektet är av ekonomisk karaktär avgörande vilken andel av studenterna som är inhemska eller från medlemsstater i Europeiska unionen jämfört med utländska studenter (från tredjeländer) och att syftet med den huvudverksamhet som denna enhet bedriver är att erbjuda studenterna en konkurrenskraftig högre utbildning och kvalifikationer på den internationella arbetsmarknaden i linje med samtidens internationella krav (punkt 5 i klagandebolagets stadgar)? |
| --- | --- |

5)

Är det för bedömningen av huruvida verksamheten i den enhet som föreslagit projektet är av ekonomisk karaktär avgörande vilken andel av studenterna som är inhemska eller från medlemsstater i Europeiska unionen jämfört med utländska studenter (från tredjeländer) och att syftet med den huvudverksamhet som denna enhet bedriver är att erbjuda studenterna en konkurrenskraftig högre utbildning och kvalifikationer på den internationella arbetsmarknaden i linje med samtidens internationella krav (punkt 5 i klagandebolagets stadgar)?

---

(1)  Kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (EUT L 187, 2014, s. 1).

---

Tribunalen

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/16

---

Tribunalens dom av den 24 februari 2021 – Braesch m.fl. mot kommissionen

(Mål T-161/18) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Statligt stöd - Stöd till förebyggande omstrukturering av Banca Monte dei Paschi di Siena - Preliminär granskningsfas - Beslut i vilket stödet förklaras förenligt med den inre marknaden - Invändning om rättegångshinder - Ställning som berörd part - Berättigat intresse av att få saken prövad - Talerätt - Upptagande till prövning)

(2021/C 189/17)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Anthony Braesch (Luxemburg, Luxemburg) Trinity Investments DAC (Dublin, Irland), Bybrook Capital Master Fund LP (Grand Cayman, Caymanöarna), Bybrook Capital Hazelton Master Fund LP (Grand Cayman), Bybrook Capital Badminton Fund LP (Grand Cayman) (ombud: advokaterna M. Siragusa, A. Champsaur, G. Faella och L. Prosperetti)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: K. Blanck och A. Bouchagiar)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut C(2017) 4690 final av den 4 juli 2017 om statligt stöd SA.47677 (2017/N) – Italien, nytt stöd och modifierad omstruktureringsplan för Banca Monte dei Paschi di Siena.

Domslut

| 1) | Invändningen om rättegångshinder ogillas. |
| --- | --- |

1)

Invändningen om rättegångshinder ogillas.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

(1)  EUT C 190, 4.06.2018.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/16

---

Tribunalens dom av den 10 mars 2021 – AM mot EIB

(Mål T-134/19) (1)

(Personalmål - EIB:s personal - Lön - Upptagande till prövning - Frist för inlämning av ansökan om inledande av förlikningsförfarandet - Rättsakt som går någon emot - Ersättning för geografisk rörlighet - Förflyttning till ett externt kontor - Underlåtelse att bevilja ersättningen - Talan om ogiltigförklaring och skadeståndstalan)

(2021/C 189/18)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: AM (ombud: advokaterna L. Levi och A. Champetier)

Svarande: Europeiska investeringsbanken (ombud: G. Faedo och M. Loizou biträdda av advokat A. Dal Ferro)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF och artikel 50a i stadgan för Europeiska unionens domstol dels om ogiltigförklaring av EIB:s beslut av den 30 juni och den 11 december 2017 och, i den mån det är nödvändigt, av det beslut som EIB:s ordförande antog den 20 november 2018 om fastställelse av dessa beslut, genom vilka EIB nekade sökanden ersättning för geografisk rörlighet, dels om ersättning för den ekonomiska och ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit till följd av dessa beslut.

Domslut

| 1) | De beslut som Europeiska investeringsbanken (EIB) antog den 30 juni och den 11 december 2017 ogiltigförklaras i den del AM genom dessa beslut nekas ersättning för geografisk rörlighet. |
| --- | --- |

1)

De beslut som Europeiska investeringsbanken (EIB) antog den 30 juni och den 11 december 2017 ogiltigförklaras i den del AM genom dessa beslut nekas ersättning för geografisk rörlighet.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | EIB ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för AM. |
| --- | --- |

3)

EIB ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för AM.

