# Den Europæiske Unions C 44/2013

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2013.044.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 44 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 56. årgang15. februar 2013 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2013.044.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 44

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

56. årgang15. februar 2013

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012 |
| 2013/C 044/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af en makroregional strategi i Middelhavsområdet — fordelene for østater i EU (sonderende udtalelse efter anmodning fra det cypriotiske formandskab) | 1 |
| 2013/C 044/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om sammenkobling af energienklaver i EU: vækst, konkurrenceevne, solidaritet og bæredygtighed i EU's indre energimarked (sonderende udtalelse på anmodning af det cypriotiske formandskab) | 9 |
| 2013/C 044/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige udvikling i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Den Europæiske Union: tendenser og konsekvenser (initiativudtalelse) | 16 |
| 2013/C 044/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om partnerskabsprincippet i gennemførelsen af fondene under den fælles strategiske ramme — elementer til en europæisk adfærdskodeks for partnerskab — SWD(2012) 106 final (initiativudtalelse) | 23 |
| 2013/C 044/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU-institutionernes gennemførelse og overvågning af FN's konvention om handicappedes rettigheder og EØSU's rolle i den forbindelse (initiativudtalelse) | 28 |
| 2013/C 044/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Det europæiske år for mental sundhed — for bedre arbejde og højere livskvalitet (initiativudtalelse) | 36 |
| 2013/C 044/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om socialt landbrug: Grøn omsorg og social- og sundhedspolitik (initiativudtalelse) | 44 |
| 2013/C 044/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om jernbanetjenesternes kvalitet i EU (initiativudtalelse) | 49 |
| 2013/C 044/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om konsekvenser af en definition af socialt boligbyggeri som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse (initiativudtalelse) | 53 |
| 2013/C 044/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kinas spirende civilsamfund — Civilsamfundets bidrag til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina og den vedvarende effekt (initiativudtalelse) | 59 |
| 2013/C 044/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Rio+20: status og perspektiver (tillægsudtalelse) | 64 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012

2013/C 044/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af en makroregional strategi i Middelhavsområdet — fordelene for østater i EU (sonderende udtalelse efter anmodning fra det cypriotiske formandskab)

1

2013/C 044/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om sammenkobling af energienklaver i EU: vækst, konkurrenceevne, solidaritet og bæredygtighed i EU's indre energimarked (sonderende udtalelse på anmodning af det cypriotiske formandskab)

9

2013/C 044/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige udvikling i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Den Europæiske Union: tendenser og konsekvenser (initiativudtalelse)

16

2013/C 044/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om partnerskabsprincippet i gennemførelsen af fondene under den fælles strategiske ramme — elementer til en europæisk adfærdskodeks for partnerskab — SWD(2012) 106 final (initiativudtalelse)

SWD(2012) 106 final (initiativudtalelse)

23

2013/C 044/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU-institutionernes gennemførelse og overvågning af FN's konvention om handicappedes rettigheder og EØSU's rolle i den forbindelse (initiativudtalelse)

28

2013/C 044/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Det europæiske år for mental sundhed — for bedre arbejde og højere livskvalitet (initiativudtalelse)

36

2013/C 044/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om socialt landbrug: Grøn omsorg og social- og sundhedspolitik (initiativudtalelse)

44

2013/C 044/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om jernbanetjenesternes kvalitet i EU (initiativudtalelse)

49

2013/C 044/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om konsekvenser af en definition af socialt boligbyggeri som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse (initiativudtalelse)

53

2013/C 044/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kinas spirende civilsamfund — Civilsamfundets bidrag til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina og den vedvarende effekt (initiativudtalelse)

59

2013/C 044/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Rio+20: status og perspektiver (tillægsudtalelse)

64

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | 485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012 |
| 2013/C 044/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 77/91/EØF, 82/891/EØF, 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF og 2011/35/EU og af forordning (EU) nr. 1093/2010 — COM(2012) 280 final — 2012/0150 (COD) | 68 |
| 2013/C 044/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 — COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD) | 76 |
| 2013/C 044/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2011 — COM(2012) 253 final | 83 |
| 2013/C 044/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En europæisk strategi for centrale støtteteknologier — En bro til vækst og job — COM(2012) 341 final | 88 |
| 2013/C 044/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forsikringsformidling (omarbejdning) — COM(2012) 360 final — 2012/0175 (COD) | 95 |
| 2013/C 044/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kliniske forsøg med humanmedicinske lægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/20/EF — COM(2012) 369 final — 2012/0192 (COD) | 99 |
| 2013/C 044/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder samt multiterritoriale licenser for rettigheder til musikværker med henblik på online-anvendelse i det indre marked — COM(2012) 372 final — 2012/0180 (COD) | 104 |
| 2013/C 044/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 443/2009 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye personbilers CO2-emissioner — COM(2012) 393 final — 2012/0190 (COD) og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner — COM(2012) 394 final — 2012/0191 (COD) | 109 |
| 2013/C 044/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012-2016 — COM(2012) 286 final | 115 |
| 2013/C 044/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed — COM(2012) 79 final | 119 |
| 2013/C 044/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande — COM(2012) 498 final | 125 |
| 2013/C 044/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køretøjssikkerhedspakken bestående af følgende tre dokumenter: forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF — COM(2012) 380 final — 2012/0184 (COD), forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer — COM(2012) 381 final — 2012/0185 (COD) og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF — COM(2012) 382 final — 2012/0186 (COD) | 128 |
| 2013/C 044/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Vedvarende energi: en stor aktør på det europæiske energimarked — COM(2012) 271 final | 133 |
| 2013/C 044/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om den omfattende risiko- og sikkerhedsvurdering (stresstest) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter — COM(2012) 571 final | 140 |
| 2013/C 044/26 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand — COM(2012) 216 final | 147 |
| 2013/C 044/27 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — For stabilitet, vækst og beskæftigelse — COM(2012) 299 final | 153 |
| 2013/C 044/28 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger — COM(2012) 591 final — 2012/0285 (COD) | 157 |
| 2013/C 044/29 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 626 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningsforordningen) — COM(2012) 535 final — 2012/0281 (COD) | 158 |
| 2013/C 044/30 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 625 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik — COM(2012) 552 final — 2011/0280 (COD) | 159 |
| 2013/C 044/31 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring af Kommissionens forslag KOM(2011) 627 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) — COM(2012) 553 final — 2012/0282 (COD) | 160 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012

2013/C 044/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 77/91/EØF, 82/891/EØF, 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF og 2011/35/EU og af forordning (EU) nr. 1093/2010 — COM(2012) 280 final — 2012/0150 (COD)

COM(2012) 280 final — 2012/0150 (COD)

68

2013/C 044/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 — COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD)

COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD)

76

2013/C 044/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2011 — COM(2012) 253 final

COM(2012) 253 final

83

2013/C 044/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En europæisk strategi for centrale støtteteknologier — En bro til vækst og job — COM(2012) 341 final

COM(2012) 341 final

88

2013/C 044/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forsikringsformidling (omarbejdning) — COM(2012) 360 final — 2012/0175 (COD)

COM(2012) 360 final — 2012/0175 (COD)

95

2013/C 044/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kliniske forsøg med humanmedicinske lægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/20/EF — COM(2012) 369 final — 2012/0192 (COD)

COM(2012) 369 final — 2012/0192 (COD)

99

2013/C 044/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder samt multiterritoriale licenser for rettigheder til musikværker med henblik på online-anvendelse i det indre marked — COM(2012) 372 final — 2012/0180 (COD)

COM(2012) 372 final — 2012/0180 (COD)

104

2013/C 044/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 443/2009 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye personbilers CO2-emissioner — COM(2012) 393 final — 2012/0190 (COD) og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner — COM(2012) 394 final — 2012/0191 (COD)

2

COM(2012) 393 final — 2012/0190 (COD)

2

COM(2012) 394 final — 2012/0191 (COD)

109

2013/C 044/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012-2016 — COM(2012) 286 final

COM(2012) 286 final

115

2013/C 044/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed — COM(2012) 79 final

COM(2012) 79 final

119

2013/C 044/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande — COM(2012) 498 final

COM(2012) 498 final

125

2013/C 044/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køretøjssikkerhedspakken bestående af følgende tre dokumenter: forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF — COM(2012) 380 final — 2012/0184 (COD), forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer — COM(2012) 381 final — 2012/0185 (COD) og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF — COM(2012) 382 final — 2012/0186 (COD)

COM(2012) 380 final — 2012/0184 (COD),

COM(2012) 381 final — 2012/0185 (COD)

COM(2012) 382 final — 2012/0186 (COD)

128

2013/C 044/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Vedvarende energi: en stor aktør på det europæiske energimarked — COM(2012) 271 final

COM(2012) 271 final

133

2013/C 044/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om den omfattende risiko- og sikkerhedsvurdering (stresstest) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter — COM(2012) 571 final

COM(2012) 571 final

140

2013/C 044/26

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand — COM(2012) 216 final

COM(2012) 216 final

147

2013/C 044/27

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — For stabilitet, vækst og beskæftigelse — COM(2012) 299 final

COM(2012) 299 final

153

2013/C 044/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger — COM(2012) 591 final — 2012/0285 (COD)

COM(2012) 591 final — 2012/0285 (COD)

157

2013/C 044/29

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 626 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningsforordningen) — COM(2012) 535 final — 2012/0281 (COD)

COM(2012) 535 final — 2012/0281 (COD)

158

2013/C 044/30

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 625 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik — COM(2012) 552 final — 2011/0280 (COD)

COM(2012) 552 final — 2011/0280 (COD)

159

2013/C 044/31

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring af Kommissionens forslag KOM(2011) 627 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) — COM(2012) 553 final — 2012/0282 (COD)

COM(2012) 553 final — 2012/0282 (COD)

160

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om udvikling af en makroregional strategi i Middelhavsområdet — fordelene for østater i EU (sonderende udtalelse efter anmodning fra det cypriotiske formandskab)

2013/C 44/01

Ordfører: Dimitris DIMITRIADIS

Republikken Cyperns viceminister for europæiske anliggender, Andreas D. MAVROYIANNIS, besluttede den 22. maj 2012 på vegne af det cypriotiske rådsformandskab at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

»Udvikling af en makroregional strategi i Middelhavsområdet — fordelene for ø-stater i EU«

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 21. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 147 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner

| 1.1 | EØSU finder, at forudsætningerne på trods af den meget følsomme og uafklarede situation i Middelhavsområdet er til stede for at indlede en dialog på flere niveauer mellem Kommissionen, medlemsstaterne, de lande, som deltager i Euromiddelhavssamarbejdet, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet om udarbejdelsen af en makroregional strategi (i to dele) for Middelhavet, som skal opfylde områdets behov og styrke dets internationale konkurrenceevne (1). |
| --- | --- |

1.1

EØSU finder, at forudsætningerne på trods af den meget følsomme og uafklarede situation i Middelhavsområdet er til stede for at indlede en dialog på flere niveauer mellem Kommissionen, medlemsstaterne, de lande, som deltager i Euromiddelhavssamarbejdet, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet om udarbejdelsen af en makroregional strategi (i to dele) for Middelhavet, som skal opfylde områdets behov og styrke dets internationale konkurrenceevne (1).

| 1.2 | EØSU erkender, at Middelhavsområdet udgør et særligt udstrakt område med mange forskellige økonomiske, sociale, politiske og kulturelle karakteristika og at det består af lande med forskellig struktur og infrastruktur (EU-medlemsstater, stater uden for EU med status af kandidatlande, ikke EU-medlemsstater, som deltager i Euromiddelhavssamarbejdet), og foreslår derfor, at der udformes to subregionale politikker (én for den østlige del af Middelhavet og én for den vestlige del af Middelhavet), som skal supplere hinanden og koordineres både indbyrdes og med den makroregionale strategi for Adriaterhavet og Det Joniske Hav. |
| --- | --- |

1.2

EØSU erkender, at Middelhavsområdet udgør et særligt udstrakt område med mange forskellige økonomiske, sociale, politiske og kulturelle karakteristika og at det består af lande med forskellig struktur og infrastruktur (EU-medlemsstater, stater uden for EU med status af kandidatlande, ikke EU-medlemsstater, som deltager i Euromiddelhavssamarbejdet), og foreslår derfor, at der udformes to subregionale politikker (én for den østlige del af Middelhavet og én for den vestlige del af Middelhavet), som skal supplere hinanden og koordineres både indbyrdes og med den makroregionale strategi for Adriaterhavet og Det Joniske Hav.

| 1.3 | EØSU noterer sig Rådets afgørelser og tager til efterretning, at Europa-Parlamentet erklærer sig enig i, at en makroregional strategi hverken behøver flere bevillinger, lovbestemmelser eller forvaltningsorganer (de tre gange »nej«), men anser det ikke desto mindre for nødvendigt at give økonomisk støtte til teknisk bistand i forbindelse med indsamling af oplysninger og fremme af de fornødne strukturplaner. |
| --- | --- |

1.3

EØSU noterer sig Rådets afgørelser og tager til efterretning, at Europa-Parlamentet erklærer sig enig i, at en makroregional strategi hverken behøver flere bevillinger, lovbestemmelser eller forvaltningsorganer (de tre gange »nej«), men anser det ikke desto mindre for nødvendigt at give økonomisk støtte til teknisk bistand i forbindelse med indsamling af oplysninger og fremme af de fornødne strukturplaner.

| 1.4 | Efter EØSU's mening vil de betydelige økonomiske ressourcer, som EU allerede har afsat til aktioner og programmer via strukturfondene og EIB's finansieringsværktøjer, være tilstrækkelige som finansieringsinstrumenter. Disse bør anvendes gennemsigtigt og med stor fleksibilitet. Udvalget støtter også oprettelsen af en euromiddelhavsinvesteringsbank gennem EIB samt en støttepolitik, der er åben for investeringer fra flere forskellige finansieringsinstitutter (Kreditanstalt für Wiederaufbau, (KfW), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), Verdensbanken, Den Afrikanske Udviklingsbank og Den Islamiske Udviklingsbank). |
| --- | --- |

1.4

Efter EØSU's mening vil de betydelige økonomiske ressourcer, som EU allerede har afsat til aktioner og programmer via strukturfondene og EIB's finansieringsværktøjer, være tilstrækkelige som finansieringsinstrumenter. Disse bør anvendes gennemsigtigt og med stor fleksibilitet. Udvalget støtter også oprettelsen af en euromiddelhavsinvesteringsbank gennem EIB samt en støttepolitik, der er åben for investeringer fra flere forskellige finansieringsinstitutter (Kreditanstalt für Wiederaufbau, (KfW), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), Verdensbanken, Den Afrikanske Udviklingsbank og Den Islamiske Udviklingsbank).

| 1.5 | EØSU anser det for umiddelbart presserende at styrke det subregionale samarbejde ved at fremme de kommercielle, turistmæssige og industrielle forbindelser mellem landene i det sydlige Middelhav. |
| --- | --- |

1.5

EØSU anser det for umiddelbart presserende at styrke det subregionale samarbejde ved at fremme de kommercielle, turistmæssige og industrielle forbindelser mellem landene i det sydlige Middelhav.

| 1.6 | Efter EØSU's opfattelse må Rådet træffe de nødvendige politiske beslutninger og straks rydde udestående spørgsmål af vejen, så Middelhavsunionen kan blive en aktør for strategisk planlægning og for gennemførelse af den nye makroregionale politik. |
| --- | --- |

1.6

Efter EØSU's opfattelse må Rådet træffe de nødvendige politiske beslutninger og straks rydde udestående spørgsmål af vejen, så Middelhavsunionen kan blive en aktør for strategisk planlægning og for gennemførelse af den nye makroregionale politik.

| 1.7 | EØSU mener, at en hurtig godkendelse i Rådet af strategien for Adriaterhavet og Det Joniske Hav (jf. konklusionerne fra samlingen den 24. juni 2011) vil bane vej for vedtagelsen af en makroregional strategi for Middelhavet. |
| --- | --- |

1.7

EØSU mener, at en hurtig godkendelse i Rådet af strategien for Adriaterhavet og Det Joniske Hav (jf. konklusionerne fra samlingen den 24. juni 2011) vil bane vej for vedtagelsen af en makroregional strategi for Middelhavet.

| 1.8 | EØSU finder, at Cypern, Malta og de andre Middelhavsøer, som befinder sig i en særlig vanskelig situation på grund af manglende konnektivitet og få forbindelser til den kontinentale del af EU, kan komme til at spille en særlig betydningsfuld rolle for EU's nye strategi, hvilken form den end måtte få. |
| --- | --- |

1.8

EØSU finder, at Cypern, Malta og de andre Middelhavsøer, som befinder sig i en særlig vanskelig situation på grund af manglende konnektivitet og få forbindelser til den kontinentale del af EU, kan komme til at spille en særlig betydningsfuld rolle for EU's nye strategi, hvilken form den end måtte få.

| 1.9 | EØSU gør opmærksom på den store betydning, som fremme af landbrugsproduktionen har for Middelhavsområdet som helhed. |
| --- | --- |

1.9

EØSU gør opmærksom på den store betydning, som fremme af landbrugsproduktionen har for Middelhavsområdet som helhed.

| 1.10 | EØSU anser det for nødvendigt at forbedre skibs- og flyforbindelserne mellem landene omkring Middelhavet og mellem disse og resten af EU. |
| --- | --- |

1.10

EØSU anser det for nødvendigt at forbedre skibs- og flyforbindelserne mellem landene omkring Middelhavet og mellem disse og resten af EU.

| 1.11 | Det er EØSU's hensigt med denne udtalelse at lancere en debat om den nye makrostrategi for Middelhavet og at sætte de vigtigste spørgsmål vedrørende denne strategi på dagsordenen. Udvalget vil fortsætte arbejdet med dette ekstremt vigtige emne i nye udtalelser, som vil gå mere i detaljer med og uddybe de emner, som præsenteres i denne udtalelse. |
| --- | --- |

1.11

Det er EØSU's hensigt med denne udtalelse at lancere en debat om den nye makrostrategi for Middelhavet og at sætte de vigtigste spørgsmål vedrørende denne strategi på dagsordenen. Udvalget vil fortsætte arbejdet med dette ekstremt vigtige emne i nye udtalelser, som vil gå mere i detaljer med og uddybe de emner, som præsenteres i denne udtalelse.

2.   Indledning

| 2.1 | Da Cypern overtog EU-formandskabet i andet halvår 2012, valgte landet som en af sine prioriteter at få udarbejdet en udtalelse om »En makroregional strategi for Middelhavsområdet« med særlig vægt på aspektet »Hvordan kan en sådan strategi gavne ø-staterne?« |
| --- | --- |

2.1

Da Cypern overtog EU-formandskabet i andet halvår 2012, valgte landet som en af sine prioriteter at få udarbejdet en udtalelse om »En makroregional strategi for Middelhavsområdet« med særlig vægt på aspektet »Hvordan kan en sådan strategi gavne ø-staterne?«

| 2.2 | Når EØSU blev valgt til opgaven, er det, fordi udvalget spiller en vigtig rolle i kraft af sine rådgivende udtalelser, der udtrykker de nationale civilsamfundsorganisationers synspunkter og styrker deltagerdemokratiet i EU. |
| --- | --- |

2.2

Når EØSU blev valgt til opgaven, er det, fordi udvalget spiller en vigtig rolle i kraft af sine rådgivende udtalelser, der udtrykker de nationale civilsamfundsorganisationers synspunkter og styrker deltagerdemokratiet i EU.

| 2.3 | I forlængelse af de vellykkede makrostrategiske initiativer i Østersøområdet (2) – såvel som makrostrategier for udvikling af Donauområdet og for ikke så længe siden også for Adriaterhavet og Det Joniske Hav samt for Atlanterhavet – gøres Middelhavsområdet nu til genstand for en strategi, fordi det er en region med særlige kendetegn og behov. |
| --- | --- |

2.3

I forlængelse af de vellykkede makrostrategiske initiativer i Østersøområdet (2) – såvel som makrostrategier for udvikling af Donauområdet og for ikke så længe siden også for Adriaterhavet og Det Joniske Hav samt for Atlanterhavet – gøres Middelhavsområdet nu til genstand for en strategi, fordi det er en region med særlige kendetegn og behov.

| 2.4 | Denne strategi vil få til formål at skabe sammenhængende politikker, der kan hjælpe landene i området med at knytte tættere økonomiske og sociale bånd, med at samarbejde om løsningen af deres fælles problemer og med at skabe velfærd i regionen og at gøre den internationalt konkurrencedygtig, sikker og bæredygtig i miljømæssig henseende. En sådan makrostrategi vil desuden muliggøre samordning af EU-institutionernes politikker, målsætninger og aktioner med politikker, målsætninger og aktioner iværksat af medlemsstaterne, regionerne, de lokale aktører, de lokale økonomiske og sociale råd og andre, som beskæftiger sig med Middelhavsregionen (især med regionens små isolerede østater). |
| --- | --- |

2.4

Denne strategi vil få til formål at skabe sammenhængende politikker, der kan hjælpe landene i området med at knytte tættere økonomiske og sociale bånd, med at samarbejde om løsningen af deres fælles problemer og med at skabe velfærd i regionen og at gøre den internationalt konkurrencedygtig, sikker og bæredygtig i miljømæssig henseende. En sådan makrostrategi vil desuden muliggøre samordning af EU-institutionernes politikker, målsætninger og aktioner med politikker, målsætninger og aktioner iværksat af medlemsstaterne, regionerne, de lokale aktører, de lokale økonomiske og sociale råd og andre, som beskæftiger sig med Middelhavsregionen (især med regionens små isolerede østater).

| 2.5 | Strategien skal desuden løse problemer, som den aktuelle internationale økonomiske krise har skabt, og accelerere udviklingstakten ved at skabe beskæftigelsesmuligheder og nedbringe arbejdsløsheden. |
| --- | --- |

2.5

Strategien skal desuden løse problemer, som den aktuelle internationale økonomiske krise har skabt, og accelerere udviklingstakten ved at skabe beskæftigelsesmuligheder og nedbringe arbejdsløsheden.

| 2.6 | I den forbindelse anvender udtalelsen Kommissionens definition (3) på en makroregional strategi: en makroregional strategi er en strategi, som omfatter flere forskellige landes territorium eller regioner, der deler visse fællestræk eller det samme (hav)område eller stilles over for de samme udfordringer i form af udviklingsproblemer, klimaændringer, beskeden økonomisk eller kulturel udveksling osv. En makroregional strategi udnytter allerede eksisterende værktøjer, programmer og finansieringsmuligheder til at indfri de særlige målsætninger for regionens makrostrategi og søger at inddrage både offentlige og private kilder i planlægningen med henblik på at justere de mere generelle politikker efter den disponible (europæiske, nationale og regionale) finansiering. En sådan strategi vil muliggøre konvergens mellem regionernes og de forskellige medlemsstaters midler i kraft af en samordnet »styring« og den »fælles gavn« for alle de deltagende parter. |
| --- | --- |

2.6

I den forbindelse anvender udtalelsen Kommissionens definition (3) på en makroregional strategi: en makroregional strategi er en strategi, som omfatter flere forskellige landes territorium eller regioner, der deler visse fællestræk eller det samme (hav)område eller stilles over for de samme udfordringer i form af udviklingsproblemer, klimaændringer, beskeden økonomisk eller kulturel udveksling osv. En makroregional strategi udnytter allerede eksisterende værktøjer, programmer og finansieringsmuligheder til at indfri de særlige målsætninger for regionens makrostrategi og søger at inddrage både offentlige og private kilder i planlægningen med henblik på at justere de mere generelle politikker efter den disponible (europæiske, nationale og regionale) finansiering. En sådan strategi vil muliggøre konvergens mellem regionernes og de forskellige medlemsstaters midler i kraft af en samordnet »styring« og den »fælles gavn« for alle de deltagende parter.

| 2.7 | EU er klar over, at det politiske og sociale klima i landene i det sydlige Middelhav har ændret sig og stadig er meget labilt efter revolutionerne. Derfor har EU vedtaget en ny tilgang til landene i det sydlige Middelhav under overskriften »partnerskab for demokrati og fælles velstand«, som skal belønne de lande, som gør fremskridt med de nødvendige reformer og med konkrete og målbare målsætninger (4). |
| --- | --- |

2.7

EU er klar over, at det politiske og sociale klima i landene i det sydlige Middelhav har ændret sig og stadig er meget labilt efter revolutionerne. Derfor har EU vedtaget en ny tilgang til landene i det sydlige Middelhav under overskriften »partnerskab for demokrati og fælles velstand«, som skal belønne de lande, som gør fremskridt med de nødvendige reformer og med konkrete og målbare målsætninger (4).

