# Den Europæiske Unions C 206/31.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 206 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 64. årgang31. maj 2021 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 206

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

64. årgang31. maj 2021

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2021/C 206/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2021/C 206/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2021/C 206/02 | Sag C-586/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Sun Pharmaceutical Industries Ltd, tidligere Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning) | 2 |
| 2021/C 206/03 | Sag C-588/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Generics (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning) | 3 |
| 2021/C 206/04 | Sag C-591/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd mod Europa-Kommissionen og European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning – afsætning, der er direkte eller indirekte forbundet med overtrædelsen) | 3 |
| 2021/C 206/05 | Sag C-601/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning) | 4 |
| 2021/C 206/06 | Sag C-611/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC, tidligere Zoetis Products LLC mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning – ret til forsvar – rimelig frist – dokumenter, som i tidens løb er gået tabt – generel pligt til at udvise forsigtighed – forordning (EF) nr. 1/2003 – artikel 23, stk. 2, andet afsnit – bødeloft – hensyntagen til regnskabsåret forud for vedtagelsen af Europa-Kommissionens afgørelse – seneste afsluttede regnskabsår med normal økonomisk aktivitet) | 5 |
| 2021/C 206/07 | Sag C-614/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Merck KGaA mod Europa-Kommissionen og Generics (UK) Ltd (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning) | 5 |
| 2021/C 206/08 | Sag C-501/18: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — BT mod Balgarska Narodna Banka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Sofia-grad — Bulgarien) [Præjudiciel forelæggelse – indskudsgarantiordninger – direktiv 94/19/EF – artikel 1, nr. 3), litra i) – artikel 7, stk. 6 – artikel 10, stk. 1 – begrebet indisponibelt indskud – konstatering af et indskuds indisponibilitet – den kompetente myndighed – indskyderes ret til godtgørelse – kontraktvilkår, der er i strid med direktiv 94/19 – princippet om EU-rettens forrang – europæisk finanstilsynssystem – Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) – forordning (EU) nr. 1093/2010 – artikel 1, stk. 2 – artikel 4, nr. 2), litra iii) – artikel 17, stk. 3 – henstilling fra EBA til en national banktilsynsmyndighed om de skridt, der er nødvendige for at efterleve direktiv 94/19 – retsvirkninger – gyldighed – sanering og likvidation af kreditinstitutter – direktiv 2001/24/EF – artikel 2, syvende led – begrebet saneringsforanstaltninger – forenelighed med artikel 17, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – medlemsstaternes ansvar ved tilsidesættelse af EU-retten – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – medlemsstaternes procesautonomi – princippet om loyalt samarbejde – artikel 4, stk. 3, TEU – ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet«] | 6 |
| 2021/C 206/09 | Sag C-152/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Deutsche Telekom AG mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s. (Appel – konkurrence – artikel 102 TEUF – misbrug af dominerende stilling – det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester – reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position – den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne – adgangens absolutte nødvendighed – tilregnelse til et moderselskab af et datterselskabs adfærd – ret til forsvar) | 8 |
| 2021/C 206/10 | Sag C-165/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Slovak Telekom, a.s. mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s. (Appel – konkurrence – artikel 102 TEUF – misbrug af dominerende stilling – det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester – reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position – den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne – den absolutte nødvendighed af at indrømme adgang – avancepres – omkostninger – konkurrent, der er mindst lige så effektiv som den dominerende virksomhed – ret til forsvar) | 9 |
| 2021/C 206/11 | Sag C-307/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Obala i lučice d.o.o. mod NLB Leasing d.o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Visoki trgovački sud Republike Hrvatske — Kroatien) [Præjudiciel forelæggelse – lovvalg – forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EF) nr. 593/2008 – anvendelsesområde ratione temporis – Domstolens manglende kompetence – artikel 94 i Domstolens procesreglement – samarbejde om civilretlige spørgsmål – forordning (EU) nr. 1215/2012 – artikel 1, stk. 1 – materielt anvendelsesområde – begrebet det civil- og handelsretlige område – artikel 7, nr. 1) – begreberne sager om kontraktforhold og levering af tjenesteydelser – artikel 24, nr. 1) – begrebet leje eller forpagtning af fast ejendom – forordning (EF) nr. 1393/2007 – forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter – notarer, der handler inden for rammerne af tvangsfuldbyrdelsesprocedurer – procedure med henblik på inddrivelse af en dagsparkeringsbillet for et køretøjs parkering på en parkeringsplads beliggende på offentlig vej] | 9 |
| 2021/C 206/12 | Forenede sager C-517/19 P og C-518/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Maria Alvarez y Bejarano m.fl. mod Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet (Appel – personalesag – vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union – reform af vedtægten – forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 – nye bestemmelser om godtgørelse af årlige rejseudgifter og tildeling af rejsedage – sammenhæng med status som bosat i udlandet – ulovlighedsindsigelse – ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet – den retslige prøvelses omfang) | 10 |
| 2021/C 206/13 | Sag C-565/19 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Armando Carvalho m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Appel – annullations- og erstatningssøgsmål – miljø – klima- og energipakke for 2030 – artikel 263, stk. 4, TEUF – ikke individuelt berørt) | 11 |
| 2021/C 206/14 | Sag C-856/19: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Ungarn (Traktatbrud – artikel 258 TEUF – direktiv 2011/64/EU – artikel 10, stk. 2 og 3 – punktafgifter på forarbejdet tobak – samlet punktafgiftssats for cigaretter, der er lavere end den fastsatte minimumssats – interne vanskeligheder – risiko for alvorlige forstyrrelser af den offentlige orden – forpligtelse til loyalt samarbejde) | 12 |
| 2021/C 206/15 | Sag C-907/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Q-GmbH mod Finanzamt Z (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – fritagelser – artikel 135, stk. 1, litra a) – forsikringstransaktioner og ydelser udført af forsikringsmæglere og formidlere i forbindelse med disse transaktioner – ydelse leveret til en forsikringsgiver bestående af forskellige ydelser – kvalificering som én enkelt ydelse] | 12 |
| 2021/C 206/16 | Sag C-87/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Cluj (Rumænien) den 11. februar 2021 — NSV og NM mod BT | 13 |
| 2021/C 206/17 | Sag C-132/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 3. marts 2021 — BE mod Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság | 13 |
| 2021/C 206/18 | Sag C-133/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Efetio Athinon (Grækenland) den 3. marts 2021 — VP, CX, RG og TR m.fl. mod Elliniko Dimosio | 14 |
| 2021/C 206/19 | Sag C-155/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Svea Hovrätt (Sverige) den 10. marts 2021 — Den Italienske Republik mod Athena Investments A/S (tidligere Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR og NovEnergia II Italian Portfolio SA | 15 |
| 2021/C 206/20 | Sag C-160/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 10. marts 2021 — NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010 EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie | 16 |
| 2021/C 206/21 | Sag C-165/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Københavns Byret (Danmark) den 11. marts 2021, Orion Corporation mod Lægemiddelstyrelsen | 16 |
| 2021/C 206/22 | Sag C-170/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 15. marts 2021 — Profi Credit Bulgaria EOOD mod T.I.T. | 17 |
| 2021/C 206/23 | Sag C-174/21: Sag anlagt den 21. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien | 18 |
| 2021/C 206/24 | Sag C-180/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 23. marts 2021 — VS mod Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet | 19 |
| 2021/C 206/25 | Sag C-186/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. marts 2021 — Republikken Slovenien | 20 |
| 2021/C 206/26 | Sag C-207/21 P: Appel iværksat den 2. april 2021 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Udvidede Afdeling) den 27. januar 2021 i sag T-699/17, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen | 20 |
| | Retten |
| 2021/C 206/27 | Sag T-853/19: Rettens dom af 17. marts 2021 — Tehrani mod EUIPO — Blue Genes (Earnest Sewn) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket Earnest Sewn – ugyldighedserklæring – absolut registreringshindring – ond tro – artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 59, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]] | 22 |
| 2021/C 206/28 | Sag T-878/19: Rettens dom af 17. marts 2021 — Bende mod EUIPO — Julius-K9 (K-9) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket K-9 – absolutte registreringshindringer – tegn, der er blevet almindelige – artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EU) 2017/1001]] | 22 |
| 2021/C 206/29 | Sag T-186/20: Rettens dom af 17. marts 2021 — Chatwal mod EUIPO — Timehouse Capital (THE TIME) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket THE TIME – det ældre EU-ordmærke TIMEHOUSE – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001] | 23 |
| 2021/C 206/30 | Sag T-226/20: Rettens dom af 17. marts 2021 — Steinel mod EUIPO (MobileHeat) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket MobileHeat – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001] | 24 |
| 2021/C 206/31 | Sag T-306/19: Rettens kendelse af 24. marts 2021 — Graanhandel P. van Schelven mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – landbrugspolitik – økologisk produktion – forordning (EF) nr. 834/2007 – produktion og mærkning af økologiske produkter – økologiske produkter, der importeres til EU – et kontrolorgans produktcertificering – manglende søgsmålsinteresse – ikke umiddelbart berørt – åbenbart afvisningsgrundlag) | 24 |
| 2021/C 206/32 | Sag T-484/20: Rettens kendelse af 26. marts 2021 — SATSE mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – folkesundhed – bilag III til direktiv 2000/54/EF – listen over biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker – direktiv (EU) 2020/739 – opførelse af SARS-CoV-2 på listen – medtagelse i risikogruppe 3 af biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker – regelfastsættende retsakt, som omfatter gennemførelsesforanstaltninger – ikke individuelt berørt – afvisning) | 25 |
| 2021/C 206/33 | Sag T-765/20 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 24. marts 2021 — The Floow mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – tilskudsaftale indgået inden for Horisont 2020-rammeprogrammet for forskning og innovation (2014-2020) – tilbagesøgning af udbetalte beløb – begæring om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed) | 26 |
| 2021/C 206/34 | Sag T-131/21: Sag anlagt den 28. februar 2021 — Região Autónoma da Madeira mod Kommissionen | 26 |
| 2021/C 206/35 | Sag T-135/21: Sag anlagt den 3. marts 2021 — Trasta Komercbanka mod ECB | 27 |
| 2021/C 206/36 | Sag T-138/21: Sag anlagt den 4. marts 2021 — Virbac mod Kommissionen | 28 |
| 2021/C 206/37 | Sag T-145/21: Sag anlagt den 3. marts 2021 — Fursin m.fl. mod ECB | 29 |
| 2021/C 206/38 | Sag T-148/21: Sag anlagt den 11. marts 2021 — Paccor Packaging m.fl. mod Kommissionen | 30 |
| 2021/C 206/39 | Sag T-160/21: Sag anlagt den 25. marts 2021 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Malpricht (APIRETAL) | 31 |
| 2021/C 206/40 | Sag T-163/21: Sag anlagt den 23. marts 2021 — De Capitani mod Rådet | 32 |
| 2021/C 206/41 | Sag T-167/21: Sag anlagt den 29. marts 2021 — European Gaming and Betting Association mod Kommissionen | 33 |
| 2021/C 206/42 | Sag T-174/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — Agrofert mod Parlamentet | 34 |
| 2021/C 206/43 | Sag T-175/21: Sag anlagt den 2. april 2021 — RH mod Kommissionen | 35 |
| 2021/C 206/44 | Sag T-176/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — CCTY Bearing Company mod EUIPO — CCVI International (CCTY) | 37 |
| 2021/C 206/45 | Sag T-178/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — LF mod Kommissionen | 38 |
| 2021/C 206/46 | Sag T-179/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — QN mod Kommissionen | 38 |
| 2021/C 206/47 | Sag T-189/21: Sag anlagt den 10. april 2021 — Aloe Vera of Europe mod Kommissionen | 39 |
| 2021/C 206/48 | Sag T-195/21: Sag anlagt den 8. april 2021 — Klymenko mod Rådet | 40 |
| 2021/C 206/49 | Sag T-576/20: Rettens kendelse af 25. marts 2021 — Evropská vodní doprava-sped. m.fl. mod Parlamentet og Rådet | 41 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2021/C 206/02

Sag C-586/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Sun Pharmaceutical Industries Ltd, tidligere Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning)

2

2021/C 206/03

Sag C-588/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Generics (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning)

3

2021/C 206/04

Sag C-591/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd mod Europa-Kommissionen og European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning – afsætning, der er direkte eller indirekte forbundet med overtrædelsen)

3

2021/C 206/05

Sag C-601/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning)

4

2021/C 206/06

Sag C-611/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC, tidligere Zoetis Products LLC mod Europa-Kommissionen (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning – ret til forsvar – rimelig frist – dokumenter, som i tidens løb er gået tabt – generel pligt til at udvise forsigtighed – forordning (EF) nr. 1/2003 – artikel 23, stk. 2, andet afsnit – bødeloft – hensyntagen til regnskabsåret forud for vedtagelsen af Europa-Kommissionens afgørelse – seneste afsluttede regnskabsår med normal økonomisk aktivitet)

5

2021/C 206/07

Sag C-614/16 P: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Merck KGaA mod Europa-Kommissionen og Generics (UK) Ltd (Appel – konkurrence – karteller – farmaceutiske præparater – markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) – forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler – artikel 101 TEUF – potentiel konkurrence – konkurrencebegrænsende formål – kvalificering – bødeberegning)

5

2021/C 206/08

Sag C-501/18: Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — BT mod Balgarska Narodna Banka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Sofia-grad — Bulgarien) [Præjudiciel forelæggelse – indskudsgarantiordninger – direktiv 94/19/EF – artikel 1, nr. 3), litra i) – artikel 7, stk. 6 – artikel 10, stk. 1 – begrebet indisponibelt indskud – konstatering af et indskuds indisponibilitet – den kompetente myndighed – indskyderes ret til godtgørelse – kontraktvilkår, der er i strid med direktiv 94/19 – princippet om EU-rettens forrang – europæisk finanstilsynssystem – Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) – forordning (EU) nr. 1093/2010 – artikel 1, stk. 2 – artikel 4, nr. 2), litra iii) – artikel 17, stk. 3 – henstilling fra EBA til en national banktilsynsmyndighed om de skridt, der er nødvendige for at efterleve direktiv 94/19 – retsvirkninger – gyldighed – sanering og likvidation af kreditinstitutter – direktiv 2001/24/EF – artikel 2, syvende led – begrebet saneringsforanstaltninger – forenelighed med artikel 17, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder – medlemsstaternes ansvar ved tilsidesættelse af EU-retten – betingelser – tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten – medlemsstaternes procesautonomi – princippet om loyalt samarbejde – artikel 4, stk. 3, TEU – ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet«]

6

2021/C 206/09

Sag C-152/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Deutsche Telekom AG mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s. (Appel – konkurrence – artikel 102 TEUF – misbrug af dominerende stilling – det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester – reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position – den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne – adgangens absolutte nødvendighed – tilregnelse til et moderselskab af et datterselskabs adfærd – ret til forsvar)

8

2021/C 206/10

Sag C-165/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Slovak Telekom, a.s. mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s. (Appel – konkurrence – artikel 102 TEUF – misbrug af dominerende stilling – det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester – reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position – den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne – den absolutte nødvendighed af at indrømme adgang – avancepres – omkostninger – konkurrent, der er mindst lige så effektiv som den dominerende virksomhed – ret til forsvar)

9

2021/C 206/11

Sag C-307/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Obala i lučice d.o.o. mod NLB Leasing d.o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Visoki trgovački sud Republike Hrvatske — Kroatien) [Præjudiciel forelæggelse – lovvalg – forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EF) nr. 593/2008 – anvendelsesområde ratione temporis – Domstolens manglende kompetence – artikel 94 i Domstolens procesreglement – samarbejde om civilretlige spørgsmål – forordning (EU) nr. 1215/2012 – artikel 1, stk. 1 – materielt anvendelsesområde – begrebet det civil- og handelsretlige område – artikel 7, nr. 1) – begreberne sager om kontraktforhold og levering af tjenesteydelser – artikel 24, nr. 1) – begrebet leje eller forpagtning af fast ejendom – forordning (EF) nr. 1393/2007 – forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter – notarer, der handler inden for rammerne af tvangsfuldbyrdelsesprocedurer – procedure med henblik på inddrivelse af en dagsparkeringsbillet for et køretøjs parkering på en parkeringsplads beliggende på offentlig vej]

9

2021/C 206/12

Forenede sager C-517/19 P og C-518/19 P: Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Maria Alvarez y Bejarano m.fl. mod Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet (Appel – personalesag – vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union – reform af vedtægten – forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 – nye bestemmelser om godtgørelse af årlige rejseudgifter og tildeling af rejsedage – sammenhæng med status som bosat i udlandet – ulovlighedsindsigelse – ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet – den retslige prøvelses omfang)

10

2021/C 206/13

Sag C-565/19 P: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Armando Carvalho m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (Appel – annullations- og erstatningssøgsmål – miljø – klima- og energipakke for 2030 – artikel 263, stk. 4, TEUF – ikke individuelt berørt)

11

2021/C 206/14

Sag C-856/19: Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Ungarn (Traktatbrud – artikel 258 TEUF – direktiv 2011/64/EU – artikel 10, stk. 2 og 3 – punktafgifter på forarbejdet tobak – samlet punktafgiftssats for cigaretter, der er lavere end den fastsatte minimumssats – interne vanskeligheder – risiko for alvorlige forstyrrelser af den offentlige orden – forpligtelse til loyalt samarbejde)

12

2021/C 206/15

Sag C-907/19: Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Q-GmbH mod Finanzamt Z (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland) [Præjudiciel forelæggelse – direktiv 2006/112/EF – merværdiafgift (moms) – fritagelser – artikel 135, stk. 1, litra a) – forsikringstransaktioner og ydelser udført af forsikringsmæglere og formidlere i forbindelse med disse transaktioner – ydelse leveret til en forsikringsgiver bestående af forskellige ydelser – kvalificering som én enkelt ydelse]

12

2021/C 206/16

Sag C-87/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Cluj (Rumænien) den 11. februar 2021 — NSV og NM mod BT

13

2021/C 206/17

Sag C-132/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 3. marts 2021 — BE mod Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

13

2021/C 206/18

Sag C-133/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Efetio Athinon (Grækenland) den 3. marts 2021 — VP, CX, RG og TR m.fl. mod Elliniko Dimosio

14

2021/C 206/19

Sag C-155/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Svea Hovrätt (Sverige) den 10. marts 2021 — Den Italienske Republik mod Athena Investments A/S (tidligere Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR og NovEnergia II Italian Portfolio SA

15

2021/C 206/20

Sag C-160/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 10. marts 2021 — NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010 EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond Zemedelie

16

2021/C 206/21

Sag C-165/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Københavns Byret (Danmark) den 11. marts 2021, Orion Corporation mod Lægemiddelstyrelsen

16

2021/C 206/22

Sag C-170/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 15. marts 2021 — Profi Credit Bulgaria EOOD mod T.I.T.