---

(1)  EUT C 155, 6.5.2019.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/17

---

Tribunalens dom av den 17 mars 2021 – Alvargonzález Ramos mot EUIPO – Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

(Mål T-114/20) (1)

(EU-varumärke - Upphävandeförfarande - EU-figurmärket URSUS Kapital - Verkligt bruk av varumärket - Delvist upphävande - Artiklarna 18.1 och 58.1 a i förordning (EU) 2017/1001 - Bevis på verkligt bruk - Bevisvärdering - Kvalificering av tjänster)

(2021/C 189/19)

Rättegångsspråk: spanska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Pablo Erik Alvargonzález Ramos (Madrid, Spanien) (ombud: advokaten E. Sugrañes Coca)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Palmero Cabezas)

Motpart vid EUIPO:s överklagandenämnd: Ursus-3 Capital, A.V., SA (Madrid)

Saken

Ett överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 10 december 2019 (ärende R 711/2019-5) om ett upphävandeförfarande mellan Ursus-3 Capital, A.V. och Pablo Erik Alvargonzález Ramos.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Pablo Erik Alvargonzález Ramos ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Pablo Erik Alvargonzález Ramos ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 129, 20.4.2020.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/18

---

Talan väckt den 26 februari 2021 – Swissgrid mot kommissionen

(Mål T-127/21)

(2021/C 189/20)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Swissgrid AG (Aarau, Schweiz) (ombud: advokaterna, P. De Baere, P. L’Ecluse, K. T’Syen och V. Lefever)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens beslut, i dess skrivelse av den 17 december 2020, genom vilket kommissionen upplyser de systemansvariga för överföringssystem om att sökanden inte uppfyller kraven för att delta i de europeiska plattformarna för utbyte av standardprodukter för balansenergi, vilket innefattar Trans European Replacement Reserves Exchange (TERRE), och kräver att TERRE:s systemansvariga för överföringssystem ska utesluta sökanden från TERRE:s plattform senast den 1 mars 2020. Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Felaktig tillämpning av artikel 1.6 i kommissionens förordning (EU) 2017/2195 av den 23 november 2017 (1)







  — | Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.6 i förordning nr 2017/2195 i den del där det i det beslutet anges att en förutsättning för att sökanden ska kunna delta i de europeiska plattformarna för utbyte av standardprodukter är att dess deltagande är ”nödvändigt” för att lösa ett problem med systemsäkerheten, när det relevanta kriteriet är om uteslutningen av Schweiz ”kan leda till oplanerade fysiska kraftflöden via Schweiz som äventyrar regionens systemsäkerhet”. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Felaktig tillämpning av artikel 1.6 i kommissionens förordning (EU) 2017/2195 av den 23 november 2017 (1)

—

Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.6 i förordning nr 2017/2195 i den del där det i det beslutet anges att en förutsättning för att sökanden ska kunna delta i de europeiska plattformarna för utbyte av standardprodukter är att dess deltagande är ”nödvändigt” för att lösa ett problem med systemsäkerheten, när det relevanta kriteriet är om uteslutningen av Schweiz ”kan leda till oplanerade fysiska kraftflöden via Schweiz som äventyrar regionens systemsäkerhet”.

| — | Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.6 i förordning (EU) 2017/2195 då utgångspunkten däri är att de alternativa villkoren i artikel 1.6 i förordning (EU) utgör kumulativa villkor. |
| --- | --- |

—

Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.6 i förordning (EU) 2017/2195 då utgångspunkten däri är att de alternativa villkoren i artikel 1.6 i förordning (EU) utgör kumulativa villkor.

| 2. | Andra grunden: Felaktig tillämpning av artikel 1.7 i förordning (EU) 2017/2195






  — | Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 då utgångspunkten däri är att artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 ska tolkas på så sätt att det krävs att ett mellanstatligt avtal om elsamarbete ingås mellan unionen och Schweiz i den mening som avses i det första alternativa villkoret i artikel 1.6 i förordning (EU) 2017/2195. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Felaktig tillämpning av artikel 1.7 i förordning (EU) 2017/2195

—

Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 då utgångspunkten däri är att artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 ska tolkas på så sätt att det krävs att ett mellanstatligt avtal om elsamarbete ingås mellan unionen och Schweiz i den mening som avses i det första alternativa villkoret i artikel 1.6 i förordning (EU) 2017/2195.

| — | Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 då det inte på ett korrekt sätt grundats på yttranden från Europeiska unionens byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer) och från alla systemansvariga för överföringssystem. |
| --- | --- |

—

Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 1.7 i förordning nr 2017/2195 då det inte på ett korrekt sätt grundats på yttranden från Europeiska unionens byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer) och från alla systemansvariga för överföringssystem.

| 3. | Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 a i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och sökandens rätt till försvar, då Europeiska kommissionen underlät att beakta och bemöta de argument som sökanden framfört i dess skrivelser till Europeiska kommissionen av den 29 september 2020 och den 8 december 2020. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 a i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och sökandens rätt till försvar, då Europeiska kommissionen underlät att beakta och bemöta de argument som sökanden framfört i dess skrivelser till Europeiska kommissionen av den 29 september 2020 och den 8 december 2020.

| 4. | Fjärde grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 a i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 286 FEUF, då det i) däri inte anges några lämpliga skäl för Europeiska kommissionens beslut att bortse från a) de argument som sökanden framfört dess skrivelser till Europeiska kommissionen av den 29 september 2020 och den 8 december 2020, b) alla yttranden från systemansvariga för överföringssystem och c) yttrande från Acer; och ii) innehåller ett motstridigt och bristfälligt resonemang. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 a i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 286 FEUF, då det i) däri inte anges några lämpliga skäl för Europeiska kommissionens beslut att bortse från a) de argument som sökanden framfört dess skrivelser till Europeiska kommissionen av den 29 september 2020 och den 8 december 2020, b) alla yttranden från systemansvariga för överföringssystem och c) yttrande från Acer; och ii) innehåller ett motstridigt och bristfälligt resonemang.

---

(1)  Kommissionens förordning (EU) 2017/2195 av den 23 november 2017 om fastställande av riktlinjer för balanshållning avseende el (EUT L 312, 2017, s. 6-53).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/19 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/19

---

Talan väckt den 19 mars 2021 – Saure mot kommissionen

(Mål T-151/21)

(2021/C 189/21)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaten C. Partsch)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 27 januari 2021 att avslå sökandens begäran om tillgång till kommissionens handlingar i form av kopior av all kommissionens kommunikation från och med den 1 april 2020






  a) | med bolaget BioNTech SE, |
| --- | --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 27 januari 2021 att avslå sökandens begäran om tillgång till kommissionens handlingar i form av kopior av all kommissionens kommunikation från och med den 1 april 2020

a)

med bolaget BioNTech SE,

| b) | med Tysklands förbundskanslers kansli rörande bolaget BioNTech SE och detta bolags produkter, och |
| --- | --- |

b)

med Tysklands förbundskanslers kansli rörande bolaget BioNTech SE och detta bolags produkter, och

| c) | med Tysklands förbundsminister för hälsa rörande inköp av vacciner för att bekämpa Corona-pandemin,
  särskilt vad rör vilka volymer med vaccin som BioNTech erbjudit och leveranstiderna därför, och |
| --- | --- |

c)

med Tysklands förbundsminister för hälsa rörande inköp av vacciner för att bekämpa Corona-pandemin,

särskilt vad rör vilka volymer med vaccin som BioNTech erbjudit och leveranstiderna därför, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Sökanden har rätt att få tillgång till de omtvistade handlingarna hos Europeiska kommissionen enligt artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1049/2001 (1). |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Sökanden har rätt att få tillgång till de omtvistade handlingarna hos Europeiska kommissionen enligt artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1049/2001 (1).