3.   Udfordringer i Middelhavsområdet

| 3.1 | Der findes allerede et stort antal programmer og initiativer for både Middelhavet generelt (f.eks. den europæiske Middelhavsrelation, der er kendt som »Barcelona-processen«) og for mere afgrænsede dele af Middelhavsområdet som f.eks. Adriaterhavet og Det Joniske Hav (territorialt samarbejde i Middelhavet inden for rammerne af makroregionen »Adriaterhavet og Det Joniske Hav«). På denne baggrund vil den nye makroregionale strategi skulle omfatte alle Middelhavslande, dvs. EU-medlemsstaterne Portugal, Spanien, Frankrig, Italien, Grækenland, Cypern, Slovenien og Malta samt tredjelandene Kroatien, Montenegro, Albanien, Tyrkiet, Libanon, Syrien, Den Palæstinensiske Myndighed, Jordan, Israel, Egypten, Libyen, Algeriet, Tunesien og Marokko. |
| --- | --- |

3.1

Der findes allerede et stort antal programmer og initiativer for både Middelhavet generelt (f.eks. den europæiske Middelhavsrelation, der er kendt som »Barcelona-processen«) og for mere afgrænsede dele af Middelhavsområdet som f.eks. Adriaterhavet og Det Joniske Hav (territorialt samarbejde i Middelhavet inden for rammerne af makroregionen »Adriaterhavet og Det Joniske Hav«). På denne baggrund vil den nye makroregionale strategi skulle omfatte alle Middelhavslande, dvs. EU-medlemsstaterne Portugal, Spanien, Frankrig, Italien, Grækenland, Cypern, Slovenien og Malta samt tredjelandene Kroatien, Montenegro, Albanien, Tyrkiet, Libanon, Syrien, Den Palæstinensiske Myndighed, Jordan, Israel, Egypten, Libyen, Algeriet, Tunesien og Marokko.

| 3.2 | Før man beskriver rammen for målsætninger og politikker, må man dog kortlægge, hvad det er for nogle udfordringer, regionen står overfor. |
| --- | --- |

3.2

Før man beskriver rammen for målsætninger og politikker, må man dog kortlægge, hvad det er for nogle udfordringer, regionen står overfor.

| 3.2.1 | For det første har Middelhavet, især det østlige Middelhav, stor historisk betydning og omfatter såvel EU-medlemsstater som tredjelande, der befinder sig på forskellige udviklingsstadier. Med de mange tusind år gamle bysamfund, den erhvervsmæssige udnyttelse og den tætte trafik af varer, personer og skibe er Middelhavet præget af meget betydelige handelsaktiviteter og menneskelig mobilitet. Men de økonomiske forbindelser mellem Middelhavslandene er meget begrænsede, f.eks. findes der ikke direkte fly- eller skibsforbindelser mellem landene i det østlige Middelhav. Det er ikke helt forkert, når nogle siger, at Euromiddelhavssamarbejdet desværre begrænser sig til et samarbejde mellem landene syd for Middelhavet og EU samt til bilateralt samarbejde mellem disse og visse medlemsstater. |
| --- | --- |

3.2.1

For det første har Middelhavet, især det østlige Middelhav, stor historisk betydning og omfatter såvel EU-medlemsstater som tredjelande, der befinder sig på forskellige udviklingsstadier. Med de mange tusind år gamle bysamfund, den erhvervsmæssige udnyttelse og den tætte trafik af varer, personer og skibe er Middelhavet præget af meget betydelige handelsaktiviteter og menneskelig mobilitet. Men de økonomiske forbindelser mellem Middelhavslandene er meget begrænsede, f.eks. findes der ikke direkte fly- eller skibsforbindelser mellem landene i det østlige Middelhav. Det er ikke helt forkert, når nogle siger, at Euromiddelhavssamarbejdet desværre begrænser sig til et samarbejde mellem landene syd for Middelhavet og EU samt til bilateralt samarbejde mellem disse og visse medlemsstater.

| 3.2.2 | For det andet har personmobiliteten på grund af de fremherskende økonomiske uligheder, forskelle i udviklings- og velstandsniveauerne og de hyppige konflikter, som i dag præger regionen, antaget dimensioner af permanent (lovlig eller ulovlig) (5) migration af økonomiske grunde med negative følger såvel i oprindelseslande som i bestemmelseslande. En særlig alvorlig del af denne migration udgøres af mennesker, der flytter for at opnå politisk asyl. |
| --- | --- |

3.2.2

For det andet har personmobiliteten på grund af de fremherskende økonomiske uligheder, forskelle i udviklings- og velstandsniveauerne og de hyppige konflikter, som i dag præger regionen, antaget dimensioner af permanent (lovlig eller ulovlig) (5) migration af økonomiske grunde med negative følger såvel i oprindelseslande som i bestemmelseslande. En særlig alvorlig del af denne migration udgøres af mennesker, der flytter for at opnå politisk asyl.

| 3.2.3 | For det tredje er Middelhavet den dag i dag et arnested for politisk ustabilitet og militære konflikter med beklagelige tab af menneskeliv, økonomisk ruin og negative følger for økonomiske og kommercielle transaktioner og miljøet. Efter udbruddet af de arabiske revolutioner er der desuden behov for hurtigt at udforme en ny strategi, der kan skabe tættere økonomiske og sociale bånd mellem landene i området gennem et EU-initiativ, struktureret omkring en demokratisk dialog med såvel stater som civilsamfund (6), og for at vise, at EU grundlæggende står skulder ved skulder med befolkningerne i det sydlige Middelhav (7). |
| --- | --- |

3.2.3

For det tredje er Middelhavet den dag i dag et arnested for politisk ustabilitet og militære konflikter med beklagelige tab af menneskeliv, økonomisk ruin og negative følger for økonomiske og kommercielle transaktioner og miljøet. Efter udbruddet af de arabiske revolutioner er der desuden behov for hurtigt at udforme en ny strategi, der kan skabe tættere økonomiske og sociale bånd mellem landene i området gennem et EU-initiativ, struktureret omkring en demokratisk dialog med såvel stater som civilsamfund (6), og for at vise, at EU grundlæggende står skulder ved skulder med befolkningerne i det sydlige Middelhav (7).

| 3.2.4 | For det fjerde råder området over mange værdifulde råstoffer, herunder ikke mindst energikilder i Mellemøsten og Nordafrika. Nylige fund af nye naturgaskilder er en vigtig begivenhed. Dette ventes at give EU adgang til nye energikilder – på et mere stabilt grundlag. Man skal dog sørge for ordentlige sikkerhedsvilkår og bedre forbindelser med skib, fly osv. mellem Middelhavslandene og resten af verden med særlig vægt på den kommercielle skibsfart, der er en vigtig økonomisk aktivitet i hele området. |
| --- | --- |

3.2.4

For det fjerde råder området over mange værdifulde råstoffer, herunder ikke mindst energikilder i Mellemøsten og Nordafrika. Nylige fund af nye naturgaskilder er en vigtig begivenhed. Dette ventes at give EU adgang til nye energikilder – på et mere stabilt grundlag. Man skal dog sørge for ordentlige sikkerhedsvilkår og bedre forbindelser med skib, fly osv. mellem Middelhavslandene og resten af verden med særlig vægt på den kommercielle skibsfart, der er en vigtig økonomisk aktivitet i hele området.

| 3.2.5 | For det femte har årtusinders ressourceforbrug, landbrug, den hyppige tørke (også for nylig), overfiskning og den tætte søtransport skabt forurening med negative konsekvenser dels for livet i havet og langs kysterne dels for turismeaktiviteterne. Områdets landbrug skaber stadig færre og dårligere landbrugsprodukter (8), og havets rigdomme udtømmes gradvis, så udbyttet af fiskeri mindskes. |
| --- | --- |

3.2.5

For det femte har årtusinders ressourceforbrug, landbrug, den hyppige tørke (også for nylig), overfiskning og den tætte søtransport skabt forurening med negative konsekvenser dels for livet i havet og langs kysterne dels for turismeaktiviteterne. Områdets landbrug skaber stadig færre og dårligere landbrugsprodukter (8), og havets rigdomme udtømmes gradvis, så udbyttet af fiskeri mindskes.

| 3.2.6 | For det sjette er det et fællestræk for alle landene omkring Middelhavet, at turismeindustrien har stor betydning for beskæftigelsen og som kilde for udvikling. Derfor bør fremme af samarbejde inden for turisme mellem landene i regionen udgøre et grundlæggende element i strategien til løsning af de store problemer, især problemerne knyttet til sæsonudsving. |
| --- | --- |

3.2.6

For det sjette er det et fællestræk for alle landene omkring Middelhavet, at turismeindustrien har stor betydning for beskæftigelsen og som kilde for udvikling. Derfor bør fremme af samarbejde inden for turisme mellem landene i regionen udgøre et grundlæggende element i strategien til løsning af de store problemer, især problemerne knyttet til sæsonudsving.

| 3.2.7 | For det syvende anvendes internetmedier og andre teknologiske kommunikationsmidler kun i begrænset omfang, især i landene syd for Middelhavet. Der mangler desuden en indsats inden for forskning og innovation – sektorer, der har stor betydning i den moderne økonomi, og konnektiviteten mellem landene er meget ringe. |
| --- | --- |

3.2.7

For det syvende anvendes internetmedier og andre teknologiske kommunikationsmidler kun i begrænset omfang, især i landene syd for Middelhavet. Der mangler desuden en indsats inden for forskning og innovation – sektorer, der har stor betydning i den moderne økonomi, og konnektiviteten mellem landene er meget ringe.

| 3.3 | Opmærksomheden henledes på, at de økonomiske, politiske og sociale relationer mellem landene i Nordafrika befinder sig på et meget lavt niveau, således at det såkaldte Euromiddelhavssamarbejde i realiteten er begrænset til et samarbejde mellem EU og nogle få lande. Samtidig har programmer, som EU har gennemført i området, haft begrænset succes på grund af mangel på egnede lokale samarbejdspartnere, korruption (9), dårlig evne til at sætte sig ind i lokale skikke, traditioner og kulturelle og sociale tankegange. »Barcelona-processen«, som har eksisteret siden 1995, kan kun opvise sparsomme resultater, mens Meda-programmet og Middelhavsunionen endnu ikke har produceret de forventede resultater med hensyn til effektiv fremme af samarbejdet mellem EU og landene i Middelhavsbækkenet. |
| --- | --- |

3.3

Opmærksomheden henledes på, at de økonomiske, politiske og sociale relationer mellem landene i Nordafrika befinder sig på et meget lavt niveau, således at det såkaldte Euromiddelhavssamarbejde i realiteten er begrænset til et samarbejde mellem EU og nogle få lande. Samtidig har programmer, som EU har gennemført i området, haft begrænset succes på grund af mangel på egnede lokale samarbejdspartnere, korruption (9), dårlig evne til at sætte sig ind i lokale skikke, traditioner og kulturelle og sociale tankegange. »Barcelona-processen«, som har eksisteret siden 1995, kan kun opvise sparsomme resultater, mens Meda-programmet og Middelhavsunionen endnu ikke har produceret de forventede resultater med hensyn til effektiv fremme af samarbejdet mellem EU og landene i Middelhavsbækkenet.

4.   Målsætninger for en makrostrategi i Middelhavsområdet

| 4.1 | På baggrund af ovenstående udfordringer foreslås følgende målsætninger for makrostrategien for Middelhavet: |
| --- | --- |

4.1

På baggrund af ovenstående udfordringer foreslås følgende målsætninger for makrostrategien for Middelhavet:

| 4.1.1 | Bæredygtig udvikling gennem styrkelse af konkurrenceevnen for økonomierne i Middelhavslandene med henblik på at løse den aktuelle internationale krise og skabe beskæftigelsesmuligheder og nedbringe arbejdsløsheden. |
| --- | --- |

4.1.1

Bæredygtig udvikling gennem styrkelse af konkurrenceevnen for økonomierne i Middelhavslandene med henblik på at løse den aktuelle internationale krise og skabe beskæftigelsesmuligheder og nedbringe arbejdsløsheden.

| 4.1.2 | Tættere bånd mellem Middelhavslandene og forvandling af Middelhavslandene til kommunikationsbroer mellem EU, Mellemøsten og Afrika med sigte på at konsolidere fred, velstand og regional samhørighed. |
| --- | --- |

4.1.2

Tættere bånd mellem Middelhavslandene og forvandling af Middelhavslandene til kommunikationsbroer mellem EU, Mellemøsten og Afrika med sigte på at konsolidere fred, velstand og regional samhørighed.

| 4.1.3 | Formulering af en ambitiøs energipolitik til fordel for såvel landene i området som EU, eftersom EU har behov for at sprede energiforsyningen ud på flere leverandører for at mindske sin afhængighed af Rusland. |
| --- | --- |

4.1.3

Formulering af en ambitiøs energipolitik til fordel for såvel landene i området som EU, eftersom EU har behov for at sprede energiforsyningen ud på flere leverandører for at mindske sin afhængighed af Rusland.

| 4.1.4 | Styrkelse af den fri bevægelighed for varer, kapital, tjenester og personer mellem de lande, der ikke er medlemmer af EU. |
| --- | --- |

4.1.4

Styrkelse af den fri bevægelighed for varer, kapital, tjenester og personer mellem de lande, der ikke er medlemmer af EU.

| 4.1.5 | Forbedret konnektivitet med henblik på hurtig og uhindret adgang for varer, personer og tjenesteydelser med særlig vægt på sikring af sikker transport af energiprodukter. |
| --- | --- |

4.1.5

Forbedret konnektivitet med henblik på hurtig og uhindret adgang for varer, personer og tjenesteydelser med særlig vægt på sikring af sikker transport af energiprodukter.

| 4.1.6 | En styrket position for de små østater i Middelhavet, der er medlemmer af EU, dvs. Cypern og Malta, ved at disse påtager sig ansvaret for initiativer, som skal forbedre forbindelserne til Middelhavspartnerne, især ved at udbygge de elektroniske forbindelser mellem de pågældende lande og resten af verden. |
| --- | --- |

4.1.6

En styrket position for de små østater i Middelhavet, der er medlemmer af EU, dvs. Cypern og Malta, ved at disse påtager sig ansvaret for initiativer, som skal forbedre forbindelserne til Middelhavspartnerne, især ved at udbygge de elektroniske forbindelser mellem de pågældende lande og resten af verden.

| 4.1.7 | Fremme af programmer for skabelse af nye arbejdspladser for grupper, som kræver en særlig indsats (kvinder (10) unge, personer med særlige behov osv.). |
| --- | --- |

4.1.7

Fremme af programmer for skabelse af nye arbejdspladser for grupper, som kræver en særlig indsats (kvinder (10) unge, personer med særlige behov osv.).

| 4.2 | Makrostrategien for Middelhavet (delt i to subregionale strategier: én for det østlige Middelhav og én for det vestlige Middelhav) bør sigte mod reelt at gøre området til en banebrydende region inden for handel, turisme, kultur, idéer, innovation, forskning og uddannelsesaktiviteter og mod at skabe fred i regionen med henblik på social udvikling og velstand. |
| --- | --- |

4.2

Makrostrategien for Middelhavet (delt i to subregionale strategier: én for det østlige Middelhav og én for det vestlige Middelhav) bør sigte mod reelt at gøre området til en banebrydende region inden for handel, turisme, kultur, idéer, innovation, forskning og uddannelsesaktiviteter og mod at skabe fred i regionen med henblik på social udvikling og velstand.

5.   Strategisk tilgang med henblik på en makroregion i Middelhavet

| 5.1 | Ovenstående analyse vil gøre det lettere at identificere de vigtigste elementer i strategien. Strategien bør i overensstemmelse med EU's Europa 2020-strategi (11) baseres på følgende 6 søjler: |
| --- | --- |

5.1

Ovenstående analyse vil gøre det lettere at identificere de vigtigste elementer i strategien. Strategien bør i overensstemmelse med EU's Europa 2020-strategi (11) baseres på følgende 6 søjler:

| 5.1.1 | Første søjle vedrører økonomisk samarbejde og udvikling kombineret med målsætninger om bæredygtighed med seriøse interventioner til fordel for økonomien, f.eks.:






  — | Fastsættelse af en langsigtet politik inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik for bæredygtige landbrugsaktiviteter på grundlag af efteruddannelse, teknologi og forskning. |
| --- | --- | --- |

5.1.1

Første søjle vedrører økonomisk samarbejde og udvikling kombineret med målsætninger om bæredygtighed med seriøse interventioner til fordel for økonomien, f.eks.:

—

Fastsættelse af en langsigtet politik inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik for bæredygtige landbrugsaktiviteter på grundlag af efteruddannelse, teknologi og forskning.

| — | Gennemførelse af politikker for udvikling af akvakultur. |
| --- | --- |

—

Gennemførelse af politikker for udvikling af akvakultur.

| — | Støtte til små og mellemstore virksomheder, der udgør rygraden i de lokale økonomier. |
| --- | --- |

—

Støtte til små og mellemstore virksomheder, der udgør rygraden i de lokale økonomier.

| — | Liberalisering af handlen mellem landene i området. |
| --- | --- |

—

Liberalisering af handlen mellem landene i området.

| — | Bekæmpelse af korruption, som ødelægger de økonomiske og samfundsmæssige strukturer og mindsker konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

—

Bekæmpelse af korruption, som ødelægger de økonomiske og samfundsmæssige strukturer og mindsker konkurrenceevnen.

| — | Fremme af udvikling af turisme og kultur med særlig vægt på mellemstatsligt samarbejde, tiltrækning af udenlandske investeringer, udvikling af krydstogtturisme til mange forskellige bestemmelsessteder og opgradering af områdets kulturarv og kyster med henblik på at opnå kvalitetsmærkning. |
| --- | --- |

—

Fremme af udvikling af turisme og kultur med særlig vægt på mellemstatsligt samarbejde, tiltrækning af udenlandske investeringer, udvikling af krydstogtturisme til mange forskellige bestemmelsessteder og opgradering af områdets kulturarv og kyster med henblik på at opnå kvalitetsmærkning.

| 5.1.2 | Anden søjle vedrører miljøbeskyttelse og afbødning af klimaforandringer, hvilket konkret vil sige:






  — | Beskyttelse af havets rigdomme og undersøiske rigdomme gennem fornyelse af fiskebestandene og minimering af problemerne som følge af de kommende klimaforandringer. |
| --- | --- | --- |

5.1.2

Anden søjle vedrører miljøbeskyttelse og afbødning af klimaforandringer, hvilket konkret vil sige:

—

Beskyttelse af havets rigdomme og undersøiske rigdomme gennem fornyelse af fiskebestandene og minimering af problemerne som følge af de kommende klimaforandringer.

| — | Supplerende beskyttelsesforanstaltninger for kysterne. |
| --- | --- |

—

Supplerende beskyttelsesforanstaltninger for kysterne.

| — | Styrket samarbejde mellem landene i området om beskyttelse og retfærdig fordeling af vandressourcer. |
| --- | --- |

—

Styrket samarbejde mellem landene i området om beskyttelse og retfærdig fordeling af vandressourcer.

| — | Gennemførelse af principper om bæredygtighed inden for søtransport gennem anvendelse af ny skibsmotorteknologi, som vil mindske driftsomkostninger og mængden af CO2-udslip. |
| --- | --- |

—

Gennemførelse af principper om bæredygtighed inden for søtransport gennem anvendelse af ny skibsmotorteknologi, som vil mindske driftsomkostninger og mængden af CO2-udslip.

| 5.1.3 | Tredje søjle vedrører transport og sigter mod at garantere skibs- og flyforbindelser og sikker transport af varer og personer. Her er der planer om følgende:






  — | Styrkelse og opgradering af den kommercielle skibsfart via et samarbejde Middelhavslandene imellem og sikre vilkår for flyruter og internationale og kystnære skibsruter. |
| --- | --- | --- |

5.1.3

Tredje søjle vedrører transport og sigter mod at garantere skibs- og flyforbindelser og sikker transport af varer og personer. Her er der planer om følgende:

—

Styrkelse og opgradering af den kommercielle skibsfart via et samarbejde Middelhavslandene imellem og sikre vilkår for flyruter og internationale og kystnære skibsruter.

| — | Styrkelse af fly- og skibsforbindelserne mellem landene i Middelhavsområdet, mellem den østlige og den vestlige del af Middelhavet og mellem Middelhavet og resten af EU. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af fly- og skibsforbindelserne mellem landene i Middelhavsområdet, mellem den østlige og den vestlige del af Middelhavet og mellem Middelhavet og resten af EU.

| — | Oprettelse af nye og opgradering af eksisterende søruter især med henblik på sikre og konkurrencedygtige forbindelser mellem østaterne i Middelhavet, der er medlemmer af EU. |
| --- | --- |

—

Oprettelse af nye og opgradering af eksisterende søruter især med henblik på sikre og konkurrencedygtige forbindelser mellem østaterne i Middelhavet, der er medlemmer af EU.

| 5.1.4 | Fjerde søjle vedrører samarbejdet på energiområdet
   (12). Samarbejdet omfatter kulbrinte, naturgas, vedvarende energi og sikker transport af energi fra produktionslande til EU m.m. Det langsigtede mål om at skabe et »energifællesskab mellem EU og det sydlige Middelhav« er en meget dristig, men ikke desto mindre nødvendig plan. Til dette formål må der udformes en energipolitik på flere niveauer for Middelhavet med henblik på






  — | effektiv udnyttelse af alle registrerede nye naturgaskilder og af de fornyelige energikilder som sol- og vindenergi; |
| --- | --- | --- |

5.1.4

Fjerde søjle vedrører samarbejdet på energiområdet
   (12). Samarbejdet omfatter kulbrinte, naturgas, vedvarende energi og sikker transport af energi fra produktionslande til EU m.m. Det langsigtede mål om at skabe et »energifællesskab mellem EU og det sydlige Middelhav« er en meget dristig, men ikke desto mindre nødvendig plan. Til dette formål må der udformes en energipolitik på flere niveauer for Middelhavet med henblik på

—

effektiv udnyttelse af alle registrerede nye naturgaskilder og af de fornyelige energikilder som sol- og vindenergi;

| — | lokalisering og udnyttelse af nye naturgaskilder; |
| --- | --- |

—

lokalisering og udnyttelse af nye naturgaskilder;

| — | udvikling af fornyelige energikilder gennem regionale initiativer som Middelhavsprojektet for solenergi, Dii- Renewable energy bridging continents, Medgrid m.m.; |
| --- | --- |

—

udvikling af fornyelige energikilder gennem regionale initiativer som Middelhavsprojektet for solenergi, Dii- Renewable energy bridging continents, Medgrid m.m.;

| — | integration af det sydlige Middelhav i EU's interne energimarked. |
| --- | --- |

—

integration af det sydlige Middelhav i EU's interne energimarked.

| 5.1.5 | Femte søjle vedrører innovation og konkurrenceevne. Strategien bør drage nytte af de muligheder for at styrke konkurrenceevnen, som de allerede eksisterende europæiske initiativer tilbyder inden for forskning og innovation og dermed for at bidrage til velfærd for befolkningerne i hele Middelhavsområdet:






  — | Fremme af uddannelsesreformer og tilpasning af uddannelsessystemerne til de moderne udviklingskrav gennem videre- og efteruddannelse af arbejdsstyrken. |
| --- | --- | --- |

5.1.5

Femte søjle vedrører innovation og konkurrenceevne. Strategien bør drage nytte af de muligheder for at styrke konkurrenceevnen, som de allerede eksisterende europæiske initiativer tilbyder inden for forskning og innovation og dermed for at bidrage til velfærd for befolkningerne i hele Middelhavsområdet:

—

Fremme af uddannelsesreformer og tilpasning af uddannelsessystemerne til de moderne udviklingskrav gennem videre- og efteruddannelse af arbejdsstyrken.

| — | Tættere samarbejde om forskning og teknologi mellem universiteter, virksomheder og forskningsinstitutter. |
| --- | --- |

—

Tættere samarbejde om forskning og teknologi mellem universiteter, virksomheder og forskningsinstitutter.

| — | Fremme af udvekslingsprogrammer for universitetsansatte og studerende (Erasmus-programmet, Leonardo Da Vinci-programmet osv.). |
| --- | --- |

—

Fremme af udvekslingsprogrammer for universitetsansatte og studerende (Erasmus-programmet, Leonardo Da Vinci-programmet osv.).

| — | Styrkelse af samarbejdet mellem landene om forbedring af de elektroniske forbindelser og adgangen til internettet. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af samarbejdet mellem landene om forbedring af de elektroniske forbindelser og adgangen til internettet.

| 5.1.6 | Den sjette søjle vedrører migration og mobilitet (13) og omfatter en indsats for fremme af god organisation af lovlig migration, overholdelse af den internationale asyllovgivning, nedbringelse af illegal indvandring, bekæmpelse af kriminelle net for menneskehandel og endelig beskyttelse af menneskerettigheder i forbindelse med grænsekontrol:






  — | Styrket samarbejde om kontrol med migration og mobilitet mellem oprindelseslande, transitlande og modtagerlande, hvor sidstnævnte ofte er EU-medlemsstater. |
| --- | --- | --- |

5.1.6

Den sjette søjle vedrører migration og mobilitet (13) og omfatter en indsats for fremme af god organisation af lovlig migration, overholdelse af den internationale asyllovgivning, nedbringelse af illegal indvandring, bekæmpelse af kriminelle net for menneskehandel og endelig beskyttelse af menneskerettigheder i forbindelse med grænsekontrol:

—

Styrket samarbejde om kontrol med migration og mobilitet mellem oprindelseslande, transitlande og modtagerlande, hvor sidstnævnte ofte er EU-medlemsstater.

| — | Bedre transportforhold, sikker transit og udformning af en fyldestgørende asylpolitik for EU baseret på






  — | det fælles europæiske asylsystems prioriteringer; |
| --- | --- | --- |

—

Bedre transportforhold, sikker transit og udformning af en fyldestgørende asylpolitik for EU baseret på

—

det fælles europæiske asylsystems prioriteringer;

| — | forbedring af politisamarbejdet vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet. |
| --- | --- |

—

forbedring af politisamarbejdet vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af grænseoverskridende kriminalitet.

6.   Forudsætninger for at opfylde målsætningerne for en makroregional strategi for udvikling i Middelhavet

| 6.1 | Makrostrategien for Middelhavet (delt i to subregionale strategier) skal iværksættes inden for EU's Europa 2020-strategi og de programmer og den finansieringsstøtte, der allerede er i kraft (14), og gennem anvendelse af europæiske initiativer som Interact-programmet med henblik på ydelse af den nødvendige tekniske bistand og uddannelse (15). Det bliver dog nødvendigt at skabe en ny styringsstruktur og at forbedre institutionernes funktionsmåde. Den makroregionale strategi bør tilbyde nye tilgange, som vil være til gavn for alle implicerede lande med praktiske foranstaltninger og politikker, som vil kunne gennemføres effektivt, for øje. |
| --- | --- |

6.1

Makrostrategien for Middelhavet (delt i to subregionale strategier) skal iværksættes inden for EU's Europa 2020-strategi og de programmer og den finansieringsstøtte, der allerede er i kraft (14), og gennem anvendelse af europæiske initiativer som Interact-programmet med henblik på ydelse af den nødvendige tekniske bistand og uddannelse (15). Det bliver dog nødvendigt at skabe en ny styringsstruktur og at forbedre institutionernes funktionsmåde. Den makroregionale strategi bør tilbyde nye tilgange, som vil være til gavn for alle implicerede lande med praktiske foranstaltninger og politikker, som vil kunne gennemføres effektivt, for øje.

| 6.2 | Middelhavsstrategien (for henholdsvis det østlige og det vestlige Middelhav) skal gøre brug af alle eksisterende ressourcer og skal knyttes til Middelhavstilgangens eksterne aspekter. Den skal fokusere på en mere effektiv koordinering af aktioner og politikker mellem Kommissionen, medlemsstaterne, regionerne, de lokale myndigheder og andre interessenter med henblik på et godt resultat. |
| --- | --- |

6.2

Middelhavsstrategien (for henholdsvis det østlige og det vestlige Middelhav) skal gøre brug af alle eksisterende ressourcer og skal knyttes til Middelhavstilgangens eksterne aspekter. Den skal fokusere på en mere effektiv koordinering af aktioner og politikker mellem Kommissionen, medlemsstaterne, regionerne, de lokale myndigheder og andre interessenter med henblik på et godt resultat.

| 6.3 | EU anerkendte Middelhavets meget store betydning på topmødet om Middelhavet i 2008 i Paris og besluttede straks at forbedre samarbejdet ved at oprette en fast mekanisme under benævnelsen »Middelhavsunionen« (16). Til denne mekanisme, som blev indført i Barcelona med store forhåbninger, overlod man konkrete projekter vedrørende havforurening, sikkerhed til søs, energi og udvikling af økonomiske forbindelser mellem landene i Euromiddelhavspartnerskabet. Desværre har Middelhavsunionen hidtil kun givet meget skuffende resultater. |
| --- | --- |

6.3

EU anerkendte Middelhavets meget store betydning på topmødet om Middelhavet i 2008 i Paris og besluttede straks at forbedre samarbejdet ved at oprette en fast mekanisme under benævnelsen »Middelhavsunionen« (16). Til denne mekanisme, som blev indført i Barcelona med store forhåbninger, overlod man konkrete projekter vedrørende havforurening, sikkerhed til søs, energi og udvikling af økonomiske forbindelser mellem landene i Euromiddelhavspartnerskabet. Desværre har Middelhavsunionen hidtil kun givet meget skuffende resultater.

| 6.4 | Makroregioner har ikke strengt markerede grænser, følgelig skal de emner, de vælger at fremme, være centreret om aftalte udfordringer og fælles elementer, der kan løse problemerne, ligesom de skal knyttes til andre makroregionale strategier, som EU har skabt, ved at gennemføre en kombination af politikker og aktioner, som de deltagende lande selv vælger. |
| --- | --- |

6.4

Makroregioner har ikke strengt markerede grænser, følgelig skal de emner, de vælger at fremme, være centreret om aftalte udfordringer og fælles elementer, der kan løse problemerne, ligesom de skal knyttes til andre makroregionale strategier, som EU har skabt, ved at gennemføre en kombination af politikker og aktioner, som de deltagende lande selv vælger.

7.   Foranstaltninger, som er nødvendige for at virkeliggøre den nye strategi

| 7.1 | På baggrund af ovenstående forventes en makroregional strategi for Middelhavet konkret at komme til at omfatte følgende delforanstaltninger: |
| --- | --- |

7.1

På baggrund af ovenstående forventes en makroregional strategi for Middelhavet konkret at komme til at omfatte følgende delforanstaltninger:

| 7.1.1 | Indførelse af en passende styrings- og samordningsmekanisme for gennemførelsen af den makroregionale strategi, som vil være i stand til at koordinere de mange EU-organer og lokale aktører, som involveres. Derfor foreslås følgende:






  — | Overdragelse af samordningen af aktionerne under den makroregionale strategi til Kommissionen (Generaldirektoratet for Regionalpolitik i samarbejde med EU-Udenrigstjenesten), så strategien opnår status af officiel EU-politik. |
| --- | --- | --- |

7.1.1

Indførelse af en passende styrings- og samordningsmekanisme for gennemførelsen af den makroregionale strategi, som vil være i stand til at koordinere de mange EU-organer og lokale aktører, som involveres. Derfor foreslås følgende:

—

Overdragelse af samordningen af aktionerne under den makroregionale strategi til Kommissionen (Generaldirektoratet for Regionalpolitik i samarbejde med EU-Udenrigstjenesten), så strategien opnår status af officiel EU-politik.

| — | Udformning af to subregionale makrostrategier for Middelhavsområdet (én for den østlige del og én for den vestlige del) med udgangspunkt i disse områders særlige geografiske, økonomiske, sociale og kulturelle karakteristika. Disse to subregionale strategier vil sammen med strategien for Adriaterhavet og Det Joniske Hav dække hele Middelhavet. |
| --- | --- |

—

Udformning af to subregionale makrostrategier for Middelhavsområdet (én for den østlige del og én for den vestlige del) med udgangspunkt i disse områders særlige geografiske, økonomiske, sociale og kulturelle karakteristika. Disse to subregionale strategier vil sammen med strategien for Adriaterhavet og Det Joniske Hav dække hele Middelhavet.

| — | Det foreslås endvidere, at man som arbejdsmodel anvender f.eks. de strukturer, som allerede har været benyttet i forbindelse med Atlanterhavsstrategien (Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri), nemlig:






  1. | Oprettelsen på initiativ af Generaldirektoratet for Regionalpolitik af to forummer om Middelhavet (en østlig og en vestlig), som skal beskrive den fremherskende aktuelle situation i hvert af disse områder og foreslå handlingsplaner. Forummerne skal bestå af repræsentanter for EU-institutionerne (Kommissionen, Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget), repræsentanter for Middelhavslandene, repræsentanter for lokale og regionale myndigheder og repræsentanter for civilsamfundet. |
| --- | --- | --- |

—

Det foreslås endvidere, at man som arbejdsmodel anvender f.eks. de strukturer, som allerede har været benyttet i forbindelse med Atlanterhavsstrategien (Generaldirektoratet for Maritime Anliggender og Fiskeri), nemlig:

1.