17

2021/C 206/23

Sag C-174/21: Sag anlagt den 21. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien

18

2021/C 206/24

Sag C-180/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 23. marts 2021 — VS mod Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet

19

2021/C 206/25

Sag C-186/21: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. marts 2021 — Republikken Slovenien

20

2021/C 206/26

Sag C-207/21 P: Appel iværksat den 2. april 2021 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Udvidede Afdeling) den 27. januar 2021 i sag T-699/17, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen

20

Retten

2021/C 206/27

Sag T-853/19: Rettens dom af 17. marts 2021 — Tehrani mod EUIPO — Blue Genes (Earnest Sewn) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket Earnest Sewn – ugyldighedserklæring – absolut registreringshindring – ond tro – artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 59, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]]

22

2021/C 206/28

Sag T-878/19: Rettens dom af 17. marts 2021 — Bende mod EUIPO — Julius-K9 (K-9) [EU-varemærker – ugyldighedssag – EU-ordmærket K-9 – absolutte registreringshindringer – tegn, der er blevet almindelige – artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EU) 2017/1001]]

22

2021/C 206/29

Sag T-186/20: Rettens dom af 17. marts 2021 — Chatwal mod EUIPO — Timehouse Capital (THE TIME) [EU-varemærker – indsigelsessag – ansøgning om EU-ordmærket THE TIME – det ældre EU-ordmærke TIMEHOUSE – relativ registreringshindring – risiko for forveksling – artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001]

23

2021/C 206/30

Sag T-226/20: Rettens dom af 17. marts 2021 — Steinel mod EUIPO (MobileHeat) [EU-varemærker – ansøgning om EU-ordmærket MobileHeat – absolut registreringshindring – beskrivende karakter – artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001]

24

2021/C 206/31

Sag T-306/19: Rettens kendelse af 24. marts 2021 — Graanhandel P. van Schelven mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – landbrugspolitik – økologisk produktion – forordning (EF) nr. 834/2007 – produktion og mærkning af økologiske produkter – økologiske produkter, der importeres til EU – et kontrolorgans produktcertificering – manglende søgsmålsinteresse – ikke umiddelbart berørt – åbenbart afvisningsgrundlag)

24

2021/C 206/32

Sag T-484/20: Rettens kendelse af 26. marts 2021 — SATSE mod Kommissionen (Annullationssøgsmål – folkesundhed – bilag III til direktiv 2000/54/EF – listen over biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker – direktiv (EU) 2020/739 – opførelse af SARS-CoV-2 på listen – medtagelse i risikogruppe 3 af biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker – regelfastsættende retsakt, som omfatter gennemførelsesforanstaltninger – ikke individuelt berørt – afvisning)

25

2021/C 206/33

Sag T-765/20 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 24. marts 2021 — The Floow mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer – tilskudsaftale indgået inden for Horisont 2020-rammeprogrammet for forskning og innovation (2014-2020) – tilbagesøgning af udbetalte beløb – begæring om foreløbige forholdsregler – ingen uopsættelighed)

26

2021/C 206/34

Sag T-131/21: Sag anlagt den 28. februar 2021 — Região Autónoma da Madeira mod Kommissionen

26

2021/C 206/35

Sag T-135/21: Sag anlagt den 3. marts 2021 — Trasta Komercbanka mod ECB

27

2021/C 206/36

Sag T-138/21: Sag anlagt den 4. marts 2021 — Virbac mod Kommissionen

28

2021/C 206/37

Sag T-145/21: Sag anlagt den 3. marts 2021 — Fursin m.fl. mod ECB

29

2021/C 206/38

Sag T-148/21: Sag anlagt den 11. marts 2021 — Paccor Packaging m.fl. mod Kommissionen

30

2021/C 206/39

Sag T-160/21: Sag anlagt den 25. marts 2021 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Malpricht (APIRETAL)

31

2021/C 206/40

Sag T-163/21: Sag anlagt den 23. marts 2021 — De Capitani mod Rådet

32

2021/C 206/41

Sag T-167/21: Sag anlagt den 29. marts 2021 — European Gaming and Betting Association mod Kommissionen

33

2021/C 206/42

Sag T-174/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — Agrofert mod Parlamentet

34

2021/C 206/43

Sag T-175/21: Sag anlagt den 2. april 2021 — RH mod Kommissionen

35

2021/C 206/44

Sag T-176/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — CCTY Bearing Company mod EUIPO — CCVI International (CCTY)

37

2021/C 206/45

Sag T-178/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — LF mod Kommissionen

38

2021/C 206/46

Sag T-179/21: Sag anlagt den 31. marts 2021 — QN mod Kommissionen

38

2021/C 206/47

Sag T-189/21: Sag anlagt den 10. april 2021 — Aloe Vera of Europe mod Kommissionen

39

2021/C 206/48

Sag T-195/21: Sag anlagt den 8. april 2021 — Klymenko mod Rådet

40

2021/C 206/49

Sag T-576/20: Rettens kendelse af 25. marts 2021 — Evropská vodní doprava-sped. m.fl. mod Parlamentet og Rådet

41

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/1 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2021/C 206/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 189 af 17.5.2021

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 182 af 10.5.2021

EUT C 180 af 10.5.2021

EUT C 163 af 3.5.2021

EUT C 148 af 26.4.2021

EUT C 138 af 19.4.2021

EUT C 128 af 12.4.2021

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/2 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/2

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Sun Pharmaceutical Industries Ltd, tidligere Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-586/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning)

(2021/C 206/02)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, tidligere Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (ved solicitor R. Vidal, B. Kennelly, QC og solicitor L. Penny)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barrister B. Rayment, D. Bailey, G. Peretz, QC, og SC S. Kingston)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Holmes, QC, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Holmes, QC)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Sun Pharmaceutical Industries Ltd og Ranbaxy (UK) Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Sun Pharmaceutical Industries Ltd og Ranbaxy (UK) Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/3 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/3

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Generics (UK) Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-588/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning)

(2021/C 206/03)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Generics (UK) Ltd (ved advocaat I. Vandenborre, Rechtsanwalt T. Goetz og M. Brealey, QC)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barristers B. Rayment og D. Bailey samt G. Peretz, QC, og S. Kingston, SC)

Intervenient til støtte for den anden part i appelsagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Holmes, QC, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Holmes, QC)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Generics (UK) Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Generics (UK) Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/3 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/3

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd mod Europa-Kommissionen og European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

(Sag C-591/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning - afsætning, der er direkte eller indirekte forbundet med overtrædelsen)

(2021/C 206/04)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd (først ved R. Subiotto, QC, og Rechtsanwalt T. Kuhn, derefter ved R. Subiotto, QC)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barristers B. Rayment og D. Bailey samt af G. Peretz, QC, og S. Kingston, SC) og European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (ved barrister F. Carlin og Rechtsanwältin N. Niejahr)

Intervenient til støtte for Europa-Kommissionen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Turner, J. Holmes og M. Demetriou, QC, og barrister T. Sebastian, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Turner, J. Holmes og M. Demetriou, QC, og barrister T. Sebastian)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

H. Lundbeck A/S og Lundbeck Ltd bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) bærer sine egne omkostninger.

| 4) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/4 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/4

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd mod Europa-Kommissionen

(Sag C-601/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning)

(2021/C 206/05)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd (ved Solicitors C. Firth, S. Kon og C. Humpe)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barristers B. Rayment og D. Bailey samt G. Peretz, QC, og S. Kingston, SC)

Intervenient til støtte for Europa-Kommissionen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Holmes, QC, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Holmes, QC)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Arrow Group ApS og Arrow Generics Ltd bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/5 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/5

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC, tidligere Zoetis Products LLC mod Europa-Kommissionen

(Sag C-611/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning - ret til forsvar - rimelig frist - dokumenter, som i tidens løb er gået tabt - generel pligt til at udvise forsigtighed - forordning (EF) nr. 1/2003 - artikel 23, stk. 2, andet afsnit - bødeloft - hensyntagen til regnskabsåret forud for vedtagelsen af Europa-Kommissionens afgørelse - seneste afsluttede regnskabsår med normal økonomisk aktivitet)

(2021/C 206/06)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC, tidligere Zoetis Products LLC (ved solicitor D.W. Hull)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castilla Contreras, T. Vecchi, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barristers B. Rayment og D. Bailey samt G. Peretz, QC, og S. Kingston, SC)

Intervenienter til støtte for den anden part: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Holmes QC, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Holmes, QC)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Xellia Pharmaceuticals ApS og Alpharma LLC bærer hver deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/5 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/5

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — Merck KGaA mod Europa-Kommissionen og Generics (UK) Ltd

(Sag C-614/16 P) (1)

(Appel - konkurrence - karteller - farmaceutiske præparater - markedet for antidepressive lægemidler (citalopram) - forligsaftaler i tvister om procespatenter indgået mellem en producent af et originalt lægemiddel, som er indehaver af disse patenter, og producenter af generiske lægemidler - artikel 101 TEUF - potentiel konkurrence - konkurrencebegrænsende formål - kvalificering - bødeberegning)

(2021/C 206/07)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Merck KGaA (ved solicitors B. Bär-Bouyssière og S. Smith, R. Kreisberger, QC, og barrister D. Mackersie)

De øvrige parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved T. Vecchi, F. Castilla Contreras, B. Mongin og C. Vollrath, som befuldmægtigede, bistået af barristers B. Rayment og D. Bailey samt G. Peretz, QC, og S. Kingston, SC) og Generics (UK) Ltd

Intervenient til støtte for de øvrige parter i appelsagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved D. Guðmundsdóttir, Z. Lavery og D. Robertson, som befuldmægtigede, bistået af J. Holmes, QC, derefter ved D. Guðmundsdóttir, som befuldmægtiget, bistået af J. Holmes, QC)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Merck KGaA bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Merck KGaA bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

| 3) | Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 30 af 30.1.2017.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/6 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/6

---

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. marts 2021 — BT mod Balgarska Narodna Banka (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Sofia-grad — Bulgarien)

(Sag C-501/18) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - indskudsgarantiordninger - direktiv 94/19/EF - artikel 1, nr. 3), litra i) - artikel 7, stk. 6 - artikel 10, stk. 1 - begrebet »indisponibelt indskud« - konstatering af et indskuds indisponibilitet - den kompetente myndighed - indskyderes ret til godtgørelse - kontraktvilkår, der er i strid med direktiv 94/19 - princippet om EU-rettens forrang - europæisk finanstilsynssystem - Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) - forordning (EU) nr. 1093/2010 - artikel 1, stk. 2 - artikel 4, nr. 2), litra iii) - artikel 17, stk. 3 - henstilling fra EBA til en national banktilsynsmyndighed om de skridt, der er nødvendige for at efterleve direktiv 94/19 - retsvirkninger - gyldighed - sanering og likvidation af kreditinstitutter - direktiv 2001/24/EF - artikel 2, syvende led - begrebet »saneringsforanstaltninger« - forenelighed med artikel 17, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - medlemsstaternes ansvar ved tilsidesættelse af EU-retten - betingelser - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af EU-retten - medlemsstaternes procesautonomi - princippet om loyalt samarbejde - artikel 4, stk. 3, TEU - ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet«)

(2021/C 206/08)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad Sofia-grad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: BT

Sagsøgt: Balgarska Narodna Banka

Konklusion

| 1) | Artikel 7, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/14/EF af 11. marts 2009, skal fortolkes således, at den ret til godtgørelse for indskyderen, som den fastsætter, udelukkende dækker tilbagebetaling gennem indskudsgarantiordningen af indskyderens indisponible indskud svarende til det beløb, der er fastsat i dette direktivs artikel 7, stk. 1a, som ændret ved direktiv 2009/14, efter at den kompetente nationale myndighed har konstateret, at de indskud, der indestår i det pågældende kreditinstitut, er indisponible i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 1, nr. 3), litra i), som ændret ved direktiv 2009/14, således at samme direktivs artikel 7, stk. 6, som ændret ved direktiv 2009/14, ikke danner grundlag for en ret til fordel for indskyderen til erstatning for tab, der er forårsaget af den forsinkede tilbagebetaling af det dækkede beløb af alle den pågældendes indskud eller de kompetente nationale myndigheders utilstrækkelige tilsyn med et kreditinstitut, hvis indskud er blevet indisponible. |
| --- | --- |

1)

Artikel 7, stk. 6, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/14/EF af 11. marts 2009, skal fortolkes således, at den ret til godtgørelse for indskyderen, som den fastsætter, udelukkende dækker tilbagebetaling gennem indskudsgarantiordningen af indskyderens indisponible indskud svarende til det beløb, der er fastsat i dette direktivs artikel 7, stk. 1a, som ændret ved direktiv 2009/14, efter at den kompetente nationale myndighed har konstateret, at de indskud, der indestår i det pågældende kreditinstitut, er indisponible i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 1, nr. 3), litra i), som ændret ved direktiv 2009/14, således at samme direktivs artikel 7, stk. 6, som ændret ved direktiv 2009/14, ikke danner grundlag for en ret til fordel for indskyderen til erstatning for tab, der er forårsaget af den forsinkede tilbagebetaling af det dækkede beløb af alle den pågældendes indskud eller de kompetente nationale myndigheders utilstrækkelige tilsyn med et kreditinstitut, hvis indskud er blevet indisponible.

| 2) | Artikel 1, nr. 3), litra i), sammenholdt med artikel 7, stk. 6, og artikel 10, stk. 1, i direktiv 94/14, som ændret ved direktiv 2009/14, skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning eller et kontraktvilkår, hvorefter et indskud i et kreditinstitut, hvis betalinger er blevet udsat, først forfalder til udbetaling efter, at den kompetente myndighed har tilbagekaldt den til dette kreditinstitut udstedte banktilladelse, og på den betingelse, at indskyderen udtrykkeligt har anmodet om tilbagebetaling af dette indskud. I henhold til princippet om EU-rettens forrang er enhver national domstol, for hvilken der er indbragt et søgsmål med påstand om erstatning for det tab, der angiveligt er forårsaget af tilbagebetalingen af det dækkede beløb af et sådant indskud efter udløbet af den frist, der er fastsat i direktivets artikel 10, stk. 1, som ændret ved direktiv 2009/14, forpligtet til at undlade at anvende denne nationale lovgivning eller dette kontraktvilkår med henblik på at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

2)

Artikel 1, nr. 3), litra i), sammenholdt med artikel 7, stk. 6, og artikel 10, stk. 1, i direktiv 94/14, som ændret ved direktiv 2009/14, skal fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for en national lovgivning eller et kontraktvilkår, hvorefter et indskud i et kreditinstitut, hvis betalinger er blevet udsat, først forfalder til udbetaling efter, at den kompetente myndighed har tilbagekaldt den til dette kreditinstitut udstedte banktilladelse, og på den betingelse, at indskyderen udtrykkeligt har anmodet om tilbagebetaling af dette indskud. I henhold til princippet om EU-rettens forrang er enhver national domstol, for hvilken der er indbragt et søgsmål med påstand om erstatning for det tab, der angiveligt er forårsaget af tilbagebetalingen af det dækkede beløb af et sådant indskud efter udløbet af den frist, der er fastsat i direktivets artikel 10, stk. 1, som ændret ved direktiv 2009/14, forpligtet til at undlade at anvende denne nationale lovgivning eller dette kontraktvilkår med henblik på at træffe afgørelse i sagen.

| 3) | Artikel 17, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF, sammenholdt med 27. betragtning til denne forordning, skal fortolkes således, at en national domstol skal tage hensyn til en henstilling fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, der er vedtaget på grundlag af denne bestemmelse med henblik på at afgøre den tvist, der verserer for den, navnlig i forbindelse med et søgsmål med påstand om, at en medlemsstat ifalder ansvar for skader, der især er forårsaget af den manglende, ukorrekte eller utilstrækkelige anvendelse af de EU-retlige forskrifter, der ligger til grund for den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af denne henstilling. Borgere, der har lidt et tab på grund af den tilsidesættelse af EU-retten, som er fastslået i en sådan henstilling, skal, selv om de ikke er adressater for henstillingen, kunne påberåbe sig denne henstilling med henblik på ved de kompetente nationale domstole at få fastslået, at den pågældende medlemsstat er ansvarlig for den nævnte tilsidesættelse af EU-retten.
  Henstilling EBA/REC/2014/02 af 17. oktober 2014 til Balgarska Narodna Banka (den bulgarske nationalbank) og Fond za garantirane na vlogovete v bankite (fonden til dækning af bankindskud) om de skridt, der er nødvendige for at efterleve direktiv 94/19/EF, er ugyldig, for så vidt som den sidestiller afgørelsen fra Balgarska Narodna Banka (den bulgarske nationalbank) om at sætte Korporativna targovska banka AD under skærpet tilsyn og om at udsætte opfyldelsen af dennes forpligtelser med en konstatering af indskuddenes indisponibilitet som omhandlet i artikel 1, nr. 3), litra i), i direktiv 94/19, som ændret ved direktiv 2009/14. |
| --- | --- |

3)

Artikel 17, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF, sammenholdt med 27. betragtning til denne forordning, skal fortolkes således, at en national domstol skal tage hensyn til en henstilling fra Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, der er vedtaget på grundlag af denne bestemmelse med henblik på at afgøre den tvist, der verserer for den, navnlig i forbindelse med et søgsmål med påstand om, at en medlemsstat ifalder ansvar for skader, der især er forårsaget af den manglende, ukorrekte eller utilstrækkelige anvendelse af de EU-retlige forskrifter, der ligger til grund for den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af denne henstilling. Borgere, der har lidt et tab på grund af den tilsidesættelse af EU-retten, som er fastslået i en sådan henstilling, skal, selv om de ikke er adressater for henstillingen, kunne påberåbe sig denne henstilling med henblik på ved de kompetente nationale domstole at få fastslået, at den pågældende medlemsstat er ansvarlig for den nævnte tilsidesættelse af EU-retten.

Henstilling EBA/REC/2014/02 af 17. oktober 2014 til Balgarska Narodna Banka (den bulgarske nationalbank) og Fond za garantirane na vlogovete v bankite (fonden til dækning af bankindskud) om de skridt, der er nødvendige for at efterleve direktiv 94/19/EF, er ugyldig, for så vidt som den sidestiller afgørelsen fra Balgarska Narodna Banka (den bulgarske nationalbank) om at sætte Korporativna targovska banka AD under skærpet tilsyn og om at udsætte opfyldelsen af dennes forpligtelser med en konstatering af indskuddenes indisponibilitet som omhandlet i artikel 1, nr. 3), litra i), i direktiv 94/19, som ændret ved direktiv 2009/14.

| 4) | Artikel 2, syvende led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter, sammenholdt med artikel 17, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at en foranstaltning om betalingsstandsning, som en national centralbank har anvendt over for et kreditinstitut som saneringsforanstaltning med henblik på at bevare eller genoprette den finansielle situation i dette institut, udgør et ubegrundet og uforholdsmæssigt indgreb i indskyderne i det nævnte instituts udøvelse af deres ejendomsret, såfremt foranstaltningen ikke respekterer det væsentligste indhold af denne ret, og såfremt andre, mindre indgribende foranstaltninger — under hensyntagen til den overhængende risiko for finansielle tab, som indskyderne ville være blevet udsat for, hvis kreditinstituttet var gået konkurs — kunne have gjort det muligt at opnå samme resultat, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve. |
| --- | --- |

4)

Artikel 2, syvende led, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF af 4. april 2001 om sanering og likvidation af kreditinstitutter, sammenholdt med artikel 17, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, skal fortolkes således, at en foranstaltning om betalingsstandsning, som en national centralbank har anvendt over for et kreditinstitut som saneringsforanstaltning med henblik på at bevare eller genoprette den finansielle situation i dette institut, udgør et ubegrundet og uforholdsmæssigt indgreb i indskyderne i det nævnte instituts udøvelse af deres ejendomsret, såfremt foranstaltningen ikke respekterer det væsentligste indhold af denne ret, og såfremt andre, mindre indgribende foranstaltninger — under hensyntagen til den overhængende risiko for finansielle tab, som indskyderne ville være blevet udsat for, hvis kreditinstituttet var gået konkurs — kunne have gjort det muligt at opnå samme resultat, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.

| 5) | EU-retten, og navnlig princippet om medlemsstaternes ansvar for tab, der er forvoldt borgerne ved tilsidesættelse af EU-retten, samt ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at:






  — | den ikke er til hinder for en national lovgivning, som gør borgernes ret til at opnå erstatning for en skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, betinget af den forudgående annullation af den administrative afgørelse eller undladelse, der ligger til grund for skaden, for så vidt som denne annullation, selv om den er påkrævet for tilsvarende krav på grundlag af en tilsidesættelse af national ret, ikke i praksis er udelukket eller meget begrænset |
| --- | --- | --- |

5)

EU-retten, og navnlig princippet om medlemsstaternes ansvar for tab, der er forvoldt borgerne ved tilsidesættelse af EU-retten, samt ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at:

—

den ikke er til hinder for en national lovgivning, som gør borgernes ret til at opnå erstatning for en skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, betinget af den forudgående annullation af den administrative afgørelse eller undladelse, der ligger til grund for skaden, for så vidt som denne annullation, selv om den er påkrævet for tilsvarende krav på grundlag af en tilsidesættelse af national ret, ikke i praksis er udelukket eller meget begrænset

| — | den er til hinder for en national lovgivning, der undergiver borgernes ret til at opnå erstatning for en skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, en betingelse om, at den pågældende nationale myndighed skal have forvoldt skaden forsætligt |
| --- | --- |

—

den er til hinder for en national lovgivning, der undergiver borgernes ret til at opnå erstatning for en skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, en betingelse om, at den pågældende nationale myndighed skal have forvoldt skaden forsætligt

| — | den ikke er til hinder for en national lovgivning, der underlægger borgernes ret til at opnå erstatning for skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, en betingelse om, at der føres bevis for en faktisk og reel skade på tidspunktet for anlæggelsen af søgsmålet, forudsat at denne betingelse dels ikke er mindre gunstig end de betingelser, der gælder for tilsvarende krav, der støttes på en tilsidesættelse af national lovgivning, dels ikke er udformet således, at den under hensyn til de konkrete omstændigheder i sagen gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt for borgerne at udøve denne ret. |
| --- | --- |

—

den ikke er til hinder for en national lovgivning, der underlægger borgernes ret til at opnå erstatning for skade, der er lidt på grund af en tilsidesættelse af EU-retten, en betingelse om, at der føres bevis for en faktisk og reel skade på tidspunktet for anlæggelsen af søgsmålet, forudsat at denne betingelse dels ikke er mindre gunstig end de betingelser, der gælder for tilsvarende krav, der støttes på en tilsidesættelse af national lovgivning, dels ikke er udformet således, at den under hensyn til de konkrete omstændigheder i sagen gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt for borgerne at udøve denne ret.

| 6) | Ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke forpligter en domstol — ved hvilken der er anlagt et erstatningssøgsmål, der formelt er støttet på en bestemmelse i den nationale lovgivning om statens ansvar for skader, der er forårsaget af en administrativ aktivitet, men til støtte for hvilket der fremføres anbringender om tilsidesættelse af EU-retten på grund af denne aktivitet — til af egen drift at kvalificere søgsmålet som værende støttet på artikel 4, stk. 3, TEU, for så vidt som de bestemmelser i den nationale lovgivning, der finder anvendelse, ikke forhindrer denne nationale domstol i at undersøge de anbringender om tilsidesættelse af EU-retten, der er gjort gældende til støtte for søgsmålet. |
| --- | --- |

6)

Ækvivalensprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke forpligter en domstol — ved hvilken der er anlagt et erstatningssøgsmål, der formelt er støttet på en bestemmelse i den nationale lovgivning om statens ansvar for skader, der er forårsaget af en administrativ aktivitet, men til støtte for hvilket der fremføres anbringender om tilsidesættelse af EU-retten på grund af denne aktivitet — til af egen drift at kvalificere søgsmålet som værende støttet på artikel 4, stk. 3, TEU, for så vidt som de bestemmelser i den nationale lovgivning, der finder anvendelse, ikke forhindrer denne nationale domstol i at undersøge de anbringender om tilsidesættelse af EU-retten, der er gjort gældende til støtte for søgsmålet.

---

(1)  EUT C 364 af 8.10.2018.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/8 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/8

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Deutsche Telekom AG mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s.

(Sag C-152/19 P) (1)

(Appel - konkurrence - artikel 102 TEUF - misbrug af dominerende stilling - det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester - reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position - den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne - adgangens absolutte nødvendighed - tilregnelse til et moderselskab af et datterselskabs adfærd - ret til forsvar)

(2021/C 206/09)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Deutsche Telekom AG (ved Rechtsanwälte D. Schroeder og K. Apel)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Kellerbauer, M. Farley, L. Malferrari, C. Vollrath og L. Wildpanner, som befuldmægtigede) og Slovanet, a.s. (ved advokát P. Tisaj)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Deutsche Telekom AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Deutsche Telekom AG bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 164 af 13.5.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/9 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/9

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Slovak Telekom, a.s. mod Europa-Kommissionen og Slovanet, a.s.

(Sag C-165/19 P) (1)

(Appel - konkurrence - artikel 102 TEUF - misbrug af dominerende stilling - det slovakiske marked for bredbåndsinternettjenester - reguleringsmæssig forpligtelse til at indrømme adgang til abonnentledningerne for de operatører, der har en stærk position - den etablerede operatørs betingelser for andre operatørers ubundtede adgang til abonnentledningerne - den absolutte nødvendighed af at indrømme adgang - avancepres - omkostninger - konkurrent, der er mindst lige så effektiv som den dominerende virksomhed - ret til forsvar)

(2021/C 206/10)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Slovak Telekom, a.s. (ved avocat D. Geradin, og R. O’Donoghue, QC)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Farley, M. Kellerbauer, L. Malferrari, C. Vollrath og L. Wildpanner, som befuldmægtigede) og Slovanet, a.s. (ved advokát P. Tisaj)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Slovak Telekom a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Slovak Telekom a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 148 af 29.4.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/9 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/9

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Obala i lučice d.o.o. mod NLB Leasing d.o.o. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Visoki trgovački sud Republike Hrvatske — Kroatien)

(Sag C-307/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - lovvalg - forordning (EF) nr. 864/2007 og forordning (EF) nr. 593/2008 - anvendelsesområde ratione temporis - Domstolens manglende kompetence - artikel 94 i Domstolens procesreglement - samarbejde om civilretlige spørgsmål - forordning (EU) nr. 1215/2012 - artikel 1, stk. 1 - materielt anvendelsesområde - begrebet »det civil- og handelsretlige område« - artikel 7, nr. 1) - begreberne »sager om kontraktforhold« og »levering af tjenesteydelser« - artikel 24, nr. 1) - begrebet »leje eller forpagtning af fast ejendom« - forordning (EF) nr. 1393/2007 - forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter - notarer, der handler inden for rammerne af tvangsfuldbyrdelsesprocedurer - procedure med henblik på inddrivelse af en dagsparkeringsbillet for et køretøjs parkering på en parkeringsplads beliggende på offentlig vej)

(2021/C 206/11)

Processprog: kroatisk

Den forelæggende ret

Visoki trgovački sud Republike Hrvatske

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Obala i lučice d.o.o.

Sagsøgt: NLB Leasing d.o.o.

Konklusion

| 1) | Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift i form af en dagsparkeringsbillet for en parkeringsplads, som er afgrænset og beliggende på offentlig vej, der er indledt af et selskab bemyndiget af en lokal myndighed til at varetage driften af sådanne parkeringspladser, er omfattet af begrebet »det civil- og handelsretlige område« i denne bestemmelses forstand. |
| --- | --- |

1)

Artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift i form af en dagsparkeringsbillet for en parkeringsplads, som er afgrænset og beliggende på offentlig vej, der er indledt af et selskab bemyndiget af en lokal myndighed til at varetage driften af sådanne parkeringspladser, er omfattet af begrebet »det civil- og handelsretlige område« i denne bestemmelses forstand.

| 2) | Artikel 24, nr. 1), i forordning nr. 1215/2012 skal fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift i form af en dagsparkeringsbillet for en afgrænset parkeringsplads beliggende på offentlig vej ikke er omfattet af begrebet »leje eller forpagtning af fast ejendom« i denne bestemmelses forstand. |
| --- | --- |

2)

Artikel 24, nr. 1), i forordning nr. 1215/2012 skal fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift i form af en dagsparkeringsbillet for en afgrænset parkeringsplads beliggende på offentlig vej ikke er omfattet af begrebet »leje eller forpagtning af fast ejendom« i denne bestemmelses forstand.

| 3) | Artikel 7, nr. 1), i forordning nr. 1215/2012 skal for det første fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift, som følger af en aftale vedrørende parkering på en af de afgrænsede parkeringspladser beliggende på offentlig vej, der tilrettelægges og forvaltes af et selskab, som er bemyndiget hertil, er omfattet af »sager om kontraktforhold« i denne bestemmelses forstand, og for det andet, at denne aftale udgør en aftale om levering af tjenesteydelser som omhandlet i denne forordnings artikel 7, nr. 1), litra b), andet led. |
| --- | --- |

3)

Artikel 7, nr. 1), i forordning nr. 1215/2012 skal for det første fortolkes således, at en sag om inddrivelse af en afgift, som følger af en aftale vedrørende parkering på en af de afgrænsede parkeringspladser beliggende på offentlig vej, der tilrettelægges og forvaltes af et selskab, som er bemyndiget hertil, er omfattet af »sager om kontraktforhold« i denne bestemmelses forstand, og for det andet, at denne aftale udgør en aftale om levering af tjenesteydelser som omhandlet i denne forordnings artikel 7, nr. 1), litra b), andet led.

---

(1)  EUT C 263 af 5.8.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/10 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/10

---

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 25. marts 2021 — Maria Alvarez y Bejarano m.fl. mod Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet

(Forenede sager C-517/19 P og C-518/19 P) (1)

(Appel - personalesag - vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union - reform af vedtægten - forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 - nye bestemmelser om godtgørelse af årlige rejseudgifter og tildeling af rejsedage - sammenhæng med status som bosat i udlandet - ulovlighedsindsigelse - ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet - den retslige prøvelses omfang)

(2021/C 206/12)

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: María Álvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Lucian Micu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, María Castro Capcha, Hassan Orfe El og Evelyne Vandevoorde (sag C-517/19 P) og Jakov Ardalic, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet, Despina Kanellou, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki og Cam Tran Thi (sag C-518/19 P) (ved avocats S. Orlandi og T. Martin)

De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (sag C-517/19 P) (ved G. Gattinara og B. Mongin, som befuldmægtigede), Rådet for Den Europæiske Union (sag C-518/19 P) (ved M. Bauer og R. Meyer, som befuldmægtigede) og Europa-Parlamentet (sagerne C-517/19 P og C-518/19 P) (ved C. Gonzáles Argüelles og E. Taneva, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellerne i sagerne C-517/19 P og C-518/19 P forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellerne i sagerne C-517/19 P og C-518/19 P forkastes.

| 2) | Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Evelyne Vandevoorde, Lucian Micu og Hassan Orfe El bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger i forbindelse med appellen i sag C-517/19 P. |
| --- | --- |

2)

Maria Alvarez y Bejarano, Ana-Maria Enescu, Angelica Livia Salanta, Svetla Shulga, Soldimar Urena de Poznanski, Angela Vakalis, Luz Anamaria Chu, Marli Bertolete, Maria Castro Capcha, Evelyne Vandevoorde, Lucian Micu og Hassan Orfe El bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger i forbindelse med appellen i sag C-517/19 P.

| 3) | Jakov Ardalic, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet og Despina Kanellou bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger i forbindelse med appellen i sag C-518/19 P. |
| --- | --- |

3)

Jakov Ardalic, Christian Stouraitis, Abdelhamid Azbair, Abdel Bouzanih, Bob Kitenge Ya Musenga, El Miloud Sadiki, Cam Tran Thi, Liliana Bicanova, Monica Brunetto, Claudia Istoc, Sylvie Jamet og Despina Kanellou bærer deres egne omkostninger og betaler de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger i forbindelse med appellen i sag C-518/19 P.

| 4) | Rådet bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appellen i sag C 517/19 P. |
| --- | --- |

4)

Rådet bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appellen i sag C 517/19 P.

| 5) | Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appellerne i sagerne C-517/19 P og C-518/19 P. |
| --- | --- |

5)

Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger i forbindelse med appellerne i sagerne C-517/19 P og C-518/19 P.

---

(1)  EUT C 357 af 21.10.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/11 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/11

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Armando Carvalho m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union

(Sag C-565/19 P) (1)

(Appel - annullations- og erstatningssøgsmål - miljø - klima- og energipakke for 2030 - artikel 263, stk. 4, TEUF - ikke individuelt berørt)

(2021/C 206/13)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Armando Carvalho, Diogo Carvalho, Ildebrando Conceição, Alfredo Sendim, Joaquim Caxeiro, Renaud Feschet, Guylaine Feschet, Gabriel Feschet, Maurice Feschet, Geneviève Gassin, Roba Waku Guya, Fadhe Hussein Tache, Sado Guyo, Issa Guyo, Jibril Guyo, Adanoor Guyo, Mohammed Guyo, Petru Vlad, Ana Tricu, Petru Arin Vlad, Maria Ioana Vlad, Andrei Nicolae Vlad, Giorgio Davide Elter, Sara Burland, Soulail Elter, Alice Elter, Rosa Elter, Maria Elter, Maike Recktenwald, Michael Recktenwald, Lueke Recktenwald, Petero Qaloibau, Melania Cironiceva, Katarina Dimoto, Petero Jnr Qaloibau, Elisabeta Tokalau og Sáminuorra (ved professor G. Winter, barrister H. Leith og Rechtsanwältin R. Verheyen)

De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved M. Peternel, C. Ionescu Dima og A. Tamás, som befuldmægtigede) og Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Moore og K. Michoel, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union: Europa-Kommissionen (ved A.C. Becker og J.-F. Brakeland, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Armando Carvalho og de 36 andre appellanter, hvis navne er opført i bilaget til denne dom, bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Armando Carvalho og de 36 andre appellanter, hvis navne er opført i bilaget til denne dom, bærer deres egne omkostninger og betaler de af Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 372 af 4.11.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/12

---

Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 25. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Ungarn

(Sag C-856/19) (1)

(Traktatbrud - artikel 258 TEUF - direktiv 2011/64/EU - artikel 10, stk. 2 og 3 - punktafgifter på forarbejdet tobak - samlet punktafgiftssats for cigaretter, der er lavere end den fastsatte minimumssats - interne vanskeligheder - risiko for alvorlige forstyrrelser af den offentlige orden - forpligtelse til loyalt samarbejde)

(2021/C 206/14)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Perrin og A. Sipos, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Ungarn (ved M.Z. Fehér og G. Koós, som befuldmægtigede)

Konklusion

| 1) | Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 10, stk. 2 og 3, i Rådets direktiv 2011/64/EU af 21. juni 2011 om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak, idet Ungarn efter udløbet af overgangsperioden, der gik til og med den 31. december 2017, på cigaretter har anvendt en samlet punktafgiftssats på under 60 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug, og har opkrævet en punktafgift, der er mindre end 115 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter. |
| --- | --- |

1)

Ungarn har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 10, stk. 2 og 3, i Rådets direktiv 2011/64/EU af 21. juni 2011 om punktafgiftsstrukturen og -satserne for forarbejdet tobak, idet Ungarn efter udløbet af overgangsperioden, der gik til og med den 31. december 2017, på cigaretter har anvendt en samlet punktafgiftssats på under 60 % af den vejede gennemsnitlige detailsalgspris på cigaretter, der overgår til frit forbrug, og har opkrævet en punktafgift, der er mindre end 115 EUR pr. 1 000 stk. cigaretter.

| 2) | Ungarn betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Ungarn betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 19 af 20.1.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/12

---

Domstolens dom (Første Afdeling) af 25. marts 2021 — Q-GmbH mod Finanzamt Z (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)

(Sag C-907/19) (1)

(Præjudiciel forelæggelse - direktiv 2006/112/EF - merværdiafgift (moms) - fritagelser - artikel 135, stk. 1, litra a) - forsikringstransaktioner og ydelser udført af forsikringsmæglere og formidlere i forbindelse med disse transaktioner - ydelse leveret til en forsikringsgiver bestående af forskellige ydelser - kvalificering som én enkelt ydelse)

(2021/C 206/15)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesfinanzhof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Q-GmbH

Sagsøgt: Finanzamt Z

Konklusion

Artikel 135, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at den i denne bestemmelse fastsatte fritagelse for merværdiafgift (moms) ikke finder anvendelse på ydelser leveret af en afgiftspligtig person, der omfatter levering af et forsikringsprodukt til et forsikringsselskab, og sekundært salg af dette produkt for dette selskabs regning samt administration af de indgåede forsikringsaftaler, såfremt den forelæggende ret måtte kvalificere disse ydelser som én enkelt ydelse i momsmæssig henseende.

---

(1)  EUT C 87 af 16.3.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/13 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Cluj (Rumænien) den 11. februar 2021 — NSV og NM mod BT

(Sag C-87/21)

(2021/C 206/16)

Processprog: rumænsk

Den forelæggende ret

Curtea de Apel Cluj

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: NSV og NM

Sagsøgt: BT

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 1, stk. 2, artikel 5 og artikel 4, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at et kontraktvilkår om kursrisiko ikke er fritaget for vurdering, såfremt dette kontraktvilkår i en gensidigt bebyrdende aftale baseret på magtforhold gennemfører et princip udtrykt i en deklaratorisk bestemmelse, der finder anvendelse på aftaler uden vederlag, tilsigter at stille aftaleparterne i et balanceforhold og ikke har været genstand for lovgivers vurdering med henblik på at sikre en afbalanceret afvejning mellem den erhvervsdrivendes og forbrugerens interesser, i et tilfælde, hvor den erhvervsdrivende har indført dette kontraktvilkår uden i den prækontraktuelle fase at informere, rådgive og advare forbrugeren i relation til bankproduktets særlige kendetegn hvad angår lånevalutaens karakteristika med det formål, at forbrugeren kan forstå de økonomiske følger af den påtagne forpligtelse? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 1, stk. 2, artikel 5 og artikel 4, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at et kontraktvilkår om kursrisiko ikke er fritaget for vurdering, såfremt dette kontraktvilkår i en gensidigt bebyrdende aftale baseret på magtforhold gennemfører et princip udtrykt i en deklaratorisk bestemmelse, der finder anvendelse på aftaler uden vederlag, tilsigter at stille aftaleparterne i et balanceforhold og ikke har været genstand for lovgivers vurdering med henblik på at sikre en afbalanceret afvejning mellem den erhvervsdrivendes og forbrugerens interesser, i et tilfælde, hvor den erhvervsdrivende har indført dette kontraktvilkår uden i den prækontraktuelle fase at informere, rådgive og advare forbrugeren i relation til bankproduktets særlige kendetegn hvad angår lånevalutaens karakteristika med det formål, at forbrugeren kan forstå de økonomiske følger af den påtagne forpligtelse?

| 2) | Skal direktiv 93/13/EØF fortolkes således, at fritagelsen for vurdering ikke er begrundet, når der foreligger elementer for at antage, at den erhvervsdrivende har indført kontraktvilkåret i ond tro vel vidende, at anvendelsen af det i den deklaratoriske bestemmelse udtrykte princip kan bevirke en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser til skade for forbrugeren? |
| --- | --- |

2)

Skal direktiv 93/13/EØF fortolkes således, at fritagelsen for vurdering ikke er begrundet, når der foreligger elementer for at antage, at den erhvervsdrivende har indført kontraktvilkåret i ond tro vel vidende, at anvendelsen af det i den deklaratoriske bestemmelse udtrykte princip kan bevirke en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser til skade for forbrugeren?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29)

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/13 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Törvényszék (Ungarn) den 3. marts 2021 — BE mod Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

(Sag C-132/21)

(2021/C 206/17)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Fővárosi Törvényszék

Parter i hovedsagen

Sagsøger: BE

Sagsøgt: Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóság

Intervenient til støtte for sagsøgt: Budapesti Elektromos Művek Zrt

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 77, stk. 1, og artikel 79, stk. 1, i forordning 2016/679 (1) fortolkes således, at den administrative klageadgang, der er fastlagt i artikel 77, udgør et instrument til udøvelse af offentlige rettigheder, mens den søgsmålsret, der er fastlagt i artikel 79, udgør et instrument til udøvelse af private rettigheder? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, følger det da deraf, at tilsynsmyndigheden, som det påhviler at påkende administrative klager, har den overordnede kompetence til at fastslå, at der foreligger en overtrædelse? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 77, stk. 1, og artikel 79, stk. 1, i forordning 2016/679 (1) fortolkes således, at den administrative klageadgang, der er fastlagt i artikel 77, udgør et instrument til udøvelse af offentlige rettigheder, mens den søgsmålsret, der er fastlagt i artikel 79, udgør et instrument til udøvelse af private rettigheder? Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, følger det da deraf, at tilsynsmyndigheden, som det påhviler at påkende administrative klager, har den overordnede kompetence til at fastslå, at der foreligger en overtrædelse?