| 2. | Andra grunden: Artikel 4.2 första strecksatsen i förordning (EG) nr 1049/2001 utgör inte hinder för rätten till tillgång till den omtvistade informationen. Spridning av denna information påverkar inte någon fysisk eller juridisk persons affärsintressen. Den begärda informationen innehåller inga företagshemligheter, i den mening som avses i direktiv (EU) 2016/943 (2). |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Artikel 4.2 första strecksatsen i förordning (EG) nr 1049/2001 utgör inte hinder för rätten till tillgång till den omtvistade informationen. Spridning av denna information påverkar inte någon fysisk eller juridisk persons affärsintressen. Den begärda informationen innehåller inga företagshemligheter, i den mening som avses i direktiv (EU) 2016/943 (2).

| 3. | Tredje grunden: Artikel 4.3 första stycket i förordning (EG) nr 1049/2001 utgör inte hinder för rätten till tillgång till den omtvistade informationen. Denna bestämmelse skyddar endast pågående beslutsprocess. Sökandens begäran om tillgång rör dock underlag från svarandens förhandlingar rörande leveranser av vaccin. Dessa förhandlingar är redan avslutade. Dessutom föreligger ett övervägande allmänintresse att den omtvistade informationen sprids, eftersom unionens anskaffning av vaccin sedan många veckor diskuteras och debatteras inom hela Europa. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Artikel 4.3 första stycket i förordning (EG) nr 1049/2001 utgör inte hinder för rätten till tillgång till den omtvistade informationen. Denna bestämmelse skyddar endast pågående beslutsprocess. Sökandens begäran om tillgång rör dock underlag från svarandens förhandlingar rörande leveranser av vaccin. Dessa förhandlingar är redan avslutade. Dessutom föreligger ett övervägande allmänintresse att den omtvistade informationen sprids, eftersom unionens anskaffning av vaccin sedan många veckor diskuteras och debatteras inom hela Europa.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43).

(2)  Europaparlamentets och rådet direktiv (EU) 2016/943 av den 8 juni 2016 om skydd mot att icke röjd know-how och företagsinformation (företagshemligheter) olagligen anskaffas, utnyttjas och röjs (EUT L 157, 2016, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/20

---

Talan väckt den 23 mars 2021 – Saure mot kommissionen

(Mål T-154/21)

(2021/C 189/22)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Hans-Wilhelm Saure (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaten C. Partsch)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut om avslag på sökandens begäran om tillgång Gestdem nr 2021/0592 till kommissionens handlingar genom att vägra honom tillgång till kopior av följande:
  samtliga protokoll, sammanfattningar, aktanteckningar, notiser, handlingar från ”Steering Committees” och från ”Joint Negotiations Teams” som rör sammanträden, förhandlingar, beslut, förslag, anteckningar, e-mailkorrespondens brevkorrespondens, telefonsamtalsutdrag – särskilt sådana som rör ”Advance Purchase Agreements” – och specifika avtal som ingåtts med läkemedelsbolag rörande inköp, leverans, säkerställande, reservation eller utveckling av vaccin mot Covid 19 för Europeiska unionens medlemsstater, samt |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut om avslag på sökandens begäran om tillgång Gestdem nr 2021/0592 till kommissionens handlingar genom att vägra honom tillgång till kopior av följande:

samtliga protokoll, sammanfattningar, aktanteckningar, notiser, handlingar från ”Steering Committees” och från ”Joint Negotiations Teams” som rör sammanträden, förhandlingar, beslut, förslag, anteckningar, e-mailkorrespondens brevkorrespondens, telefonsamtalsutdrag – särskilt sådana som rör ”Advance Purchase Agreements” – och specifika avtal som ingåtts med läkemedelsbolag rörande inköp, leverans, säkerställande, reservation eller utveckling av vaccin mot Covid 19 för Europeiska unionens medlemsstater, samt

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden två grunder.