Oprettelsen på initiativ af Generaldirektoratet for Regionalpolitik af to forummer om Middelhavet (en østlig og en vestlig), som skal beskrive den fremherskende aktuelle situation i hvert af disse områder og foreslå handlingsplaner. Forummerne skal bestå af repræsentanter for EU-institutionerne (Kommissionen, Parlamentet, EØSU og Regionsudvalget), repræsentanter for Middelhavslandene, repræsentanter for lokale og regionale myndigheder og repræsentanter for civilsamfundet.

| 2. | De to forummer skal bistås af to styringsgrupper. |
| --- | --- |

2.

De to forummer skal bistås af to styringsgrupper.

| 3. | Kommissionen og de nationale regeringer skal vurdere de endelige forslag fra de to forummer. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen og de nationale regeringer skal vurdere de endelige forslag fra de to forummer.

| 7.1.2 | Gennemførelse af EU's politik for godt naboskab. Den hidtidige tilgang i forbindelse med makroregionale strategier har været begrænset til gennemførelsen af interne EU-politikker. Skal gennemførelsen af en sådan strategi i Middelhavsområdet krones med held, må eksterne og internationale politiske aspekter også gennemføres - naturligvis med fokus på EU-politikker for godt naboskab, eftersom mange lande uden for EU deltager. |
| --- | --- |

7.1.2

Gennemførelse af EU's politik for godt naboskab. Den hidtidige tilgang i forbindelse med makroregionale strategier har været begrænset til gennemførelsen af interne EU-politikker. Skal gennemførelsen af en sådan strategi i Middelhavsområdet krones med held, må eksterne og internationale politiske aspekter også gennemføres - naturligvis med fokus på EU-politikker for godt naboskab, eftersom mange lande uden for EU deltager.

| 7.1.3 | Udarbejdelse af politikker for: |
| --- | --- |

7.1.3

Udarbejdelse af politikker for:

| 7.1.3.1 | uddannelse og efteruddannelse af de menneskelige ressourcer |
| --- | --- |

7.1.3.1

uddannelse og efteruddannelse af de menneskelige ressourcer

| 7.1.3.2 | forbedring af internetkommunikation og elektronisk kommunikation, samt løbende forbedring af onlinetjenesterne inden for e-forvaltning |
| --- | --- |

7.1.3.2

forbedring af internetkommunikation og elektronisk kommunikation, samt løbende forbedring af onlinetjenesterne inden for e-forvaltning

| 7.1.3.3 | fælles planlægning for forskning og innovation med henblik på en bæredygtig udvikling og erhvervsuddannelse |
| --- | --- |

7.1.3.3

fælles planlægning for forskning og innovation med henblik på en bæredygtig udvikling og erhvervsuddannelse

| 7.1.3.4 | sikring af fri transit til havs samt fri bevægelighed for varer, personer og energi ved at gennemføre en politik for sikker og billig transport, oprettelse af nye skibsruter og opgradering af den kommercielle skibsfart |
| --- | --- |

7.1.3.4

sikring af fri transit til havs samt fri bevægelighed for varer, personer og energi ved at gennemføre en politik for sikker og billig transport, oprettelse af nye skibsruter og opgradering af den kommercielle skibsfart

| 7.1.3.5 | en effektiv sammenkædning af alle regioner omkring Middelhavet med resten af verden gennem sø- og flytransport |
| --- | --- |

7.1.3.5

en effektiv sammenkædning af alle regioner omkring Middelhavet med resten af verden gennem sø- og flytransport

| 7.1.3.6 | udvidelse af de kommercielle og politiske forbindelser gennem oprettelse af frihandelszoner på grundlag af de eksisterende Euromiddelhavsaftaler med afskaffelse af importtold og koordinerede aktioner, f.eks. konvergens inden for lovgivning |
| --- | --- |

7.1.3.6

udvidelse af de kommercielle og politiske forbindelser gennem oprettelse af frihandelszoner på grundlag af de eksisterende Euromiddelhavsaftaler med afskaffelse af importtold og koordinerede aktioner, f.eks. konvergens inden for lovgivning

| 7.1.3.7 | iværksættelse af foranstaltninger på konkurrenceområdet, for offentlige indkøb, beskyttelse af investeringer og spørgsmål med relation til sundhed og plantesundhed. |
| --- | --- |

7.1.3.7

iværksættelse af foranstaltninger på konkurrenceområdet, for offentlige indkøb, beskyttelse af investeringer og spørgsmål med relation til sundhed og plantesundhed.

| 7.1.4 | Finansieringen af grænseoverskridende og interregionale samarbejdsprojekter kan komme fra de eksisterende finansieringskilder (17), dvs. EU's strukturfonde, bidrag fra medlemsstaterne, bidrag fra andre donatorlande (f.eks. Norge og Schweiz), den Europæiske Investeringsbank (18), FEMIP (19) (Euro-Middelhavs-faciliteten for investeringer og partnerskab), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og de budgetbevillinger, der er afsat til Middelhavsunionen med mulighed for deltagelse af lokale myndigheder, private aktører og ikke-statslige organisationer. |
| --- | --- |

7.1.4

Finansieringen af grænseoverskridende og interregionale samarbejdsprojekter kan komme fra de eksisterende finansieringskilder (17), dvs. EU's strukturfonde, bidrag fra medlemsstaterne, bidrag fra andre donatorlande (f.eks. Norge og Schweiz), den Europæiske Investeringsbank (18), FEMIP (19) (Euro-Middelhavs-faciliteten for investeringer og partnerskab), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og de budgetbevillinger, der er afsat til Middelhavsunionen med mulighed for deltagelse af lokale myndigheder, private aktører og ikke-statslige organisationer.

| 7.1.5 | Den nye makroregionale strategi skal funktionelt knyttes til andre EU-politikker som Europa 2020-strategien, samhørighedspolitikken, den nye fælles landbrugs- og fiskeripolitik, Connecting Europe-faciliteten, de transeuropæiske net for transport, telekommunikation og energi, Horisont 2020-programmet, den digitale dagsorden, Cosme-programmet og ikke mindst den integrerede havpolitik og politikken for det fælles europæiske asylsystem (20). |
| --- | --- |

7.1.5

Den nye makroregionale strategi skal funktionelt knyttes til andre EU-politikker som Europa 2020-strategien, samhørighedspolitikken, den nye fælles landbrugs- og fiskeripolitik, Connecting Europe-faciliteten, de transeuropæiske net for transport, telekommunikation og energi, Horisont 2020-programmet, den digitale dagsorden, Cosme-programmet og ikke mindst den integrerede havpolitik og politikken for det fælles europæiske asylsystem (20).

8.   Øernes rolle i den nye makroregionale strategi

| 8.1 | Der er en uomgængelig kendsgerning, at der ikke hidtil er udarbejdet en permanent integreret EU-strategi med særlig fokus på de to østater i EU: Cypern og Malta, som har problemer på transport- og energiområdet. Den manglende tilgængelighed forhindrer fuldførelsen af det indre marked. |
| --- | --- |

8.1

Der er en uomgængelig kendsgerning, at der ikke hidtil er udarbejdet en permanent integreret EU-strategi med særlig fokus på de to østater i EU: Cypern og Malta, som har problemer på transport- og energiområdet. Den manglende tilgængelighed forhindrer fuldførelsen af det indre marked.

| 8.2 | Med en ny makroregional strategi for Middelhavet, som nøje kortlægger Cyperns og Maltas konnektivitetsmidler, skabes der gunstige forudsætninger for anvendelsen af EU's ressourcer. |
| --- | --- |

8.2

Med en ny makroregional strategi for Middelhavet, som nøje kortlægger Cyperns og Maltas konnektivitetsmidler, skabes der gunstige forudsætninger for anvendelsen af EU's ressourcer.

| 8.3 | Cypern i det østlige Middelhav og Malta i det vestlige Middelhav kan spille en konkret rolle i forbindelse med gennemførelsen og styringen af en makroregional strategi, hvis styringsorganerne for strategien placeres eller flyttes til øerne. |
| --- | --- |

8.3

Cypern i det østlige Middelhav og Malta i det vestlige Middelhav kan spille en konkret rolle i forbindelse med gennemførelsen og styringen af en makroregional strategi, hvis styringsorganerne for strategien placeres eller flyttes til øerne.

9.   EØSU's potentielle rolle i den nye strategi for Middelhavsområdet

| 9.1 | EØSU har i samarbejde med de økonomiske og sociale råd i medlemsstaterne i Middelhavsområdet, tilsvarende organer i landene i Nordafrika (hvor de findes) og civilsamfundsorganisationer besluttet at afholde en »Euromiddelhavskonference for økonomiske og sociale råd«. Konferencen vil blive afholdt inden længe. |
| --- | --- |

9.1

EØSU har i samarbejde med de økonomiske og sociale råd i medlemsstaterne i Middelhavsområdet, tilsvarende organer i landene i Nordafrika (hvor de findes) og civilsamfundsorganisationer besluttet at afholde en »Euromiddelhavskonference for økonomiske og sociale råd«. Konferencen vil blive afholdt inden længe.

| 9.2 | EØSU besidder den nødvendige ekspertise og de nødvendige erfaringer til at blive medlem af de to Middelhavsforummer, såfremt de oprettes. |
| --- | --- |

9.2

EØSU besidder den nødvendige ekspertise og de nødvendige erfaringer til at blive medlem af de to Middelhavsforummer, såfremt de oprettes.

| 9.3 | EØSU har i sinde at udarbejde flere andre udtalelser om videreudviklingen af den makroregionale strategi for Middelhavet. |
| --- | --- |

9.3

EØSU har i sinde at udarbejde flere andre udtalelser om videreudviklingen af den makroregionale strategi for Middelhavet.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets betænkning om udvikling af EU's makroregionale strategier: nuværende praksis og fremtidsperspektiver, især i Middelhavsområdet. Ordfører for Udvalget om Regionaludvikling: Francois Alfonsi (A7-0219/2012).

1

Europa-Parlamentets beslutning af 3. juli 2012 om udvikling af EU's makroregionale strategier: nuværende praksis og fremtidsperspektiver, især i Middelhavsområdet (2011/2179 (INI)).

(2)  EØSU's udtalelse om »Makroregionalt samarbejde – Udvidelse af Østersøstrategien til andre makroregioner i Europa« – EUT C 318 af 23.12.2009, s. 6.

2

EØSU's udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU-strategien for Østersøregionen« (COM(2009) 248 final) – EUT C 339 af 14.12.2010, s. 29.

(3)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om EU-strategien for Østersøområdet (COM(2009) 248 final) - EUT C 339 af 14.12.2010.

3

(4)  Fælles meddelelse til Det Europæiske Råd, Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Et partnerskab for demokrati og fælles velstand med det sydlige Middelhavsområde (COM(2011) 200 final af 8. marts 2011).

4

(5)  EØSU's udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Meddelelse om migration« (COM(2011) 248 final) – EUT C 248 af 25.8.2011, s. 135.

5

(6)  EØSU's udtalelse om »Fremme af repræsentative civilsamfund i Euromed-regionen« – EUT C 376 af 22.12.2011, s. 32, og EØSU's udtalelse om »Østersøregionen: Det organiserede civilsamfunds rolle i forbindelse med fremme af regionalt samarbejde og udarbejdelse af en regional strategi« – EUT C 277 af 17.11.2009, s. 42.

6

(7)  EØSU's udtalelse om »Fælles meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En ny tilgang til nabolande i forandring« (COM(2011) 303 final) – EUT C 43 af 15.2.2012, s. 89.

7

EØSU's udtalelse om »EU's fredsopbyggende rolle i de eksterne forbindelser: god praksis og perspektiver« – EUT C 68 af 6.3.2012, s. 21.

(8)  EØSU's udtalelse om »Landbrug i Euromed-landene (herunder betydningen af kvinders arbejde i landbrugssektoren og kooperativers rolle)« – EUT C 347 af 18.12.2010, s. 41.

8

(9)  EØSU's udtalelse om »Civilsamfundets rolle i bekæmpelsen af korruption i det sydlige Middelhavsområde« – EUT C 351 af 15.11.2012, s. 27.

9

(10)  EØSU's udtalelse om «Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen», – EUT C 256 af 27.10.2007, s. 144.

10

(11)  http://ec.europa.eu/europe2020/index_da.htm

11

(12)  EØSU's udtalelse om »Fremme af vedvarende energi og EU's naboskabspolitik: Euro-Middelhavsområdet« – EUT C 376 af 22.12.2011, s. 1.

12

EØSU's udtalelse om »Den eksterne dimension af EU's energipolitik« – EUT C 182 af 4.8.2009, s. 8.

(13)  EØSU's udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »En samlet strategi for migration og mobilitet«, COM(2011) 743 final – EUT C 191 af 29.6.2012, s. 134. EØSU's udtalelse om følgende forslag: »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed«, COM(2011) 750 final – 2011/0365 (COD), »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af en asyl og migrationsfond«, COM(2011) 751 final – 2011/0366 (COD), »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om almindelige bestemmelser om Asyl- og Migrationsfonden og om instrumentet for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring«, COM(2011) 752 final – 2011/0367 (COD), og »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et instrument for finansiel støtte til politisamarbejde, forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet samt krisestyring som en del af Fonden for Intern Sikkerhed«, COM(2011) 753 final – 2011/0368 (COD) – EUT C 299 af 4.10.2012, s. 108.

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument – EUT L 310 af 9.11.2006.

14

(15)

15

| — | http://www.interact-eu.net/about_us/about_interact/22/2911 |
| --- | --- |

—

http://www.interact-eu.net/about_us/about_interact/22/2911

| — | http://www.interact-eu.net/ipvalencia/ipvalencia/117/619 (som mere specifikt vedrører Middelhavsantennen i Valencia). |
| --- | --- |

—

http://www.interact-eu.net/ipvalencia/ipvalencia/117/619 (som mere specifikt vedrører Middelhavsantennen i Valencia).

(16)  http://www.eeas.europa.eu/euromed/index_en.htm

16

(17)  Til perioden frem til udgangen af 2013 er der ca. 4 mia. EUR til rådighed til at støtte nabolandene i syd inden for rammerne af det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument.

17

(18)  http://www.eib.europa.eu/projects/regions/med/index.htm?lang.en

18

(19)  http://www.eib.europa.eu/infocentre/publications/all/femip-2011-annual-report.htm

19

(20)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Strategisk plan på asylområdet: en integreret tilgang til beskyttelse i EU (COM(2008) 360 final).

20

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/9

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om sammenkobling af energienklaver i EU: vækst, konkurrenceevne, solidaritet og bæredygtighed i EU's indre energimarked (sonderende udtalelse på anmodning af det cypriotiske formandskab)

2013/C 44/02

Ordfører: Pierre-Jean COULON

Det cypriotiske formandskab besluttede den 18. juli 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Sammenkobling af energienklaver i EU: vækst, konkurrenceevne, solidaritet og bæredygtighed i EU's indre energimarked (sonderende udtalelse på anmodning af det cypriotiske formandskab)«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 26. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 159 stemmer for, 5 imod og 13 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Energienklaver i begrebets bredeste forstand går ud over de pågældende lande og regioner i Europa, såvel på det økonomiske som på det sociale og miljømæssige plan, da deres afhængighed af importerede fossile brændstoffer sædvanligvis er høj. Fænomenet forårsager store prismæssige forskelle, der igen fører til en skævvridning for så vidt angår solidaritet og en homogen udvikling af de europæiske områder. |
| --- | --- |

1.1

Energienklaver i begrebets bredeste forstand går ud over de pågældende lande og regioner i Europa, såvel på det økonomiske som på det sociale og miljømæssige plan, da deres afhængighed af importerede fossile brændstoffer sædvanligvis er høj. Fænomenet forårsager store prismæssige forskelle, der igen fører til en skævvridning for så vidt angår solidaritet og en homogen udvikling af de europæiske områder.

| 1.2 | EØSU støtter målsætningen om eliminering af energienklaver i henhold til Det Europæiske Råds beslutning i februar 2011. For at dette kan lykkes, støtter udvalget navnlig de initiativer, der gør det muligt inden for prioriterede korridorer at forstærke de energimæssige sammenkoblinger mellem EU-landene. En sammenkobling af energienklaver til tredjelandes netværker kan være en førsteprioritet, når denne mulighed viser sig at være den mest relevante til at sikre og diversificere energiforsyningerne. |
| --- | --- |

1.2

EØSU støtter målsætningen om eliminering af energienklaver i henhold til Det Europæiske Råds beslutning i februar 2011. For at dette kan lykkes, støtter udvalget navnlig de initiativer, der gør det muligt inden for prioriterede korridorer at forstærke de energimæssige sammenkoblinger mellem EU-landene. En sammenkobling af energienklaver til tredjelandes netværker kan være en førsteprioritet, når denne mulighed viser sig at være den mest relevante til at sikre og diversificere energiforsyningerne.

| 1.3 | Alle de medlemsstater, der er berørte af energienklaver, står ikke nødvendigvis i den samme situation med hensyn til produktion og muligheder for energiimport. Udover udviklingen af sammenkoblinger, der er nødvendig for samtlige energienklaver, men også for de andre EU-medlemsstater, bør de løsninger, der kommer fra lokale energikilder, tilpasses hver enkelt situation. |
| --- | --- |

1.3

Alle de medlemsstater, der er berørte af energienklaver, står ikke nødvendigvis i den samme situation med hensyn til produktion og muligheder for energiimport. Udover udviklingen af sammenkoblinger, der er nødvendig for samtlige energienklaver, men også for de andre EU-medlemsstater, bør de løsninger, der kommer fra lokale energikilder, tilpasses hver enkelt situation.

| 1.4 | Navnlig for så vidt angår de baltiske lande og de central- og østeuropæiske lande opfordrer EØSU til, at man afskaffer fortolkningsforskellene i principperne for energimarkeder og energiforsyning mellem Rusland og EU og får det stadfæstet i de internationale aftaler. Et eksempel på en sådan aftale kunne være en ny partnerskabs- og samarbejdsaftale med særlig vægt på energi (jf. Europa-Parlamentets beslutning af 12. september 2012 om Rådets årlige rapport til Europa-Parlamentet om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (12562/2050 (INI)). |
| --- | --- |

1.4

Navnlig for så vidt angår de baltiske lande og de central- og østeuropæiske lande opfordrer EØSU til, at man afskaffer fortolkningsforskellene i principperne for energimarkeder og energiforsyning mellem Rusland og EU og får det stadfæstet i de internationale aftaler. Et eksempel på en sådan aftale kunne være en ny partnerskabs- og samarbejdsaftale med særlig vægt på energi (jf. Europa-Parlamentets beslutning af 12. september 2012 om Rådets årlige rapport til Europa-Parlamentet om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (12562/2050 (INI)).

| 1.5 | For så vidt angår energifællesskabet i Sydøsteuropa henstiller EØSU til en udadvendt samråds- og integrationsindsats samt en ny dimension i form af »tiltag blandt det organiserede civilsamfund«. |
| --- | --- |

1.5

For så vidt angår energifællesskabet i Sydøsteuropa henstiller EØSU til en udadvendt samråds- og integrationsindsats samt en ny dimension i form af »tiltag blandt det organiserede civilsamfund«.

| 1.6 | Visse europæiske stater og regioner befinder sig helt tydeligt i en særlig situation. Som følge af Republikken Cyperns geostrategiske placering kan landet gå hen og blive et egentligt energiknudepunkt både for vedvarende energi men også for gasstrømme. Generelt bør den indenlandske energiproduktion udvikles på øerne. Disse kunne således fungere som forsøgsanlæg (test-beds) til afprøvning og godkendelse af nye energiteknologier. Ved bevilling af fællesskabsmidler til udviklings- og demonstrationsaktiviteter, kan der lægges evalueringskriterier til grund, der tager højde for deres særtræk og særlige behov. Denne fælles indsats kan bidrage til at rette op på deres energimæssige handicap som følge af deres dårlige sammenkobling med resten af Europa. |
| --- | --- |

1.6

Visse europæiske stater og regioner befinder sig helt tydeligt i en særlig situation. Som følge af Republikken Cyperns geostrategiske placering kan landet gå hen og blive et egentligt energiknudepunkt både for vedvarende energi men også for gasstrømme. Generelt bør den indenlandske energiproduktion udvikles på øerne. Disse kunne således fungere som forsøgsanlæg (test-beds) til afprøvning og godkendelse af nye energiteknologier. Ved bevilling af fællesskabsmidler til udviklings- og demonstrationsaktiviteter, kan der lægges evalueringskriterier til grund, der tager højde for deres særtræk og særlige behov. Denne fælles indsats kan bidrage til at rette op på deres energimæssige handicap som følge af deres dårlige sammenkobling med resten af Europa.

| 1.7 | EØSU anbefaler, at man på en og samme tid tilskynder til bedre sammenkoblinger, udvikling af indenlandsk vedvarende energi samt anvendelse af energieffektivitetsforanstaltninger og tiltag til optimering af energiefterspørgslen. De evalueringskriterier, der anvendes i EU's programmer på området, bør tage højde for målsætningen om eliminering af energienklaver, navnlig i udvælgelsen af energiinfrastrukturprojekter af fælles interesse. |
| --- | --- |

1.7

EØSU anbefaler, at man på en og samme tid tilskynder til bedre sammenkoblinger, udvikling af indenlandsk vedvarende energi samt anvendelse af energieffektivitetsforanstaltninger og tiltag til optimering af energiefterspørgslen. De evalueringskriterier, der anvendes i EU's programmer på området, bør tage højde for målsætningen om eliminering af energienklaver, navnlig i udvælgelsen af energiinfrastrukturprojekter af fælles interesse.

| 1.8 | Hvorom alting er, hvis EU – i samråd med medlemsstaterne, industrien og civilsamfundet i de pågældende områder – ikke hurtigt indleder initiativer med henblik på en gradvis afvikling af energienklaver, vil det blive endnu vanskeligere at gennemføre Europa 2020-strategiens målsætninger og få det fulde udbytte af den fælles indsats, der allerede er iværksat til fordel for vækst og konkurrenceevne i EU. |
| --- | --- |

1.8

Hvorom alting er, hvis EU – i samråd med medlemsstaterne, industrien og civilsamfundet i de pågældende områder – ikke hurtigt indleder initiativer med henblik på en gradvis afvikling af energienklaver, vil det blive endnu vanskeligere at gennemføre Europa 2020-strategiens målsætninger og få det fulde udbytte af den fælles indsats, der allerede er iværksat til fordel for vækst og konkurrenceevne i EU.

| 1.9 | EØSU vurderer, at den energimæssige fattigdom i den forbindelse ikke længere kan opfattes som noget udelukkende nationalt eller lokalt anliggende, der falder ind under socialpolitikken. I betragtning af, at de overvejende årsager til denne fattigdom ikke kun findes inden for de nationale rammer, ønsker EØSU, at EU's energipolitik tager fat på de store ubalancer, der bidrager til dette fænomen. Man bør derfor på nuværende tidspunkt evaluere de konkrete politiske foranstaltninger i lyset af deres forventede konsekvenser for de faktorer, der kan medvirke til større eller mindre energifattigdom. |
| --- | --- |

1.9

EØSU vurderer, at den energimæssige fattigdom i den forbindelse ikke længere kan opfattes som noget udelukkende nationalt eller lokalt anliggende, der falder ind under socialpolitikken. I betragtning af, at de overvejende årsager til denne fattigdom ikke kun findes inden for de nationale rammer, ønsker EØSU, at EU's energipolitik tager fat på de store ubalancer, der bidrager til dette fænomen. Man bør derfor på nuværende tidspunkt evaluere de konkrete politiske foranstaltninger i lyset af deres forventede konsekvenser for de faktorer, der kan medvirke til større eller mindre energifattigdom.

| 1.10 | EØSU mener, at energienklavernes eksistens er forbundet med samfundsmæssige omkostninger. Denne omkostning bør evalueres, og løsningsmodeller for at nedbringe den bør indgå i en global indsats. Man bør færdiggøre den europæiske energipolitik og udstyre den med de rette midler i forhold til såvel medlemsstaternes indbyrdes afhængighed som de vanskeligheder, de støder på. For at kunne evaluere fænomenets samlede indvirkning opfordrer EØSU Kommissionen til at gennemføre en omfattende undersøgelse af omkostningerne ved »det manglende Europa« på energiområdet som følge af disse energienklavers eksistens. |
| --- | --- |

1.10

EØSU mener, at energienklavernes eksistens er forbundet med samfundsmæssige omkostninger. Denne omkostning bør evalueres, og løsningsmodeller for at nedbringe den bør indgå i en global indsats. Man bør færdiggøre den europæiske energipolitik og udstyre den med de rette midler i forhold til såvel medlemsstaternes indbyrdes afhængighed som de vanskeligheder, de støder på. For at kunne evaluere fænomenets samlede indvirkning opfordrer EØSU Kommissionen til at gennemføre en omfattende undersøgelse af omkostningerne ved »det manglende Europa« på energiområdet som følge af disse energienklavers eksistens.

| 1.11 | EØSU plæderer for en gennemsigtig, global og præcis evaluering af omkostningerne – også de eksterne omkostninger – i forbindelse med anvendelse af fossile brændstoffer, men også vedvarende energikilder samt de indirekte omkostninger forbundet med netværksforbedring, reservekapacitet og den nødvendige støtte til de grønne teknologier. Denne vurdering er afgørende for en optimal vejledning i forbindelse med de investeringsmæssige og politiske valg, man står over for, navnlig for så vidt angår den kraftige udvikling af produktionen af vedvarende energi i visse energienklaver med henblik på eksport til EU-medlemsstater eller tredjelande. |
| --- | --- |

1.11

EØSU plæderer for en gennemsigtig, global og præcis evaluering af omkostningerne – også de eksterne omkostninger – i forbindelse med anvendelse af fossile brændstoffer, men også vedvarende energikilder samt de indirekte omkostninger forbundet med netværksforbedring, reservekapacitet og den nødvendige støtte til de grønne teknologier. Denne vurdering er afgørende for en optimal vejledning i forbindelse med de investeringsmæssige og politiske valg, man står over for, navnlig for så vidt angår den kraftige udvikling af produktionen af vedvarende energi i visse energienklaver med henblik på eksport til EU-medlemsstater eller tredjelande.