| 2) | Såfremt den registrerede — som er af den opfattelse, at behandlingen af personoplysninger, som vedrører den pågældende, overtræder forordning 2016/679 — på samme tid udøver retten til at indgive en klage i henhold til denne forordnings artikel 77, stk. 1, og søgsmålsretten i henhold til samme forordnings artikel 79, stk. 1, kan det da fastslås, at en fortolkning, der er i overensstemmelse med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder, indebærer:






  a) | at tilsynsmyndigheden og retten uafhængigt af hinanden er forpligtede til at undersøge, om der foreligger en overtrædelse, og at de derfor kan nå til uoverensstemmende resultater, eller |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt den registrerede — som er af den opfattelse, at behandlingen af personoplysninger, som vedrører den pågældende, overtræder forordning 2016/679 — på samme tid udøver retten til at indgive en klage i henhold til denne forordnings artikel 77, stk. 1, og søgsmålsretten i henhold til samme forordnings artikel 79, stk. 1, kan det da fastslås, at en fortolkning, der er i overensstemmelse med artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder, indebærer:

a)

at tilsynsmyndigheden og retten uafhængigt af hinanden er forpligtede til at undersøge, om der foreligger en overtrædelse, og at de derfor kan nå til uoverensstemmende resultater, eller

| b) | at tilsynsmyndighedens afgørelse har forrang, for så vidt som den vedrører vurderingen af, om der er begået en overtrædelse, i betragtning af de kompetencer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 1, i forordning 2016/679, og de beføjelser, der er tillagt ved samme forordnings artikel 58, stk. 2, litra b) og d)? |
| --- | --- |

b)

at tilsynsmyndighedens afgørelse har forrang, for så vidt som den vedrører vurderingen af, om der er begået en overtrædelse, i betragtning af de kompetencer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 1, i forordning 2016/679, og de beføjelser, der er tillagt ved samme forordnings artikel 58, stk. 2, litra b) og d)?

| 3) | Skal tilsynsmyndighedens uafhængighed, som er sikret ved artikel 51, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i forordning 2016/679, fortolkes således, at den pågældende myndighed ved behandlingen og afgørelsen af den klageprocedure, der er fastlagt i artikel 77, er uafhængig af, hvad den kompetente ret fastslår ved endelig dom i henhold til artikel 79, således at den pågældende myndighed kan vedtage en uoverensstemmende afgørelse med hensyn til den samme hævdede overtrædelse? |
| --- | --- |

3)

Skal tilsynsmyndighedens uafhængighed, som er sikret ved artikel 51, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i forordning 2016/679, fortolkes således, at den pågældende myndighed ved behandlingen og afgørelsen af den klageprocedure, der er fastlagt i artikel 77, er uafhængig af, hvad den kompetente ret fastslår ved endelig dom i henhold til artikel 79, således at den pågældende myndighed kan vedtage en uoverensstemmende afgørelse med hensyn til den samme hævdede overtrædelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27.4.2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (EUT 2016, L 119, s. 1).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/14 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Efetio Athinon (Grækenland) den 3. marts 2021 — VP, CX, RG og TR m.fl. mod Elliniko Dimosio

(Sag C-133/21)

(2021/C 206/18)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Elliniko Dimosio

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VP, CX, RG og TR m.fl.

Sagsøgt: Elliniko Dimosio

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter en lønmæssig forskelsbehandling til skade for arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse som omhandlet i § 1 i direktiv 1999/70/EF (1) i forhold til en sammenlignelig fastansat, hvor det eneste differentieringskriterium er, at deres kontrakt kvalificeres af arbejdsgiveren eller i loven som tidsbegrænset ansættelseskontrakt, forenelig med § 4 i direktiv 1999/70/EF? |
| --- | --- |

1)

Er en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der fastsætter en lønmæssig forskelsbehandling til skade for arbejdstagere med tidsbegrænset ansættelse som omhandlet i § 1 i direktiv 1999/70/EF (1) i forhold til en sammenlignelig fastansat, hvor det eneste differentieringskriterium er, at deres kontrakt kvalificeres af arbejdsgiveren eller i loven som tidsbegrænset ansættelseskontrakt, forenelig med § 4 i direktiv 1999/70/EF?

| 2) | Er nærmere bestemt en national lovgivning, der begrunder en lønmæssig forskelsbehandling af arbejdstagere, der udfører arbejde på tidsbegrænset ansættelseskontrakt, vel vidende at deres arbejde dækker arbejdsgiverens faste og varige behov, forenelig med § 4 i direktiv 1999/70/EF? |
| --- | --- |

2)

Er nærmere bestemt en national lovgivning, der begrunder en lønmæssig forskelsbehandling af arbejdstagere, der udfører arbejde på tidsbegrænset ansættelseskontrakt, vel vidende at deres arbejde dækker arbejdsgiverens faste og varige behov, forenelig med § 4 i direktiv 1999/70/EF?

---

(1)  Rådets direktiv 1999/70/EF af 28.6.1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT 1999, L 175, s. 43).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/15 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Svea Hovrätt (Sverige) den 10. marts 2021 — Den Italienske Republik mod Athena Investments A/S (tidligere Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR og NovEnergia II Italian Portfolio SA

(Sag C-155/21)

(2021/C 206/19)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Svea Hovrätt

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Den Italienske Republik

Sagsøgte: Athena Investments A/S (tidligere Greentech Energy Systems A/S), NovEnergia II Energy & Environment (SCA) SICAR og NovEnergia II Italian Portfolio SA

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal ECT (1) fortolkes således, at voldgiftsklausulen i artikel 26 (2) — hvorigennem en kontraherende part giver sit samtykke til at tvister mellem en kontraherende part og en investor fra en anden kontraherende part vedrørende en investering foretaget af sidstnævnte på den førstnævntes område henvises til international voldgift — også omfatter en tvist mellem en EU-medlemsstat på den ene side og en investor fra en anden EU-medlemsstat på den anden side? |
| --- | --- |

1)

Skal ECT (1) fortolkes således, at voldgiftsklausulen i artikel 26 (2) — hvorigennem en kontraherende part giver sit samtykke til at tvister mellem en kontraherende part og en investor fra en anden kontraherende part vedrørende en investering foretaget af sidstnævnte på den førstnævntes område henvises til international voldgift — også omfatter en tvist mellem en EU-medlemsstat på den ene side og en investor fra en anden EU-medlemsstat på den anden side?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende; skal artikel 19 TEU og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 267 TEUF og artikel 344 TEUF fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for voldgiftsklausulen i artikel 26 ECT eller for en anvendelse af voldgiftsklausulen, hvor en investor fra en EU-medlemsstat i tilfælde af en tvist vedrørende en investering i en anden medlemsstat i henhold til artikel 26 har mulighed for at indlede sag mod sidstnævnte medlemsstat ved en voldgiftsret, hvis kompetence og afgørelse denne medlemsstat har pligt til at acceptere? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende; skal artikel 19 TEU og artikel 4, stk. 3, TEU samt artikel 267 TEUF og artikel 344 TEUF fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder for voldgiftsklausulen i artikel 26 ECT eller for en anvendelse af voldgiftsklausulen, hvor en investor fra en EU-medlemsstat i tilfælde af en tvist vedrørende en investering i en anden medlemsstat i henhold til artikel 26 har mulighed for at indlede sag mod sidstnævnte medlemsstat ved en voldgiftsret, hvis kompetence og afgørelse denne medlemsstat har pligt til at acceptere?

| 3) | Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende; skal EU-retten, og navnlig princippet om EU-rettens forrang og princippet om EU-rettens effektive virkning, fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i national ret om præklusion, såsom voldgiftslovens § 34, stk. 2, såfremt anvendelsen medfører, at en part i en retssag, hvorved voldgiftskendelsen indbringes for domstolene, ikke har mulighed for at gøre den indsigelse gældende, at der ikke foreligger en gyldig voldgiftsaftale af den grund, at voldgiftsklausulen i eller tilbuddet i henhold til artikel 26 ECT er ugyldigt eller ikke finder anvendelse som stridende mod EU-retten? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende; skal EU-retten, og navnlig princippet om EU-rettens forrang og princippet om EU-rettens effektive virkning, fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i national ret om præklusion, såsom voldgiftslovens § 34, stk. 2, såfremt anvendelsen medfører, at en part i en retssag, hvorved voldgiftskendelsen indbringes for domstolene, ikke har mulighed for at gøre den indsigelse gældende, at der ikke foreligger en gyldig voldgiftsaftale af den grund, at voldgiftsklausulen i eller tilbuddet i henhold til artikel 26 ECT er ugyldigt eller ikke finder anvendelse som stridende mod EU-retten?

---

(1)  Rådets og Kommissionens afgørelse 98/181/EF af 23.9.1997 om De Europæiske Fællesskabers indgåelse af ECT og energicharterprotokollen om energieffektivitet og de hermed forbundne miljøaspekter (EFT L 69, 9.3.1998, s. 1).

(2)  Slutakt fra den Europæiske Energicharterkonference — Bilag 1: Energichartertraktaten — Bilag 2: Afgørelser vedrørende energichartertraktaten (EFT L 380, 31.12.1994, s. 24).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarien) den 10. marts 2021 — »NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010« EOOD mod Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond »Zemedelie«

(Sag C-160/21)

(2021/C 206/20)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad Veliko Tarnovo

Parter i hovedsagen

Sagsøger:»NIKOPOLIS AD ISTRUM 2010« EOOD

Sagsøgt: Izpalnitelen direktor na Darzhaven fond »Zemedelie«

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Betegner begrebet »betaling« i artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (1) af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik afslutningen af den procedure, der indledes ved en betalingsanmodning? |
| --- | --- |

1)

Betegner begrebet »betaling« i artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (1) af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik afslutningen af den procedure, der indledes ved en betalingsanmodning?

| 2) | Er en landbrugers faktiske modtagelse af det anmodede beløb ensbetydende med, at betalingsmyndigheden har truffet en positiv afgørelse om anmodningen om aktivering af betalingsrettigheder, eller udgør manglende modtagelse af beløb i tilfælde af offentlig bekendtgørelse af udbetalinger for den pågældende foranstaltning et afslag på de anmodede betalingsrettigheder, hvis personen ikke informeres om, at proceduren fortsættes med nye kontroller? |
| --- | --- |

2)

Er en landbrugers faktiske modtagelse af det anmodede beløb ensbetydende med, at betalingsmyndigheden har truffet en positiv afgørelse om anmodningen om aktivering af betalingsrettigheder, eller udgør manglende modtagelse af beløb i tilfælde af offentlig bekendtgørelse af udbetalinger for den pågældende foranstaltning et afslag på de anmodede betalingsrettigheder, hvis personen ikke informeres om, at proceduren fortsættes med nye kontroller?

| 3) | Indebærer fristen i henhold til artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik, at medlemsstaterne har pligt til at kontrollere betingelserne for ydelse af støtte før fristens udløb, og kan denne kontrol kun undtagelsesvis fortsættes? |
| --- | --- |

3)

Indebærer fristen i henhold til artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik, at medlemsstaterne har pligt til at kontrollere betingelserne for ydelse af støtte før fristens udløb, og kan denne kontrol kun undtagelsesvis fortsættes?

| 4) | Udgør en manglende overholdelse af fristen i henhold til artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik et stiltiende afslag på at betale støtte, hvis en landbruger ikke er blevet informeret om gennemførelsen af supplerende kontroller, og der ikke foreligger noget skriftligt dokument herom? |
| --- | --- |

4)

Udgør en manglende overholdelse af fristen i henhold til artikel 75, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik et stiltiende afslag på at betale støtte, hvis en landbruger ikke er blevet informeret om gennemførelsen af supplerende kontroller, og der ikke foreligger noget skriftligt dokument herom?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013, L 347, s. 549).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Københavns Byret (Danmark) den 11. marts 2021, Orion Corporation mod Lægemiddelstyrelsen

(Sag C-165/21)

(2021/C 206/21)

Processprog: dansk

Den forelæggende ret

Københavns Byret

Parter

Sagsøger: Orion Corporation

Sagsøgte: Lægemiddelstyrelsen

Biintervenient: Teva Danmark A/S til støtte for sagsøger

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | I lyset af artikel 12(2) i forordning 726/2004 (1) (tidligere artikel 12[, stk. 2] i forordning 2309/1993 (2)) og afsnit 2.3 i kapitel 2 i EU-Kommissionens Notice to Applicants, kan et lægemiddel, som det i sagen omhandlede Precedex, der har fået en markedsføringstilladelse i en medlemsstat i henhold til dennes nationale regler forud for medlemsstatens indtræden i EU, men efter at lægemidlet har fået en negativ vurdering fra CPMP under forordning 2309/1993 på samme kliniske grundlag, i en situation hvor den nationale markedsføringstilladelse ikke er blevet opdateret med ny klinisk dokumentation eller tilhørende ekspertrapport, efter medlemsstatens indtræden i EU anses for et referencelægemiddel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 10, stk. 2, litra a), i direktiv 2001/83 (3), således at det kan danne grundlag for en global markedsføringstilladelse i henhold til artikel 6[, stk. 1,] i direktiv 2001/83? |
| --- | --- |

1)

I lyset af artikel 12(2) i forordning 726/2004 (1) (tidligere artikel 12[, stk. 2] i forordning 2309/1993 (2)) og afsnit 2.3 i kapitel 2 i EU-Kommissionens Notice to Applicants, kan et lægemiddel, som det i sagen omhandlede Precedex, der har fået en markedsføringstilladelse i en medlemsstat i henhold til dennes nationale regler forud for medlemsstatens indtræden i EU, men efter at lægemidlet har fået en negativ vurdering fra CPMP under forordning 2309/1993 på samme kliniske grundlag, i en situation hvor den nationale markedsføringstilladelse ikke er blevet opdateret med ny klinisk dokumentation eller tilhørende ekspertrapport, efter medlemsstatens indtræden i EU anses for et referencelægemiddel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 10, stk. 2, litra a), i direktiv 2001/83 (3), således at det kan danne grundlag for en global markedsføringstilladelse i henhold til artikel 6[, stk. 1,] i direktiv 2001/83?

| 2) | Kan et lægemiddel, som det i sagen omhandlede Precedex, der er godkendt i en medlemsstat i henhold til dennes nationale regler forud for medlemsstatens indtræden i EU, uden at medlemsstatens kompetente myndighed har haft adgang til ASM's begrænsede del under European Drug Master File proceduren (nu Active Substance Master File), i en situation hvor den nationale markedsføringstilladelse ikke er blevet opdateret med ASM's begrænsede del, efter medlemsstatens indtræden i EU anses for et referencelægemiddel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 10, stk. 2, litra a), i direktiv 2001/83, således at det kan danne grundlag for en global markedsføringstilladelse i henhold til artikel 6[, stk. 1,] i direktiv 2001/83? |
| --- | --- |

2)

Kan et lægemiddel, som det i sagen omhandlede Precedex, der er godkendt i en medlemsstat i henhold til dennes nationale regler forud for medlemsstatens indtræden i EU, uden at medlemsstatens kompetente myndighed har haft adgang til ASM's begrænsede del under European Drug Master File proceduren (nu Active Substance Master File), i en situation hvor den nationale markedsføringstilladelse ikke er blevet opdateret med ASM's begrænsede del, efter medlemsstatens indtræden i EU anses for et referencelægemiddel i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 10, stk. 2, litra a), i direktiv 2001/83, således at det kan danne grundlag for en global markedsføringstilladelse i henhold til artikel 6[, stk. 1,] i direktiv 2001/83?

| 3) | Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 1 eller 2, at den pågældende nationale markedsføringstilladelse ikke kunne danne grundlag for gensidig anerkendelse efter artikel 28 i direktiv 2001/83? |
| --- | --- |

3)

Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 1 eller 2, at den pågældende nationale markedsføringstilladelse ikke kunne danne grundlag for gensidig anerkendelse efter artikel 28 i direktiv 2001/83?

| 4) | Er den nationale kompetente myndighed i et referencemedlemsland eller et berørt medlemsland i henhold til en decentral procedure i medfør af artikel 28 i direktiv 2001/83 for et generisk lægemiddel, berettiget eller forpligtet til at afvise anvendelsen af et lægemiddel som referencelægemiddel, hvis det pågældende lægemiddel er godkendt i et andet medlemsland før dettes indtræden i EU under omstændigheder som anført i spørgsmål 1 og / eller 2? |
| --- | --- |

4)

Er den nationale kompetente myndighed i et referencemedlemsland eller et berørt medlemsland i henhold til en decentral procedure i medfør af artikel 28 i direktiv 2001/83 for et generisk lægemiddel, berettiget eller forpligtet til at afvise anvendelsen af et lægemiddel som referencelægemiddel, hvis det pågældende lægemiddel er godkendt i et andet medlemsland før dettes indtræden i EU under omstændigheder som anført i spørgsmål 1 og / eller 2?

| 5) | Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 4, at den nationale kompetente myndighed i et referencemedlemsland eller berørt medlemsland havde oplysninger om, at det pågældende lægemiddel havde fået en negativ vurdering fra CPMP under forordning 2309/1993 forud for godkendelsen i en anden medlemsstat forinden denne medlemsstats indtræden i EU? |
| --- | --- |

5)

Har det betydning for besvarelsen af spørgsmål 4, at den nationale kompetente myndighed i et referencemedlemsland eller berørt medlemsland havde oplysninger om, at det pågældende lægemiddel havde fået en negativ vurdering fra CPMP under forordning 2309/1993 forud for godkendelsen i en anden medlemsstat forinden denne medlemsstats indtræden i EU?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004, L 136, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22. juli 1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT 1993, L 214, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT 2001, L 311, s. 67).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/17 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/17

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sofiyski rayonen sad (Bulgarien) den 15. marts 2021 — Profi Credit Bulgaria EOOD mod T.I.T.

(Sag C-170/21)

(2021/C 206/22)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Sofiyski rayonen sad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Profi Credit Bulgaria EOOD

Sagsøgt: T.I.T.