| 1. | Första grunden: Sökanden anser att han har rätt att få tillgång till de omtvistade handlingarna hos Europeiska kommissionen enligt artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1049/2001 (1). Kommissionens avslag strider, enligt honom, mot denna bestämmelse. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Sökanden anser att han har rätt att få tillgång till de omtvistade handlingarna hos Europeiska kommissionen enligt artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1049/2001 (1). Kommissionens avslag strider, enligt honom, mot denna bestämmelse.

| 2. | Andra grunden: Inget av de skäl för uteslutning som föreskrivs i förordning (EG) nr 1049/2001 kan göras gällande mot sökandens begäran om tillgång. Enligt sökanden har kommissionen inte anfört något skäl för uteslutning och inget sådant skäl har kunnat konstateras. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Inget av de skäl för uteslutning som föreskrivs i förordning (EG) nr 1049/2001 kan göras gällande mot sökandens begäran om tillgång. Enligt sökanden har kommissionen inte anfört något skäl för uteslutning och inget sådant skäl har kunnat konstateras.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 2001, s. 43).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/21 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/21

---

Talan väckt den 22 mars 2021 – BZ mot ECB

(Mål T-162/21)

(2021/C 189/23)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: BZ (ombud: advokaten H. Tettenborn)

Svarande: Europeiska centralbanken

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara direktionens beslut av den 17 november 2020 och 12 januari 2021 för att följa dom av den 28 maj 2020 i mål T-483/16 RENV, i den mån som det i det beslutet fastställs ett (otillräckligt) ersättningsbelopp på endast 50 000 euro och det uppställs en skyldighet till sekretess på sökanden beträffande ECB:s skrivelse av den 12 januari 2021, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara direktionens beslut av den 17 november 2020 och 12 januari 2021 för att följa dom av den 28 maj 2020 i mål T-483/16 RENV, i den mån som det i det beslutet fastställs ett (otillräckligt) ersättningsbelopp på endast 50 000 euro och det uppställs en skyldighet till sekretess på sökanden beträffande ECB:s skrivelse av den 12 januari 2021,

| — | fastställa att det till sökanden ska utbetalas ersättning till ett belopp på 30 000 euro för den ideella och immateriella skada som sökanden lidit som en följd av ECB:s underlåtelse att på ett korrekt sätt följa domen av den 28 maj 2020 i mål T-483/16 RENV, |
| --- | --- |

—

fastställa att det till sökanden ska utbetalas ersättning till ett belopp på 30 000 euro för den ideella och immateriella skada som sökanden lidit som en följd av ECB:s underlåtelse att på ett korrekt sätt följa domen av den 28 maj 2020 i mål T-483/16 RENV,

| — | förplikta svaranden att bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för sökanden i förevarande förfarande. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för sökanden i förevarande förfarande.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 266 FEUF, vilket innefattar en underlåtelse att a) avhjälpa följderna av de ogiltigförklarade besluten, b) utbetala rimlig ersättning till sökanden för de nackdelar/konsekvenser som vederbörande orsakats, c) på korrekt sätt informera henne med beaktande av det genomförandebeslut som direktionen meddelade den 17 november 2020 eller åtminstone beträffande de väsentliga delarna av det beslutet, och d) tillåta henne att lämna ut ECB:s skrivelse av den 12 januari 2021 till andra inom och utom ECB. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 266 FEUF, vilket innefattar en underlåtelse att a) avhjälpa följderna av de ogiltigförklarade besluten, b) utbetala rimlig ersättning till sökanden för de nackdelar/konsekvenser som vederbörande orsakats, c) på korrekt sätt informera henne med beaktande av det genomförandebeslut som direktionen meddelade den 17 november 2020 eller åtminstone beträffande de väsentliga delarna av det beslutet, och d) tillåta henne att lämna ut ECB:s skrivelse av den 12 januari 2021 till andra inom och utom ECB.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av offentlighetsprincipen, principen om god förvaltning och artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av offentlighetsprincipen, principen om god förvaltning och artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av omsorgsplikten, personalens rättigheter och artiklarna 21 och 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av omsorgsplikten, personalens rättigheter och artiklarna 21 och 31 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten och av artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten och av artikel 41 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/21 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/21