2.   Indledning: mange forskellige geografiske og politiske enklaver

| 2.1 | Det cypriotiske formandskabs anmodning er endnu et eksempel på, at der er behov for en europæisering af energipolitikken og at skabe et »europæisk energifællesskab« sådan som EØSU slår til lyd for (1). Dette forudsætter en styrket territorial samhørighed og en homogen vision for udviklingen af de europæiske områder. Målsætningen om en bedre sammenkobling af »energienklaver« i EU indgår således i nogle konkrete retningslinjer, der kan være medvirkende til at forbedre samarbejdet på energiområdet, hvilket man slog til lyd for i januar 2012 i udtalelsen TEN/459 om »Civilsamfundets deltagelse i gennemførelsen af et fremtidigt europæisk energifællesskab (2)«. |
| --- | --- |

2.1

Det cypriotiske formandskabs anmodning er endnu et eksempel på, at der er behov for en europæisering af energipolitikken og at skabe et »europæisk energifællesskab« sådan som EØSU slår til lyd for (1). Dette forudsætter en styrket territorial samhørighed og en homogen vision for udviklingen af de europæiske områder. Målsætningen om en bedre sammenkobling af »energienklaver« i EU indgår således i nogle konkrete retningslinjer, der kan være medvirkende til at forbedre samarbejdet på energiområdet, hvilket man slog til lyd for i januar 2012 i udtalelsen TEN/459 om »Civilsamfundets deltagelse i gennemførelsen af et fremtidigt europæisk energifællesskab (2)«.

| 2.2 | I forbindelse med det cypriotiske formandskabs høringsanmodning og drøftelserne på europæisk plan (se navnlig punkt 5 i konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 4. februar 2011, EUCO 2/1/11 REV 1), henviser begrebet energienklaver eller »energiøer« til et område – som kan være en egentlig ø eller fastlandsenklave – med få eller ingen indenlandske energikilder, der ikke er tilstrækkeligt tilknyttet energitransportnetværket, og som derfor ofte er afhængige af en ekstern energikilde eller -leverandør. Mangfoldigheden i medlemsstaternes energiregnskaber afslører store skillelinjer mellem dem. Begrebet »energienklaver« har derfor en såvel teknisk som (geo-)politisk karakter (afhængighed af en enkelt leverandør). |
| --- | --- |

2.2

I forbindelse med det cypriotiske formandskabs høringsanmodning og drøftelserne på europæisk plan (se navnlig punkt 5 i konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 4. februar 2011, EUCO 2/1/11 REV 1), henviser begrebet energienklaver eller »energiøer« til et område – som kan være en egentlig ø eller fastlandsenklave – med få eller ingen indenlandske energikilder, der ikke er tilstrækkeligt tilknyttet energitransportnetværket, og som derfor ofte er afhængige af en ekstern energikilde eller -leverandør. Mangfoldigheden i medlemsstaternes energiregnskaber afslører store skillelinjer mellem dem. Begrebet »energienklaver« har derfor en såvel teknisk som (geo-)politisk karakter (afhængighed af en enkelt leverandør).

| 2.3 | De faktorer, der bør tages i betragtning, omfatter blandt andet manglen på sammenkoblinger, afhængighed af en enkelt energikilde/-leverandør, afstanden fra energiproduktionsstedet/ energitransportkorridorerne, investeringsudgifter alt efter markedets størrelse, vanskeligheden ved at vende de tunge tendenser i de nationale energipolitikker samt de specifikke geografiske/klimatiske forhold. |
| --- | --- |

2.3

De faktorer, der bør tages i betragtning, omfatter blandt andet manglen på sammenkoblinger, afhængighed af en enkelt energikilde/-leverandør, afstanden fra energiproduktionsstedet/ energitransportkorridorerne, investeringsudgifter alt efter markedets størrelse, vanskeligheden ved at vende de tunge tendenser i de nationale energipolitikker samt de specifikke geografiske/klimatiske forhold.

| 2.4 | Hvis man holder sig til Eurostats definition, findes der i EU flere hundredvis af øer af forskellig størrelse og status. Ud over fire medlemsstater – Cypern, Irland og Malta og UK – er mere end 286 øer i Europa beboet af mere end 10 mio. indbyggere: Nordsøen og Østersøen, regioner i den yderste periferi for tre staters vedkommende (De Kanariske Øer for Spanien, Madeira og Azorerne for Portugal, Réunion, Mayotte, Guyana, Martinique, Guadeloupe og Saint-Martin for Frankrig). Der vil i denne udtalelse ikke blive taget individuelt hensyn til hverken de forskellige øer, der er tilknyttet medlemsstaterne, eller regionerne i den yderste periferi. |
| --- | --- |

2.4

Hvis man holder sig til Eurostats definition, findes der i EU flere hundredvis af øer af forskellig størrelse og status. Ud over fire medlemsstater – Cypern, Irland og Malta og UK – er mere end 286 øer i Europa beboet af mere end 10 mio. indbyggere: Nordsøen og Østersøen, regioner i den yderste periferi for tre staters vedkommende (De Kanariske Øer for Spanien, Madeira og Azorerne for Portugal, Réunion, Mayotte, Guyana, Martinique, Guadeloupe og Saint-Martin for Frankrig). Der vil i denne udtalelse ikke blive taget individuelt hensyn til hverken de forskellige øer, der er tilknyttet medlemsstaterne, eller regionerne i den yderste periferi.

| 2.5 | Der findes en form for energienklave, hvis karaktertræk først og fremmest tager sit udspring i 1900-tallets historie. Den Iberiske Halvø er i princippet stadig en energihalvø, da diktatorerne Franco og Salazar prioriterede selvstændighed i de fleste netværkspolitikker: transport, især jernbane, og elektricitet, med meget få eksterne forbindelser navnlig til resten af det europæiske kontinent gennem Frankrig. Denne situation har varet ved igennem de sidste tyve år, på grund af den store lokale modstand mod mange forskellige projekter om opbygning af de netværker, der krydser Pyrenæerne. Dette problem er ved at blive løst, og en ny jævnstrømsforbindelse vil snart udvide mulighederne for handel med det sydvestlige Middelhav. Men ud over en styrkelse af kapaciteten af elnetsammenkoblingerne mellem Frankrig og Spanien (hvor transitkapaciteten i 2014 vil gå fra 1 400 til 2 800 MW), vil det sandsynligvis i de kommende år blive nødvendigt at overveje andre måder at udveksle energi på mellem Den Iberiske Halvø og resten af det europæiske kontinent. Målet om inden 2020 at råde over 4 000 MW i handelskapacitet, herunder gennem en ny elektrisk forbindelse på den atlantiske side, bør støttes. Dette projekt skal optages på listen over projekter af fælles europæisk interesse, som skal vedtages i henhold til forordningen om retningslinjer for det transeuropæiske transportnet. |
| --- | --- |

2.5

Der findes en form for energienklave, hvis karaktertræk først og fremmest tager sit udspring i 1900-tallets historie. Den Iberiske Halvø er i princippet stadig en energihalvø, da diktatorerne Franco og Salazar prioriterede selvstændighed i de fleste netværkspolitikker: transport, især jernbane, og elektricitet, med meget få eksterne forbindelser navnlig til resten af det europæiske kontinent gennem Frankrig. Denne situation har varet ved igennem de sidste tyve år, på grund af den store lokale modstand mod mange forskellige projekter om opbygning af de netværker, der krydser Pyrenæerne. Dette problem er ved at blive løst, og en ny jævnstrømsforbindelse vil snart udvide mulighederne for handel med det sydvestlige Middelhav. Men ud over en styrkelse af kapaciteten af elnetsammenkoblingerne mellem Frankrig og Spanien (hvor transitkapaciteten i 2014 vil gå fra 1 400 til 2 800 MW), vil det sandsynligvis i de kommende år blive nødvendigt at overveje andre måder at udveksle energi på mellem Den Iberiske Halvø og resten af det europæiske kontinent. Målet om inden 2020 at råde over 4 000 MW i handelskapacitet, herunder gennem en ny elektrisk forbindelse på den atlantiske side, bør støttes. Dette projekt skal optages på listen over projekter af fælles europæisk interesse, som skal vedtages i henhold til forordningen om retningslinjer for det transeuropæiske transportnet.

| 2.6 | De baltiske lande (Estland, Letland og Litauen) er på sin vis også energimæssige øer i forhold til EU, da deres netværker udelukkende afhænger af den tidligere »eksklusivpartner«, Rusland (og i mindre omfang Hviderusland). Der findes her en prioritet for så vidt angår europæisk, energimæssig integration. Det er jo paradoksalt, at de tre baltiske lande som integreret del af den politiske union til dato ikke selv har draget fordel af integrationen og den interne europæiske solidaritet på energiområdet. Hvordan kan man acceptere, at disse stater er afhængige af et tredjeland, der for øvrigt nu også er blevet medlem af WTO og ikke overholder de europæiske standarder for så vidt angår netværksadgang og ikke har tilsluttet sig energichartret og ikke arbejder for en styrkelse af sammenkoblingerne med de central- og østeuropæiske lande? EØSU opfordrer derfor til en mindskelse af skævhederne mellem de russiske og europæiske energimarkeder samt til en ny ambitiøs og verdensomspændende partnerskabs- og samarbejdsaftale, der omfatter et særligt kapitel om energisamarbejde (jf. Europa-Parlamentets beslutning af 12. september 2012 om Rådets årlige beretning til Europa-Parlamentet om udenrigspolitik og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (12562/2011 – 2012/2050 (INI)). |
| --- | --- |

2.6

De baltiske lande (Estland, Letland og Litauen) er på sin vis også energimæssige øer i forhold til EU, da deres netværker udelukkende afhænger af den tidligere »eksklusivpartner«, Rusland (og i mindre omfang Hviderusland). Der findes her en prioritet for så vidt angår europæisk, energimæssig integration. Det er jo paradoksalt, at de tre baltiske lande som integreret del af den politiske union til dato ikke selv har draget fordel af integrationen og den interne europæiske solidaritet på energiområdet. Hvordan kan man acceptere, at disse stater er afhængige af et tredjeland, der for øvrigt nu også er blevet medlem af WTO og ikke overholder de europæiske standarder for så vidt angår netværksadgang og ikke har tilsluttet sig energichartret og ikke arbejder for en styrkelse af sammenkoblingerne med de central- og østeuropæiske lande? EØSU opfordrer derfor til en mindskelse af skævhederne mellem de russiske og europæiske energimarkeder samt til en ny ambitiøs og verdensomspændende partnerskabs- og samarbejdsaftale, der omfatter et særligt kapitel om energisamarbejde (jf. Europa-Parlamentets beslutning af 12. september 2012 om Rådets årlige beretning til Europa-Parlamentet om udenrigspolitik og den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (12562/2011 – 2012/2050 (INI)).

| 2.7 | Sydøsteuropa (Balkanregionen) er et transitområde, og visse staters fremskridt med henblik på deres tiltrædelse af EU (Kroatien, men også Serbien, Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, ...) forudsætter reformer i forhold til de nabolande, der er medlem af EU (Rumænien, Bulgarien, Grækenland, Slovenien, Østrig og snart Kroatien). Oprettelsen af et energifællesskab i denne region er udtryk for en bevidsthed, som bør opmuntres og udbygges, bl.a. gennem en effektiv og gennemsigtig høring af civilsamfundsorganisationer i regionen vedrørende energistrategien. |
| --- | --- |

2.7

Sydøsteuropa (Balkanregionen) er et transitområde, og visse staters fremskridt med henblik på deres tiltrædelse af EU (Kroatien, men også Serbien, Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, ...) forudsætter reformer i forhold til de nabolande, der er medlem af EU (Rumænien, Bulgarien, Grækenland, Slovenien, Østrig og snart Kroatien). Oprettelsen af et energifællesskab i denne region er udtryk for en bevidsthed, som bør opmuntres og udbygges, bl.a. gennem en effektiv og gennemsigtig høring af civilsamfundsorganisationer i regionen vedrørende energistrategien.

| 2.8 | Generelt set befinder alle EU-medlemsstater sig i en situation præget af en stærk indbyrdes afhængighed. For nogle af landene er afhængighedsforholdet over for nabolandene ekstremt stærkt navnlig i Central- og Østeuropa især Ungarn, selv om der ikke i ordets bogstaveligste forstand er tale om »energiøer«. Udvalget mener derfor, at det er strengt nødvendigt at føre en fælles energipolitik. Der er i den forbindelse brug for, at EU gør sig nogle generelle overvejelser om større solidaritet medlemsstaterne imellem. Dette aspekt er i øvrigt medtaget i artikel 194 i TEUF. |
| --- | --- |

2.8

Generelt set befinder alle EU-medlemsstater sig i en situation præget af en stærk indbyrdes afhængighed. For nogle af landene er afhængighedsforholdet over for nabolandene ekstremt stærkt navnlig i Central- og Østeuropa især Ungarn, selv om der ikke i ordets bogstaveligste forstand er tale om »energiøer«. Udvalget mener derfor, at det er strengt nødvendigt at føre en fælles energipolitik. Der er i den forbindelse brug for, at EU gør sig nogle generelle overvejelser om større solidaritet medlemsstaterne imellem. Dette aspekt er i øvrigt medtaget i artikel 194 i TEUF.

3.   Energienklaver går ud over Europas økonomiske resultater og bremser den sociale dimension

| 3.1 | Energienklaver dækker over meget forskellige realiteter, men følgerne er stort set ens uanset situationen. Følgerne af disse enklaver munder næsten altid ud i:






  — | øget usikkerhed om forsyning, |
| --- | --- | --- |

3.1

Energienklaver dækker over meget forskellige realiteter, men følgerne er stort set ens uanset situationen. Følgerne af disse enklaver munder næsten altid ud i:

—

øget usikkerhed om forsyning,

| — | prissvingninger som oftest i form af prisstigninger samt afhængige industri- og handelsaktiviteter, |
| --- | --- |

—

prissvingninger som oftest i form af prisstigninger samt afhængige industri- og handelsaktiviteter,

| — | større energifattigdom blandt befolkningen i disse stater eller regioner, |
| --- | --- |

—

større energifattigdom blandt befolkningen i disse stater eller regioner,

| — | en negativ indvirkning på deres økonomiske konkurrenceevne, |
| --- | --- |

—

en negativ indvirkning på deres økonomiske konkurrenceevne,

| — | øget pres på miljøet, |
| --- | --- |

—

øget pres på miljøet,

| — | ustabilitet i politiske og økonomiske forbindelser mellem EU og tredjelande. |
| --- | --- |

—

ustabilitet i politiske og økonomiske forbindelser mellem EU og tredjelande.

| 3.2 | Energiefterspørgslen er stor og voksende såvel i energienklaverne som i andre områder af EU. Under disse betingelser vil en potentielt mindre sikker og en i hvert fald meget dyrere forsyning gå hårdt ud over energienklavernes økonomiske konkurrenceevne. Visse industrisektorer og dermed også beskæftigelsen kan være truet, da visse aktiviteter ikke længere er rentable. |
| --- | --- |

3.2

Energiefterspørgslen er stor og voksende såvel i energienklaverne som i andre områder af EU. Under disse betingelser vil en potentielt mindre sikker og en i hvert fald meget dyrere forsyning gå hårdt ud over energienklavernes økonomiske konkurrenceevne. Visse industrisektorer og dermed også beskæftigelsen kan være truet, da visse aktiviteter ikke længere er rentable.

| 3.3 | På samme måde vejer høje energipriser tungt på husholdningernes budget. Energifattigdom er længe blevet betragtet som et udelukkende nationalt eller lokalt problem. Og rent faktisk hører den direkte støtte til enkeltpersoner under disse niveauers kompetenceområde. Imidlertid findes nogle af de vigtigste årsager til energifattigdom ikke kun inden for nationale rammer. Ved at påvirke de store ubalancer, bør EU's energipolitik også bidrage til at begrænse dette fænomen. |
| --- | --- |

3.3

På samme måde vejer høje energipriser tungt på husholdningernes budget. Energifattigdom er længe blevet betragtet som et udelukkende nationalt eller lokalt problem. Og rent faktisk hører den direkte støtte til enkeltpersoner under disse niveauers kompetenceområde. Imidlertid findes nogle af de vigtigste årsager til energifattigdom ikke kun inden for nationale rammer. Ved at påvirke de store ubalancer, bør EU's energipolitik også bidrage til at begrænse dette fænomen.

| 3.4 | Den ofte meget høje afhængighed af fossile brændstoffer – især olie – fastholder desuden CO2-udledningen på et højt niveau. På baggrund af miljøstandarder (direktiv om industrielle emissioner) og det generelle ønske om at beskytte menneskers sundhed, skal der foretages betydelige investeringer for at reducere disse emissioner. Disse omkostninger bør også indgå i energienklavernes energiregning. |
| --- | --- |

3.4

Den ofte meget høje afhængighed af fossile brændstoffer – især olie – fastholder desuden CO2-udledningen på et højt niveau. På baggrund af miljøstandarder (direktiv om industrielle emissioner) og det generelle ønske om at beskytte menneskers sundhed, skal der foretages betydelige investeringer for at reducere disse emissioner. Disse omkostninger bør også indgå i energienklavernes energiregning.

| 3.5 | Konsekvenserne af en situation med energienklaver bør evalueres bedre med hensyn til såvel vækst, konkurrenceevne og bæredygtig udvikling af de pågældende områder, som solidaritet, samhørighed og »manglende fortjeneste« for resten af EU i mangel af et på ethvert område komplet og funktionelt energimarked i EU. EØSU mener, at energienklavers eksistens er forbundet med samfundsmæssige omkostninger. Denne omkostning bør evalueres og løsningsmodeller for at nedbringe dem bør indgå i en global indsats. Man bør færdiggøre den europæiske energipolitik og udstyre den med de rette midler i forhold til såvel medlemsstaternes indbyrdes afhængighed som de vanskeligheder, de støder på. |
| --- | --- |

3.5

Konsekvenserne af en situation med energienklaver bør evalueres bedre med hensyn til såvel vækst, konkurrenceevne og bæredygtig udvikling af de pågældende områder, som solidaritet, samhørighed og »manglende fortjeneste« for resten af EU i mangel af et på ethvert område komplet og funktionelt energimarked i EU. EØSU mener, at energienklavers eksistens er forbundet med samfundsmæssige omkostninger. Denne omkostning bør evalueres og løsningsmodeller for at nedbringe dem bør indgå i en global indsats. Man bør færdiggøre den europæiske energipolitik og udstyre den med de rette midler i forhold til såvel medlemsstaternes indbyrdes afhængighed som de vanskeligheder, de støder på.

| 3.6 | Ud over at demonstrere fordelene ved yderligere europæisk integration, er målet at fremme den industrielle udvikling og dermed beskæftigelsen. Det europæiske industris konkurrenceevne er afhængig af mange faktorer, som de offentlige myndigheder kun har lille eller ingen indflydelse på. Udfordringen går således ud på at forhindre, at energipolitikken – som EU både kan og skal styre – bliver en bremseklods for vækst og beskæftigelse. EØSU opfordrer allerede nu medlemsstaterne og Kommissionen til ikke yderligere at forsinke gennemførelsen af de allerede fremhævede foranstaltninger, der kan være med til at reducere udgifterne til energi og øge forsyningssikkerheden. Det kan eksempelvis være en bedre koordinering af de nationale beslutninger om energi og en fælles planlægning af infrastruktur og netværk, etablering af europæiske sammenslutninger til indkøb af fossile brændstoffer og i givet fald europæiske forhandlingsmandater over for eksterne partnere. |
| --- | --- |

3.6

Ud over at demonstrere fordelene ved yderligere europæisk integration, er målet at fremme den industrielle udvikling og dermed beskæftigelsen. Det europæiske industris konkurrenceevne er afhængig af mange faktorer, som de offentlige myndigheder kun har lille eller ingen indflydelse på. Udfordringen går således ud på at forhindre, at energipolitikken – som EU både kan og skal styre – bliver en bremseklods for vækst og beskæftigelse. EØSU opfordrer allerede nu medlemsstaterne og Kommissionen til ikke yderligere at forsinke gennemførelsen af de allerede fremhævede foranstaltninger, der kan være med til at reducere udgifterne til energi og øge forsyningssikkerheden. Det kan eksempelvis være en bedre koordinering af de nationale beslutninger om energi og en fælles planlægning af infrastruktur og netværk, etablering af europæiske sammenslutninger til indkøb af fossile brændstoffer og i givet fald europæiske forhandlingsmandater over for eksterne partnere.

4.   Hvilke løsningsmuligheder findes der? Udvikling af vedvarende energiformer og styrkelse af netinfrastrukturen

| 4.1 | To løsninger synes at være prioriteret på nuværende tidspunkt: for det første en tættere kobling af energienklaverne til det indre marked for energi (infrastruktur og tilrettelæggelse af markedet) for at øge solidariteten og tilpasse den tekniske tilrettelæggelse af det europæiske netværk med EU's politiske mål og lovgivning, og for det andet fremme af alternative energikilder, nærmere betegnet den lokale produktion af vedvarende energi. Det forudsætter, at man fremhæver potentialet – forudsat det findes – og foreslår foranstaltninger til at udnytte det fuldt ud på bæredygtig vis. I sidste instans kan fremme af energieffektivitet og styring af efterspørgslen gennem intelligente net bidrage til en optimeret energiefterspørgsel. |
| --- | --- |

4.1

To løsninger synes at være prioriteret på nuværende tidspunkt: for det første en tættere kobling af energienklaverne til det indre marked for energi (infrastruktur og tilrettelæggelse af markedet) for at øge solidariteten og tilpasse den tekniske tilrettelæggelse af det europæiske netværk med EU's politiske mål og lovgivning, og for det andet fremme af alternative energikilder, nærmere betegnet den lokale produktion af vedvarende energi. Det forudsætter, at man fremhæver potentialet – forudsat det findes – og foreslår foranstaltninger til at udnytte det fuldt ud på bæredygtig vis. I sidste instans kan fremme af energieffektivitet og styring af efterspørgslen gennem intelligente net bidrage til en optimeret energiefterspørgsel.

| 4.2 | Kommissionen har allerede iværksat en større reform af EU's politik til støtte for energiinfrastruktur, især de sammenkoblinger (jf. Connecting Europe Facility), som EØSU har udtalt sig positivt om. (3) Det kan dog være nyttigt at gå endnu videre i den fælles planlægning af infrastruktur, således som EØSU slår til lyd for i sin udtalelse om det europæiske energifællesskab. (4) Med hensyn til elektricitet fastsatte Det Europæiske Råd i 2002 et mål for medlemsstaterne om at etablere en sammenkobling svarende til 10 % af deres installerede produktionskapacitet. Visse europæiske elektricitetsgrænser er stadig overbelastede og har fortsat langt til dette mål. |
| --- | --- |

4.2

Kommissionen har allerede iværksat en større reform af EU's politik til støtte for energiinfrastruktur, især de sammenkoblinger (jf. Connecting Europe Facility), som EØSU har udtalt sig positivt om. (3) Det kan dog være nyttigt at gå endnu videre i den fælles planlægning af infrastruktur, således som EØSU slår til lyd for i sin udtalelse om det europæiske energifællesskab. (4) Med hensyn til elektricitet fastsatte Det Europæiske Råd i 2002 et mål for medlemsstaterne om at etablere en sammenkobling svarende til 10 % af deres installerede produktionskapacitet. Visse europæiske elektricitetsgrænser er stadig overbelastede og har fortsat langt til dette mål.

| 4.3 | Den massive vækst i vedvarende energi i Nordsøen, sol- og vindenergi i det sydlige Europa vil samtidig kræve ny infrastruktur, der er mere »intelligent«, for at blive ordentligt integreret i det store europæiske netværk. Disse fremskridt på intelligente net vil kunne reducere forbruget med 9 % i 2020 og reducere CO2-udledningen med 9-15 %. Indsættelsen af intelligente net og foranstaltninger til styring af efterspørgslen kan være lettere på mindre markeder og hurtigere give bedre resultater. Sammen med skærpede energieffektivitetsforanstaltninger, kan dette medvirke væsentligt til at optimere efterspørgselen efter energi. De investeringer, der skal gennemføres, skal ses i forhold til en samlet styring af indsatsen på området, en nedbringelse af energiomkostningerne i en situation med stigende priser og mindre behov for investeringer i den konventionelle produktionskapacitet (mindre driftsoverskud) eller vedvarende energi. |
| --- | --- |

4.3

Den massive vækst i vedvarende energi i Nordsøen, sol- og vindenergi i det sydlige Europa vil samtidig kræve ny infrastruktur, der er mere »intelligent«, for at blive ordentligt integreret i det store europæiske netværk. Disse fremskridt på intelligente net vil kunne reducere forbruget med 9 % i 2020 og reducere CO2-udledningen med 9-15 %. Indsættelsen af intelligente net og foranstaltninger til styring af efterspørgslen kan være lettere på mindre markeder og hurtigere give bedre resultater. Sammen med skærpede energieffektivitetsforanstaltninger, kan dette medvirke væsentligt til at optimere efterspørgselen efter energi. De investeringer, der skal gennemføres, skal ses i forhold til en samlet styring af indsatsen på området, en nedbringelse af energiomkostningerne i en situation med stigende priser og mindre behov for investeringer i den konventionelle produktionskapacitet (mindre driftsoverskud) eller vedvarende energi.

| 4.4 | I alt anslår ENTSO-E, at det i de næste ti år i Europa vil blive nødvendigt at anlægge 52 300 km nye højspændingsledninger, gennem en samlet investering på 104 milliarder EUR for omkring hundrede prioriterede projekter, hvoraf 80 % er et direkte resultat af udviklingen inden for vedvarende energi. Begrebet stordriftsfordele i de energienklaver, der har et potentiale på området, gør integration af vedvarende energi endnu mere vanskelig, hvis netværket ikke er særligt stort. Produktionskapaciteten i industrianlæg til fremstilling af vedvarende energi (i modsætning til decentral produktion) kan udgøre en relativt høj procentdel af produktionen eller forbruget, men her er følgerne af især uregelmæssig forsyning vanskeligere at styre. |
| --- | --- |

4.4

I alt anslår ENTSO-E, at det i de næste ti år i Europa vil blive nødvendigt at anlægge 52 300 km nye højspændingsledninger, gennem en samlet investering på 104 milliarder EUR for omkring hundrede prioriterede projekter, hvoraf 80 % er et direkte resultat af udviklingen inden for vedvarende energi. Begrebet stordriftsfordele i de energienklaver, der har et potentiale på området, gør integration af vedvarende energi endnu mere vanskelig, hvis netværket ikke er særligt stort. Produktionskapaciteten i industrianlæg til fremstilling af vedvarende energi (i modsætning til decentral produktion) kan udgøre en relativt høj procentdel af produktionen eller forbruget, men her er følgerne af især uregelmæssig forsyning vanskeligere at styre.

| 4.5 | Styrkelsen af sammenkoblingerne er derfor afgørende for at øge forsyningssikkerheden men også for at skabe en bedre balance mellem energiproduktionen og -forbruget i et større netværk i forbindelse med den kraftige udvikling af vedvarende energi. Dette gælder ligeledes for konventionelle kapaciteter, der tager over ved indstilling eller betydelig forsinkelse i produktionen af vedvarende energi. |
| --- | --- |

4.5

Styrkelsen af sammenkoblingerne er derfor afgørende for at øge forsyningssikkerheden men også for at skabe en bedre balance mellem energiproduktionen og -forbruget i et større netværk i forbindelse med den kraftige udvikling af vedvarende energi. Dette gælder ligeledes for konventionelle kapaciteter, der tager over ved indstilling eller betydelig forsinkelse i produktionen af vedvarende energi.

| 4.6 | Udviklingen af vedvarende energi kræver en fleksibel reservekapacitet, der er tilpasset og kan fungere ved lav grundlastproduktion (low baseload). Flydende naturgas (LNG) kan være løsningen på et afhængighedsforhold til en enkelt gasleverandør – og til de høje priser – som denne praktiserer, samtidig med at man sikrer en mere fleksibel og billigere løsning end olie, så man muliggør støtte til udviklingen af vedvarende energi. Udviklingen af flydende naturgas (LNG), kræver imidlertid betydelige investeringer i havneinfrastruktur og opbevaring. |
| --- | --- |

4.6

Udviklingen af vedvarende energi kræver en fleksibel reservekapacitet, der er tilpasset og kan fungere ved lav grundlastproduktion (low baseload). Flydende naturgas (LNG) kan være løsningen på et afhængighedsforhold til en enkelt gasleverandør – og til de høje priser – som denne praktiserer, samtidig med at man sikrer en mere fleksibel og billigere løsning end olie, så man muliggør støtte til udviklingen af vedvarende energi. Udviklingen af flydende naturgas (LNG), kræver imidlertid betydelige investeringer i havneinfrastruktur og opbevaring.

| 4.7 | EØSU er overbevist om, at fremtiden for det europæiske energisystem forudsætter bedre sammenkoblinger og udvikling af vedvarende energi, ikke mindst for energienklavernes vedkommende, så man kan forbedre forsyningssikkerheden. Brugen af fossile brændstoffer vil fortsat være dominerende, men øget produktion af vedvarende energi nødvendiggør en drastisk styrkelse af nettet på nationalt og europæisk plan (jf. EØSU's udtalelse om energikøreplanen 2050 og »no-regret«-foranstaltninger) (5). |
| --- | --- |

4.7

EØSU er overbevist om, at fremtiden for det europæiske energisystem forudsætter bedre sammenkoblinger og udvikling af vedvarende energi, ikke mindst for energienklavernes vedkommende, så man kan forbedre forsyningssikkerheden. Brugen af fossile brændstoffer vil fortsat være dominerende, men øget produktion af vedvarende energi nødvendiggør en drastisk styrkelse af nettet på nationalt og europæisk plan (jf. EØSU's udtalelse om energikøreplanen 2050 og »no-regret«-foranstaltninger) (5).

| 4.8 | Denne nødvendighed bliver dog ikke konkretiseret på effektiv vis uden en gennemsigtig, global og præcis evaluering af de dermed forbundne omkostninger. For på bedste vis at kunne vejlede i valg af investering og politik, bør der foreligge en i videst mulig omfang objektiv viden om omkostningerne – herunder også de eksterne – forbundet med fossile brændstoffer samt de ekstraomkostninger, de vedvarende energikilder medfører. Undersøgelser af disse indirekte omkostninger er i høj grad indbyrdes modstridende, hvilket gør dette behov endnu mere presserende. |
| --- | --- |