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at retten i sager om udstedelse af et betalingspåkrav, hvori skyldneren ikke deltager, er forpligtet til ex officio at undersøge, om et kontraktvilkår er urimeligt, og til at undlade at anvende dette, såfremt der er mistanke om, at det er urimeligt? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13/EØF (1) fortolkes således, at retten i sager om udstedelse af et betalingspåkrav, hvori skyldneren ikke deltager, er forpligtet til ex officio at undersøge, om et kontraktvilkår er urimeligt, og til at undlade at anvende dette, såfremt der er mistanke om, at det er urimeligt?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er den nationale ret forpligtet til helt at afvise at afsige en kendelse, hvorved der udstedes et betalingspåkrav, hvis en del af kravet er baseret på et urimeligt kontraktvilkår, som har betydning for omfanget af det krav, der gøres gældende? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er den nationale ret forpligtet til helt at afvise at afsige en kendelse, hvorved der udstedes et betalingspåkrav, hvis en del af kravet er baseret på et urimeligt kontraktvilkår, som har betydning for omfanget af det krav, der gøres gældende?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende og det andet spørgsmål besvares benægtende: Er den nationale ret forpligtet til at afvise at afsige en kendelse, hvorved der udstedes et betalingspåkrav, for så vidt angår den del af kravet, der er baseret på det urimelige kontraktvilkår? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende og det andet spørgsmål besvares benægtende: Er den nationale ret forpligtet til at afvise at afsige en kendelse, hvorved der udstedes et betalingspåkrav, for så vidt angår den del af kravet, der er baseret på det urimelige kontraktvilkår?

| 4) | Såfremt det tredje spørgsmål besvares bekræftende: Er retten forpligtet til — og i så fald under hvilke betingelser — ex officio at tage hensyn til et kontraktvilkårs urimelighed, hvis der foreligger oplysninger om en betaling i henhold til dette vilkår, herunder at modregne denne betaling i andre udestående skyldige beløb i henhold til aftalen? |
| --- | --- |

4)

Såfremt det tredje spørgsmål besvares bekræftende: Er retten forpligtet til — og i så fald under hvilke betingelser — ex officio at tage hensyn til et kontraktvilkårs urimelighed, hvis der foreligger oplysninger om en betaling i henhold til dette vilkår, herunder at modregne denne betaling i andre udestående skyldige beløb i henhold til aftalen?

| 5) | Såfremt det fjerde spørgsmål besvares bekræftende: Er den nationale ret bundet af en højere instans påbud, som i henhold til national ret er bindende for den instans, hvis afgørelse prøves, hvis disse påbud ikke tager hensyn til konsekvenserne af et kontraktvilkårs urimelighed? |
| --- | --- |

5)

Såfremt det fjerde spørgsmål besvares bekræftende: Er den nationale ret bundet af en højere instans påbud, som i henhold til national ret er bindende for den instans, hvis afgørelse prøves, hvis disse påbud ikke tager hensyn til konsekvenserne af et kontraktvilkårs urimelighed?

---

(1)  Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT 1993, L 95, s. 29).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/18 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/18

---

Sag anlagt den 21. marts 2021 — Europa-Kommissionen mod Republikken Bulgarien

(Sag C-174/21)

(2021/C 206/23)

Processprog: bulgarsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved I. Zaloguin og M. Noll-Ehlers, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Bulgarien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, med hensyn til zonerne og byområderne BG0001 AG Sofia, BG0002 AG Plovdiv, BG0004 Nord, BG0005 Sydvest og BG0006 Sydøst, idet den ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger, der følger af Domstolens dom af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Bulgarien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, med hensyn til zonerne og byområderne BG0001 AG Sofia, BG0002 AG Plovdiv, BG0004 Nord, BG0005 Sydvest og BG0006 Sydøst, idet den ikke har truffet alle de nødvendige foranstaltninger, der følger af Domstolens dom af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267).

| — | Republikken Bulgarien tilpligtes at betale et fast beløb på 3 156 EUR om dagen beregnet fra forkyndelsen af dommen af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267), indtil forkyndelsen af dommen i nærværende sag, eller — såfremt dommen opfyldes tidligere — indtil den 31. december i det sidste år, hvori den ikke er blevet opfyldt, men under alle omstændigheder ikke mindre end et fast minimumsbeløb på 653 000 EUR, til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Republikken Bulgarien tilpligtes at betale et fast beløb på 3 156 EUR om dagen beregnet fra forkyndelsen af dommen af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267), indtil forkyndelsen af dommen i nærværende sag, eller — såfremt dommen opfyldes tidligere — indtil den 31. december i det sidste år, hvori den ikke er blevet opfyldt, men under alle omstændigheder ikke mindre end et fast minimumsbeløb på 653 000 EUR, til Kommissionen.

| — | Republikken Bulgarien tilpligtes at betale en tvangsbøde til Kommissionen på 5 677,20 EUR om dagen for hver enkelt luftkvalitetszone, beregnet fra tidspunktet for forkyndelsen af Domstolens dom i nærværende sag og indtil det år, hvori dom af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267), er fuldstændigt opfyldt. |
| --- | --- |

—

Republikken Bulgarien tilpligtes at betale en tvangsbøde til Kommissionen på 5 677,20 EUR om dagen for hver enkelt luftkvalitetszone, beregnet fra tidspunktet for forkyndelsen af Domstolens dom i nærværende sag og indtil det år, hvori dom af 5. april 2017, Kommissionen mod Bulgarien (C-488/15, EU:C:2017:267), er fuldstændigt opfyldt.

| — | Republikken Bulgarien tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Republikken Bulgarien tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Republikken Bulgarien har ikke foretaget sig det nødvendige for at opfylde Domstolens dom i sag C-488/15, idet den fortsat (i) tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til artikel 13 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa, sammenholdt med bilag XI hertil, og (2) tilsidesætter sine forpligtelser i henhold til dette direktivs artikel 23.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/19 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Blagoevgrad (Bulgarien) den 23. marts 2021 — VS mod Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet

(Sag C-180/21)

(2021/C 206/24)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad Blagoevgrad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: VS

Sagsøgt: Inspektor v Inspektorata kam Visshia sadeben savet

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (1) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA fortolkes således, at begreberne »forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger« i forbindelse med angivelsen af formålet opregnes som aspekter af et generelt formål? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 1, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/680 (1) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med kompetente myndigheders behandling af personoplysninger med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger eller fuldbyrde strafferetlige sanktioner og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA fortolkes således, at begreberne »forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger« i forbindelse med angivelsen af formålet opregnes som aspekter af et generelt formål?

| 2) | Finder bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (2) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF anvendelse på Republikken Bulgariens anklagemyndighed, henset til det forhold, at oplysninger om en person, som anklagemyndigheden i sin egenskab af »dataansvarlig« som omhandlet i artikel 3, nr. 8), i [direktiv 2016/680] har indsamlet til en aktmappe om denne person med henblik på at undersøge, om der er grundlag for at antage, at der foreligger en strafbar handling, er blevet anvendt som en del af anklagemyndighedens retlige forsvar som part i en civil sag — idet det anføres, at denne aktmappe er blevet oprettet, eller idet dens indhold fremlægges? |
| --- | --- |

2)

Finder bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 (2) af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF anvendelse på Republikken Bulgariens anklagemyndighed, henset til det forhold, at oplysninger om en person, som anklagemyndigheden i sin egenskab af »dataansvarlig« som omhandlet i artikel 3, nr. 8), i [direktiv 2016/680] har indsamlet til en aktmappe om denne person med henblik på at undersøge, om der er grundlag for at antage, at der foreligger en strafbar handling, er blevet anvendt som en del af anklagemyndighedens retlige forsvar som part i en civil sag — idet det anføres, at denne aktmappe er blevet oprettet, eller idet dens indhold fremlægges?

| 2.1 | Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende:
  Skal udtrykket »legitim interesse« i artikel 6, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF fortolkes således, at det omfatter en fuldstændig eller delvis videregivelse af oplysninger om en person, som er blevet indsamlet af anklagemyndigheden til en aktmappe om denne person med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger, når denne videregivelse sker som led i den dataansvarliges forsvar som part i en civil sag, og er den registreredes samtykke udelukket? |
| --- | --- |

2.1

Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende:

Skal udtrykket »legitim interesse« i artikel 6, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF fortolkes således, at det omfatter en fuldstændig eller delvis videregivelse af oplysninger om en person, som er blevet indsamlet af anklagemyndigheden til en aktmappe om denne person med henblik på at forebygge, efterforske, afsløre eller retsforfølge strafbare handlinger, når denne videregivelse sker som led i den dataansvarliges forsvar som part i en civil sag, og er den registreredes samtykke udelukket?

---

(1)  EUT 2016, L 119, s. 89.

(2)  EUT 2016, L 119, s. 1.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/20 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upravno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 25. marts 2021 — Republikken Slovenien

(Sag C-186/21)

(2021/C 206/25)

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Upravno sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J.A.

Sagsøgt: Republikken Slovenien

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 8, stk. 3, litra d), i direktiv 2013/33 (1) fortolkes således, at udtrykket »herunder« blandt de objektive kriterier udtrykkeligt omfatter den omstændighed, at »[ansøgeren] allerede har haft mulighed for adgang til asylproceduren«? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 8, stk. 3, litra d), i direktiv 2013/33 (1) fortolkes således, at udtrykket »herunder« blandt de objektive kriterier udtrykkeligt omfatter den omstændighed, at »[ansøgeren] allerede har haft mulighed for adgang til asylproceduren«?

| 2) | Såfremt dette spørgsmål skal besvares benægtende, skal artikel 8, stk. 3, litra d), i direktiv 2013/33 da fortolkes således, at frihedsberøvelse under de beskrevne omstændigheder kun er tilladt på grundlag af på forhånd fastsatte objektive kriterier og en forudgående konstatering af, at ansøgeren allerede har haft mulighed for at indgive en ansøgning om international beskyttelse, på grundlag af hvilken det kan konkluderes, at der er rimelig grund til at antage, at nævnte ansøgning kun er blevet indgivet for at forsinke eller forhindre en afgørelse om tilbagesendelse? |
| --- | --- |

2)

Såfremt dette spørgsmål skal besvares benægtende, skal artikel 8, stk. 3, litra d), i direktiv 2013/33 da fortolkes således, at frihedsberøvelse under de beskrevne omstændigheder kun er tilladt på grundlag af på forhånd fastsatte objektive kriterier og en forudgående konstatering af, at ansøgeren allerede har haft mulighed for at indgive en ansøgning om international beskyttelse, på grundlag af hvilken det kan konkluderes, at der er rimelig grund til at antage, at nævnte ansøgning kun er blevet indgivet for at forsinke eller forhindre en afgørelse om tilbagesendelse?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 26.6.2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse (omarbejdning) (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 96).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/20 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/20

---

Appel iværksat den 2. april 2021 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Udvidede Afdeling) den 27. januar 2021 i sag T-699/17, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen

(Sag C-207/21 P)

(2021/C 206/26)

Processprog: polsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved R. Tricot, Ł. Habiak, K. Herrmann og C. Valero)

De andre parter i appelsagen: Republikken Polen, Ungarn, Republikken Bulgarien, Kongeriget Belgien, Kongeriget Sverige og Den Franske Republik

Appellanten har nedlagt følgende påstande:

| — | Rettens dom af 27. januar 2021 i sag T-699/17, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen, ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Rettens dom af 27. januar 2021 i sag T-699/17, Republikken Polen mod Europa-Kommissionen, ophæves i sin helhed.

| — | Republikken Polens første anbringende i sag T-699/17 forkastes. |
| --- | --- |

—

Republikken Polens første anbringende i sag T-699/17 forkastes.

| — | Sagen hjemvises til fornyet behandling ved Retten, således at det andet til det femte anbringende, som ikke blev undersøgt i første instans, kan forkastes. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til fornyet behandling ved Retten, således at det andet til det femte anbringende, som ikke blev undersøgt i første instans, kan forkastes.

| — | Afgørelsen om sagsomkostninger i forbindelse med sagen i første instans og nærværende appelsag udsættes til den afgørelse, hvorved sagens behandling afsluttes. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen om sagsomkostninger i forbindelse med sagen i første instans og nærværende appelsag udsættes til den afgørelse, hvorved sagens behandling afsluttes.

Anbringender og væsentligste argumenter

Efter Kommissionens opfattelse skal Rettens dom i sag T-699/17 ophæves, da den er behæftet med retlige fejl, som fører til en tilsidesættelse af artikel 16, stk. 4 og 5, TEU.

For det første tilsidesatte Retten de i artikel 16, stk. 5, TEU klart definerede tidsmæssige grænser for overgangsperioden, idet den i den appellerede doms præmis 40 og 41 lagde den centrale antagelse til grund, at den ret, der er tildelt medlemsstaterne ved artikel 3, stk. 2, i protokol nr. 36, til at kræve en afstemning med et kvalificeret flertal i henhold til de i artikel 3, stk. 3, i denne protokol fastlagte regler (regler i henhold til Nicetraktaten), også skal forblive gyldig efter udløbet af overgangsperioden den 31. marts 2017. Derudover tilsidesatte Retten den ved Lissabontraktaten i artikel 16, stk. 4, TEU indførte og siden 1. november 2014 gældende almindelige definition af kvalificeret flertal, som øger den demokratiske legitimitet ved afstemninger i Rådet og i det udvalg, der er nedsat ved artikel 75 i direktiv 2010/75/EU (1). Retten begrænsede dermed denne almindelige definitions fulde effektivitet.

For det andet har Retten, idet den i den appellerede doms præmis 48 og 59 fortolkede det tidsmæssige anvendelsesområde for den i artikel 16, stk. 5, TEU, og artikel 3, stk. 2, i protokol nr. 36 fastsatte overgangsbestemmelse ekspansivt, underkendt den faste retspraksis vedrørende forpligtelsen til at anlægge en snæver fortolkning af overgangsbestemmelser.

For det tredje tilsidesatte Rettens fortolkning af artikel 3, stk. 2, i protokol nr. 36 — i modsætning til det i den appellerede doms præmis 53, 54 og 55 anførte — retssikkerhedsprincippet, fordi den fører til, at anvendelsesområdet for det i artikel 3, stk. 3, i protokol nr. 36 fastsatte kvalificerede flertal i henhold til Nicetraktaten er uforudsigelig og uden tidsafgrænsning.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24.11.2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT 2010, L 334, s. 17).

---

Retten

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/22

---

Rettens dom af 17. marts 2021 — Tehrani mod EUIPO — Blue Genes (Earnest Sewn)

(Sag T-853/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket Earnest Sewn - ugyldighedserklæring - absolut registreringshindring - ond tro - artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 59, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 206/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Reza Hossein Khan Tehrani (Nordhorn, Tyskland) (ved advokat D. Wiedemann)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved D. Hanf og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Blue Genes, Inc. (Gardena, Californien, De Forenede Stater)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 4. oktober 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 531/2018-5) vedrørende en ugyldighedssag mellem Blue Genes og Reza Hossein Khan Tehrani.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Reza Hossein Khan Tehrani betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Reza Hossein Khan Tehrani betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 54 af 17.2.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/22

---

Rettens dom af 17. marts 2021 — Bende mod EUIPO — Julius-K9 (K-9)

(Sag T-878/19) (1)

(EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-ordmærket K-9 - absolutte registreringshindringer - tegn, der er blevet almindelige - artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 207/2009 [nu artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning (EU) 2017/1001])

(2021/C 206/28)

Processprog: ungarsk

Parter

Sagsøger: Gábor Bende (Beloinannisz, Ungarn) (ved advokat R. Tóth)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Sipos, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Julius-K9 Zrt. (Szigetszentmiklós, Ungarn) (ved advokat G. Jambrik)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 1. oktober 2019 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 560/2018-2) som berigtiget den 12. marts 2020 vedrørende en ugyldighedssag mellem Gábor Bende og Julius-K9.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Gábor Bende betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Gábor Bende betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 61 af 24.2.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/23 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/23

---

Rettens dom af 17. marts 2021 — Chatwal mod EUIPO — Timehouse Capital (THE TIME)

(Sag T-186/20) (1)

(EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-ordmærket THE TIME - det ældre EU-ordmærke TIMEHOUSE - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EU) 2017/1001)

(2021/C 206/29)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Chatwal Hotels & Resorts LLC (New York, New York, De Forenede Stater) (ved solicitor N. Hine)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved J. Crespo Carrillo og V. Ruzek, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: Timehouse Capital GmbH (Grasbrunn, Tyskland) (ved advokat T. Farkas)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. januar 2020 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2264/2018-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Timehouse Capital og Chatwal Hotels & Resorts.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Chatwal Hotels & Resorts LLC betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Chatwal Hotels & Resorts LLC betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 191 af 8.6.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/24 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/24

---

Rettens dom af 17. marts 2021 — Steinel mod EUIPO (MobileHeat)

(Sag T-226/20) (1)

(EU-varemærker - ansøgning om EU-ordmærket MobileHeat - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) 2017/1001)

(2021/C 206/30)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Steinel GmbH (Herzebrock-Clarholz, Tyskland) (ved advokaterne M. Breuer og K. Freudenstein)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved E. Markakis, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 3. februar 2020 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 2472/2019-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet MobileHeat som EU-varemærke.

Konklusion

| 1) | Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.

| 2) | Steinel GmbH betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

2)

Steinel GmbH betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 201 af 15.6.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/24 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/24

---

Rettens kendelse af 24. marts 2021 — Graanhandel P. van Schelven mod Kommissionen

(Sag T-306/19) (1)

(Annullationssøgsmål - landbrugspolitik - økologisk produktion - forordning (EF) nr. 834/2007 - produktion og mærkning af økologiske produkter - økologiske produkter, der importeres til EU - et kontrolorgans produktcertificering - manglende søgsmålsinteresse - ikke umiddelbart berørt - åbenbart afvisningsgrundlag)

(2021/C 206/31)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Graanhandel P. van Schelven BV (Nieuwe-Tonge, Nederlandene) (ved advokat C. Almeida)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Bianchi, A. Dawes og B. Hofstötter, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af artikel 1, stk. 3, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/446 af 19. marts 2019 om ændring og berigtigelse af forordning (EF) nr. 1235/2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 for så vidt angår ordninger for import af økologiske produkter fra tredjelande (EUT 2019, L 77, s. 67), for så vidt som denne bestemmelse, sammenholdt med bilag II, nr. 3, til den nævnte gennemførelsesforordning, trak godkendelsen for »Control Union Certifications« som det kontrolorgan, der er kompetent til at udføre kontrol og udstede kontrolattester, som godkender markedsføring i Unionen af produkter, der importeres fra Kasakhstan, Moldova, Rusland, Tyrkiet og De Forenede Arabiske Emirater, som økologiske, tilbage.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse om de af Graanhandel P. van Schelven BV fremsatte anmodninger om foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse og om vidneførsel. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om de af Graanhandel P. van Schelven BV fremsatte anmodninger om foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse og om vidneførsel.

| 3) | Graanhandel P. van Schelven betaler sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

3)

Graanhandel P. van Schelven betaler sagsomkostningerne.

---

(1)  EUT C 280 af 19.8.2019.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/25 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/25

---

Rettens kendelse af 26. marts 2021 — SATSE mod Kommissionen

(Sag T-484/20) (1)

(Annullationssøgsmål - folkesundhed - bilag III til direktiv 2000/54/EF - listen over biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker - direktiv (EU) 2020/739 - opførelse af SARS-CoV-2 på listen - medtagelse i risikogruppe 3 af biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker - regelfastsættende retsakt, som omfatter gennemførelsesforanstaltninger - ikke individuelt berørt - afvisning)

(2021/C 206/32)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Sindicato de Enfermería (SATSE) (Madrid, Spanien) (ved advokat M. Sesmero González)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Valero og N. Ruiz García, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2020/739 af 3. juni 2020 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/54/EF for så vidt angår opførelse af SARS-CoV-2 på listen over biologiske agenser, der vides at kunne fremkalde infektionssygdomme hos mennesker, og om ændring af Kommissionens direktiv (EU) 2019/1833 (EUT 2020, L 175, s. 11).

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse om Forbundsrepublikken Tysklands interventionsbegæring. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om Forbundsrepublikken Tysklands interventionsbegæring.

| 3) | Sindicato de Enfermería (SATSE) pålægges at betale Europa-Kommissionens sagsomkostninger med undtagelse af omkostningerne i forbindelse med interventionsbegæringen. |
| --- | --- |

3)

Sindicato de Enfermería (SATSE) pålægges at betale Europa-Kommissionens sagsomkostninger med undtagelse af omkostningerne i forbindelse med interventionsbegæringen.

| 4) | SATSE, Kommissionen samt Forbundsrepublikken Tyskland bærer hver deres egne sagsomkostninger i forbindelse med interventionsbegæringen. |
| --- | --- |

4)

SATSE, Kommissionen samt Forbundsrepublikken Tyskland bærer hver deres egne sagsomkostninger i forbindelse med interventionsbegæringen.