---

Talan väckt den 26 mars 2021 – QM mot Europol

(Mål T-164/21)

(2021/C 189/24)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: QM (ombud: advokaten N. de Montigny)

Svarande: Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Europol)

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslutet av den 27 maj 2020 att inte förlänga sökandens avtal på så sätt att det gäller tills vidare, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 27 maj 2020 att inte förlänga sökandens avtal på så sätt att det gäller tills vidare,

| — | ogiltigförklara, i den mån det behövs, beslutet av den 18 december 2020 om avslag på sökandens invändning, i den del som nämnda beslut tillför ytterligare motivering, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, i den mån det behövs, beslutet av den 18 december 2020 om avslag på sökandens invändning, i den del som nämnda beslut tillför ytterligare motivering, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Myndigheten med behörighet att sluta anställningsavtal (nedan kallad anställningsmyndigheten) gjorde sig skyldig till en felaktighet vid tillämpningen av bedömningskriterierna för sökanden i fråga om avtalsförlängning och i synnerhet vid tolkningen av begreppet ”förutsebara framtida behov”, vilken vid tidpunkten för antagandet av beslutet inte hade fastställts eller ens etablerats. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Myndigheten med behörighet att sluta anställningsavtal (nedan kallad anställningsmyndigheten) gjorde sig skyldig till en felaktighet vid tillämpningen av bedömningskriterierna för sökanden i fråga om avtalsförlängning och i synnerhet vid tolkningen av begreppet ”förutsebara framtida behov”, vilken vid tidpunkten för antagandet av beslutet inte hade fastställts eller ens etablerats.

| 2. | Andra grund: Åsidosättande av sökandens rätt att yttra sig på ett effektivt sätt innan det beslut som gick sökanden emot antogs. |
| --- | --- |

2.

Andra grund: Åsidosättande av sökandens rätt att yttra sig på ett effektivt sätt innan det beslut som gick sökanden emot antogs.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av skyldigheten att iaktta god förvaltningssed och av sökandens legitima rätt att bedömas mot bakgrund av de färdigheter som krävs för tjänsten. Sökanden kritiserar beslutet med hänvisning till att det antogs på grundval av förutfattade meningar och farhågor utan någon faktisk undersökning av sökandens färdigheter. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av skyldigheten att iaktta god förvaltningssed och av sökandens legitima rätt att bedömas mot bakgrund av de färdigheter som krävs för tjänsten. Sökanden kritiserar beslutet med hänvisning till att det antogs på grundval av förutfattade meningar och farhågor utan någon faktisk undersökning av sökandens färdigheter.

| 4. | Fjärde grunden: Anställningsmyndigheten gjorde sig skyldig till en uppenbart felaktig bedömning när den utvärderade sökandens profil och förmåga. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Anställningsmyndigheten gjorde sig skyldig till en uppenbart felaktig bedömning när den utvärderade sökandens profil och förmåga.

| 5. | Femte grunden: Rättsmissbruk och åsidosättande av omsorgsplikten. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Rättsmissbruk och åsidosättande av omsorgsplikten.

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/22

---

Talan väckt den 29 mars 2021 – Amort m.fl. mot kommissionen

(Mål T-165/21)

(2021/C 189/25)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Heidi Amort (Jenesien, Italien) och 31 andra sökande (ombud: advokat R. Holzeisen)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska ogiltigförklara det angripna genomförandebeslutet, i dess ändrade och kompletterade lydelse.