4.8

Denne nødvendighed bliver dog ikke konkretiseret på effektiv vis uden en gennemsigtig, global og præcis evaluering af de dermed forbundne omkostninger. For på bedste vis at kunne vejlede i valg af investering og politik, bør der foreligge en i videst mulig omfang objektiv viden om omkostningerne – herunder også de eksterne – forbundet med fossile brændstoffer samt de ekstraomkostninger, de vedvarende energikilder medfører. Undersøgelser af disse indirekte omkostninger er i høj grad indbyrdes modstridende, hvilket gør dette behov endnu mere presserende.

| 4.9 | Med hensyn til vedvarende energi, er det vigtigt at tage højde for størrelsen af investeringerne i ny produktionskapacitet, men også omkostningerne ved styrkelsen af nettet og udgifterne til eventuelle subsidier. Til dette sidste punkt kan det være nødvendigt i højere grad at understøtte de områder, der er mere energiafhængige, og hvor vedvarende energi hidtil har været mindre udviklet. Men det er vigtigt, at stigningstakten i produktionen af grøn energi sker i takt med styrkelsen af netværket. Det er også vigtigt at få fastlagt den nødvendige reservekapacitet for hver enkelt ekstra produktionsenhed for vedvarende energi. Reservekapaciteten kan dog importeres, men det forudsætter sammenkoblinger og et effektivt regionalt og europæisk samarbejde. Vilkårene for støtte til vedvarende energi bør tage højde for dette aspekt for at optimere tempoet for udviklingen og omkostningerne til støtten, som pålægges skatteyderne. |
| --- | --- |

4.9

Med hensyn til vedvarende energi, er det vigtigt at tage højde for størrelsen af investeringerne i ny produktionskapacitet, men også omkostningerne ved styrkelsen af nettet og udgifterne til eventuelle subsidier. Til dette sidste punkt kan det være nødvendigt i højere grad at understøtte de områder, der er mere energiafhængige, og hvor vedvarende energi hidtil har været mindre udviklet. Men det er vigtigt, at stigningstakten i produktionen af grøn energi sker i takt med styrkelsen af netværket. Det er også vigtigt at få fastlagt den nødvendige reservekapacitet for hver enkelt ekstra produktionsenhed for vedvarende energi. Reservekapaciteten kan dog importeres, men det forudsætter sammenkoblinger og et effektivt regionalt og europæisk samarbejde. Vilkårene for støtte til vedvarende energi bør tage højde for dette aspekt for at optimere tempoet for udviklingen og omkostningerne til støtten, som pålægges skatteyderne.

| 4.10 | Alle disse omkostninger bør efter en præcis evaluering sammenholdes med energiregningen for de importerede fossile brændstoffer og omfatte alle omkostninger, herunder også de politiske og miljømæssige. Dette er nødvendigt for at evaluere de såvel positive som negative følger for EU's konkurrenceevne. Det er ligeledes på den baggrund, at der i visse energienklaver foregår en kraftig udvikling af produktionen af vedvarende energi med henblik på eksport til andre EU-medlemsstater eller tredjelande. |
| --- | --- |

4.10

Alle disse omkostninger bør efter en præcis evaluering sammenholdes med energiregningen for de importerede fossile brændstoffer og omfatte alle omkostninger, herunder også de politiske og miljømæssige. Dette er nødvendigt for at evaluere de såvel positive som negative følger for EU's konkurrenceevne. Det er ligeledes på den baggrund, at der i visse energienklaver foregår en kraftig udvikling af produktionen af vedvarende energi med henblik på eksport til andre EU-medlemsstater eller tredjelande.

| 4.11 | EØSU ønsker, at man først og fremmest lader de stater og regioner, der er berørte af fænomenet energienklaver, indgå i denne dynamiske styrkelse af infrastrukturen, og at fastsættelsen af de udvalgte prioriteter tager højde for deres større afhængighed. For eksempel kunne Baltic Energy Market Interconnection Plan (BEMIP) bane vejen for en bedre koordinering og energisammensætning i regionen. Dette ville gøre energinettene mere tilgængelige, navnlig i Estland, Letland og Litauen. |
| --- | --- |

4.11

EØSU ønsker, at man først og fremmest lader de stater og regioner, der er berørte af fænomenet energienklaver, indgå i denne dynamiske styrkelse af infrastrukturen, og at fastsættelsen af de udvalgte prioriteter tager højde for deres større afhængighed. For eksempel kunne Baltic Energy Market Interconnection Plan (BEMIP) bane vejen for en bedre koordinering og energisammensætning i regionen. Dette ville gøre energinettene mere tilgængelige, navnlig i Estland, Letland og Litauen.

| 4.12 | Der er for nylig blevet gjort fremskridt i samarbejdet mellem Letland og Litauen. Der findes på dette område et flagskibsinitiativ: Litauen vil bygge en terminal i Klaïpeda til flydende gas, som vil forsyne opbevaringstanken i Incukalns i Letland. Litauen vurderer, at denne beholder kan fungere som »regional gasreserve«. EØSU henviser i den forbindelse til sit forslag om sammenlægning af ressourcer som fossile brændstoffer og navnlig at gruppere gasindkøb (6). Estland, Letland og Litauen er i gang med at udvikle og gennemføre projekter om elsammenkoblinger (LitPol Link NordBalt og Estlink 2) med andre EU-lande, navnlig Polen. Samtidig arbejder de tre baltiske lande hen imod en fuldstændig integration i det europæiske energisystem, hvor man kombinerer elforsyningssystemer med det kontinentaleuropæiske elnet i synkrondrift (indgår på nuværende tidspunkt i en gennemførlighedsundersøgelse). De baltiske lande udvikler tillige i fællesskab kernekraftværksprojektet Visaginas, der kan medvirke til at sikre energisikkerheden i disse lande og udgøre et vigtigt element i integrationen af det europæiske elsystem. |
| --- | --- |

4.12

Der er for nylig blevet gjort fremskridt i samarbejdet mellem Letland og Litauen. Der findes på dette område et flagskibsinitiativ: Litauen vil bygge en terminal i Klaïpeda til flydende gas, som vil forsyne opbevaringstanken i Incukalns i Letland. Litauen vurderer, at denne beholder kan fungere som »regional gasreserve«. EØSU henviser i den forbindelse til sit forslag om sammenlægning af ressourcer som fossile brændstoffer og navnlig at gruppere gasindkøb (6). Estland, Letland og Litauen er i gang med at udvikle og gennemføre projekter om elsammenkoblinger (LitPol Link NordBalt og Estlink 2) med andre EU-lande, navnlig Polen. Samtidig arbejder de tre baltiske lande hen imod en fuldstændig integration i det europæiske energisystem, hvor man kombinerer elforsyningssystemer med det kontinentaleuropæiske elnet i synkrondrift (indgår på nuværende tidspunkt i en gennemførlighedsundersøgelse). De baltiske lande udvikler tillige i fællesskab kernekraftværksprojektet Visaginas, der kan medvirke til at sikre energisikkerheden i disse lande og udgøre et vigtigt element i integrationen af det europæiske elsystem.

| 4.12.1 | Cyperns ny energidimension (vigtige fund af gas i territorialfarvandene) kan gøre landet til en vigtig regional aktør. En mærkbar stigning i landets produktionsmidler til vedvarende energi og et stærkt engagement i ovennævnte projekter kan gøre landet til et energiknudepunkt med kurs mod bedre regional integration og aktør i naboskabspolitikken på energiområdet. De europæiske operatørers nylige beslutning om fremtidig udnyttelse af Cyperns gasressourcer bør give mulighed både for en bedre integration i Unionen og en aktiv naboskabspolitik. |
| --- | --- |

4.12.1

Cyperns ny energidimension (vigtige fund af gas i territorialfarvandene) kan gøre landet til en vigtig regional aktør. En mærkbar stigning i landets produktionsmidler til vedvarende energi og et stærkt engagement i ovennævnte projekter kan gøre landet til et energiknudepunkt med kurs mod bedre regional integration og aktør i naboskabspolitikken på energiområdet. De europæiske operatørers nylige beslutning om fremtidig udnyttelse af Cyperns gasressourcer bør give mulighed både for en bedre integration i Unionen og en aktiv naboskabspolitik.

| 4.13 | Desuden kan afhængighed af en enkelt leverandør reduceres med iværksættelsen af den tredje energipakke. Spørgsmålet om den regionale tilrettelæggelse af markedet er også afgørende: Litauen og Estland deltager allerede i Nord Pool Spot, de baltiske og de nordiske landes elmarked, som Letland har planer om at tilslutte sig næste år. Ud over dette eksempel opfordrer EØSU de baltiske lande til at finde fælles løsninger på deres behov og at udvikle den regionale energidialog. |
| --- | --- |

4.13

Desuden kan afhængighed af en enkelt leverandør reduceres med iværksættelsen af den tredje energipakke. Spørgsmålet om den regionale tilrettelæggelse af markedet er også afgørende: Litauen og Estland deltager allerede i Nord Pool Spot, de baltiske og de nordiske landes elmarked, som Letland har planer om at tilslutte sig næste år. Ud over dette eksempel opfordrer EØSU de baltiske lande til at finde fælles løsninger på deres behov og at udvikle den regionale energidialog.

| 4.14 | Der skal laves flere sammenkoblinger til EU's tilgrænsende tredjelande, der enten kan producere og eksportere energi til EU, eller varetage transit til EU fra andre produktionssteder. Dette gælder især for energiprojekter rundt om Middelhavet (Solenergiplanen for Middelhavsområdet, Medgrid, Middelhavsunionens energipakke, Desertec osv.), hvor man opfordrer de berørte lande (Cypern, Malta) eller regioner (Kreta, Sardinien, Korsika, Sicilien, Balearerne...) til at deltage i disse projekter. |
| --- | --- |

4.14

Der skal laves flere sammenkoblinger til EU's tilgrænsende tredjelande, der enten kan producere og eksportere energi til EU, eller varetage transit til EU fra andre produktionssteder. Dette gælder især for energiprojekter rundt om Middelhavet (Solenergiplanen for Middelhavsområdet, Medgrid, Middelhavsunionens energipakke, Desertec osv.), hvor man opfordrer de berørte lande (Cypern, Malta) eller regioner (Kreta, Sardinien, Korsika, Sicilien, Balearerne...) til at deltage i disse projekter.

| 4.15 | Energifællesskabet [i Sydøsteuropa] bør på dette område have et element af udadvendt samråd og integration, samt en dimension i form af »tiltag blandt det organiserede civilsamfund«. EØSU's fælles rådgivende udvalg (FYROM, Montenegro, Kroatien) og de økonomiske og sociale råd og tilsvarende institutioner i disse lande bør spille en rolle. |
| --- | --- |

4.15

Energifællesskabet [i Sydøsteuropa] bør på dette område have et element af udadvendt samråd og integration, samt en dimension i form af »tiltag blandt det organiserede civilsamfund«. EØSU's fælles rådgivende udvalg (FYROM, Montenegro, Kroatien) og de økonomiske og sociale råd og tilsvarende institutioner i disse lande bør spille en rolle.

| 4.16 | Desuden bør demonstration og udvikling af vedvarende energi fremhæves yderligere, især i forbindelse med energikøreplanen 2050 og den nylige meddelelse om integration af vedvarende energikilder i det indre marked (COM (2012) 271 final). |
| --- | --- |

4.16

Desuden bør demonstration og udvikling af vedvarende energi fremhæves yderligere, især i forbindelse med energikøreplanen 2050 og den nylige meddelelse om integration af vedvarende energikilder i det indre marked (COM (2012) 271 final).

| 4.17 | Der er behov for løsninger og samordnede forslag inden for EU og i dens periferi, hvor man inddrager:






  — | medlemsstaterne, |
| --- | --- | --- |

4.17

Der er behov for løsninger og samordnede forslag inden for EU og i dens periferi, hvor man inddrager:

—

medlemsstaterne,

| — | Kommissionen, der er en indlysende koordinator i forbindelse med debatter og løsningsforslag, |
| --- | --- |

—

Kommissionen, der er en indlysende koordinator i forbindelse med debatter og løsningsforslag,

| — | energiselskaberne, navnlig netværker (el, gas), uden hvilke enhver gennemførelse er umulig (teknisk ekspertise, finansiel styrke), |
| --- | --- |

—

energiselskaberne, navnlig netværker (el, gas), uden hvilke enhver gennemførelse er umulig (teknisk ekspertise, finansiel styrke),

| — | lokale og regionale myndigheder, der side om side med staterne er beslutningsdygtige og i stadig større omfang transmissions- og navnlig distributionssystemoperatører, Regionsudvalget kan indgå som et vigtigt mellemled, |
| --- | --- |

—

lokale og regionale myndigheder, der side om side med staterne er beslutningsdygtige og i stadig større omfang transmissions- og navnlig distributionssystemoperatører, Regionsudvalget kan indgå som et vigtigt mellemled,

| — | det organiserede civilsamfund og dets organisationer, som EØSU er en afspejling af: forbrugerorganisationer, arbejdsmarkedets parter, miljøorganisationer og bekæmpelse af usikkerhed, repræsentation af mindretal, osv. |
| --- | --- |

—

det organiserede civilsamfund og dets organisationer, som EØSU er en afspejling af: forbrugerorganisationer, arbejdsmarkedets parter, miljøorganisationer og bekæmpelse af usikkerhed, repræsentation af mindretal, osv.

| 4.18 | Kun mellemstatlige løsninger og løsninger, der involverer flere operatører, er levedygtige. Energipolitikkerne, uanset om der er tale om indkøb, etablering af netværk, forskning og udvikling osv., kan ikke udformes alene af nogle enkelte EU-lande, der fører en »selvstændig« energipolitik, da det ville have alt for store konsekvenser for de andre stater. Det er nødvendigt med en stærkere koordinering af energimix eksempelvis mellem stater og regioner, der er præget af fænomenet energienklaver og hvis energipolitik er stærkt begrænset. Dermed kunne disse stater og regioner endda bane vejen for et tættere samarbejde på europæisk plan, ud over hvad der blot vedrører »suverænitet på energiområdet«. |
| --- | --- |

4.18

Kun mellemstatlige løsninger og løsninger, der involverer flere operatører, er levedygtige. Energipolitikkerne, uanset om der er tale om indkøb, etablering af netværk, forskning og udvikling osv., kan ikke udformes alene af nogle enkelte EU-lande, der fører en »selvstændig« energipolitik, da det ville have alt for store konsekvenser for de andre stater. Det er nødvendigt med en stærkere koordinering af energimix eksempelvis mellem stater og regioner, der er præget af fænomenet energienklaver og hvis energipolitik er stærkt begrænset. Dermed kunne disse stater og regioner endda bane vejen for et tættere samarbejde på europæisk plan, ud over hvad der blot vedrører »suverænitet på energiområdet«.

| 4.19 | Disse løsninger – infrastruktur, fremstilling af vedvarende energi, øget koordinering mellem stater og regioner af energipolitikkerne – bør imidlertid være ledsaget af en stærkere inddragelse af civilsamfundet i forhold til konsekvenserne for energimix, tilrettelæggelse af markedet, priser, konkurrenceevne, miljøhensyn og den sociale accept. I denne forbindelse henviser EØSU til sit forslag om et civilsamfundsforum for energispørgsmål, som udvalget fremsatte i forbindelse med sit arbejde med det europæiske energifællesskab (7). |
| --- | --- |

4.19

Disse løsninger – infrastruktur, fremstilling af vedvarende energi, øget koordinering mellem stater og regioner af energipolitikkerne – bør imidlertid være ledsaget af en stærkere inddragelse af civilsamfundet i forhold til konsekvenserne for energimix, tilrettelæggelse af markedet, priser, konkurrenceevne, miljøhensyn og den sociale accept. I denne forbindelse henviser EØSU til sit forslag om et civilsamfundsforum for energispørgsmål, som udvalget fremsatte i forbindelse med sit arbejde med det europæiske energifællesskab (7).

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 68 af 6.3.2012, s. 15-20.

1

(2)  Ibid.

2

(3)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 125-129.

3

(4)  Se fodnote nr. 1.

4

(5)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 126-132.

5

(6)  Se fodnote nr. 1.

6

(7)  Se fodnote nr. 1.

7

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under afstemningen, men opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne:

Punkt 2.5

ændres som følger:

»Der findes en form for energienklave, som tager sit udspring i vanskeligheder i udviklingen af sammenkoblingerne.
  hvis karaktertræk først og fremmest tager sit udspring i 1900-tallets historie. Den Iberiske Halvø er i princippet stadig en energihalvø, da det
  da diktatorerne Franco og Salazar prioriterede selvstændighed i de fleste netværkspolitikker: transport, især jernbane, og elektricitet, med meget få eksterne forbindelser navnlig til resten af det europæiske kontinent gennem Frankrig. Denne situation har varet ved igennem de sidste tyve år ikke har været muligt at færdiggøre sammenkoblingerne på grund af den store lokale modstand mod mange forskellige projekter om opbygning af de netværker, der krydser Pyrenæerne. Dette problem er ved at blive løst, og en ny jævnstrømsforbindelse vil snart udvide mulighederne for handel med det sydvestlige Middelhav. Men ud over en styrkelse af kapaciteten af elnetsammenkoblingerne mellem Frankrig og Spanien (hvor transitkapaciteten i 2014 vil gå fra 1 400 til 2 800 MW), vil det sandsynligvis i de kommende år blive nødvendigt at overveje andre måder at udveksle energi på mellem Den Iberiske Halvø og resten af det europæiske kontinent. Målet om inden 2020 at råde over 4 000 MW i handelskapacitet, herunder gennem en ny elektrisk forbindelse på den atlantiske side, bør støttes. Dette projekt skal optages på listen over projekter af fælles europæisk interesse, som skal vedtages i henhold til forordningen om retningslinjer for det transeuropæiske transportnet.«

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| For | : | 60 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 81 |
| Hverken for eller imod | : | 18 |

For

:

60

Imod

:

81

Hverken for eller imod

:

18

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/16 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/16

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om den fremtidige udvikling i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Den Europæiske Union: tendenser og konsekvenser (initiativudtalelse)

2013/C 44/03

Ordfører: Antonello PEZZINI

Medordfører: Dirk JARRÉ

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Den fremtidige udvikling i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Den Europæiske Union: tendenser og konsekvenser«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI), som vedtog sin udtalelse den 8. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december, følgende udtalelse med 159 stemmer for, 3 imod og 11 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at de personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Europa er et vigtigt centralt element i den europæiske socialmodel. Disse tjenester, som er indbyrdes forbundne og forstærker hinandens effektivitet, udgør tilsammen en »gylden trekant«, der har stor betydning for samfundets funktion og kvalitet. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) mener, at de personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Europa er et vigtigt centralt element i den europæiske socialmodel. Disse tjenester, som er indbyrdes forbundne og forstærker hinandens effektivitet, udgør tilsammen en »gylden trekant«, der har stor betydning for samfundets funktion og kvalitet.

| 1.2 | Det er udvalgets opfattelse, at disse tjenesteydelser har en central funktion både for integrationen af den enkelte borger i samfundet og bevarelsen af den sociale samhørighed. Derved sikrer de en effektiv demokratisk deltagelse og social retfærdighed. Tilsvarende har de stor betydning for opfyldelsen af Europa 2020-strategiens målsætninger om bæredygtighed, intelligent jobskabelse og styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed i EU. |
| --- | --- |

1.2

Det er udvalgets opfattelse, at disse tjenesteydelser har en central funktion både for integrationen af den enkelte borger i samfundet og bevarelsen af den sociale samhørighed. Derved sikrer de en effektiv demokratisk deltagelse og social retfærdighed. Tilsvarende har de stor betydning for opfyldelsen af Europa 2020-strategiens målsætninger om bæredygtighed, intelligent jobskabelse og styrkelse af den økonomiske og sociale samhørighed i EU.

| 1.3 | EØSU mener, at der bør tages mere hensyn til den kendsgerning, at befolkningen aldres, og efterspørgslen på sundhedsydelser stiger i takt med, at færre og færre familier har mulighed for at yde denne omsorg – bl.a. pga. kvinders stigende deltagelse på arbejdsmarkedet. Derfor bør der fokuseres mere på vigtigheden af en bedre planlægning og styring, når det gælder plejepersonalets kvalifikationer og uddannelse på den ene side og prioritering af budgetbevillingerne på den anden. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at der bør tages mere hensyn til den kendsgerning, at befolkningen aldres, og efterspørgslen på sundhedsydelser stiger i takt med, at færre og færre familier har mulighed for at yde denne omsorg – bl.a. pga. kvinders stigende deltagelse på arbejdsmarkedet. Derfor bør der fokuseres mere på vigtigheden af en bedre planlægning og styring, når det gælder plejepersonalets kvalifikationer og uddannelse på den ene side og prioritering af budgetbevillingerne på den anden.

| 1.4 | EØSU er bevidst om medlemsstaternes kompetence på dette område og de nationale, regionale og lokale myndigheders skønsbeføjelser i leveringen af disse tjenesteydelser. EØSU gør dog samtidig opmærksom på, at EU og medlemsstaterne også har et stort fælles ansvar på dette område, og understreger, at Lissabontraktatens protokol om tjenesteydelser af almen interesse, der er vedlagt som bilag til traktaten, har indført en vigtig innovation i den henseende. Derfor er det efter EØSU's mening nødvendigt, at medlemsstaterne indleder et harmoniseringssamarbejde med henblik på at overvinde de eksisterende uligheder og sikre den grundlæggende fri etableringsret (under overholdelse af som minimum de lovbestemte og overenskomstmæssige arbejdsmarkedsstandarder i modtagelseslandet) og frihed til at levere tjenesteydelser. |
| --- | --- |

1.4

EØSU er bevidst om medlemsstaternes kompetence på dette område og de nationale, regionale og lokale myndigheders skønsbeføjelser i leveringen af disse tjenesteydelser. EØSU gør dog samtidig opmærksom på, at EU og medlemsstaterne også har et stort fælles ansvar på dette område, og understreger, at Lissabontraktatens protokol om tjenesteydelser af almen interesse, der er vedlagt som bilag til traktaten, har indført en vigtig innovation i den henseende. Derfor er det efter EØSU's mening nødvendigt, at medlemsstaterne indleder et harmoniseringssamarbejde med henblik på at overvinde de eksisterende uligheder og sikre den grundlæggende fri etableringsret (under overholdelse af som minimum de lovbestemte og overenskomstmæssige arbejdsmarkedsstandarder i modtagelseslandet) og frihed til at levere tjenesteydelser.

| 1.5 | I lyset af sektorens betydning for EU's samlede bruttonationalprodukt og de vigtige muligheder, den giver for beskæftigelse, nye arbejdspladser og virksomheder, samt dens evne til at levere innovative kvalitetsløsninger som svar på det europæiske samfunds strukturelle ændringer og behov samt Lissabontraktatens målsætninger på området, anmoder EØSU Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet om at:






  — | lancere en konkret europæisk strategi for innovative og intelligente tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet i Europa med fokus på optimering af de menneskelige ressourcer, deres løbende uddannelse, opstilling af kvalitetsprincipper, indførelse af passende teknologier til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere, udvikling af et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser samt støtteforanstaltninger; |
| --- | --- | --- |

1.5

I lyset af sektorens betydning for EU's samlede bruttonationalprodukt og de vigtige muligheder, den giver for beskæftigelse, nye arbejdspladser og virksomheder, samt dens evne til at levere innovative kvalitetsløsninger som svar på det europæiske samfunds strukturelle ændringer og behov samt Lissabontraktatens målsætninger på området, anmoder EØSU Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet om at:

—

lancere en konkret europæisk strategi for innovative og intelligente tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet i Europa med fokus på optimering af de menneskelige ressourcer, deres løbende uddannelse, opstilling af kvalitetsprincipper, indførelse af passende teknologier til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere, udvikling af et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser samt støtteforanstaltninger;

| — | fremme en mere effektiv udnyttelse af de finansielle og menneskelige ressourcer; effektiv forvaltning gennem overenskomstforhandlinger; passende inddragelse af den private og frivillige sektor og omhyggelig vurdering af tjenesteydelsernes effektivitet og omkostningseffektivitet; og opfordrer især Kommissionen til at |
| --- | --- |

—

fremme en mere effektiv udnyttelse af de finansielle og menneskelige ressourcer; effektiv forvaltning gennem overenskomstforhandlinger; passende inddragelse af den private og frivillige sektor og omhyggelig vurdering af tjenesteydelsernes effektivitet og omkostningseffektivitet; og opfordrer især Kommissionen til at

| — | etablere en fælles ramme for personrelaterede tjenesteydelser med rammebestemmelser og kvalitetsprincipper samt klart definerede krav til læseplaner med henblik på at gøre reel faglig mobilitet mulig på europæisk plan. |
| --- | --- |

—

etablere en fælles ramme for personrelaterede tjenesteydelser med rammebestemmelser og kvalitetsprincipper samt klart definerede krav til læseplaner med henblik på at gøre reel faglig mobilitet mulig på europæisk plan.

| 1.6 | EU bør på koordineret vis afsætte en del af midlerne fra de forskellige strukturfonde til udvikling af mangelfulde sociale infrastrukturer og sundhedstjenesteydelser og til lokale beskæftigelsesinitiativer i sektoren. Især bør der oprettes en budgetpost for støtte til landdistrikter. Det samme gælder Horisont 2020- og Kultur-programmet og efteruddannelsesforanstaltninger i relation til de nye teknologier, der anvendes på social- og sundhedsområdet. Ydermere bør forskningen i optimering af tjenesteydelsernes effektivitet samt dokumentation og udveksling af gode erfaringer fremmes. |
| --- | --- |

1.6

EU bør på koordineret vis afsætte en del af midlerne fra de forskellige strukturfonde til udvikling af mangelfulde sociale infrastrukturer og sundhedstjenesteydelser og til lokale beskæftigelsesinitiativer i sektoren. Især bør der oprettes en budgetpost for støtte til landdistrikter. Det samme gælder Horisont 2020- og Kultur-programmet og efteruddannelsesforanstaltninger i relation til de nye teknologier, der anvendes på social- og sundhedsområdet. Ydermere bør forskningen i optimering af tjenesteydelsernes effektivitet samt dokumentation og udveksling af gode erfaringer fremmes.

| 1.7 | EØSU anser det for vigtigt at etablere en konstruktiv og velstruktureret social dialog på alle niveauer (lokalt, nationalt og europæisk) for sektoren for personrelaterede tjenesteydelser. En sådan social dialog bør spille en afgørende rolle med henblik på at:






  — | bidrage til analysen af sektorens økonomiske og sociale udfordringer; |
| --- | --- | --- |

1.7

EØSU anser det for vigtigt at etablere en konstruktiv og velstruktureret social dialog på alle niveauer (lokalt, nationalt og europæisk) for sektoren for personrelaterede tjenesteydelser. En sådan social dialog bør spille en afgørende rolle med henblik på at:

—

bidrage til analysen af sektorens økonomiske og sociale udfordringer;

| — | undersøge, hvilke muligheder der er for udvikling af sektoren; |
| --- | --- |

—

undersøge, hvilke muligheder der er for udvikling af sektoren;

| — | udforme projekter med det mål at harmonisere lovgivningen for sektoren i opadgående retning; |
| --- | --- |

—

udforme projekter med det mål at harmonisere lovgivningen for sektoren i opadgående retning;

| — | bekæmpe sort arbejde; |
| --- | --- |

—

bekæmpe sort arbejde;

| — | forbedre professionalismen i sektoren og arbejdstagernes karrieremuligheder; |
| --- | --- |

—

forbedre professionalismen i sektoren og arbejdstagernes karrieremuligheder;

| — | forbedre arbejdsvilkårene og lønnen for arbejdstagerne i sektoren; |
| --- | --- |

—

forbedre arbejdsvilkårene og lønnen for arbejdstagerne i sektoren;

| — | forbedre sektorens attraktivitet og image og |
| --- | --- |

—

forbedre sektorens attraktivitet og image og

| — | overvåge anvendelsen af kollektive overenskomster og af lovgivningen. |
| --- | --- |

—

overvåge anvendelsen af kollektive overenskomster og af lovgivningen.

Kommissionen og medlemsstaterne bør konkret og aktivt støtte iværksættelsen og udviklingen af en sådan social dialog og tilrettelæggelsen af arbejdet i den forbindelse. Til en begyndelse kunne denne støtte tage form af studier over sektoren og konferencer på europæisk plan for sektorens arbejdsmarkedsparter.