---

(1)  EUT C 304 af 14.9.2020.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/26 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/26

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 24. marts 2021 — The Floow mod Kommissionen

(Sag T-765/20 R)

(Særlige rettergangsformer - tilskudsaftale indgået inden for »Horisont 2020«-rammeprogrammet for forskning og innovation (2014-2020) - tilbagesøgning af udbetalte beløb - begæring om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed)

(2021/C 206/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: The Floow Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved barrister A. Howard og solicitor J. Berry)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Estrada de Solà og L. André, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF med begæring om iværksættelse af foreløbige forholdsregler om dels udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse C(2020) 8138 final af 17. november 2020 om anordning af tilbagesøgning af et beløb på 161 990,80 EUR med tillæg af renter hos sagsøgeren, dels at Kommissionen forbydes at gennemføre den anfægtede afgørelse eller at tilbagesøge midler og udvide og overføre sine konklusioner til den tidsperiode af projektet, der ikke er omfattet af revisionen, eller til andre projekter.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/26 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/26

---

Sag anlagt den 28. februar 2021 — Região Autónoma da Madeira mod Kommissionen

(Sag T-131/21)

(2021/C 206/34)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Região Autónoma da Madeira (ved advokaterne M. Gorjão-Henriques og A. Saavedra)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | De dokumenter, som indgår i den administrative procedure, der førte til vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, tilføjes sagsakterne i det i stævningen anførte omfang. |
| --- | --- |

—

De dokumenter, som indgår i den administrative procedure, der førte til vedtagelsen af den anfægtede afgørelse, tilføjes sagsakterne i det i stævningen anførte omfang.

| — | Den foreliggende sag forenes med sag T-95/21 (Den Portugisiske Republik mod Europa-Kommissionen). |
| --- | --- |

—

Den foreliggende sag forenes med sag T-95/21 (Den Portugisiske Republik mod Europa-Kommissionen).

| — | Artikel 1 og artikel 4-6 i Europa-Kommissionens afgørelse C(2020) 8550 final af 4. december 2020»om den støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex2018/NN), som Portugal indførte til fordel for Zona Franca Madeira (ZFM) [herefter »Madeira-frizonen«] — Tredje ordning« annulleres. |
| --- | --- |

—

Artikel 1 og artikel 4-6 i Europa-Kommissionens afgørelse C(2020) 8550 final af 4. december 2020»om den støtteordning SA.21259 (2018/C) (ex2018/NN), som Portugal indførte til fordel for Zona Franca Madeira (ZFM) [herefter »Madeira-frizonen«] — Tredje ordning« annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale alle sagsomkostninger, herunder sagsøgerens. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale alle sagsomkostninger, herunder sagsøgerens.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om en retlig fejl og/eller manglende begrundelse, idet den omtvistede foranstaltning ikke er af selektiv, men af generel karakter og dermed ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at foranstaltningen ikke er selektiv, fordi den indgår i den portugisiske skatteordnings generelle opbygning. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en retlig fejl og/eller manglende begrundelse, idet den omtvistede foranstaltning ikke er af selektiv, men af generel karakter og dermed ikke udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at foranstaltningen ikke er selektiv, fordi den indgår i den portugisiske skatteordnings generelle opbygning.

| 2. | Andet anbringende om en retlig fejl, for så vidt som Madeira-frizonens tredje ordning blev iværksat i overensstemmelse med Kommissionens afgørelser fra 2007 og fra 2013 samt artikel 107 og 108 TEUF. Sagsøgeren har gjort gældende, at kravet om, at fortjenesten skal hidrøre fra virksomhed, der reelt og materielt er udøvet i den selvstyrende region Madeira, ikke skal fortolkes således, at der alene skal tages hensyn til de ekstraomkostninger for virksomheder registreret i Madeira-frizonen, der er forbundet med deres afsides beliggenhed, at skattefordelene kun kan vedrøre fortjeneste hos disse virksomheder, der hidrører fra transaktioner direkte behæftet med disse ekstraomkostninger, og at aktiviteter, der udøves uden for Madeira af virksomheder med internationale aktiviteter, der er registreret i Madeira-frizonen, udelukkes. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en retlig fejl, for så vidt som Madeira-frizonens tredje ordning blev iværksat i overensstemmelse med Kommissionens afgørelser fra 2007 og fra 2013 samt artikel 107 og 108 TEUF. Sagsøgeren har gjort gældende, at kravet om, at fortjenesten skal hidrøre fra virksomhed, der reelt og materielt er udøvet i den selvstyrende region Madeira, ikke skal fortolkes således, at der alene skal tages hensyn til de ekstraomkostninger for virksomheder registreret i Madeira-frizonen, der er forbundet med deres afsides beliggenhed, at skattefordelene kun kan vedrøre fortjeneste hos disse virksomheder, der hidrører fra transaktioner direkte behæftet med disse ekstraomkostninger, og at aktiviteter, der udøves uden for Madeira af virksomheder med internationale aktiviteter, der er registreret i Madeira-frizonen, udelukkes.

| 3. | Tredje anbringende om en fejl ved vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller om manglende begrundelse af Kommissionens afgørelse, for så vidt som kravene med hensyn til skatteordningen og de nationale og regionale myndigheders tilsyn er passende med henblik på at kontrollere Madeira-frizonens tredje ordning. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at lovkravene om et særskilt regnskab for indtægter oppebåret i Madeira-frizonen og overholdelsen af stort antal skattemæssige forpligtelser muliggør de nationale og regionale myndigheders effektive og passende kontrol af og tilsyn med Madeira-frizonens tredje ordning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en fejl ved vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller om manglende begrundelse af Kommissionens afgørelse, for så vidt som kravene med hensyn til skatteordningen og de nationale og regionale myndigheders tilsyn er passende med henblik på at kontrollere Madeira-frizonens tredje ordning. Sagsøgeren har bl.a. gjort gældende, at lovkravene om et særskilt regnskab for indtægter oppebåret i Madeira-frizonen og overholdelsen af stort antal skattemæssige forpligtelser muliggør de nationale og regionale myndigheders effektive og passende kontrol af og tilsyn med Madeira-frizonens tredje ordning.

| 4. | Fjerde anbringende om en retlig fejl ved Kommissionens afgørelse, for så vidt som det »arbejdsplads«-begreb, der finder anvendelse inden for Madeira-frizonens tredje ordning, følger af national lovgivning og idet metodologien for [definitionen af] arbejdspladser i »FTÆ« (fuldtidsækvivalent) og i »ÅAE« (årsarbejdsenheder) ikke finder anvendelse. Sagsøgeren har gjort gældende, der ved vurderingen af kravet i Madeira-frizonens tredje ordning om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser er begået en fejl i den anfægtede afgørelse ved at anvende metodologien for definitionen af arbejdspladser i »FTÆ« og i »ÅAE«, eftersom det arbejdspladsbegreb, der finder anvendelse på Madeira-frizoneordningen, er det, som følger af den nationale arbejdsretlige lovgivning. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om en retlig fejl ved Kommissionens afgørelse, for så vidt som det »arbejdsplads«-begreb, der finder anvendelse inden for Madeira-frizonens tredje ordning, følger af national lovgivning og idet metodologien for [definitionen af] arbejdspladser i »FTÆ« (fuldtidsækvivalent) og i »ÅAE« (årsarbejdsenheder) ikke finder anvendelse. Sagsøgeren har gjort gældende, der ved vurderingen af kravet i Madeira-frizonens tredje ordning om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser er begået en fejl i den anfægtede afgørelse ved at anvende metodologien for definitionen af arbejdspladser i »FTÆ« og i »ÅAE«, eftersom det arbejdspladsbegreb, der finder anvendelse på Madeira-frizoneordningen, er det, som følger af den nationale arbejdsretlige lovgivning.

| 5. | Femte anbringende om en fejl ved vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller om manglende begrundelse af afgørelsen, for så vidt som tilsynet med kravet om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser var passende og effektiv. Sagsøgeren har gjort gældende, at de nationale myndigheder gav Kommissionen oplysninger, der gjorde det muligt at vurdere, om der blev foretaget en kontrol af kravet om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser i Madeira-frizonen, hvorfor den anfægtede afgørelse er behæftet med en fejl hvad angår vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller med en manglende begrundelse. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om en fejl ved vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller om manglende begrundelse af afgørelsen, for så vidt som tilsynet med kravet om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser var passende og effektiv. Sagsøgeren har gjort gældende, at de nationale myndigheder gav Kommissionen oplysninger, der gjorde det muligt at vurdere, om der blev foretaget en kontrol af kravet om skabelse eller opretholdelse af arbejdspladser i Madeira-frizonen, hvorfor den anfægtede afgørelse er behæftet med en fejl hvad angår vurderingen af de faktiske omstændigheder og/eller med en manglende begrundelse.

| 6. | Sjette anbringende om tilsidesættelse af generelle EU-retlige principper. Sagsøgerne har bl.a. gjort gældende, at afgørelsen tilsidesætter de generelle EU-retlige principper om forholdsmæssighed, retssikkerhed, den berettigede forventning og god forvaltning. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om tilsidesættelse af generelle EU-retlige principper. Sagsøgerne har bl.a. gjort gældende, at afgørelsen tilsidesætter de generelle EU-retlige principper om forholdsmæssighed, retssikkerhed, den berettigede forventning og god forvaltning.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/27 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/27

---

Sag anlagt den 3. marts 2021 — Trasta Komercbanka mod ECB

(Sag T-135/21)

(2021/C 206/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Trasta Komercbanka AS (Riga, Letland) (ved advokat O. Behrends)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale økonomisk erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes afgørelse ECB/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 af 3. marts 2016 om inddragelse af sagsøgerens tilladelse. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale økonomisk erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt som følge af sagsøgtes afgørelse ECB/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 af 3. marts 2016 om inddragelse af sagsøgerens tilladelse.

| — | Det fastslås, at den økonomiske skade beløber sig til mindst 126 mio. EUR med tillæg af udligningsrenter fra den 3. marts 2016 og indtil afsigelse af endelig dom i den foreliggende sag samt med tillæg af morarenter fra dommens afsigelse og indtil fuld betaling sker. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den økonomiske skade beløber sig til mindst 126 mio. EUR med tillæg af udligningsrenter fra den 3. marts 2016 og indtil afsigelse af endelig dom i den foreliggende sag samt med tillæg af morarenter fra dommens afsigelse og indtil fuld betaling sker.

| — | Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at sagsøgte ikke behandlede proceduremæssige uregelmæssigheder korrekt. Disse omfatter det forhold, at den lettiske FCMC (1) umiddelbart inden, at proceduren for inddragelse af tilladelse blev indledt, havde fastslået, at en inddragelse af tilladelse ikke var berettiget, og at denne faktiske omstændighed efterfølgende blev udeladt i FCMC’s anmodning om inddragelse af tilladelse. Sagsøgeren har endvidere kritiseret, at den engelske udgave af FCMC’s seneste afgørelse var manipuleret. Yderligere angivelige proceduremæssige uregelmæssigheder vedrører manglende effektiv håndtering af den potentielle korrupte adfærd udvist af lettiske embedsmænd og EU-ansatte i denne henseende. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at sagsøgte ikke behandlede proceduremæssige uregelmæssigheder korrekt. Disse omfatter det forhold, at den lettiske FCMC (1) umiddelbart inden, at proceduren for inddragelse af tilladelse blev indledt, havde fastslået, at en inddragelse af tilladelse ikke var berettiget, og at denne faktiske omstændighed efterfølgende blev udeladt i FCMC’s anmodning om inddragelse af tilladelse. Sagsøgeren har endvidere kritiseret, at den engelske udgave af FCMC’s seneste afgørelse var manipuleret. Yderligere angivelige proceduremæssige uregelmæssigheder vedrører manglende effektiv håndtering af den potentielle korrupte adfærd udvist af lettiske embedsmænd og EU-ansatte i denne henseende.

| 2. | Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte materielle bestemmelser ved at handle uden for sit kompetenceområde, da denne traf den anfægtede afgørelse, navnlig med hensyn til spørgsmål om hvidvaskning af penge, og at sagsøgte derfor fejlagtigt antog, at der var grundlag for en inddragelse af tilladelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte materielle bestemmelser ved at handle uden for sit kompetenceområde, da denne traf den anfægtede afgørelse, navnlig med hensyn til spørgsmål om hvidvaskning af penge, og at sagsøgte derfor fejlagtigt antog, at der var grundlag for en inddragelse af tilladelse.

| 3. | Tredje anbringende om, at sagsøgeren har lidt betydelig økonomisk skade, navnlig på grund af dens likvidation som følge af den fejlagtige inddragelse af tilladelse. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at sagsøgeren har lidt betydelig økonomisk skade, navnlig på grund af dens likvidation som følge af den fejlagtige inddragelse af tilladelse.

| 4. | Fjerde anbringende om, at der er årsagssammenhæng mellem inddragelsen af tilladelse og den skade, som sagsøgeren har lidt. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at der er årsagssammenhæng mellem inddragelsen af tilladelse og den skade, som sagsøgeren har lidt.

---

(1)  Financial Capital Markets Commission.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/28 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/28

---

Sag anlagt den 4. marts 2021 — Virbac mod Kommissionen

(Sag T-138/21)

(2021/C 206/36)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Virbac (Carros, Frankrig) (ved advokaterne M. Thill-Tayara, S. Pelé og L. Bary)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er blevet vedtaget i strid med artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er blevet vedtaget i strid med artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur.

| — | Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er blevet vedtaget i strid med artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er blevet vedtaget i strid med artikel 31 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur.

| — | Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er et resultat af en tilsidesættelse af artikel 102 TEUF og derved er i strid med princippet om den effektive virkning, legalitetsprincippet og princippet om god forvaltning, som Europa-Kommissionen er forpligtet til at overholde. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse C(2020) 7930 final af 10. november 2020 om udstedelse af en markedsføringstilladelse til det veterinærmedicinske lægemiddel »Librela — bedinvetmab«, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 30. december 2020 (EUT C 453, 30.12.2020, s. 1), annulleres, for så vidt som den er et resultat af en tilsidesættelse af artikel 102 TEUF og derved er i strid med princippet om den effektive virkning, legalitetsprincippet og princippet om god forvaltning, som Europa-Kommissionen er forpligtet til at overholde.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004, L 136, s. 1) er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse giver tilladelse til markedsføring af Librela® på det europæiske marked, skønt dette produkts sikkerhed og virkning ikke er blevet dokumenteret på passende og tilstrækkelig vis i lyset af denne bestemmelse. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT 2004, L 136, s. 1) er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse giver tilladelse til markedsføring af Librela® på det europæiske marked, skønt dette produkts sikkerhed og virkning ikke er blevet dokumenteret på passende og tilstrækkelig vis i lyset af denne bestemmelse.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at artikel 31 i ovenfor nævnte forordning (EF) nr. 726/2004 er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse er i strid med reglerne for affattelse af produktresuméet, der burde have ført Europa-Kommissionen til at konstatere, at den særlige advarsel, der er blevet indført for Librela®, og som vedrører virkningen af anti-lægemiddel antistofferne, er for generisk og upræcis. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at artikel 31 i ovenfor nævnte forordning (EF) nr. 726/2004 er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse er i strid med reglerne for affattelse af produktresuméet, der burde have ført Europa-Kommissionen til at konstatere, at den særlige advarsel, der er blevet indført for Librela®, og som vedrører virkningen af anti-lægemiddel antistofferne, er for generisk og upræcis.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at den effektive virkning af artikel 102 TEUF samt legalitetsprincippet og princippet om god forvaltning er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse giver virkning til det misbrug af en dominerende stilling, som koncernen Zoetis har begået i forbindelse med indstillingen af udviklingen af det konkurrerende produkt til Librela®, som sagsøgeren har fået licens til. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at den effektive virkning af artikel 102 TEUF samt legalitetsprincippet og princippet om god forvaltning er blevet tilsidesat, for så vidt som den anfægtede afgørelse giver virkning til det misbrug af en dominerende stilling, som koncernen Zoetis har begået i forbindelse med indstillingen af udviklingen af det konkurrerende produkt til Librela®, som sagsøgeren har fået licens til.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/29 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/29

---

Sag anlagt den 3. marts 2021 — Fursin m.fl. mod ECB

(Sag T-145/21)

(2021/C 206/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Ivan Fursin (Kiev, Ukraine) og 5 andre sagsøgere (ved advokat O. Behrends)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank

Sagsøgernes påstande

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale økonomisk erstatning for den skade, som sagsøgerne har lidt som følge af sagsøgtes afgørelse ECB/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 af 3. marts 2016 om inddragelse af Trasta Komercbanka AS’ tilladelse. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale økonomisk erstatning for den skade, som sagsøgerne har lidt som følge af sagsøgtes afgørelse ECB/SSM/2016 — 529900WIPOINFDAWTJ81/1 WOANCA-2016-0005 af 3. marts 2016 om inddragelse af Trasta Komercbanka AS’ tilladelse.

| — | Det fastslås, at den økonomiske skade beløber sig til mindst 25 mio. EUR (1) med tillæg af udligningsrenter fra den 3. marts 2016 og indtil afsigelse af endelig dom i den foreliggende sag samt med tillæg af morarenter fra dommens afsigelse og indtil fuld betaling sker. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den økonomiske skade beløber sig til mindst 25 mio. EUR (1) med tillæg af udligningsrenter fra den 3. marts 2016 og indtil afsigelse af endelig dom i den foreliggende sag samt med tillæg af morarenter fra dommens afsigelse og indtil fuld betaling sker.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at sagsøgte ikke behandlede proceduremæssige uregelmæssigheder korrekt. Disse omfatter det forhold, at den lettiske FCMC (2) umiddelbart inden, at proceduren for inddragelse af tilladelse blev indledt, havde fastslået, at en inddragelse af tilladelse ikke var berettiget, og at denne faktiske omstændighed efterfølgende blev udeladt i FCMC’s anmodning om inddragelse af tilladelse. Sagsøgerne har endvidere kritiseret, at den engelske udgave af FCMC’s seneste afgørelse var manipuleret. Yderligere angivelige proceduremæssige uregelmæssigheder vedrører manglende effektiv håndtering af den potentielle korrupte adfærd udvist af lettiske embedsmænd og EU-ansatte i denne henseende. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at sagsøgte ikke behandlede proceduremæssige uregelmæssigheder korrekt. Disse omfatter det forhold, at den lettiske FCMC (2) umiddelbart inden, at proceduren for inddragelse af tilladelse blev indledt, havde fastslået, at en inddragelse af tilladelse ikke var berettiget, og at denne faktiske omstændighed efterfølgende blev udeladt i FCMC’s anmodning om inddragelse af tilladelse. Sagsøgerne har endvidere kritiseret, at den engelske udgave af FCMC’s seneste afgørelse var manipuleret. Yderligere angivelige proceduremæssige uregelmæssigheder vedrører manglende effektiv håndtering af den potentielle korrupte adfærd udvist af lettiske embedsmænd og EU-ansatte i denne henseende.

| 2. | Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte materielle bestemmelser ved at handle uden for sit kompetenceområde, da denne traf den anfægtede afgørelse, navnlig med hensyn til spørgsmål om hvidvaskning af penge, og at sagsøgte derfor fejlagtigt antog, at der var grundlag for en inddragelse af tilladelse. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte materielle bestemmelser ved at handle uden for sit kompetenceområde, da denne traf den anfægtede afgørelse, navnlig med hensyn til spørgsmål om hvidvaskning af penge, og at sagsøgte derfor fejlagtigt antog, at der var grundlag for en inddragelse af tilladelse.

| 3. | Tredje anbringende om, at sagsøgerne har lidt betydelig økonomisk skade, navnlig på grund af likvidationen af Trasta Komercbanka AS som følge af den fejlagtige inddragelse af tilladelse. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at sagsøgerne har lidt betydelig økonomisk skade, navnlig på grund af likvidationen af Trasta Komercbanka AS som følge af den fejlagtige inddragelse af tilladelse.

| 4. | Fjerde anbringende om, at der er årsagssammenhæng mellem inddragelsen af tilladelse og den skade, som sagsøgerne har lidt. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at der er årsagssammenhæng mellem inddragelsen af tilladelse og den skade, som sagsøgerne har lidt.