Grunder och huvudargument

Följande rättsliga grunder åberopas till stöd för talan om ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut C (2021) 698 (final) av den 29 januari 2021 om villkorligt godkännande för försäljning enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av humanläkemedlet COVID-19 Vaccine AstraZeneca – Vaccin mot covid19 (ChAdOx1-S[rekombinant]).

| 1. | Första grunden: Det angripna genomförandebeslutet strider mot artikel 2 leden 1 och 2 i förordning (EG) nr 507/2006. (1) Det är vetenskapligt bevisat att den världsomfattande panik som uppkommit på grund av höga dödstal som påstås vara kopplade till infektion i Sars Cov 2 är ogrundad. Dessutom har varken WHO eller Europeiska unionen i vederbörlig ordning erkänt situationen som en kris i det att folkhälsan är i fara. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Det angripna genomförandebeslutet strider mot artikel 2 leden 1 och 2 i förordning (EG) nr 507/2006. (1) Det är vetenskapligt bevisat att den världsomfattande panik som uppkommit på grund av höga dödstal som påstås vara kopplade till infektion i Sars Cov 2 är ogrundad. Dessutom har varken WHO eller Europeiska unionen i vederbörlig ordning erkänt situationen som en kris i det att folkhälsan är i fara.

| 2. | Andra grunden: Det angripna genomförandebeslutet strider mot artikel 4 i förordning (EG) nr 507/2006 eftersom






  — | Det inte finns någon positiv nytto/risk-rapport, såsom anges i artikel 1 led 28a i direktiv 2001/83/EG; (2) |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Det angripna genomförandebeslutet strider mot artikel 4 i förordning (EG) nr 507/2006 eftersom

—

Det inte finns någon positiv nytto/risk-rapport, såsom anges i artikel 1 led 28a i direktiv 2001/83/EG; (2)

| — | Villkoret i artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt, i det att sökanden troligtvis inte kan tillhandahålla detaljerade kliniska uppgifter; |
| --- | --- |

—

Villkoret i artikel 4.1 b i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt, i det att sökanden troligtvis inte kan tillhandahålla detaljerade kliniska uppgifter;

| — | Villkoret i artikel 4.1 c i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt i det att läkemedlet inte svarar mot icke tillgodosedda medicinska behov; |
| --- | --- |

—

Villkoret i artikel 4.1 c i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt i det att läkemedlet inte svarar mot icke tillgodosedda medicinska behov;

| — | Villkoret i artikel 4.1 d i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt. |
| --- | --- |

—

Villkoret i artikel 4.1 d i förordning (EG) nr 507/2006 är inte uppfyllt.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av förordning (EG) nr 1394/2007, (3) av direktiv 2001/83/EG och av förordning (EG) nr 726/2004. (4) |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av förordning (EG) nr 1394/2007, (3) av direktiv 2001/83/EG och av förordning (EG) nr 726/2004. (4)

| 4. | Fjärde grunden: Grovt åsidosättande av artiklarna 168 och 169 FEUF och av artiklarna 3, 35 och 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Grovt åsidosättande av artiklarna 168 och 169 FEUF och av artiklarna 3, 35 och 38 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

---

(1)  Kommissionens förordning (EG) nr 507/2006 av den 29 mars 2006 om villkorligt godkännande för försäljning av humanläkemedel som omfattas av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 26/2004 (EUT L 92, 2006, s. 6).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 2001, s. 67).

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1394/2007 av den 13 november 2007 om läkemedel för avancerad terapi och om ändring av direktiv 2001/83/EG och förordning (EG) nr 726/2004 (EUT L 324, 2007, s. 121).

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 726/2004 av den 31 mars 2004 om inrättande av gemenskapsförfaranden för godkännande av och tillsyn över humanläkemedel och veterinärmedicinska läkemedel samt om inrättande av en europeisk läkemedelsmyndighet (EUT L 136, 2004, s. 1).

---

| 17.5.2021 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 189/23 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2021

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 189/23

---

Talan väckt den 29 mars 2021 – Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale m.fl. mot kommissionen

(Mål T-166/21)

(2021/C 189/26)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Autorità di sistema portuale del Mare Ligure occidentale och 15 ytterligare sökande (ombud: advokaterna, F. Munari, I. Perego, G. Roberti, S. Zunarelli)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artiklarna 1, 2, 3 och 4 i kommissionens beslut, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artiklarna 1, 2, 3 och 4 i kommissionens beslut, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan avser kommissionens beslut av den 4 december 2020 C(2020) 8498 final avseende stödordningen SA.38399 2019/C (f.d. 2018/E) som Italien har genomfört – Bolagsbeskattning av hamnar i Italien.