2.   Indledning

| 2.1 | Formålet med udtalelsen er at undersøge, hvilke ændringer der er ved at ske i de nuværende tendenser, og den fremtidige udvikling på området for personrelaterede sociale og sundhedsmæssige ydelser og dertil knyttede uddannelsestjenester og især, hvilke nye muligheder for beskæftigelse af høj kvalitet denne sektor kan frembringe. |
| --- | --- |

2.1

Formålet med udtalelsen er at undersøge, hvilke ændringer der er ved at ske i de nuværende tendenser, og den fremtidige udvikling på området for personrelaterede sociale og sundhedsmæssige ydelser og dertil knyttede uddannelsestjenester og især, hvilke nye muligheder for beskæftigelse af høj kvalitet denne sektor kan frembringe.

| 2.2 | De sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser er rettet mod den enkelte borger og dennes grundlæggende behov. Sektoren spænder over flere forskellige områder: fra medicinske og psykosociale behandlingscentre til institutioner, som yder sociale og sundhedsmæssige tjenester, hjemmehjælp, samt plejehjem og centre til pleje af psykisk syge, børn, ældre og handicappede. |
| --- | --- |

2.2

De sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser er rettet mod den enkelte borger og dennes grundlæggende behov. Sektoren spænder over flere forskellige områder: fra medicinske og psykosociale behandlingscentre til institutioner, som yder sociale og sundhedsmæssige tjenester, hjemmehjælp, samt plejehjem og centre til pleje af psykisk syge, børn, ældre og handicappede.

| 2.3 | Et andet særtræk ved sektoren er den betydelige indvandring fra lande uden for EU samt en kraftig tendens til sort arbejde med de dertilhørende alvorlige følger for den enkelte og samfundet som helhed. |
| --- | --- |

2.3

Et andet særtræk ved sektoren er den betydelige indvandring fra lande uden for EU samt en kraftig tendens til sort arbejde med de dertilhørende alvorlige følger for den enkelte og samfundet som helhed.

| 2.4 | Med denne udtalelse ønsker EØSU at bidrage til kortlæggelsen af den merværdi, som de personrelaterede tjenester kan tilføre Europa 2020-strategien. Målet er at identificere behovene for kvalificeret personale og nye erhvervsprofiler med henblik på at skabe innovative sociale muligheder, flere og bedre arbejdspladser og større velfærd for alle borgere takket være bedre integration og større social samhørighed. |
| --- | --- |

2.4

Med denne udtalelse ønsker EØSU at bidrage til kortlæggelsen af den merværdi, som de personrelaterede tjenester kan tilføre Europa 2020-strategien. Målet er at identificere behovene for kvalificeret personale og nye erhvervsprofiler med henblik på at skabe innovative sociale muligheder, flere og bedre arbejdspladser og større velfærd for alle borgere takket være bedre integration og større social samhørighed.

| 2.5 | De personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Europa er et vigtigt centralt element i den europæiske socialmodel. Disse tjenester, som er indbyrdes forbundne og forstærker hinandens effektivt, udgør tilsammen en »gylden trekant«, der har stor betydning for samfundets funktion og kvalitet. |
| --- | --- |

2.5

De personrelaterede tjenesteydelser på social-, sundheds- og uddannelsesområdet i Europa er et vigtigt centralt element i den europæiske socialmodel. Disse tjenester, som er indbyrdes forbundne og forstærker hinandens effektivt, udgør tilsammen en »gylden trekant«, der har stor betydning for samfundets funktion og kvalitet.

| 2.6 | EØSU støtter konceptet med den »gyldne trekant« bestående af integrerede tjenester, der sigter på kvalitetsuddannelse, effektiv sundhedspleje og fuld social integration og på at opnå, at disse tre tjenesteydelser er så effektive som overhovedet muligt i forhold til følgende kriterier: tilgængelighed, adgang for alle, vægt på den enkelte, universalitet, kontinuitet og høj kvalitet med et klart fokus på resultater, respekt for grundlæggende rettigheder, deltagelse og partnerskab, integreret forvaltning, investeringer i menneskelig kapital og sociale infrastrukturer, høje præstationsniveauer, kvalificerede job og gode arbejdsvilkår, karriereudvikling, solidaritet og social samhørighed. |
| --- | --- |

2.6

EØSU støtter konceptet med den »gyldne trekant« bestående af integrerede tjenester, der sigter på kvalitetsuddannelse, effektiv sundhedspleje og fuld social integration og på at opnå, at disse tre tjenesteydelser er så effektive som overhovedet muligt i forhold til følgende kriterier: tilgængelighed, adgang for alle, vægt på den enkelte, universalitet, kontinuitet og høj kvalitet med et klart fokus på resultater, respekt for grundlæggende rettigheder, deltagelse og partnerskab, integreret forvaltning, investeringer i menneskelig kapital og sociale infrastrukturer, høje præstationsniveauer, kvalificerede job og gode arbejdsvilkår, karriereudvikling, solidaritet og social samhørighed.

| 2.7 | På baggrund af netop disse kendetegn mener EØSU, at der bør tages et særligt hensyn til den gyldne trekant af professionaliserede personrelaterede tjenesteydelser med henblik på at opfylde Europa 2020-strategiens målsætninger for bæredygtighed, økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling samt økonomisk og social samhørighed i EU. |
| --- | --- |

2.7

På baggrund af netop disse kendetegn mener EØSU, at der bør tages et særligt hensyn til den gyldne trekant af professionaliserede personrelaterede tjenesteydelser med henblik på at opfylde Europa 2020-strategiens målsætninger for bæredygtighed, økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling samt økonomisk og social samhørighed i EU.

| 2.8 | Udtalelsen gør brug af adskillige informationskilder: fra generelle undersøgelser til konkrete virksomhedsanalyser. Det bemærkes, at EØSU i tidligere udtalelser (1) allerede har behandlet demografiske tendenser og aktiv aldring samt konsekvenserne af en aldrende befolkning for sundheds- og velfærdssystemerne. Desuden er EØSU selv i færd med at opstille en køreplan for en række initiativer vedrørende problemer med aldring i det europæiske samfund (inden for rammerne af det ottende rammeprogram for forskning og udvikling) og vedrørende ældres deltagelse i samfundslivet (2). |
| --- | --- |

2.8

Udtalelsen gør brug af adskillige informationskilder: fra generelle undersøgelser til konkrete virksomhedsanalyser. Det bemærkes, at EØSU i tidligere udtalelser (1) allerede har behandlet demografiske tendenser og aktiv aldring samt konsekvenserne af en aldrende befolkning for sundheds- og velfærdssystemerne. Desuden er EØSU selv i færd med at opstille en køreplan for en række initiativer vedrørende problemer med aldring i det europæiske samfund (inden for rammerne af det ottende rammeprogram for forskning og udvikling) og vedrørende ældres deltagelse i samfundslivet (2).

| 2.9 | Udtalelsen behandler kun de personrelaterede uddannelsesmæssige tjenester i det omfang, de har relevans for leveringen af tidssvarende sociale og sundhedsmæssige tjenester af høj kvalitet. For flere oplysninger om tjenesteydelserne på området for uddannelse og livslang læring henvises til de mange udtalelser, som EØSU allerede har udarbejdet om emnet (3). |
| --- | --- |

2.9

Udtalelsen behandler kun de personrelaterede uddannelsesmæssige tjenester i det omfang, de har relevans for leveringen af tidssvarende sociale og sundhedsmæssige tjenester af høj kvalitet. For flere oplysninger om tjenesteydelserne på området for uddannelse og livslang læring henvises til de mange udtalelser, som EØSU allerede har udarbejdet om emnet (3).

3.   Sektorens kendetegn og fremtidsudsigter

| 3.1 | Det fremgår af Eurostats statistikker for EU-27, at den europæiske sektor for sociale og sundhedsmæssige ydelser samt tilknyttede uddannelsesmæssige tjenester i 2009 beskæftigede flere end 21,5 mio. personer (4). I forhold til de nye medlemsstater tegner de gamle EU-lande sig for størstedelen af disse arbejdstagere, hvoraf hovedparten er kvinder, som udgør 75 % af sektorens lønmodtagere, og unge (mere end 43 % er under 40 år). Mellem 2000 og 2010 genererede sektoren mere end 4 mio. nye arbejdspladser på socialområdet og inden for sundheds- og hjemmepleje. Det står i skarp kontrast til den faldende beskæftigelse i EU i kølvandet på den økonomiske krise, hvor netop denne sektor har været i stor vækst i perioden 2008-2010 og skabt ca. 770 000 nye arbejdspladser (5). |
| --- | --- |

3.1

Det fremgår af Eurostats statistikker for EU-27, at den europæiske sektor for sociale og sundhedsmæssige ydelser samt tilknyttede uddannelsesmæssige tjenester i 2009 beskæftigede flere end 21,5 mio. personer (4). I forhold til de nye medlemsstater tegner de gamle EU-lande sig for størstedelen af disse arbejdstagere, hvoraf hovedparten er kvinder, som udgør 75 % af sektorens lønmodtagere, og unge (mere end 43 % er under 40 år). Mellem 2000 og 2010 genererede sektoren mere end 4 mio. nye arbejdspladser på socialområdet og inden for sundheds- og hjemmepleje. Det står i skarp kontrast til den faldende beskæftigelse i EU i kølvandet på den økonomiske krise, hvor netop denne sektor har været i stor vækst i perioden 2008-2010 og skabt ca. 770 000 nye arbejdspladser (5).

| 3.2 | Sundhedssektoren er en af de største industrier i EU. Den tegner sig for ca. 10 % af BNP samt for hver 10. arbejdstager, og andelen af arbejdstagere med en videregående uddannelse er desuden højere end gennemsnittet på serviceområdet (6). Beskæftigelsen i sektoren stiger i takt med befolkningens aldring (7), kvindernes stigende deltagelse på arbejdsmarkedet og den større efterspørgsel på sundhedstjenester. Der er derfor behov for flere harmoniserede definitioner og uddannelsesstandarder på EU-niveau for at fremme den geografiske mobilitet og erhvervsmæssige dynamik og derved sikre effektive og bæredygtige tjenester af høj kvalitet i hele EU. |
| --- | --- |

3.2

Sundhedssektoren er en af de største industrier i EU. Den tegner sig for ca. 10 % af BNP samt for hver 10. arbejdstager, og andelen af arbejdstagere med en videregående uddannelse er desuden højere end gennemsnittet på serviceområdet (6). Beskæftigelsen i sektoren stiger i takt med befolkningens aldring (7), kvindernes stigende deltagelse på arbejdsmarkedet og den større efterspørgsel på sundhedstjenester. Der er derfor behov for flere harmoniserede definitioner og uddannelsesstandarder på EU-niveau for at fremme den geografiske mobilitet og erhvervsmæssige dynamik og derved sikre effektive og bæredygtige tjenester af høj kvalitet i hele EU.

| 3.3 | Arbejdsstyrken er bl.a. sammensat af plejeassistenter, sygeplejersker, ungdomsrådgivere, socialarbejdere og læger. Ny forskning (8) viser, at plejepersonalet i hele sundhedssektoren har en høj arbejdsmoral og ansvarsfølelse på trods af de lave lønninger og den mangelfulde anerkendelse af deres arbejde. Nogle undersøgelser påviser desuden, at der er alvorlig mangel på personale og stadig flere vanskeligheder med at rekruttere og fastholde egnet og kvalificeret arbejdskraft. |
| --- | --- |

3.3

Arbejdsstyrken er bl.a. sammensat af plejeassistenter, sygeplejersker, ungdomsrådgivere, socialarbejdere og læger. Ny forskning (8) viser, at plejepersonalet i hele sundhedssektoren har en høj arbejdsmoral og ansvarsfølelse på trods af de lave lønninger og den mangelfulde anerkendelse af deres arbejde. Nogle undersøgelser påviser desuden, at der er alvorlig mangel på personale og stadig flere vanskeligheder med at rekruttere og fastholde egnet og kvalificeret arbejdskraft.

| 3.4 | En europæisk strategi inden for rammerne af Europa 2020-strategien (9) er nødvendig for at sikre større teknisk såvel som strukturel innovation, nedbringe omkostninger og fremme kvalitetsarbejdspladser. Strategien skal forbedre adgangen til sundhedspleje, især i dårligt stillede områder og på medicinske områder, der lider under personalemangel på landsplan, ved hjælp af europæiske netværk for sundhedscentre af høj kvalitet med kvalificeret og særligt motiveret personale, som stilles til rådighed for alle EU-borgere. |
| --- | --- |

3.4

En europæisk strategi inden for rammerne af Europa 2020-strategien (9) er nødvendig for at sikre større teknisk såvel som strukturel innovation, nedbringe omkostninger og fremme kvalitetsarbejdspladser. Strategien skal forbedre adgangen til sundhedspleje, især i dårligt stillede områder og på medicinske områder, der lider under personalemangel på landsplan, ved hjælp af europæiske netværk for sundhedscentre af høj kvalitet med kvalificeret og særligt motiveret personale, som stilles til rådighed for alle EU-borgere.

| 3.5 | Lønningerne i sektoren er generelt lavere end landsgennemsnittet for tilsvarende arbejdsopgaver, og kvinder – som udgør langt størstedelen af arbejdskraften og ofte har indvandrerbaggrund – bliver som regel underbetalt (10) og i vid udstrækning overset og har usikre ansættelsesforhold, også selvom de er velkvalificerede. Dette fremgår af de seneste undersøgelser i delsektorer (11) såsom sundhedspleje, børnepasning, ældrepleje og andre former for støtte til personer med plejebehov. |
| --- | --- |

3.5

Lønningerne i sektoren er generelt lavere end landsgennemsnittet for tilsvarende arbejdsopgaver, og kvinder – som udgør langt størstedelen af arbejdskraften og ofte har indvandrerbaggrund – bliver som regel underbetalt (10) og i vid udstrækning overset og har usikre ansættelsesforhold, også selvom de er velkvalificerede. Dette fremgår af de seneste undersøgelser i delsektorer (11) såsom sundhedspleje, børnepasning, ældrepleje og andre former for støtte til personer med plejebehov.

| 3.6 | Sektoren adskiller sig fra andre på følgende punkter (12):






  — | den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid er kortere end i andre brancher, mens skiftearbejde, natarbejde, deltid og tidsbegrænsede kontrakter er mere udbredt end i økonomien som helhed; |
| --- | --- | --- |

3.6

Sektoren adskiller sig fra andre på følgende punkter (12):

—

den gennemsnitlige ugentlige arbejdstid er kortere end i andre brancher, mens skiftearbejde, natarbejde, deltid og tidsbegrænsede kontrakter er mere udbredt end i økonomien som helhed;

| — | efterspørgslen stiger efter en overordnet tjeneste, der kombinerer alle lægelige aspekter og færdigheder med de særlige kendetegn for social omsorg; |
| --- | --- |

—

efterspørgslen stiger efter en overordnet tjeneste, der kombinerer alle lægelige aspekter og færdigheder med de særlige kendetegn for social omsorg;

| — | erhvervs- og sproguddannelse samt livslang læring har stor betydning for den stigende brug af it-værktøjer i den primære pleje, telemedicin og telediagnose; |
| --- | --- |

—

erhvervs- og sproguddannelse samt livslang læring har stor betydning for den stigende brug af it-værktøjer i den primære pleje, telemedicin og telediagnose;

| — | infrastrukturer for de tre typer tjenesteydelser skal være bedre og mere koordinerede samt tilgængelige for alle gennem dertil egnede instrumenter (og lokale referencestrukturer?). |
| --- | --- |

—

infrastrukturer for de tre typer tjenesteydelser skal være bedre og mere koordinerede samt tilgængelige for alle gennem dertil egnede instrumenter (og lokale referencestrukturer?).

| 3.7 | Som tidligere bemærket for de personrelaterede tjenesteydelser er det også vigtigt at »være opmærksom på de særlige kendetegn for mindre operatører, der leverer tjenester af almen økonomisk interesse, sociale ydelser og ikke-kommercielle tjenester. Der skal tages større hensyn til disses særtræk og specifikke bidrag til den almene interesse« (13) i den sociale dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet generelt. |
| --- | --- |

3.7

Som tidligere bemærket for de personrelaterede tjenesteydelser er det også vigtigt at »være opmærksom på de særlige kendetegn for mindre operatører, der leverer tjenester af almen økonomisk interesse, sociale ydelser og ikke-kommercielle tjenester. Der skal tages større hensyn til disses særtræk og specifikke bidrag til den almene interesse« (13) i den sociale dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet generelt.

| 3.8 | Situationen er især alvorlig i landdistrikter og andre dårligt stillede områder, hvor manglen på sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige infrastrukturer ofte indebærer, at den kvalificerede arbejdskraft udvandrer, hvilket påvirker oprettelsen og etableringen af virksomheder og udviklingen af disse områder. Man skal derfor søge en mere afbalanceret regional udvikling og fremme større territorial samhørighed, især i den del af sektoren for de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område, der er møntet på børn og spædbørn (14). |
| --- | --- |

3.8

Situationen er især alvorlig i landdistrikter og andre dårligt stillede områder, hvor manglen på sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige infrastrukturer ofte indebærer, at den kvalificerede arbejdskraft udvandrer, hvilket påvirker oprettelsen og etableringen af virksomheder og udviklingen af disse områder. Man skal derfor søge en mere afbalanceret regional udvikling og fremme større territorial samhørighed, især i den del af sektoren for de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område, der er møntet på børn og spædbørn (14).

| 3.9 | For at integrere de vandrende arbejdstagere på bedre vis skal der opstilles finansielle og organisationsrelaterede støtteforanstaltninger, der sigter mod sprogundervisning, en forbedring af fagets image, modtagelse og husning samt uddannelse i plejepraksis. Der bør samtidig tages højde for den efterfølgende reintegrering i hjemlandet for at undgå hjerneflugt på sundhedsområdet (15). |
| --- | --- |

3.9

For at integrere de vandrende arbejdstagere på bedre vis skal der opstilles finansielle og organisationsrelaterede støtteforanstaltninger, der sigter mod sprogundervisning, en forbedring af fagets image, modtagelse og husning samt uddannelse i plejepraksis. Der bør samtidig tages højde for den efterfølgende reintegrering i hjemlandet for at undgå hjerneflugt på sundhedsområdet (15).

| 3.10 | Investeringsomkostningerne i sektoren er derfor ganske høje og ofte kontroversielle set ud fra et bæredygtighedskriterium, idet den finansielle krise har gjort det nødvendigt at forbedre omkostningseffektiviteten for de sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser. Medlemsstaterne er således under pres for at finde den rette balance mellem levering af sundhedsmæssige ydelser til alle og overholdelse af de budgetmæssige begrænsninger. Ser man på de opnåede resultater, står det imidlertid klart, at investeringerne i denne sektor er yderst produktive og nyttige: arbejdsstyrken er sundere, bedre integreret, mere kvalificeret, bedre motiveret og også mere stabil. |
| --- | --- |

3.10

Investeringsomkostningerne i sektoren er derfor ganske høje og ofte kontroversielle set ud fra et bæredygtighedskriterium, idet den finansielle krise har gjort det nødvendigt at forbedre omkostningseffektiviteten for de sociale og sundhedsmæssige tjenesteydelser. Medlemsstaterne er således under pres for at finde den rette balance mellem levering af sundhedsmæssige ydelser til alle og overholdelse af de budgetmæssige begrænsninger. Ser man på de opnåede resultater, står det imidlertid klart, at investeringerne i denne sektor er yderst produktive og nyttige: arbejdsstyrken er sundere, bedre integreret, mere kvalificeret, bedre motiveret og også mere stabil.

| 3.11 | Lissabontraktatens protokol om tjenesteydelser af almen interesse, der er vedlagt som bilag til traktaten, har desuden indført vigtig innovation i den henseende, »eftersom den dækker alle tjenesteydelser af almen interesse og for første gang i en traktat indfører betegnelsen »ikke-økonomiske tjenesteydelser af almen interesse« over for »tjenesteydelser af almen økonomisk interesse«« (16). De personrelaterede tjenesteydelser har unægtelig både en »økonomisk« såvel som en »ikke-økonomisk« karakter. De er af almen økonomisk interesse, da de er vigtige for, at alle industri- og servicesektorer er velfungerende, mens deres ikke-økonomiske aspekt har betydning for integrationen af alle borgere og den sociale samhørighed i samfundet. |
| --- | --- |

3.11

Lissabontraktatens protokol om tjenesteydelser af almen interesse, der er vedlagt som bilag til traktaten, har desuden indført vigtig innovation i den henseende, »eftersom den dækker alle tjenesteydelser af almen interesse og for første gang i en traktat indfører betegnelsen »ikke-økonomiske tjenesteydelser af almen interesse« over for »tjenesteydelser af almen økonomisk interesse«« (16). De personrelaterede tjenesteydelser har unægtelig både en »økonomisk« såvel som en »ikke-økonomisk« karakter. De er af almen økonomisk interesse, da de er vigtige for, at alle industri- og servicesektorer er velfungerende, mens deres ikke-økonomiske aspekt har betydning for integrationen af alle borgere og den sociale samhørighed i samfundet.

| 3.12 | Protokollen er ifølge EØSU »ikke blot en erklæring om fortolkning af traktaterne og Unionens fælles værdier, hvad angår tjenesteydelser af almen interesse, men skal ses som en brugsanvisning for Unionen og medlemsstaterne. Den placerer konsekvent brugerne og opfyldelsen af deres behov, præferencer og rettigheder i centrum for bestemmelserne og fastholder fælles principper om et højt niveau med hensyn til kvalitet, sikkerhed og tilgængelighed, lige behandling og fremme af universel adgang« (17). |
| --- | --- |

3.12

Protokollen er ifølge EØSU »ikke blot en erklæring om fortolkning af traktaterne og Unionens fælles værdier, hvad angår tjenesteydelser af almen interesse, men skal ses som en brugsanvisning for Unionen og medlemsstaterne. Den placerer konsekvent brugerne og opfyldelsen af deres behov, præferencer og rettigheder i centrum for bestemmelserne og fastholder fælles principper om et højt niveau med hensyn til kvalitet, sikkerhed og tilgængelighed, lige behandling og fremme af universel adgang« (17).

| 3.13 | Frem for alt er det vigtigt at give sektoren en stærk europæisk dimension ved hjælp af en harmoniseret EU-ramme og en europæisk strategi for strukturelle foranstaltninger, selvom udvalget allerede har fremhævet »de nationale, regionale og lokale myndigheders vigtige rolle og vide skønsbeføjelser med hensyn til at levere, udlægge og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse så tæt på brugernes behov som muligt« (18). |
| --- | --- |

3.13

Frem for alt er det vigtigt at give sektoren en stærk europæisk dimension ved hjælp af en harmoniseret EU-ramme og en europæisk strategi for strukturelle foranstaltninger, selvom udvalget allerede har fremhævet »de nationale, regionale og lokale myndigheders vigtige rolle og vide skønsbeføjelser med hensyn til at levere, udlægge og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse så tæt på brugernes behov som muligt« (18).

4.   På ved mod en europæisk strategi for innovative og intelligente tjenester på det sociale og sundhedsmæssige område

| 4.1 | EØSU mener, at det er vigtigt at udvikle en europæisk strategi til imødegåelse og styring af de ændringer, der i øjeblikket finder sted i det europæiske samfund og dets økonomiske og sociale model. Det forudsætter, at der fastlægges strategiske prioriteringer for den europæiske sektor for personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område. De omfatter:






  — | menneskelige ressourcer og deres uddannelse og information; |
| --- | --- | --- |

4.1

EØSU mener, at det er vigtigt at udvikle en europæisk strategi til imødegåelse og styring af de ændringer, der i øjeblikket finder sted i det europæiske samfund og dets økonomiske og sociale model. Det forudsætter, at der fastlægges strategiske prioriteringer for den europæiske sektor for personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område. De omfatter:

—

menneskelige ressourcer og deres uddannelse og information;

| — | passende teknologier; |
| --- | --- |

—

passende teknologier;

| — | et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser; |
| --- | --- |

—

et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser;

| — | bedre betingelser for mobilitet og udveksling; |
| --- | --- |

—

bedre betingelser for mobilitet og udveksling;

| — | accept af de europæiske kvalitetsprincipper; |
| --- | --- |

—

accept af de europæiske kvalitetsprincipper;

| — | fuld anerkendelse af eksamensbeviser; |
| --- | --- |

—

fuld anerkendelse af eksamensbeviser;

| — | forskning i at optimere tjenesteydelsernes effektivitet; |
| --- | --- |

—

forskning i at optimere tjenesteydelsernes effektivitet;

| — | dokumentation og udveksling af positive erfaringer, og |
| --- | --- |

—

dokumentation og udveksling af positive erfaringer, og

| — | støttepolitikker, strukturer og infrastrukturer. |
| --- | --- |

—

støttepolitikker, strukturer og infrastrukturer.

| 4.2 | De menneskelige ressourcer er den første store søjle i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser, som det fremgår af de midler, der er afsat under Europa 2020-strategien til målet om at holde EU's borgere aktive, socialt integrerede og sunde i længere tid, hvilket i sidste ende vil have en positiv afsmitning på produktivitet og konkurrenceevne. Sektoren er blandt de første, der nævnes i Initiativet om ledende markeder i Europa, og er en integreret del af flagskibsinitiativet En dagsorden for nye kvalifikationer og job. |
| --- | --- |

4.2

De menneskelige ressourcer er den første store søjle i sektoren for personrelaterede tjenesteydelser, som det fremgår af de midler, der er afsat under Europa 2020-strategien til målet om at holde EU's borgere aktive, socialt integrerede og sunde i længere tid, hvilket i sidste ende vil have en positiv afsmitning på produktivitet og konkurrenceevne. Sektoren er blandt de første, der nævnes i Initiativet om ledende markeder i Europa, og er en integreret del af flagskibsinitiativet En dagsorden for nye kvalifikationer og job.

| 4.2.1 | Med tanke for tjenesteydelsernes betydning bør EU's strategiske aktion vedrørende menneskelige ressourcer have fokus på:






  — | informationssystemer om efterspurgte erhvervsprofiler og jobmuligheder; |
| --- | --- | --- |

4.2.1

Med tanke for tjenesteydelsernes betydning bør EU's strategiske aktion vedrørende menneskelige ressourcer have fokus på:

—

informationssystemer om efterspurgte erhvervsprofiler og jobmuligheder;

| — | foranstaltninger til fremme og integration af kvalifikationer; |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til fremme og integration af kvalifikationer;

| — | international anerkendelse af kvalifikationer/eksamensbeviser for at lette mobilitet; |
| --- | --- |

—

international anerkendelse af kvalifikationer/eksamensbeviser for at lette mobilitet;

| — | effektiv erhvervsvejledning og kommunikation, herunder især sprogtilegnelse; |
| --- | --- |

—

effektiv erhvervsvejledning og kommunikation, herunder især sprogtilegnelse;

| — | uddannelse/tilegnelse af færdigheder på e-teknologiområdet; |
| --- | --- |

—

uddannelse/tilegnelse af færdigheder på e-teknologiområdet;

| — | uddannelses- og opfriskningskurser om nye teknologier og nye terapeutiske metoder; |
| --- | --- |

—

uddannelses- og opfriskningskurser om nye teknologier og nye terapeutiske metoder;

| — | indførelse af stabiliseringsmekanismer i sektoren, attraktive arbejdsvilkår og karrieremuligheder samt bedre balance mellem kønnene; |
| --- | --- |

—

indførelse af stabiliseringsmekanismer i sektoren, attraktive arbejdsvilkår og karrieremuligheder samt bedre balance mellem kønnene;

| — | større faglig anerkendelse af arbejdsopgaverne i denne servicesektor; |
| --- | --- |

—

større faglig anerkendelse af arbejdsopgaverne i denne servicesektor;

| — | rammeregulering og enighed om kvalitetsprincipper og deres anvendelse samt klart definerede krav til læseplaner; |
| --- | --- |

—

rammeregulering og enighed om kvalitetsprincipper og deres anvendelse samt klart definerede krav til læseplaner;

| — | indførelse af hjælpetjenester, såsom vikarordninger, uddannelse og rådgivning for at sikre høj kvalitet i den sociale økonomi og sundhedsplejen og forbedre plejepersonalets velfærd, og |
| --- | --- |

—

indførelse af hjælpetjenester, såsom vikarordninger, uddannelse og rådgivning for at sikre høj kvalitet i den sociale økonomi og sundhedsplejen og forbedre plejepersonalets velfærd, og

| — | udnyttelse af de værdifulde ressourcer i den frivillige sektor, som kan yde et vigtigt bidrag i forhold til kvalitet, det følelsesmæssige aspekt og de frivillige mellemmenneskelige relationer, som er uundværlige for tjenestemodtagerens psykiske og fysiske velfærd. |
| --- | --- |

—

udnyttelse af de værdifulde ressourcer i den frivillige sektor, som kan yde et vigtigt bidrag i forhold til kvalitet, det følelsesmæssige aspekt og de frivillige mellemmenneskelige relationer, som er uundværlige for tjenestemodtagerens psykiske og fysiske velfærd.