---

(1)  Beløbet skal tilkendes hver af sagsøgerne i forhold til deres forhold til deres aktiepost i Trasta Komercbanka AS.

(2)  Financial Capital Markets Commission.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/30 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/30

---

Sag anlagt den 11. marts 2021 — Paccor Packaging m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-148/21)

(2021/C 206/38)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Paccor Packaging GmbH (Düsseldorf, Tyskland) og seks andre (ved advokaterne P. Kugel og G. Dávid)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Gennemførelsesforordning (EU) 2020/2151 af 17. december 2020 (1) annulleres i sin helhed eller, subsidiært, delvist for så vidt angår artikel 2, stk. 4, heri og bilag IV hertil eller delvist for så vidt angår drikkebægre lavet af plastik. |
| --- | --- |

—

Gennemførelsesforordning (EU) 2020/2151 af 17. december 2020 (1) annulleres i sin helhed eller, subsidiært, delvist for så vidt angår artikel 2, stk. 4, heri og bilag IV hertil eller delvist for så vidt angår drikkebægre lavet af plastik.

| — | Forordning 2020/2151 annulleres delvist for så vidt angår artikel 3. |
| --- | --- |

—

Forordning 2020/2151 annulleres delvist for så vidt angår artikel 3.

| — | Direktiv (EU) 2019/904 af 5. juni 2019 (2) annulleres delvist for så vidt angår artikel 7, i det omfang denne bestemmelse vedrører drikkebægre, og del D, nr. 4), i bilaget hertil. |
| --- | --- |

—

Direktiv (EU) 2019/904 af 5. juni 2019 (2) annulleres delvist for så vidt angår artikel 7, i det omfang denne bestemmelse vedrører drikkebægre, og del D, nr. 4), i bilaget hertil.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat syv anbringender og rejst én ulovlighedsindsigelse.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte artikel 7 i direktiv 2019/904 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning og overskred de beføjelser, som Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet har tillagt den. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte artikel 7 i direktiv 2019/904 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning og overskred de beføjelser, som Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet har tillagt den.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte en væsentlig formforskrift, eftersom den vedtog denne forordning efter den 3. juli 2020 og de hertil hørende berigtigede sprogudgaver mere end seks måneder efter den frist, som Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet havde fastsat i direktiv 2019/904. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte en væsentlig formforskrift, eftersom den vedtog denne forordning efter den 3. juli 2020 og de hertil hørende berigtigede sprogudgaver mere end seks måneder efter den frist, som Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet havde fastsat i direktiv 2019/904.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte artikel 7 i direktiv 2019/904 samt retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte artikel 7 i direktiv 2019/904 samt retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte begrundelsespligten. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen med vedtagelsen af forordning 2020/2151 tilsidesatte begrundelsespligten.

| 5. | Femte anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 7, stk. 1, i direktiv 2019/904, foretog et åbenbart urigtigt skøn og overskred sin kompetence. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 7, stk. 1, i direktiv 2019/904, foretog et åbenbart urigtigt skøn og overskred sin kompetence.

| 6. | Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 7, stk. 2, litra c), i direktiv 2019/904 og foretog et åbenbart urigtigt skøn. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 7, stk. 2, litra c), i direktiv 2019/904 og foretog et åbenbart urigtigt skøn.

| 7. | Syvende anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte proportionalitetsprincippet.
  Sagsøgerne har også rejst en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF mod artikel 7 i direktiv 2019/904 og del D, nr. 4), i bilaget hertil. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte proportionalitetsprincippet.

Sagsøgerne har også rejst en ulovlighedsindsigelse i henhold til artikel 277 TEUF mod artikel 7 i direktiv 2019/904 og del D, nr. 4), i bilaget hertil.

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/2151 af 17.12.2020 om fastsættelse af harmoniserede specifikationer for mærkning af engangsplastprodukter opført i del D i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/904 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning (EØS-relevant tekst) (EUT 2020, L 428, s. 57).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/904 af 5.6.2019 om reduktion af visse plastprodukters miljøpåvirkning (EØS-relevant tekst) (EUT 2019, L 155, s. 1).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/31 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/31

---

Sag anlagt den 25. marts 2021 — Laboratorios Ern mod EUIPO — Malpricht (APIRETAL)

(Sag T-160/21)

(2021/C 206/39)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat T. González Martínez)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ingrid Malpricht (Ludwigshafen, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Laboratorios Ern, SA

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket APIRETAL — EU-varemærkeregistrering nr. 4 814 158

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. januar 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1004/2020-4)

Påstande

| — | Sagsøgeren gives medhold i sagen. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren gives medhold i sagen.

| — | EUIPO’s afgørelse af 20. marts 2020 tilbagekaldes. |
| --- | --- |

—

EUIPO’s afgørelse af 20. marts 2020 tilbagekaldes.

| — | Den anfægtede afgørelse af 20. januar 2021 annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse af 20. januar 2021 annulleres.

| — | Sletningen af EU-varemærke nr. 4 814 158 »APERITAL« på grund af manglende brug af de omtvistede varer i klasse 5 tilbagekaldes, samtidig opretholdes registreringen af disse varer (samt »farmaceutiske præparater«). |
| --- | --- |

—

Sletningen af EU-varemærke nr. 4 814 158 »APERITAL« på grund af manglende brug af de omtvistede varer i klasse 5 tilbagekaldes, samtidig opretholdes registreringen af disse varer (samt »farmaceutiske præparater«).

| — | EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Fejlagtig fortolkning af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 i forbindelse med vurderingen af begrebet reel brug af det anfægtede varemærke for de omtvistede varer |
| --- | --- |

—

Fejlagtig fortolkning af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 i forbindelse med vurderingen af begrebet reel brug af det anfægtede varemærke for de omtvistede varer

| — | Fejlagtig fortolkning af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 i forbindelse med vurderingen af begrebet rimelig grund til, at brug ikke har fundet sted. |
| --- | --- |

—

Fejlagtig fortolkning af artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 i forbindelse med vurderingen af begrebet rimelig grund til, at brug ikke har fundet sted.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/32 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/32

---

Sag anlagt den 23. marts 2021 — De Capitani mod Rådet

(Sag T-163/21)

(2021/C 206/40)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Emilio De Capitani (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne O. Brouwer og B. Verheijen)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse om afslag på aktindsigt i visse dokumenter, hvori der var begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, som meddelt sagsøgeren ved brev af 14. januar 2021 med referencen SGS 21/000067, med bilag, annulleres. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse om afslag på aktindsigt i visse dokumenter, hvori der var begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, som meddelt sagsøgeren ved brev af 14. januar 2021 med referencen SGS 21/000067, med bilag, annulleres.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i henhold til artikel 134 i Rettens procesreglement, herunder eventuelle intervenerende parters omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i henhold til artikel 134 i Rettens procesreglement, herunder eventuelle intervenerende parters omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om retlige fejl og et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af undtagelsen vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen (artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001) (1) og manglende begrundelse, eftersom udbredelse ikke ville være til alvorlig skade for beslutningsprocessen.






  — | Det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse ikke tager hensyn til den nye forfatningsmæssige dimension, som fulgte af Lissabontraktatens ikrafttræden, særligt artikel 15, stk. 2, TEUF, og som skabte en ny retlig ordning for aktindsigt, navnlig med hensyn til lovgivningsdokumenter. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om retlige fejl og et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af undtagelsen vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen (artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001) (1) og manglende begrundelse, eftersom udbredelse ikke ville være til alvorlig skade for beslutningsprocessen.

—

Det gøres gældende, at den anfægtede afgørelse ikke tager hensyn til den nye forfatningsmæssige dimension, som fulgte af Lissabontraktatens ikrafttræden, særligt artikel 15, stk. 2, TEUF, og som skabte en ny retlig ordning for aktindsigt, navnlig med hensyn til lovgivningsdokumenter.

| — | Sagsøgeren gør desuden gældende, at der i den anfægtede afgørelse ikke anvendes det korrekte kriterium i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001, og at der fejlagtigt blev anvendt et argument om, at udbredelse af de ønskede dokumenter ville rejse tvivl om medlemsstaternes endelige valg og skabe unødvendig tvivl om deres hensigter. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren gør desuden gældende, at der i den anfægtede afgørelse ikke anvendes det korrekte kriterium i henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001, og at der fejlagtigt blev anvendt et argument om, at udbredelse af de ønskede dokumenter ville rejse tvivl om medlemsstaternes endelige valg og skabe unødvendig tvivl om deres hensigter.

| — | Sagsøgeren har også anført, at der i den anfægtede afgørelse fejlagtigt anvendes et argument om, at udbredelse af de ønskede dokumenter ville gøre det vanskeligere for delegationerne at finde en balance mellem de forskellige foreliggende interesser i lovgivningsproceduren, og et argument om, at afslag på at udlevere et begrænset antal dokumenter ikke er det samme som at nægte borgerne mulighed for at få oplysninger om den lovgivningsmæssige beslutningsproces. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren har også anført, at der i den anfægtede afgørelse fejlagtigt anvendes et argument om, at udbredelse af de ønskede dokumenter ville gøre det vanskeligere for delegationerne at finde en balance mellem de forskellige foreliggende interesser i lovgivningsproceduren, og et argument om, at afslag på at udlevere et begrænset antal dokumenter ikke er det samme som at nægte borgerne mulighed for at få oplysninger om den lovgivningsmæssige beslutningsproces.

| 2. | Andet anbringende om retlige fejl og et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af undtagelsen vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen (artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001) og manglende begrundelse, eftersom der ved den anfægtede afgørelse ikke blev anerkendt mere tungvejende offentlige interesser og meddelt aktindsigt på grundlag heraf.






  — | Sagsøgeren har anført, at der ved den anfægtede afgørelse ikke blev anerkendt mere tungvejende offentlige interesser og meddelt aktindsigt på grundlag heraf. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse, idet udbredelse ville gøre det muligt for europæiske borgere at deltage i lovgivningsprocessen og sikre, at denne ikke går i stå, men bliver afsluttet. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om retlige fejl og et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af undtagelsen vedrørende beskyttelse af beslutningsprocessen (artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001) og manglende begrundelse, eftersom der ved den anfægtede afgørelse ikke blev anerkendt mere tungvejende offentlige interesser og meddelt aktindsigt på grundlag heraf.

—

Sagsøgeren har anført, at der ved den anfægtede afgørelse ikke blev anerkendt mere tungvejende offentlige interesser og meddelt aktindsigt på grundlag heraf. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at der foreligger en mere tungtvejende offentlig interesse, idet udbredelse ville gøre det muligt for europæiske borgere at deltage i lovgivningsprocessen og sikre, at denne ikke går i stå, men bliver afsluttet.

| 3. | Tredje anbringende, hvorved det subsidiært gøres gældende, at der er begået retlige fejl og foretaget et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af forpligtelsen til at give delvis aktindsigt (artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001) og manglende begrundelse.






  — | Sagsøgeren har anført, at der i den anfægtede afgørelse ikke blev foretaget en tilstrækkelig undersøgelse af, om der kunne meddeles delvis aktindsigt, og meddelt delvis aktindsigt. Det retlige kriterium blev anvendt forkert, idet dette kriterium indebærer, at det skal vurderes, om alle dele af et ønsket dokument er omfattet af den undtagelse, som påberåbes som begrundelse for afslag. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende, hvorved det subsidiært gøres gældende, at der er begået retlige fejl og foretaget et åbenbart urigtigt skøn, der resulterede i en forkert anvendelse af forpligtelsen til at give delvis aktindsigt (artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001) og manglende begrundelse.

—

Sagsøgeren har anført, at der i den anfægtede afgørelse ikke blev foretaget en tilstrækkelig undersøgelse af, om der kunne meddeles delvis aktindsigt, og meddelt delvis aktindsigt. Det retlige kriterium blev anvendt forkert, idet dette kriterium indebærer, at det skal vurderes, om alle dele af et ønsket dokument er omfattet af den undtagelse, som påberåbes som begrundelse for afslag.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EUT 2001, L 145, s. 43).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/33 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/33

---

Sag anlagt den 29. marts 2021 — European Gaming and Betting Association mod Kommissionen

(Sag T-167/21)

(2021/C 206/41)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: European Gaming and Betting Association (Etterbeek, Belgien) (ved advokaterne T. De Meese, K. Bourgeois og M. Van Nieuwenborgh)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgtes afgørelse af 18. december 2020 i sag SA.44830 (2016/FC) — Netherlands: Prolongation of gambling licenses in the Netherlands (Nederlandene: forlængelse af spillelicenser i Nederlandene) (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Sagsøgtes afgørelse af 18. december 2020 i sag SA.44830 (2016/FC) — Netherlands: Prolongation of gambling licenses in the Netherlands (Nederlandene: forlængelse af spillelicenser i Nederlandene) (1) annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at sagsøgte tilsidesatte sagsøgerens processuelle rettigheder, idet den ikke indledte en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF, skønt dens indledende undersøgelse ikke fjernede enhver tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte.






  — | Det gøres gældende, at varigheden af og omstændighederne omkring den indledende undersøgelse udgør et bevis for, at sagsøgte var i tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte. |
| --- | --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at sagsøgte tilsidesatte sagsøgerens processuelle rettigheder, idet den ikke indledte en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF, skønt dens indledende undersøgelse ikke fjernede enhver tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte.

—

Det gøres gældende, at varigheden af og omstændighederne omkring den indledende undersøgelse udgør et bevis for, at sagsøgte var i tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte.

| — | Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at det betydelige skift i sagsøgtes analyse under den indledende undersøgelse udgør et bevis for, at sagsøgte var i tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte. |
| --- | --- |

—

Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at det betydelige skift i sagsøgtes analyse under den indledende undersøgelse udgør et bevis for, at sagsøgte var i tvivl om, hvorvidt der forelå statsstøtte.

| — | Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte med urette konkluderede, at der ikke herskede tvivl om, hvorvidt Nederlandenes forlængelse af de etablerede tilladelsesindehaveres eksisterende tilladelser til sportsvæddemål, hestevæddeløb, lotteri og kasino gav tilladelsesindehaverne en fordel. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte med urette konkluderede, at der ikke herskede tvivl om, hvorvidt Nederlandenes forlængelse af de etablerede tilladelsesindehaveres eksisterende tilladelser til sportsvæddemål, hestevæddeløb, lotteri og kasino gav tilladelsesindehaverne en fordel.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at sagsøgte anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da den fandt, at Nederlandenes forlængelse af de etablerede tilladelsesindehaveres eksisterende tilladelser til sportsvæddemål, hestevæddeløb, lotteri og kasino ikke giver en fordel som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF.






  — | Det gøres gældende, at sagsøgte begik åbenbare faktiske fejl, da den konstaterede dels, at alle tilladelsesindehavere er retligt forpligtet til at lade nettooverskuddet fra spillevirksomheden tilgå almennyttige formål, dels at det ikke var muligt for tilladelsesindehaverne at opnå fortjeneste. |
| --- | --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at sagsøgte anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da den fandt, at Nederlandenes forlængelse af de etablerede tilladelsesindehaveres eksisterende tilladelser til sportsvæddemål, hestevæddeløb, lotteri og kasino ikke giver en fordel som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF.

—

Det gøres gældende, at sagsøgte begik åbenbare faktiske fejl, da den konstaterede dels, at alle tilladelsesindehavere er retligt forpligtet til at lade nettooverskuddet fra spillevirksomheden tilgå almennyttige formål, dels at det ikke var muligt for tilladelsesindehaverne at opnå fortjeneste.

| — | Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte begik en åbenbar retlig fejl, da den konstaterede, at tildelingen af de omhandlede tilladelser ikke gav modtagerne en fordel, da disse tilladelser ikke kan siges at have forbedret tilladelsesindehavernes økonomiske situation. |
| --- | --- |

—

Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte begik en åbenbar retlig fejl, da den konstaterede, at tildelingen af de omhandlede tilladelser ikke gav modtagerne en fordel, da disse tilladelser ikke kan siges at have forbedret tilladelsesindehavernes økonomiske situation.

---

(1)  EUT 2021, C 17, s. 1.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/34 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/34

---

Sag anlagt den 31. marts 2021 — Agrofert mod Parlamentet

(Sag T-174/21)

(2021/C 206/42)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Agrofert, a.s. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat S. Sobolová)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgeren medhold.

| — | Europa-Parlamentets afgørelse af 15. januar 2021 A (2019) 8551 C (D 300153), hvorved sagsøgeren fik afslag på aktindsigt i de dokumenter, for hvilke der var begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, annulleres. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets afgørelse af 15. januar 2021 A (2019) 8551 C (D 300153), hvorved sagsøgeren fik afslag på aktindsigt i de dokumenter, for hvilke der var begæret aktindsigt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, annulleres.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

| — | Retten træffer enhver foranstaltning, den måtte finde nødvendig. |
| --- | --- |

—

Retten træffer enhver foranstaltning, den måtte finde nødvendig.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Med første anbringende gøres gældende, at sagsøgte ikke undersøgte, om betingelserne for at opnå aktindsigt i de ønskede dokumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter var opfyldt. En udbredelse af de ønskede dokumenter ville ikke være til skade for beskyttelsen af formålet med undersøgelser, således som påstået af sagsøgte. Sagsøgte har ikke påvist, at dette var tilfældet og slet ikke, at der var en rimelig forudsigelig risiko for, at beskyttelsen af formålet med undersøgelser ville lide skade som følge af en sådan udbredelse af undersøgelsesdokumenter, hvis indhold allerede delvist var offentligt tilgængeligt. |
| --- | --- |

1.

Med første anbringende gøres gældende, at sagsøgte ikke undersøgte, om betingelserne for at opnå aktindsigt i de ønskede dokumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter var opfyldt. En udbredelse af de ønskede dokumenter ville ikke være til skade for beskyttelsen af formålet med undersøgelser, således som påstået af sagsøgte. Sagsøgte har ikke påvist, at dette var tilfældet og slet ikke, at der var en rimelig forudsigelig risiko for, at beskyttelsen af formålet med undersøgelser ville lide skade som følge af en sådan udbredelse af undersøgelsesdokumenter, hvis indhold allerede delvist var offentligt tilgængeligt.

| 2. | Med andet anbringende gøres gældende, at sagsøgte endvidere ikke tog hensyn til, at der var en mere tungtvejende offentlig interesse i at få udleveret de ønskede dokumenter, som i det foreliggende tilfælde bestod af en iagttagelse af værdien af retsstatsprincippet, som er baseret på principperne om grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder. |
| --- | --- |

2.

Med andet anbringende gøres gældende, at sagsøgte endvidere ikke tog hensyn til, at der var en mere tungtvejende offentlig interesse i at få udleveret de ønskede dokumenter, som i det foreliggende tilfælde bestod af en iagttagelse af værdien af retsstatsprincippet, som er baseret på principperne om grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/35 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/35

---

Sag anlagt den 2. april 2021 — RH mod Kommissionen

(Sag T-175/21)

(2021/C 206/43)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: RH (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 18. februar 2021 om i 18 måneder at udelukke sagsøgeren fra at deltage i de offentlige udbuds- og tilskudsprocedurer, som er indeholdt i EU-budgettet og den 11. Europæiske Udviklingsfond, eller fra at blive udvalgt til at gennemføre EU-midler i medfør af forordning (EU, Euratom) 2018/1046 og til at gennemføre midler inden for rammerne af Den Europæiske Udviklingsfond i medfør af forordning (EU) 2018/1877, og om at offentliggøre udelukkelsen på Kommissionens websted, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 18. februar 2021 om i 18 måneder at udelukke sagsøgeren fra at deltage i de offentlige udbuds- og tilskudsprocedurer, som er indeholdt i EU-budgettet og den 11. Europæiske Udviklingsfond, eller fra at blive udvalgt til at gennemføre EU-midler i medfør af forordning (EU, Euratom) 2018/1046 og til at gennemføre midler inden for rammerne af Den Europæiske Udviklingsfond i medfør af forordning (EU) 2018/1877, og om at offentliggøre udelukkelsen på Kommissionens websted, annulleres.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning for det tab på 17 385 832 EUR, som denne har lidt. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning for det tab på 17 385 832 EUR, som denne har lidt.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres gældende, at der er begået en retlig fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet.






  — | Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionens argument er baseret på en rent hypotetisk antagelse om, at sagsøgeren kunne have fået adgang til fortrolige oplysninger under mødet med modtagerne. Kommissionen begik således en retlig fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af en alvorlig fejl og alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet som omhandlet i artikel 93, stk. 1 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), artikel 106, stk. 1, litra c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (2) og artikel 136, stk. 1, litra c), nr. v), i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (3). |
| --- | --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres gældende, at der er begået en retlig fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet.

—

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionens argument er baseret på en rent hypotetisk antagelse om, at sagsøgeren kunne have fået adgang til fortrolige oplysninger under mødet med modtagerne. Kommissionen begik således en retlig fejl i forbindelse med den retlige kvalifikation af en alvorlig fejl og alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet som omhandlet i artikel 93, stk. 1 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), artikel 106, stk. 1, litra c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (2) og artikel 136, stk. 1, litra c), nr. v), i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (3).

| 2. | Med det andet anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af uskyldsformodningen, og at der er anvendt omvendt bevisbyrde.






  — | Ud over den omstændighed, at den anfægtede afgørelse ikke karakteriserer forekomsten af »alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet« korrekt, gøres det gældende, at det påhviler Kommissionen at underbygge sine påstande, idet sagsøgeren skal anses for uskyldig, indtil modsatte er bevist. |
| --- | --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af uskyldsformodningen, og at der er anvendt omvendt bevisbyrde.

—

Ud over den omstændighed, at den anfægtede afgørelse ikke karakteriserer forekomsten af »alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet« korrekt, gøres det gældende, at det påhviler Kommissionen at underbygge sine påstande, idet sagsøgeren skal anses for uskyldig, indtil modsatte er bevist.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres gældende, at der er foretaget en fejlagtig bedømmelse vedrørende de faktiske omstændigheder og den omstændighed, at der tydeligvis ikke er begået alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet, og navnlig ikke sådanne forsømmelser som dem, der er omhandlet i artikel 136, stk. 1, litra c), nr. v), i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (som under alle omstændigheder udgør en åbenbar fejl), og at OLAF’s rapport og den anfægtede afgørelse er behæftet med ulovligheder.






  — | Sagsøgeren bestrider på det kraftigste Kommissionens udtalelser og konklusionen om, at der er begået forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet, og gør i denne forbindelse gældende, at sagsøgeren hverken forsøgte at få eller fik adgang til fortrolige oplysninger i forbindelse med et af sine projekter. Såvel OLAF som GD NEAR har på det groveste foretaget en forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder og af de af sagsøgeren fremlagte beviser, og de retlige vurderinger, som Kommissionen har foretaget på baggrund af disse faktiske omstændigheder og beviser, er forkerte. |
| --- | --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres gældende, at der er foretaget en fejlagtig bedømmelse vedrørende de faktiske omstændigheder og den omstændighed, at der tydeligvis ikke er begået alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet, og navnlig ikke sådanne forsømmelser som dem, der er omhandlet i artikel 136, stk. 1, litra c), nr. v), i forordning (EU, Euratom) 2018/1046 (som under alle omstændigheder udgør en åbenbar fejl), og at OLAF’s rapport og den anfægtede afgørelse er behæftet med ulovligheder.

—

Sagsøgeren bestrider på det kraftigste Kommissionens udtalelser og konklusionen om, at der er begået forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet, og gør i denne forbindelse gældende, at sagsøgeren hverken forsøgte at få eller fik adgang til fortrolige oplysninger i forbindelse med et af sine projekter. Såvel OLAF som GD NEAR har på det groveste foretaget en forkert gengivelse af de faktiske omstændigheder og af de af sagsøgeren fremlagte beviser, og de retlige vurderinger, som Kommissionen har foretaget på baggrund af disse faktiske omstændigheder og beviser, er forkerte.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af pligten til at udvise omhu og af retten til god forvaltning som omhandlet i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.






  — | Det gøres gældende, at Kommissionen har undladt at udvise omhu såvel i forbindelse med gennemførelsen af OLAF’s undersøgelser som i forbindelse med vedtagelsen af DG NEAR’s afgørelse. |
| --- | --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af pligten til at udvise omhu og af retten til god forvaltning som omhandlet i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

—

Det gøres gældende, at Kommissionen har undladt at udvise omhu såvel i forbindelse med gennemførelsen af OLAF’s undersøgelser som i forbindelse med vedtagelsen af DG NEAR’s afgørelse.

| 5. | Med det femte anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retten til forsvar.






  — | Sagsøgeren gør gældende, at det på tidspunktet for OLAF’s kontrol på stedet af sagsøgerens lokaler ikke tydeligt fremgik, at sagsøgeren blev opfattet/kvalificeret som værende den berørte person. Det var først, da sagsøgeren modtog meddelelsen om sagsfremstillingen, at det gik op for sagsøgeren, at selskabet blev anset for at være den berørte person. Eftersom OLAF anså sagsøgeren for at være den berørte person, er det endnu mere uforståeligt, at sagsøgerens ledelse ikke blev interviewet/afhørt i forbindelse med den undersøgelse, der lå til grund for udfærdigelsen af sagsfremstillingen. |
| --- | --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retten til forsvar.

—

Sagsøgeren gør gældende, at det på tidspunktet for OLAF’s kontrol på stedet af sagsøgerens lokaler ikke tydeligt fremgik, at sagsøgeren blev opfattet/kvalificeret som værende den berørte person. Det var først, da sagsøgeren modtog meddelelsen om sagsfremstillingen, at det gik op for sagsøgeren, at selskabet blev anset for at være den berørte person. Eftersom OLAF anså sagsøgeren for at være den berørte person, er det endnu mere uforståeligt, at sagsøgerens ledelse ikke blev interviewet/afhørt i forbindelse med den undersøgelse, der lå til grund for udfærdigelsen af sagsfremstillingen.

| 6. | Med det sjette anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten.






  — | I den foreliggende sag har Kommissionen foreholdt sagsøgeren, at selskabet har forsøgt at opnå fortrolige oplysninger, uden hverken at præcisere de pågældende oplysninger eller de konkrete faktiske omstændigheder, som begrundede den retlige kvalificering som »alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet«. Sagsøgeren er derfor hverken i stand til at forstå den anfægtede afgørelse eller fuldt ud kontrollere, om den er lovlig, da sagsøgeren ikke kan vurdere, om der rent faktisk var tale om fortrolige oplysninger, eller påvise, at oplysningerne var offentligt tilgængelige for alle potentielle konkurrenter. |
| --- | --- | --- |

6.

Med det sjette anbringende gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten.

—

I den foreliggende sag har Kommissionen foreholdt sagsøgeren, at selskabet har forsøgt at opnå fortrolige oplysninger, uden hverken at præcisere de pågældende oplysninger eller de konkrete faktiske omstændigheder, som begrundede den retlige kvalificering som »alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet«. Sagsøgeren er derfor hverken i stand til at forstå den anfægtede afgørelse eller fuldt ud kontrollere, om den er lovlig, da sagsøgeren ikke kan vurdere, om der rent faktisk var tale om fortrolige oplysninger, eller påvise, at oplysningerne var offentligt tilgængelige for alle potentielle konkurrenter.

| — | Ifølge sagsøgeren har Kommissionen heller ikke forklaret, hvorfor den hævdede forsømmelse, hvis den måtte anses for påvist (quod non), skal kvalificeres som alvorlig i lyset af sagens omstændigheder. Endvidere er sanktionen i form af offentliggørelse ikke tilstrækkeligt begrundet. |
| --- | --- |

—

Ifølge sagsøgeren har Kommissionen heller ikke forklaret, hvorfor den hævdede forsømmelse, hvis den måtte anses for påvist (quod non), skal kvalificeres som alvorlig i lyset af sagens omstændigheder. Endvidere er sanktionen i form af offentliggørelse ikke tilstrækkeligt begrundet.

| 7. | Med det syvende anbringende gøres gældende, at det er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med sanktionen, der består i udelukkelse og offentliggørelse af udelukkelsen






  — | Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl, der består i en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med dens vurdering af det kriterium, der begrunder en udelukkelsesforanstaltning. Sagsøgeren har endvidere subsidiært gjort gældende, at såfremt de faktiske forhold, som selskabet foreholdes, kvalificeres som alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet (quod non), er sanktionen bestående i en udelukkelse i 18 måneder og offentliggørelsen heraf uforholdsmæssig ud fra en konkret vurdering af de kriterier, der er fastsat i artikel 136, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) 2018/1046. |
| --- | --- | --- |

7.

Med det syvende anbringende gøres gældende, at det er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med sanktionen, der består i udelukkelse og offentliggørelse af udelukkelsen

—

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl, der består i en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet i forbindelse med dens vurdering af det kriterium, der begrunder en udelukkelsesforanstaltning. Sagsøgeren har endvidere subsidiært gjort gældende, at såfremt de faktiske forhold, som selskabet foreholdes, kvalificeres som alvorlige forsømmelser i forbindelse med udøvelsen af erhvervet (quod non), er sanktionen bestående i en udelukkelse i 18 måneder og offentliggørelsen heraf uforholdsmæssig ud fra en konkret vurdering af de kriterier, der er fastsat i artikel 136, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) 2018/1046.

---

(1)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT 2002, L 248, s. 1).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25.10.2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT 2012, L 298, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) 2018/1046 af 18.7.2018 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget, om ændring af forordning (EU) nr. 1296/2013, (EU) nr. 1301/2013, (EU) nr. 1303/2013, (EU) nr. 1304/2013, (EU) nr. 1309/2013, (EU) nr. 1316/2013, (EU) nr. 223/2014, (EU) nr. 283/2014 og afgørelse nr. 541/2014/EU og om ophævelse af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (EUT 2018, L 193, s. 1).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/37 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/37

---

Sag anlagt den 31. marts 2021 — CCTY Bearing Company mod EUIPO — CCVI International (CCTY)

(Sag T-176/21)

(2021/C 206/44)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: CCTY Bearing Company (Zhenjiang, Kina) (ved advokat L. Genz)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: CCVI International Srl (Vicenza, Italien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: CCTY Bearing Company

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket CCTY — registreringsansøgning nr. 11 550 886

Sagen for EUIPO: Fortabelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 3. februar 2021 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 779/2020-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret og annullationsafdelingen. |
| --- | --- |

—

Intervenienten tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder omkostningerne afholdt i forbindelse med sagens behandling ved appelkammeret og annullationsafdelingen.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 sammenholdt med artikel 27 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 sammenholdt med artikel 27 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625.

| — | Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 60, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/38 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/38

---

Sag anlagt den 31. marts 2021 — LF mod Kommissionen

(Sag T-178/21)

(2021/C 206/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: LF (ved advokat S. Orlandi)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 20. maj 2020 om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 20. maj 2020 om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført et enkelt anbringende om tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, idet han i den tiårige referenceperiode udelukkende delvis befandt sig i Belgien for at udøve sin tjeneste for de europæiske institutioner, idet han bevarede det varige centrum for sine interesser i Frankrig, hvor han har boet siden han var fire år, og hvor hans familie og svigerfamilie befinder sig.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/38 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/38

---

Sag anlagt den 31. marts 2021 — QN mod Kommissionen

(Sag T-179/21)

(2021/C 206/46)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: QN (ved advokaterne L. Levi og N. Flandin)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagsøgerens KUR (1) for 2019 annulleres. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens KUR (1) for 2019 annulleres.

| — | Subsidiært annulleres sagsøgerens KUR, for så vidt som den indeholder anfægtede bemærkninger. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres sagsøgerens KUR, for så vidt som den indeholder anfægtede bemærkninger.

| — | Samtidigt, og for så vidt det er nødvendigt, annulleres Kommissionens afgørelse om afslag på sagsøgerens klage over KUR’en for 2019 indgivet på grundlag af tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2. |
| --- | --- |

—

Samtidigt, og for så vidt det er nødvendigt, annulleres Kommissionens afgørelse om afslag på sagsøgerens klage over KUR’en for 2019 indgivet på grundlag af tjenestemandsvedtægtens artikel 90, stk. 2.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin forpligtelse til at fastsætte mål i KUR’en. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesatte sin pligt til at udvise omhu og princippet om god forvaltning. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sin forpligtelse til at fastsætte mål i KUR’en. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesatte sin pligt til at udvise omhu og princippet om god forvaltning.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte tjenestemandsvedtægtens artikel 43, artikel 7, stk. 3, i Kommissionens afgørelse af 16. december 2013 (2) og Kommissionens interne vejledning for bedømmere (3). Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen foretog åbenbart urigtige skøn og misbrugte sine beføjelser. Det gøres også gældende, at Kommissionen tilsidesatte sin pligt til at udvise omhu og pligten til god forvaltning. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte tjenestemandsvedtægtens artikel 43, artikel 7, stk. 3, i Kommissionens afgørelse af 16. december 2013 (2) og Kommissionens interne vejledning for bedømmere (3). Sagsøgeren har endvidere anført, at Kommissionen foretog åbenbart urigtige skøn og misbrugte sine beføjelser. Det gøres også gældende, at Kommissionen tilsidesatte sin pligt til at udvise omhu og pligten til god forvaltning.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 41, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen tilsidesatte reglerne om objektivitet og upartiskhed. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 41, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen tilsidesatte reglerne om objektivitet og upartiskhed.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 296, stk. 2, TEUF. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen tilsidesatte tjenestemandsvedtægtens artikel 25, stk. 2, og artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Det gøres ligeledes gældende, at Kommissionen tilsidesatte begrundelsespligten. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 296, stk. 2, TEUF. Sagsøgeren har også anført, at Kommissionen tilsidesatte tjenestemandsvedtægtens artikel 25, stk. 2, og artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Det gøres ligeledes gældende, at Kommissionen tilsidesatte begrundelsespligten.

---

(1)  Karriereudviklingsrapport.

(2)  Kommissionens afgørelse af 16.12.2013 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 og til vedtægtens artikel 44, første afsnit (C(2013)8985 endelig udg.).

(3)  Kommissionens interne direktiv: »Constructive dialogue and fair report: guidance for Reporting Officers«.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/39 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/39

---

Sag anlagt den 10. april 2021 — Aloe Vera of Europe mod Kommissionen

(Sag T-189/21)

(2021/C 206/47)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Aloe Vera of Europe BV (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokat B. Van Vooren)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens forordning (EU) 2021/468 annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2021/468 annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et enkelt anbringende om, at den anfægtede retsakt tilsidesætter forsigtighedsprincippet både indholdsmæssigt og processuelt.

| 1. | Første underanbringende om, at Kommissionens forordning (EU) 2021/468 (1) tilsidesætter forsigtighedsprincippet. Sagsøgeren gør gældende, at forsigtighedsprincippet kun tillader forebyggende lovgivningsmæssige tiltag, når en videnskabelig vurdering viser, at en potentiel risiko overskrider det niveau, som stadig ville være acceptabelt for samfundet. I dette tilfælde har den anfægtede forordning forbudt gel fra Aloe vera blade, selv om den videnskabelige vurdering viste, at der ikke var nogen risiko ved dette produkt. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at den anfægtede forordning snarere end at være baseret på videnskab var et resultat af en række vilkårlige afgørelser. |
| --- | --- |

1.

Første underanbringende om, at Kommissionens forordning (EU) 2021/468 (1) tilsidesætter forsigtighedsprincippet. Sagsøgeren gør gældende, at forsigtighedsprincippet kun tillader forebyggende lovgivningsmæssige tiltag, når en videnskabelig vurdering viser, at en potentiel risiko overskrider det niveau, som stadig ville være acceptabelt for samfundet. I dette tilfælde har den anfægtede forordning forbudt gel fra Aloe vera blade, selv om den videnskabelige vurdering viste, at der ikke var nogen risiko ved dette produkt. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at den anfægtede forordning snarere end at være baseret på videnskab var et resultat af en række vilkårlige afgørelser.

| 2. | Andet underanbringende om, at forordning (EU) 2021/468 blev vedtaget under processuel tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke overholdt den ramme, der er fastsat i artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 (2), og fejlagtigt støttede sig på den skriftlige procedure i artikel 3, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (3) samt tilsidesatte proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.

Andet underanbringende om, at forordning (EU) 2021/468 blev vedtaget under processuel tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen ikke overholdt den ramme, der er fastsat i artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 (2), og fejlagtigt støttede sig på den skriftlige procedure i artikel 3, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (3) samt tilsidesatte proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.

---

(1)  Kommissionens forordning (EU) 2021/468 af 18.3.2021 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 for så vidt angår botaniske arter, der indeholder hydroxyantracenderivater (EUT 2021, L 96, s. 6).

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 af 20.12.2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer (EUT 2006, L 404, s. 26).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16.2.2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT 2011, L 55, s. 13).

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/40 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/40

---

Sag anlagt den 8. april 2021 — Klymenko mod Rådet

(Sag T-195/21)

(2021/C 206/48)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Oleksandr Viktorovych Klymenko (Moskva, Rusland) (ved advokat M. Phelippeau)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Søgsmålet anlagt af Oleksandr Viktorovytch Klymenko antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Søgsmålet anlagt af Oleksandr Viktorovytch Klymenko antages til realitetsbehandling.

For så vidt angår sagsøgeren:

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 87 og 91 i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 87 og 91 i Rettens procesreglement.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet rettet mod Rådets afgørelse (FUSP) 2021/394 af 4. marts 2021 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2021, L 77, s. 29) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2021/391 af 4. marts 2021 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2021, L 77, s. 2) har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten, navnlig vedrørende angivelsen i retsakterne af begrundelsen for foranstaltningen og den efterprøvelse, der er foretaget af overholdelsen af retten til forsvar og til en effektiv domstolsbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten, navnlig vedrørende angivelsen i retsakterne af begrundelsen for foranstaltningen og den efterprøvelse, der er foretaget af overholdelsen af retten til forsvar og til en effektiv domstolsbeskyttelse.

| 2. | Andet anbringende om, at der i den foreliggende sag er anlagt et urigtigt skøn, og at der foreligger magtfordrejning, for så vidt som sagsøgeren har forelagt elementer, der godtgør, at der ikke foreligger et tilstrækkeligt faktisk grundlag for at begrunde nogen strafferetlig procedure, samt elementer om tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, uden at Rådet har draget nogen konsekvens desangående. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at der i den foreliggende sag er anlagt et urigtigt skøn, og at der foreligger magtfordrejning, for så vidt som sagsøgeren har forelagt elementer, der godtgør, at der ikke foreligger et tilstrækkeligt faktisk grundlag for at begrunde nogen strafferetlig procedure, samt elementer om tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, uden at Rådet har draget nogen konsekvens desangående.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, navnlig iagttagelsen af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse samt retten til processuel ligestilling. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, navnlig iagttagelsen af retten til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse samt retten til processuel ligestilling.

| 4. | Fjerde anbringende om manglende retsgrundlag, for så vidt som artikel 29 TEU ikke kan udgøre retsgrundlaget for den restriktive foranstaltning, der er truffet over for sagsøgeren. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om manglende retsgrundlag, for så vidt som artikel 29 TEU ikke kan udgøre retsgrundlaget for den restriktive foranstaltning, der er truffet over for sagsøgeren.

---

| 31.5.2021 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 206/41 |
| --- | --- | --- | --- |

31.5.2021

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 206/41

---

Rettens kendelse af 25. marts 2021 — Evropská vodní doprava-sped. m.fl. mod Parlamentet og Rådet

(Sag T-576/20) (1)

(2021/C 206/49)

Processprog: tysk

Formanden for Ottende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 433 af 14.12.2020.

---