I detta beslut ansågs de italienska hamnmyndigheternas befrielse från bolagsskatt utgöra statligt stöd.

Till stöd för sin talan åberopar sökandena följande grunder.

| 1. | Beslutet är felaktigt och åsidosätter även artikel 107.1 FEUF såvitt kommissionen fann att hamnmyndigheterna utövar en ekonomisk verksamhet på det sätt som kommissionen identifierat. Härvidlag har sökandena gjort gällande att kommissionen felaktigt ansett sig kunna överföra de kriterier som utarbetats i myndighetspraxis och rättspraxis avseende hamnar i andra medlemsstater, eller avseende andra typer av infrastruktur, i strid med de allmänna principerna om likabehandling och god förvaltningssed. |
| --- | --- |

1.

Beslutet är felaktigt och åsidosätter även artikel 107.1 FEUF såvitt kommissionen fann att hamnmyndigheterna utövar en ekonomisk verksamhet på det sätt som kommissionen identifierat. Härvidlag har sökandena gjort gällande att kommissionen felaktigt ansett sig kunna överföra de kriterier som utarbetats i myndighetspraxis och rättspraxis avseende hamnar i andra medlemsstater, eller avseende andra typer av infrastruktur, i strid med de allmänna principerna om likabehandling och god förvaltningssed.

| 2. | Beslutet är också felaktigt och åsidosätter artikel 107.1 FEUF i den del kommissionen missuppfattat de argument som Italien framför avseende frånvaron av en marknad, med tanke på att det rör sig om en sektor som inte är öppen för konkurrens på grund av den nationella lagstiftarens val. |
| --- | --- |

2.

Beslutet är också felaktigt och åsidosätter artikel 107.1 FEUF i den del kommissionen missuppfattat de argument som Italien framför avseende frånvaron av en marknad, med tanke på att det rör sig om en sektor som inte är öppen för konkurrens på grund av den nationella lagstiftarens val.

| 3. | Kommissionen åsidosatte även artikel 345, 3, 7 och 121 FEUF, samt ett flertal unionsrättsliga principer, då den inte beaktade att fördraget inte utgör hinder för medlemsstaterna att behålla offentligt ägande av tillgångar och hamninfrastruktur, och för att anförtro regleringen och förvaltningen av dessa uteslutande till organ under statlig nivå, såsom hamnmyndigheterna. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen åsidosatte även artikel 345, 3, 7 och 121 FEUF, samt ett flertal unionsrättsliga principer, då den inte beaktade att fördraget inte utgör hinder för medlemsstaterna att behålla offentligt ägande av tillgångar och hamninfrastruktur, och för att anförtro regleringen och förvaltningen av dessa uteslutande till organ under statlig nivå, såsom hamnmyndigheterna.

| 4. | Beslutet är felaktigt och åsidosätter artikel 107.1 FEUF i följande delar:






  — | kommissionen slog fast att det föreligger en överföring av statliga medel; |
| --- | --- | --- |

4.

Beslutet är felaktigt och åsidosätter artikel 107.1 FEUF i följande delar:

—

kommissionen slog fast att det föreligger en överföring av statliga medel;

| — | kommissionen ansåg att ordningen för beskattning av hamnmyndigheter är selektiv; |
| --- | --- |

—

kommissionen ansåg att ordningen för beskattning av hamnmyndigheter är selektiv;

| — | kommissionen slog fast att ordningen för beskattning av italienska hamnar kan snedvrida konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

kommissionen slog fast att ordningen för beskattning av italienska hamnar kan snedvrida konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna.

| 5. | Beslutet bygger även på en bristfällig utredning och är behäftat med en bristande motivering. |
| --- | --- |

5.

Beslutet bygger även på en bristfällig utredning och är behäftat med en bristande motivering.

---