Disse aktioner på europæisk plan bør ledsages af foranstaltninger om løbende overvågning baseret på en nøje videnskabelig vurdering.

| 4.3 | Indførelse af passende teknologier i sektoren til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere udgør denne strategis anden søjle: strukturel såvel som metodologisk og teknisk innovation i personrelaterede tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet kan bidrage til at imødegå udfordringen vedrørende bæredygtighed i forbindelse med de igangværende demografiske forandringer og realiseringen af inklusiv vækst. |
| --- | --- |

4.3

Indførelse af passende teknologier i sektoren til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere udgør denne strategis anden søjle: strukturel såvel som metodologisk og teknisk innovation i personrelaterede tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet kan bidrage til at imødegå udfordringen vedrørende bæredygtighed i forbindelse med de igangværende demografiske forandringer og realiseringen af inklusiv vækst.

| 4.3.1 | Kommunikations- og informationsteknologier bør tages i brug for at fremme autonomi og større ansvarliggørelse og en kultur med fokus på den personlige sundhed samt koordinering af de sociale og sundhedsmæssige tjenester med henblik på at udvikle stadigt mere integrerede ydelser, som sætter borgeren i centrum af et koordineret kontinuum af tjenesteydelser af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.3.1

Kommunikations- og informationsteknologier bør tages i brug for at fremme autonomi og større ansvarliggørelse og en kultur med fokus på den personlige sundhed samt koordinering af de sociale og sundhedsmæssige tjenester med henblik på at udvikle stadigt mere integrerede ydelser, som sætter borgeren i centrum af et koordineret kontinuum af tjenesteydelser af høj kvalitet.

| 4.3.2 | e-Sundhed, digitale færdigheder inden for informationsteknologi og telemedicin udgør tilsammen en vigtig søjle i innovationsprocessen inden for sundhedspleje og revalidering, da de giver patienter mulighed for at tage deres medicinske forhistorie med sig overalt og således nyde godt af en lægebehandling, der er så individuelt tilpasset som muligt (19). |
| --- | --- |

4.3.2

e-Sundhed, digitale færdigheder inden for informationsteknologi og telemedicin udgør tilsammen en vigtig søjle i innovationsprocessen inden for sundhedspleje og revalidering, da de giver patienter mulighed for at tage deres medicinske forhistorie med sig overalt og således nyde godt af en lægebehandling, der er så individuelt tilpasset som muligt (19).

| 4.3.3 | Hvis de personrelaterede tjenesteydelser skal være effektive, må der opstilles en avanceret teknologisk platform til udveksling af succesfuld praksis mellem brugere og leverandører af langtidspleje, udveksling af retningslinjer for lokal beslutningstagning samt kvalitetsevaluering/-overvågning. Platformen skal også være et forum, hvor processerne til omsorgsplanlægning kan finjusteres med henblik på at forbedre omkostningsfordelingssystemer for sociale, sundhedsmæssige samt paramedicinske ydelser (20). |
| --- | --- |

4.3.3

Hvis de personrelaterede tjenesteydelser skal være effektive, må der opstilles en avanceret teknologisk platform til udveksling af succesfuld praksis mellem brugere og leverandører af langtidspleje, udveksling af retningslinjer for lokal beslutningstagning samt kvalitetsevaluering/-overvågning. Platformen skal også være et forum, hvor processerne til omsorgsplanlægning kan finjusteres med henblik på at forbedre omkostningsfordelingssystemer for sociale, sundhedsmæssige samt paramedicinske ydelser (20).

| 4.3.4 | Gennem F&U på nationalt og europæisk niveau skal man drage størst mulig nytte af it-teknologier i de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale, sundheds- og uddannelsesmæssige område for at fremme nye fagprofiler, der skal skræddersyes, så de passer til de forskellige behov blandt børn, handicappede, ældre og borgere med fysiske eller psykiske lidelser. |
| --- | --- |

4.3.4

Gennem F&U på nationalt og europæisk niveau skal man drage størst mulig nytte af it-teknologier i de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale, sundheds- og uddannelsesmæssige område for at fremme nye fagprofiler, der skal skræddersyes, så de passer til de forskellige behov blandt børn, handicappede, ældre og borgere med fysiske eller psykiske lidelser.

| 4.4 | Søjle tre: muligheden for at opstille et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser bør nøje overvejes med det formål at overvinde de eksisterende uligheder og reelt sikre den grundlæggende fri etableringsret (under overholdelse af som minimum de lovbestemte og overenskomstmæssige arbejdsmarkedsstandarder i modtagelseslandet) og frihed til at levere tjenesteydelser (især i denne sektor, som er vigtig for tjenesteydelsernes frie bevægelighed) gennem gensidig anerkendelse, administrativt samarbejde og – om nødvendigt – harmonisering med henblik på at tilvejebringe en række ansvarlige tjenesteydelser med borgeren i centrum i hele EU. EU og medlemsstaterne bør udøve deres ansvar i fællesskab for at realisere denne målsætning. |
| --- | --- |

4.4

Søjle tre: muligheden for at opstille et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser bør nøje overvejes med det formål at overvinde de eksisterende uligheder og reelt sikre den grundlæggende fri etableringsret (under overholdelse af som minimum de lovbestemte og overenskomstmæssige arbejdsmarkedsstandarder i modtagelseslandet) og frihed til at levere tjenesteydelser (især i denne sektor, som er vigtig for tjenesteydelsernes frie bevægelighed) gennem gensidig anerkendelse, administrativt samarbejde og – om nødvendigt – harmonisering med henblik på at tilvejebringe en række ansvarlige tjenesteydelser med borgeren i centrum i hele EU. EU og medlemsstaterne bør udøve deres ansvar i fællesskab for at realisere denne målsætning.

| 4.4.1 | Udfordringen med at omdanne den europæiske økonomi til en innovativ og moderne økonomi, der bygger på en fuld gennemførelse af den fjerde frihed om tjenesteydelsernes frie bevægelighed samt udvikling af en »femte frihed«, dvs. den fulde og frie bevægelighed af viden, vil give Europa mulighed for at udnytte sit potentiale fuldt ud. I den sammenhæng skal innovationsresultaterne på social- og sundhedsområdet overvåges ved hjælp af et europæisk overvågningssystem, der opstilles med henblik herpå. |
| --- | --- |

4.4.1

Udfordringen med at omdanne den europæiske økonomi til en innovativ og moderne økonomi, der bygger på en fuld gennemførelse af den fjerde frihed om tjenesteydelsernes frie bevægelighed samt udvikling af en »femte frihed«, dvs. den fulde og frie bevægelighed af viden, vil give Europa mulighed for at udnytte sit potentiale fuldt ud. I den sammenhæng skal innovationsresultaterne på social- og sundhedsområdet overvåges ved hjælp af et europæisk overvågningssystem, der opstilles med henblik herpå.

| 4.4.2 | Der er behov for et solidarisk europæisk rum, der sikrer adgang til de basale personrelaterede kvalitetsydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område i hele EU. Med henblik herpå skal man også gennemføre »den frivillige europæiske kvalitetsramme i de enkelte medlemsstater og inden for en række sektorer« (21) og inddrage brugere i kvalitetsdefinitionen og -vurderingen. |
| --- | --- |

4.4.2

Der er behov for et solidarisk europæisk rum, der sikrer adgang til de basale personrelaterede kvalitetsydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område i hele EU. Med henblik herpå skal man også gennemføre »den frivillige europæiske kvalitetsramme i de enkelte medlemsstater og inden for en række sektorer« (21) og inddrage brugere i kvalitetsdefinitionen og -vurderingen.

| 4.4.3 | Forudsætningen for et system for integrerede tjenester er, at der ud over harmoniserede kvalitetsprincipper eksisterer en gensidig anerkendelse af kvalifikationer samt kvalitetskontrol af de enkelte ydelser, og at der indledes en social dialog på forskellige niveauer og tæt på borgerne med inddragelse af alle aktører for at intensivere det gensidige samarbejde. |
| --- | --- |

4.4.3

Forudsætningen for et system for integrerede tjenester er, at der ud over harmoniserede kvalitetsprincipper eksisterer en gensidig anerkendelse af kvalifikationer samt kvalitetskontrol af de enkelte ydelser, og at der indledes en social dialog på forskellige niveauer og tæt på borgerne med inddragelse af alle aktører for at intensivere det gensidige samarbejde.

| 4.5 | Støttepolitikker samt politikker for strukturer og infrastrukturer udgør den fjerde søjle i den europæiske strategi på området for personrelaterede tjenesteydelser. |
| --- | --- |

4.5

Støttepolitikker samt politikker for strukturer og infrastrukturer udgør den fjerde søjle i den europæiske strategi på området for personrelaterede tjenesteydelser.

| 4.5.1 | Et nøgleelement i denne søjle er, at man på målrettet vis iværksætter EU-programmer og strukturelle foranstaltninger – sammen med foranstaltningerne under Europa 2020-strategien – med særligt fokus på Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne samt EU-programmerne Kultur og Horisont 2014/2020. |
| --- | --- |

4.5.1

Et nøgleelement i denne søjle er, at man på målrettet vis iværksætter EU-programmer og strukturelle foranstaltninger – sammen med foranstaltningerne under Europa 2020-strategien – med særligt fokus på Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne samt EU-programmerne Kultur og Horisont 2014/2020.

| 4.5.2 | Man bør på EU-niveau også opstille foranstaltninger til udvikling af en EU-ramme, der skal lette og fremme gode resultater, for så vidt angår faglige kvalifikationer og tjenesternes kvalitet, dokumentation og udveksling af positive erfaringer. Rammen skal indføre standardiserede systemer til overvågning af kvalitet, kundetilfredshed og værdi for pengene. Det sker af hensyn til tjenesteudbydernes faglighed, arbejdsvilkår og karrieremuligheder såvel som med tanke for offentlige, private og socioøkonomiske virksomheder, der opererer i sektoren, og endelig med øje for tjenestemodtagerne og deres familier samt den sociale økonomi. |
| --- | --- |

4.5.2

Man bør på EU-niveau også opstille foranstaltninger til udvikling af en EU-ramme, der skal lette og fremme gode resultater, for så vidt angår faglige kvalifikationer og tjenesternes kvalitet, dokumentation og udveksling af positive erfaringer. Rammen skal indføre standardiserede systemer til overvågning af kvalitet, kundetilfredshed og værdi for pengene. Det sker af hensyn til tjenesteudbydernes faglighed, arbejdsvilkår og karrieremuligheder såvel som med tanke for offentlige, private og socioøkonomiske virksomheder, der opererer i sektoren, og endelig med øje for tjenestemodtagerne og deres familier samt den sociale økonomi.

| 4.5.2.1 | Den frivillige sektor spiller i den forbindelse en stor rolle og yder et bidrag af høj kvalitet til de menneskelige, sociale og følelsesmæssige aspekter, hvilket man bør støtte og fremme: Der bør være et særligt fokus på EU-foranstaltninger, der støtter udveksling af bedste praksis inden for frivilligt arbejde i sektoren for personrelaterede ydelser. |
| --- | --- |

4.5.2.1

Den frivillige sektor spiller i den forbindelse en stor rolle og yder et bidrag af høj kvalitet til de menneskelige, sociale og følelsesmæssige aspekter, hvilket man bør støtte og fremme: Der bør være et særligt fokus på EU-foranstaltninger, der støtter udveksling af bedste praksis inden for frivilligt arbejde i sektoren for personrelaterede ydelser.

| 4.5.3 | Der skal være fokus på betydningen af investeringer og især vægt på behovet for at diversificere den finansielle dækning (beskatning, forskellige former for bidrag til social sikring (beskyttelse), forsikring, solidaritet mellem generationerne, offentlig-private partnerskaber), eftersom størstedelen af befolkningen ikke kan dække omkostningerne til langsigtet sundhedspleje. |
| --- | --- |

4.5.3

Der skal være fokus på betydningen af investeringer og især vægt på behovet for at diversificere den finansielle dækning (beskatning, forskellige former for bidrag til social sikring (beskyttelse), forsikring, solidaritet mellem generationerne, offentlig-private partnerskaber), eftersom størstedelen af befolkningen ikke kan dække omkostningerne til langsigtet sundhedspleje.

| 4.5.4 | Man bør på EU-niveau afsætte en del af strukturfondsmidlerne til udvikling af mangelfulde sociale infrastrukturer, sundhedstjenester og plejeydelser og til lokale beskæftigelsesinitiativer i sektoren samt indføre en særlig budgetpost til landdistrikter og dårligt stillede områder via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Leader-initiativet. |
| --- | --- |

4.5.4

Man bør på EU-niveau afsætte en del af strukturfondsmidlerne til udvikling af mangelfulde sociale infrastrukturer, sundhedstjenester og plejeydelser og til lokale beskæftigelsesinitiativer i sektoren samt indføre en særlig budgetpost til landdistrikter og dårligt stillede områder via Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Leader-initiativet.

| 4.5.5 | På EU-niveau bør man ligeledes revidere støtteforanstaltningerne for familiepolitikker med det mål at sikre mere fleksible aftaler på arbejdspladsen for personer, der yder pleje til familiemedlemmer. |
| --- | --- |

4.5.5

På EU-niveau bør man ligeledes revidere støtteforanstaltningerne for familiepolitikker med det mål at sikre mere fleksible aftaler på arbejdspladsen for personer, der yder pleje til familiemedlemmer.

5.   Afsluttende bemærkninger

| 5.1 | EØSU mener fuldt og fast, at »inden for bl.a. sundhedsområdet, børnepasning, ældreomsorg, bistand til handicappede og socialt boligbyggeri udgør disse tjenesteydelser et vigtigt sikkerhedsnet for borgerne og bidrager til at fremme social samhørighed« (22). |
| --- | --- |

5.1

EØSU mener fuldt og fast, at »inden for bl.a. sundhedsområdet, børnepasning, ældreomsorg, bistand til handicappede og socialt boligbyggeri udgør disse tjenesteydelser et vigtigt sikkerhedsnet for borgerne og bidrager til at fremme social samhørighed« (22).

| 5.2 | Udvalget fremhæver, at de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område er af almen interesse – såvel økonomisk og som ikke-økonomisk – og at de spiller en vigtig rolle for et velfungerende europæisk samfund af høj kvalitet, i og med at de bidrager til social sikring og inddragelse samt i betydeligt omfang til økonomiens præstationsniveau og konkurrenceevne. Mens efterspørgslen på disse ydelser stiger, sker der samtidig et fald i finansieringskapaciteten som følge af den økonomiske krise og, på længere sigt, de demografiske tendenser. |
| --- | --- |

5.2

Udvalget fremhæver, at de personrelaterede tjenesteydelser på det sociale samt sundheds- og uddannelsesmæssige område er af almen interesse – såvel økonomisk og som ikke-økonomisk – og at de spiller en vigtig rolle for et velfungerende europæisk samfund af høj kvalitet, i og med at de bidrager til social sikring og inddragelse samt i betydeligt omfang til økonomiens præstationsniveau og konkurrenceevne. Mens efterspørgslen på disse ydelser stiger, sker der samtidig et fald i finansieringskapaciteten som følge af den økonomiske krise og, på længere sigt, de demografiske tendenser.

| 5.3 | EØSU understreger kraftigt Lissabontraktatens målsætninger for uddannelse, socialsikring og sundhed. De afspejler den kollektive sociale bevidsthed og ønsket om at give borgerne en så høj levestandard, som alle medlemsstaternes økonomi tillader. |
| --- | --- |

5.3

EØSU understreger kraftigt Lissabontraktatens målsætninger for uddannelse, socialsikring og sundhed. De afspejler den kollektive sociale bevidsthed og ønsket om at give borgerne en så høj levestandard, som alle medlemsstaternes økonomi tillader.

| 5.4 | Under de nuværende forhold mener EØSU derfor, at forudsætningen for en yderligere udvikling i disse sektorer er:






  — | en konkret europæisk strategi for innovative og intelligente tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet og de dertil knyttede uddannelsestjenester med fokus på optimering af de menneskelige ressourcer, indførelse af passende teknologier til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere, udvikling af et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser samt vægt på strukturpolitikker og støtte til infrastrukturer med opbakning fra den sociale dialog og dialogen med civilsamfundet på forskellige niveauer; |
| --- | --- | --- |

5.4

Under de nuværende forhold mener EØSU derfor, at forudsætningen for en yderligere udvikling i disse sektorer er:

—

en konkret europæisk strategi for innovative og intelligente tjenesteydelser på social- og sundhedsområdet og de dertil knyttede uddannelsestjenester med fokus på optimering af de menneskelige ressourcer, indførelse af passende teknologier til støtte for tjenestemodtagere og -udbydere, udvikling af et europæisk rum for integrerede tjenesteydelser samt vægt på strukturpolitikker og støtte til infrastrukturer med opbakning fra den sociale dialog og dialogen med civilsamfundet på forskellige niveauer;

| — | en mere effektiv udnyttelse af de finansielle og menneskelige ressourcer samt eksisterende infrastrukturer, anvendelse af kvalitetsprincipper og effektivitetsovervågning med foranstaltninger til fremme og integration af kvalifikationer; forbedring af konkurrenceevnen gennem overenskomstforhandlinger; større inddragelse af den private og frivillige sektor samt den sociale økonomi, nye former for partnerskaber mellem sektorerne og bedre udgiftsundersøgelser samt en samlet vurdering af tjenesteydelsernes effektivitet og omkostningseffektivitet. |
| --- | --- |

—

en mere effektiv udnyttelse af de finansielle og menneskelige ressourcer samt eksisterende infrastrukturer, anvendelse af kvalitetsprincipper og effektivitetsovervågning med foranstaltninger til fremme og integration af kvalifikationer; forbedring af konkurrenceevnen gennem overenskomstforhandlinger; større inddragelse af den private og frivillige sektor samt den sociale økonomi, nye former for partnerskaber mellem sektorerne og bedre udgiftsundersøgelser samt en samlet vurdering af tjenesteydelsernes effektivitet og omkostningseffektivitet.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se EØSU's udtalelse om »Virkningerne af befolkningsaldringen på sundheds- og socialsystemerne«, EUT C 44 af 11.2.2011, s. 10; EØSU's udtalelse om »Solidaritet på sundhedsområdet: Begrænsning af uligheder på sundhedsområdet«, EUT C 18 af 19.1.2011, s. 74; EØSU's udtalelse om »Hensyntagen til ældres behov«, EUT C 77 af 31.3.2009, s. 115; EØSU's udtalelse om »Mishandling af ældre«, EUT C 44 af 16.2.2008, s. 109.

1

(2)  Se EØSU's udtalelse om »Aktiv aldring/ Horisont 2020«, EUT C 229 af 31.7.2012, s. 13; EØSU's udtalelse om »Ældres bidrag til og deltagelse i samfundslivet«, endnu ikke offentliggjort i EUT.

2

(3)  Se EØSU's udtalelse om »Hensyntagen til ældres behov«, EUT C 77 af 31.3.2009, s. 115; EØSU's udtalelse om »Voksenuddannelse«EUT C 204 af 9.8.2008, s. 89, EØSU's udtalelse om »Migration, mobilitet og uddannelse«, EUT C 218 af 11.9.2009, s. 85; EØSU's udtalelse om »Kvalitetssikring af erhvervsuddannelse«, EUT C 100 af 30.4.2009, s. 136.

3

(4)  Se Eurostat, Labour Force Survey, DS-073433, 3/2010.

4

Labour Force Survey

(5)  Fælles bidrag fra EPSU (European Federation of Public Services Union) og ETUC (European Trade Union Confederation) til Europa-Kommissionens høring om udnyttelse af beskæftigelsespotentialet inden for personlige tjenesteydelser og tjenesteydelser i hjemmet, Bruxelles den 18. juli 2012.

5

(6)  Se COM(2011) 709 final.

6

(7)  Se rapporten om den demografiske udvikling: The European Economy Series nr. 4/2011, The 2012 Ageing Report, Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for økonomiske og finansielle anliggender.

7

The European Economy Series

The 2012 Ageing Report

(8)  Se Study on pay in the care sector in relation to overall pay levels and the gender pay gap in different countries in the European Union, European Federation of Public Service Union, J. Pillinger 2/2010.

8

Study on pay in the care sector in relation to overall pay levels and the gender pay gap in different countries in the European Union

(9)  Se COM(2010) 2020 final med prioriterede initiativer såsom Innovation i EU og den digitale dagsorden for Europa.

9

(10)  Se EØSU's udtalelse om »Den kønsbestemte lønforskel«, EUT C 211 af 19.8.2008, s. 54; EØSU's udtalelse om »Ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«, EUT C 318 af 23.12.2006, s. 173, Charter on Gender Mainstreaming in Trade Unions vedtaget på ETUC's kongres i Sevilla den 23.5.2007 og Europa-Kommissionens Manual for Gender Mainstreaming of Employment Policies, juli 2007.

10

Charter on Gender Mainstreaming in Trade Unions

Manual for Gender Mainstreaming of Employment Policies

(11)  Se Study on pay in the care sector in relation to overall pay levels and the gender pay gap in different countries in the European Union, European Federation of Public Service Union, J. Pillinger 2/2010.

11

Study on pay in the care sector in relation to overall pay levels and the gender pay gap in different countries in the European Union

(12)  AMECO-databasen – Emplyment in Europe – EU KLEMS Accounts (Capital (K), Labour (L), Energy (E), Material (M) and Service inputs (S)). European Commission quarterly review.

12

Emplyment in Europe – EU KLEMS Accounts (Capital (K), Labour (L), Energy (E), Material (M) and Service inputs (S)). European Commission quarterly review

(13)  Beretning fra ETUC om gennemførelsen af direktivet om tjenesteydelser i det indre marked, 2010.

13

(14)  COM(2011) 66 final.

14

(15)  Se EØSU's udtalelse om »Familiepolitik og demografisk udvikling«, EUT C 218 af 23.7.2011, s. 7, EØSU's udtalelse om »Modernisering af videregående uddannelser«, EUT C 181 af 21.6.2012, s. 143–149.

15

(16)  Se EØSU's udtalelse om »Tjenesteydelser af almen økonomisk interesse: Hvordan skal ansvaret fordeles mellem EU og medlemsstaterne?«EUT C 128 af 18.5.2010, s. 65-68.

16

(17)  Jf. fodnote 16.

17

(18)  Jf. fodnote 16.

18

(19)  Jf. Konference om e-Sundhed 2012, København.

19

(20)  Se Help Wanted? Providing and Paying for Long-Term Care, OECD, 2011.

20

Help Wanted? Providing and Paying for Long-Term Care

(21)  COM(2011) 900 final.

21

(22)  COM(2011) 900 final.

22

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/23 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/23

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om partnerskabsprincippet i gennemførelsen af fondene under den fælles strategiske ramme — elementer til en europæisk adfærdskodeks for partnerskab

SWD(2012) 106 final (initiativudtalelse)

2013/C 44/04

Ordfører: Aurel Laurențiu PLOSCEANU

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 24. maj 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Partnerskabsprincippet i gennemførelsen af fondene under den fælles strategiske ramme — elementer til en europæisk adfærdskodeks for partnerskab«

SWD(2012) 106 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 21. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 158 stemmer og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU er fuldt overbevist om, at ægte partnerskaber, hvor alle partnere og interessenter fra det organiserede civilsamfund (1) inddrages i forberedelsen, gennemførelsen og den efterfølgende evaluering af programmer og projekter iværksat under EU's samhørighedspolitik, bidrager direkte til at øge kvaliteten af disse programmer og projekter og til, at resultaterne bliver som ønsket. Partnerskabsprincippet er et glimrende eksempel på, hvordan god forvaltning kan anvendes i andre EU-politikker og dermed sikre en effektiv gennemførelsen af Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

1.1

EØSU er fuldt overbevist om, at ægte partnerskaber, hvor alle partnere og interessenter fra det organiserede civilsamfund (1) inddrages i forberedelsen, gennemførelsen og den efterfølgende evaluering af programmer og projekter iværksat under EU's samhørighedspolitik, bidrager direkte til at øge kvaliteten af disse programmer og projekter og til, at resultaterne bliver som ønsket. Partnerskabsprincippet er et glimrende eksempel på, hvordan god forvaltning kan anvendes i andre EU-politikker og dermed sikre en effektiv gennemførelsen af Europa 2020-strategien.

| 1.2 | EØSU har efterlyst en adfærdskodeks og bakker derfor fuldt op om Kommissionens initiativ, ligesom det er helt enigt i de foreslåede henstillinger. EØSU er glad for den støtte, der har været til kodeksen fra Europa-Parlamentets og Regionsudvalgets side; dog minder det om, at alle offentlige og private partnere bør være ligeværdige i et partnerskab. |
| --- | --- |

1.2

EØSU har efterlyst en adfærdskodeks og bakker derfor fuldt op om Kommissionens initiativ, ligesom det er helt enigt i de foreslåede henstillinger. EØSU er glad for den støtte, der har været til kodeksen fra Europa-Parlamentets og Regionsudvalgets side; dog minder det om, at alle offentlige og private partnere bør være ligeværdige i et partnerskab.

| 1.3 | EØSU er imidlertid dybt skuffet over, at Rådet for øjeblikket har slettet den foreslåede adfærdskodeks fra Kommissionens forslag. EØSU opfordrer Regionsudvalget til, at de to udvalg sammen går i aktion for at forsvare kodeksen. |
| --- | --- |

1.3

EØSU er imidlertid dybt skuffet over, at Rådet for øjeblikket har slettet den foreslåede adfærdskodeks fra Kommissionens forslag. EØSU opfordrer Regionsudvalget til, at de to udvalg sammen går i aktion for at forsvare kodeksen.

| 1.4 | EØSU ser med stor alvor på den voksende bekymring i det organiserede civilsamfund med hensyn til gennemførelsen af partnerskabsprincippet. Indberetninger fra nogle medlemsstater viser en udvikling i retning af en udvanding af partnerskabsprincippet, og at inddragelsen af det organiserede civilsamfund er for nedadgående. Det giver også anledning til bekymring, at adfærdskodeksen er blevet slettet fra Kommissionens forslag. I denne tid med kriser er der brug for, at arbejdsmarkedets parter og øvrige civilsamfundsorganisationer engagerer sig endnu stærkere. |
| --- | --- |

1.4

EØSU ser med stor alvor på den voksende bekymring i det organiserede civilsamfund med hensyn til gennemførelsen af partnerskabsprincippet. Indberetninger fra nogle medlemsstater viser en udvikling i retning af en udvanding af partnerskabsprincippet, og at inddragelsen af det organiserede civilsamfund er for nedadgående. Det giver også anledning til bekymring, at adfærdskodeksen er blevet slettet fra Kommissionens forslag. I denne tid med kriser er der brug for, at arbejdsmarkedets parter og øvrige civilsamfundsorganisationer engagerer sig endnu stærkere.

| 1.5 | Selvom Kommissionens dokument endnu blot er et arbejdsdokument, kommer det på et godt tidspunkt, da strukturfondsprogramplanlægningen for perioden 2014-2020 allerede er startet i flere medlemsstater og regioner. Kommissionen bør aktivt udbrede kendskabet til dokumentet, så det kan bruges af de relevante partnere. EØSU opfordrer alle sine medlemmer til aktivt at tilskynde deres organisationer til at deltage i projekter og programmer under EU's samhørighedspolitik på grundlag af adfærdskodeksen. |
| --- | --- |

1.5

Selvom Kommissionens dokument endnu blot er et arbejdsdokument, kommer det på et godt tidspunkt, da strukturfondsprogramplanlægningen for perioden 2014-2020 allerede er startet i flere medlemsstater og regioner. Kommissionen bør aktivt udbrede kendskabet til dokumentet, så det kan bruges af de relevante partnere. EØSU opfordrer alle sine medlemmer til aktivt at tilskynde deres organisationer til at deltage i projekter og programmer under EU's samhørighedspolitik på grundlag af adfærdskodeksen.

| 1.6 | Det er magtpåliggende for EØSU at understrege, at de operationelle programmer bør have fokus på »partnerskabsvenlige« tiltag og foranstaltninger. Ligebehandling og pluralisme i partnerskaber, målrettede partnerskaber for målrettede programmer og større kapacitetsopbygning bør være de overordnede retningslinjer. |
| --- | --- |

1.6

Det er magtpåliggende for EØSU at understrege, at de operationelle programmer bør have fokus på »partnerskabsvenlige« tiltag og foranstaltninger. Ligebehandling og pluralisme i partnerskaber, målrettede partnerskaber for målrettede programmer og større kapacitetsopbygning bør være de overordnede retningslinjer.

| 1.7 | EØSU mener, at overvågningsudvalgene bør suppleres af andre partnerskabsinstrumenter. I den forbindelse minder EØSU om, at formuleringen i den af Europa-Parlamentet foreslåede ændring af artikel 5 i forordningen om fælles bestemmelser om, at myndighederne »samarbejder« med partnerne skal erstattes med »inddrager« partnerne. |
| --- | --- |

1.7

EØSU mener, at overvågningsudvalgene bør suppleres af andre partnerskabsinstrumenter. I den forbindelse minder EØSU om, at formuleringen i den af Europa-Parlamentet foreslåede ændring af artikel 5 i forordningen om fælles bestemmelser om, at myndighederne »samarbejder« med partnerne skal erstattes med »inddrager« partnerne.

| 1.8 | EØSU foreslår en »partnerskabskontrol«, som partnerne selv står for. En europæisk overvågningsordning af denne art bør være baseret på en enkel tjekliste og peerevalueringer, som Kommissionen står for i samarbejde med de europæiske interesseorganisationer. EØSU vil meget gerne deltage aktivt i dette arbejde. |
| --- | --- |

1.8

EØSU foreslår en »partnerskabskontrol«, som partnerne selv står for. En europæisk overvågningsordning af denne art bør være baseret på en enkel tjekliste og peerevalueringer, som Kommissionen står for i samarbejde med de europæiske interesseorganisationer. EØSU vil meget gerne deltage aktivt i dette arbejde.

| 1.9 | Korrekt gennemførelse af partnerskabsprincippet i overensstemmelse med adfærdskodeksen bør være en forudgående betingelse, når Kommissionen indgår partnerskabsaftaler med de forskellige medlemsstater. I den henseende kunne der lægges et ekstra beløb oveni midlerne til de operationelle programmer for at skabe et incitament til at opfylde denne betingelse. |
| --- | --- |

1.9

Korrekt gennemførelse af partnerskabsprincippet i overensstemmelse med adfærdskodeksen bør være en forudgående betingelse, når Kommissionen indgår partnerskabsaftaler med de forskellige medlemsstater. I den henseende kunne der lægges et ekstra beløb oveni midlerne til de operationelle programmer for at skabe et incitament til at opfylde denne betingelse.

2.   Baggrunden – partnerskab i udvikling

| 2.1 | Partnerskabsprincippet blev introduceret i 1988, men gennemførelsen har lige siden været usammenhængende og langsom. Et forløb, som har omfattet det organiserede civilsamfund, først og fremmest arbejdsmarkedets parter. Lande, hvor partnerskab er en naturlig del af den politiske beslutningsproces, har haft lettere ved at integrere princippet. Det blev styrket, da Kommissionen havde et mere direkte ansvar for samhørighedspolitikken, og dengang fællesskabsinitiativer som EQUAL og LEADER blev lanceret. |
| --- | --- |

2.1

Partnerskabsprincippet blev introduceret i 1988, men gennemførelsen har lige siden været usammenhængende og langsom. Et forløb, som har omfattet det organiserede civilsamfund, først og fremmest arbejdsmarkedets parter. Lande, hvor partnerskab er en naturlig del af den politiske beslutningsproces, har haft lettere ved at integrere princippet. Det blev styrket, da Kommissionen havde et mere direkte ansvar for samhørighedspolitikken, og dengang fællesskabsinitiativer som EQUAL og LEADER blev lanceret.

| 2.2 | I mange tilfælde har partnerskabet dog kun været formelt. I programmeringsperioden 2006-2013 er partnerskabsprincippet ikke blevet aktivt fremmet, trods det at aktørinddragelse i samme periode blev et helt centralt element i gennemførelsen af Lissabonstrategien. EU's samhørighedspolitik skulle tackle nye udfordringer, da EU blev udvidet med 10 lande i 2004 og senere med Bulgarien og Rumænien i 2007. |
| --- | --- |

2.2

I mange tilfælde har partnerskabet dog kun været formelt. I programmeringsperioden 2006-2013 er partnerskabsprincippet ikke blevet aktivt fremmet, trods det at aktørinddragelse i samme periode blev et helt centralt element i gennemførelsen af Lissabonstrategien. EU's samhørighedspolitik skulle tackle nye udfordringer, da EU blev udvidet med 10 lande i 2004 og senere med Bulgarien og Rumænien i 2007.

| 2.3 | Kommissionen slog ned på mangler, og civilsamfundspartnere kritiserede tilbageslag. I kølvandet på det ændrede balanceforhold mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forvaltningen af EU's samhørighedspolitik kom udbredelse af god praksis i centrum. |
| --- | --- |

2.3

Kommissionen slog ned på mangler, og civilsamfundspartnere kritiserede tilbageslag. I kølvandet på det ændrede balanceforhold mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forvaltningen af EU's samhørighedspolitik kom udbredelse af god praksis i centrum.

| 2.4 | I 2009 anmodede Kommissionen EØSU om en sonderende udtalelse om fremme af partnerskaber inden for strukturfondene på grundlag af god praksis. Udtalelsen blev dengang suppleret af publikationen »Der skal to til en tango« med udvalgte eksempler på god praksis i medlemsstaterne. Kommissionen er efterfølgende gået videre med EØSU's forslag til en adfærdskodeks. |
| --- | --- |

2.4

I 2009 anmodede Kommissionen EØSU om en sonderende udtalelse om fremme af partnerskaber inden for strukturfondene på grundlag af god praksis. Udtalelsen blev dengang suppleret af publikationen »Der skal to til en tango« med udvalgte eksempler på god praksis i medlemsstaterne. Kommissionen er efterfølgende gået videre med EØSU's forslag til en adfærdskodeks.

| 2.5 | Den nuværende situation viser, at partnerskaber med det organiserede civilsamfund er under udvikling i de fleste medlemsstater. På nogle områder kan Polen være et eksempel for andre, da der hele tiden udvikles god praksis. Partnerskab i praksis er uden tvivl en udfordring for de nyeste medlemslande, Bulgarien og Rumænien og snart Kroatien. Det samme kan siges om nogle af de medlemsstater, der tiltrådte i 2004, og dem, der har været medlemmer i adskillige år, f.eks. Portugal og Grækenland. |
| --- | --- |

2.5

Den nuværende situation viser, at partnerskaber med det organiserede civilsamfund er under udvikling i de fleste medlemsstater. På nogle områder kan Polen være et eksempel for andre, da der hele tiden udvikles god praksis. Partnerskab i praksis er uden tvivl en udfordring for de nyeste medlemslande, Bulgarien og Rumænien og snart Kroatien. Det samme kan siges om nogle af de medlemsstater, der tiltrådte i 2004, og dem, der har været medlemmer i adskillige år, f.eks. Portugal og Grækenland.

| 2.6 | Det organiserede civilsamfund ser med voksende bekymring på gennemførelsen af partnerskabsprincippet. Forventningerne bliver ikke indfriet. Indberetninger fra nogle medlemsstater viser en udvikling i retning af en udvanding af partnerskabsprincippet, at inddragelsen af det organiserede civilsamfundet er for nedadgående, og at Rådet har taget adfærdskodeksen af bordet. I nogle lande er programplanlægningen for årene 2014-2020 gået i gang uden egentlig inddragelse af de private aktører. Denne politiske modvilje må mildnes, så adfærdskodeksen kan gennemføres rigtigt. |
| --- | --- |

2.6

Det organiserede civilsamfund ser med voksende bekymring på gennemførelsen af partnerskabsprincippet. Forventningerne bliver ikke indfriet. Indberetninger fra nogle medlemsstater viser en udvikling i retning af en udvanding af partnerskabsprincippet, at inddragelsen af det organiserede civilsamfundet er for nedadgående, og at Rådet har taget adfærdskodeksen af bordet. I nogle lande er programplanlægningen for årene 2014-2020 gået i gang uden egentlig inddragelse af de private aktører. Denne politiske modvilje må mildnes, så adfærdskodeksen kan gennemføres rigtigt.

3.   Kommissionens forslag

| 3.1 | I henhold til Kommissionens forslag til fælles strategisk ramme for fondene for perioden 2014-2020 pålægges medlemsstaterne en klar forpligtelse til at etablere et partnerskab. Partnerskabet vil blive understøttet af en europæisk adfærdskodeks for partnerskaber, som fastlægger målene og betingelserne for gennemførelsen af partnerskaber og fremmer udvekslingen af information, erfaringer, resultater og god praksis blandt medlemsstaterne. Kodeksen skal vedtages af Kommissionen som en delegeret retsakt senest tre måneder efter vedtagelsen af forordningen om fælles bestemmelser. |
| --- | --- |

3.1

I henhold til Kommissionens forslag til fælles strategisk ramme for fondene for perioden 2014-2020 pålægges medlemsstaterne en klar forpligtelse til at etablere et partnerskab. Partnerskabet vil blive understøttet af en europæisk adfærdskodeks for partnerskaber, som fastlægger målene og betingelserne for gennemførelsen af partnerskaber og fremmer udvekslingen af information, erfaringer, resultater og god praksis blandt medlemsstaterne. Kodeksen skal vedtages af Kommissionen som en delegeret retsakt senest tre måneder efter vedtagelsen af forordningen om fælles bestemmelser.

| 3.2 | Kommissionens arbejdsdokument er et første skridt hen imod effektiv håndhævelse af partnerskabsprincippet. Under 6 overskrifter opregnes 18 udførlige retningslinjer. De seks overskrifter er:






  — | Hvilke partnere skal vælges |
| --- | --- | --- |

3.2

Kommissionens arbejdsdokument er et første skridt hen imod effektiv håndhævelse af partnerskabsprincippet. Under 6 overskrifter opregnes 18 udførlige retningslinjer. De seks overskrifter er:

—

Hvilke partnere skal vælges

| — | Hvordan inddrages partnerne i udarbejdelsen af programmeringsdokumenterne |
| --- | --- |

—

Hvordan inddrages partnerne i udarbejdelsen af programmeringsdokumenterne

| — | Hvordan inddrages partnerne i gennemførelsesfasen |
| --- | --- |

—

Hvordan inddrages partnerne i gennemførelsesfasen

| — | Hvordan inddrages partnerne i evalueringen |
| --- | --- |

—

Hvordan inddrages partnerne i evalueringen

| — | Hjælp til partnerne |
| --- | --- |

—

Hjælp til partnerne

| — | Udveksling af god praksis. |
| --- | --- |

—

Udveksling af god praksis.

| 3.3 | Det bemærkes, at forslaget til adfærdskodeks er blevet oversat til alle EU-sprog, hvilket vil gøre udbredelsen og anvendelsen nemmere. |
| --- | --- |

3.3

Det bemærkes, at forslaget til adfærdskodeks er blevet oversat til alle EU-sprog, hvilket vil gøre udbredelsen og anvendelsen nemmere.

4.   EØSU's tidligere udtalelser om partnerskab

| 4.1 | Efter specifik anmodning fra Kommissionen udarbejdede EØSU en udtalelse om partnerskabsprincippet i 2010 (ECO/258 - ordfører: Jan Olsson (2)) og har indgående behandlet Kommissionens forslag vedrørende partnerskab i sin udtalelse om forordningen om fælles bestemmelser (ECO/314 - ordfører: Ioannis VARDAKATSANIS). |
| --- | --- |

4.1

Efter specifik anmodning fra Kommissionen udarbejdede EØSU en udtalelse om partnerskabsprincippet i 2010 (ECO/258 - ordfører: Jan Olsson (2)) og har indgående behandlet Kommissionens forslag vedrørende partnerskab i sin udtalelse om forordningen om fælles bestemmelser (ECO/314 - ordfører: Ioannis VARDAKATSANIS).

| 4.2 | EØSU foreslog, at adfærdskodeksen baseredes på en række retningslinjer, som næsten alle er medtaget i Kommissionens arbejdsdokument:






  — | en plan for information/høring/medinddragelse af partnere |
| --- | --- | --- |

4.2

EØSU foreslog, at adfærdskodeksen baseredes på en række retningslinjer, som næsten alle er medtaget i Kommissionens arbejdsdokument:

—

en plan for information/høring/medinddragelse af partnere

| — | ansvarlighed fra myndighedernes side |
| --- | --- |

—

ansvarlighed fra myndighedernes side

| — | udvælgelse af partnere fra et bredt udsnit af samfundet |
| --- | --- |

—

udvælgelse af partnere fra et bredt udsnit af samfundet

| — | teknisk bistand til partnerne |
| --- | --- |

—

teknisk bistand til partnerne

| — | partnerskab som et projektkriterium |
| --- | --- |

—

partnerskab som et projektkriterium

| — | forenkling af procedurer og kontroller |
| --- | --- |

—

forenkling af procedurer og kontroller

| — | fremskyndelse af udbetalinger. |
| --- | --- |

—

fremskyndelse af udbetalinger.

| 4.3 | EØSU er fuldt overbevist om, at partnerskaber, hvor alle partnere som defineret i artikel 5, stk. 1, i forordningen om fælles bestemmelser, inddrages i forberedelsen, gennemførelsen og den efterfølgende evaluering af projekter iværksat under EU's samhørighedspolitik, er en direkte medvirkende faktor til, at politikken bliver en succes. Udvalget ser det som et fremskridt, at artikel 5 i Kommissionens forslag gør partnerskaber obligatoriske, og gentager, at der på alle niveauer skal være tale om en reel deltagelse i gennemførelsen af fondene, hvilket også gælder de partnere, der har stemmeret i overvågningsudvalgene. |
| --- | --- |

4.3

EØSU er fuldt overbevist om, at partnerskaber, hvor alle partnere som defineret i artikel 5, stk. 1, i forordningen om fælles bestemmelser, inddrages i forberedelsen, gennemførelsen og den efterfølgende evaluering af projekter iværksat under EU's samhørighedspolitik, er en direkte medvirkende faktor til, at politikken bliver en succes. Udvalget ser det som et fremskridt, at artikel 5 i Kommissionens forslag gør partnerskaber obligatoriske, og gentager, at der på alle niveauer skal være tale om en reel deltagelse i gennemførelsen af fondene, hvilket også gælder de partnere, der har stemmeret i overvågningsudvalgene.

| 4.4 | EØSU opfordrer Regionsudvalget til, at de to udvalg sammen går i aktion for at forsvare kodeksen, og Kommissionen og Europa-Parlamentet til igen at få den indføjet, efter at Rådet har fjernet den. Dette formulerede EØSU meget klart på det uformelle ministermøde i Nicosia den 6. november 2012. |
| --- | --- |

4.4

EØSU opfordrer Regionsudvalget til, at de to udvalg sammen går i aktion for at forsvare kodeksen, og Kommissionen og Europa-Parlamentet til igen at få den indføjet, efter at Rådet har fjernet den. Dette formulerede EØSU meget klart på det uformelle ministermøde i Nicosia den 6. november 2012.

5.   Første reaktioner fra andre EU-institutioner

Rådet

| 5.1 | Rådet har afvist Kommissionens forslag til en adfærdskodeks, hvilket utvivlsomt vil have negative følger for gennemførelsen af partnerskabsprincippet i praksis. |
| --- | --- |

5.1

Rådet har afvist Kommissionens forslag til en adfærdskodeks, hvilket utvivlsomt vil have negative følger for gennemførelsen af partnerskabsprincippet i praksis.

Europa-Parlamentet

| 5.2 | Europa-Parlamentet har foreslået en omfattende ændring af adfærdskodeksen i artikel 5 i forordningen om fælles bestemmelser baseret på ni krav. EØSU støtter dette. Ændringsforslaget er gengivet herunder (3). Dog er EØSU betænkelig ved, at parlamentet skelner mellem private og offentlige partnere, da det kan bane vej for forskelsbehandling af partnerne. |
| --- | --- |

5.2

Europa-Parlamentet har foreslået en omfattende ændring af adfærdskodeksen i artikel 5 i forordningen om fælles bestemmelser baseret på ni krav. EØSU støtter dette. Ændringsforslaget er gengivet herunder (3). Dog er EØSU betænkelig ved, at parlamentet skelner mellem private og offentlige partnere, da det kan bane vej for forskelsbehandling af partnerne.

Regionsudvalget

| 5.3 | Regionsudvalget bakker op om adfærdskodeksen og opfordrer de relevante lokale og regionale aktører til at etablere partnerskaber. Det fremhæver bl.a., at der bør tages hensyn til de særlige forhold i medlemsstaterne, vigtigheden af subsidiaritet og proportionalitet samt pluralisme i proceduren for udvælgelse af partnere, så også marginaliserede grupper inddrages. Regionsudvalget rejser spørgsmålet om partnernes rettigheder og ansvar og sondrer i den forbindelse også mellem private og offentlige partnere. |
| --- | --- |

5.3

Regionsudvalget bakker op om adfærdskodeksen og opfordrer de relevante lokale og regionale aktører til at etablere partnerskaber. Det fremhæver bl.a., at der bør tages hensyn til de særlige forhold i medlemsstaterne, vigtigheden af subsidiaritet og proportionalitet samt pluralisme i proceduren for udvælgelse af partnere, så også marginaliserede grupper inddrages. Regionsudvalget rejser spørgsmålet om partnernes rettigheder og ansvar og sondrer i den forbindelse også mellem private og offentlige partnere.

6.   Reaktioner fra det organiserede civilsamfund

| 6.1 | Det europæiske organiserede civilsamfund mener, at en af grundene til, at strukturfondene havde mindre gennemslagskraft i årene 2007-2013 i flere medlemsstater var, at der ikke var etableret partnerskaber. |
| --- | --- |

6.1

Det europæiske organiserede civilsamfund mener, at en af grundene til, at strukturfondene havde mindre gennemslagskraft i årene 2007-2013 i flere medlemsstater var, at der ikke var etableret partnerskaber.

| 6.2 | Det bør fremgå langt klarere, at det organiserede civilsamfund ligesom offentlige myndigheder repræsenterer almene interesser. |
| --- | --- |

6.2

Det bør fremgå langt klarere, at det organiserede civilsamfund ligesom offentlige myndigheder repræsenterer almene interesser.

| 6.3 | Ofte har det organiserede civilsamfund ikke mulighed for at indgå i reelle og ægte partnerskaber på grund af barrierer, der skyldes regler om samfinansiering, administrative byrder, utilstrækkelige målsætninger i de nationale operationelle programmer og manglende deltagelse i overvågning af fondene. |
| --- | --- |

6.3

Ofte har det organiserede civilsamfund ikke mulighed for at indgå i reelle og ægte partnerskaber på grund af barrierer, der skyldes regler om samfinansiering, administrative byrder, utilstrækkelige målsætninger i de nationale operationelle programmer og manglende deltagelse i overvågning af fondene.

| 6.4 | Det organiserede civilsamfund anerkender Kommissionens indsats for at forenkle procedurerne, men mener, at der endnu ikke er gjort nok for, at midlerne let og i rette tid kan udnyttes af den private sektor i bred forstand. Det er stadig for komplekst, og der er stadig for meget administration. Bureaukratiet må mindskes. Der må ses på følgende forhold:






  — | standardisering af dokumenter (til tiden – let tilgængelige – let forståelige); |
| --- | --- | --- |

6.4

Det organiserede civilsamfund anerkender Kommissionens indsats for at forenkle procedurerne, men mener, at der endnu ikke er gjort nok for, at midlerne let og i rette tid kan udnyttes af den private sektor i bred forstand. Det er stadig for komplekst, og der er stadig for meget administration. Bureaukratiet må mindskes. Der må ses på følgende forhold:

—

standardisering af dokumenter (til tiden – let tilgængelige – let forståelige);

| — | ændringer i løbet af gennemførelsesfasen må undgås; |
| --- | --- |

—

ændringer i løbet af gennemførelsesfasen må undgås;

| — | fleksible satser for samfinansiering; |
| --- | --- |

—

fleksible satser for samfinansiering;

| — | kortere frister for sene udbetalinger. |
| --- | --- |

—

kortere frister for sene udbetalinger.

| 6.5 | Det organiserede civilsamfund fremhæver, at kapacitetsopbygning er vigtig for partnerne, og ser gerne, at der fastlægges en definition af kapacitetsopbygning. Kapacitetsopbygning bør forstås som større inddragelse af partnerne i forberedelsen, gennemførelsen og overvågningen af strukturfondene i alle faser. |
| --- | --- |

6.5

Det organiserede civilsamfund fremhæver, at kapacitetsopbygning er vigtig for partnerne, og ser gerne, at der fastlægges en definition af kapacitetsopbygning. Kapacitetsopbygning bør forstås som større inddragelse af partnerne i forberedelsen, gennemførelsen og overvågningen af strukturfondene i alle faser.

| 6.6 | EØSU peger på behovet for at etablere et bredtfavnende partnerskab, som repræsenterer en lang række forskellige interesser. Det bør klart være fastlagt, hvordan disse forskellige partneres ansvar og opgaver skal fordeles. |
| --- | --- |

6.6

EØSU peger på behovet for at etablere et bredtfavnende partnerskab, som repræsenterer en lang række forskellige interesser. Det bør klart være fastlagt, hvordan disse forskellige partneres ansvar og opgaver skal fordeles.

7.   Generelle bemærkninger

| 7.1 | Gennemførelse af partnerskabsprincippet i praksis er en kontinuerlig proces. Kommissionens forslag er et første skridt i retning mod at formalisere og kodificere partnerskabsprincippet på EU-niveau. EØSU konstaterer med tilfredshed, at både Europa-Parlamentet og Regionsudvalget støtter anvendelsen af partnerskabsprincippet i praksis. Partnerskabsprincippet er da også et glimrende eksempel på, hvordan god forvaltning kan anvendes i andre EU-politikker og dermed sikre en effektiv gennemførelse af Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

7.1

Gennemførelse af partnerskabsprincippet i praksis er en kontinuerlig proces. Kommissionens forslag er et første skridt i retning mod at formalisere og kodificere partnerskabsprincippet på EU-niveau. EØSU konstaterer med tilfredshed, at både Europa-Parlamentet og Regionsudvalget støtter anvendelsen af partnerskabsprincippet i praksis. Partnerskabsprincippet er da også et glimrende eksempel på, hvordan god forvaltning kan anvendes i andre EU-politikker og dermed sikre en effektiv gennemførelse af Europa 2020-strategien.

| 7.2 | EØSU er meget bekymret over, at Rådet ønsker at begrænse partnerskabsprincippet med en tilbagevenden til de nuværende mere restriktive regler for programmeringsperioden 2006-2013. Det opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at hjælpe med at vende denne udvikling. |
| --- | --- |

7.2

EØSU er meget bekymret over, at Rådet ønsker at begrænse partnerskabsprincippet med en tilbagevenden til de nuværende mere restriktive regler for programmeringsperioden 2006-2013. Det opfordrer Kommissionen og Europa-Parlamentet til at hjælpe med at vende denne udvikling.

8.   Særlige bemærkninger

| 8.1 | Eftersom planlægningen af strukturfondsprogrammerne for 2014-2020 allerede er gået i gang i flere medlemsstater, er det vigtigt, at både offentlige myndigheder og det organiserede civilsamfund gør brug af Kommissionens arbejdsdokument. EØSU påskønner, at adfærdskodeksen er blevet oversat til alle EU-sprog. Kommissionen bør aktivt fremme kendskabet til sine forslag i medlemsstaterne i samarbejde med både den offentlige forvaltning og det organiserede civilsamfund. |
| --- | --- |

8.1

Eftersom planlægningen af strukturfondsprogrammerne for 2014-2020 allerede er gået i gang i flere medlemsstater, er det vigtigt, at både offentlige myndigheder og det organiserede civilsamfund gør brug af Kommissionens arbejdsdokument. EØSU påskønner, at adfærdskodeksen er blevet oversat til alle EU-sprog. Kommissionen bør aktivt fremme kendskabet til sine forslag i medlemsstaterne i samarbejde med både den offentlige forvaltning og det organiserede civilsamfund.

| 8.2 | EØSU mener ikke, at Kommissionens forslag er udførligt nok vedrørende overvågningen. En europæisk overvågningsordning baseret på en enkel tjekliste og peerevalueringer bør etableres i samarbejde med de europæiske interesseorganisationer. EØSU vil meget gerne deltage i dette arbejde. |
| --- | --- |

8.2

EØSU mener ikke, at Kommissionens forslag er udførligt nok vedrørende overvågningen. En europæisk overvågningsordning baseret på en enkel tjekliste og peerevalueringer bør etableres i samarbejde med de europæiske interesseorganisationer. EØSU vil meget gerne deltage i dette arbejde.

| 8.3 | Tjeklisten bør fastlægge mindstekrav til især udvælgelse af partnere, deres deltagelse i de forskellige faser og partnernes kapacitetsopbygning. Der bør også tages stilling til, hvordan interessekonflikter løses. Kravene kunne understøttes af en SWOT-analyse (af styrker, svagheder, muligheder og trusler), som kan danne grundlaget for forbedringer. |
| --- | --- |

8.3

Tjeklisten bør fastlægge mindstekrav til især udvælgelse af partnere, deres deltagelse i de forskellige faser og partnernes kapacitetsopbygning. Der bør også tages stilling til, hvordan interessekonflikter løses. Kravene kunne understøttes af en SWOT-analyse (af styrker, svagheder, muligheder og trusler), som kan danne grundlaget for forbedringer.

| 8.4 | Under dette system bør de private aktører/partnere foretage en »partnerskabskontrol« baseret på den tjekliste, der foreslås ovenfor. EØSU foreslår et helt enkelt evalueringsskema med tre kategorier: utilstrækkeligt/tilstrækkeligt/fremragende. En kontrol af den art vil styrke partnernes deltagelse i evalueringen som foreslået i Kommissionens arbejdsdokument. |
| --- | --- |

8.4

Under dette system bør de private aktører/partnere foretage en »partnerskabskontrol« baseret på den tjekliste, der foreslås ovenfor. EØSU foreslår et helt enkelt evalueringsskema med tre kategorier: utilstrækkeligt/tilstrækkeligt/fremragende. En kontrol af den art vil styrke partnernes deltagelse i evalueringen som foreslået i Kommissionens arbejdsdokument.

| 8.5 | EØSU minder om, at den af Europa-Parlamentet foreslåede formulering i artikel 5 om, at myndighederne »samarbejder« med partnerne, bør erstattes med »inddrager« partnerne. |
| --- | --- |

8.5

EØSU minder om, at den af Europa-Parlamentet foreslåede formulering i artikel 5 om, at myndighederne »samarbejder« med partnerne, bør erstattes med »inddrager« partnerne.

| 8.6 | EØSU gentager sit tidligere forslag om, at regioner, der ønsker at udveksle erfaringer og formidle god praksis, etablerer et netværk af »regioner der udmærker sig på partnerskabsområdet«. |
| --- | --- |

8.6

EØSU gentager sit tidligere forslag om, at regioner, der ønsker at udveksle erfaringer og formidle god praksis, etablerer et netværk af »regioner der udmærker sig på partnerskabsområdet«.

| 8.7 | Eksemplerne på god praksis i EØSU's brochure »Der skal to til en tango« er generelt blevet værdsat. Det kunne være meget nyttigt at afprøve dem i andre lande (også selv om partnerskabet vil skulle tilpasses de nationale forhold). EØSU foreslår, at brochuren opdateres, hvor der i den nye udgave medtages læren af uhensigtsmæssig praksis. |
| --- | --- |

8.7

Eksemplerne på god praksis i EØSU's brochure »Der skal to til en tango« er generelt blevet værdsat. Det kunne være meget nyttigt at afprøve dem i andre lande (også selv om partnerskabet vil skulle tilpasses de nationale forhold). EØSU foreslår, at brochuren opdateres, hvor der i den nye udgave medtages læren af uhensigtsmæssig praksis.

| 8.8 | EØSU understreger, at det er vigtigt så tidligt som muligt at inddrage partnerne i en dialog inden for rammerne af et arbejdsprogram (plan for information/høring/inddragelse) og en nøjagtig køreplan som foreslået af EØSU og støttet af Kommissionen. Dette forløb skal også udspecificeres i partnerskabsaftalen. Korrekt gennemførelse af partnerskabsprincippet i overensstemmelse med adfærdskodeksen bør være en betingelse for, at Kommissionen indgår partnerskabsaftaler med de forskellige medlemsstater. EØSU foreslår, at midlerne til de operationelle programmer bruges til partnernes kapacitetsopbygning, hvilket vil skabe et incitament til at opfylde betingelsen. |
| --- | --- |

8.8

EØSU understreger, at det er vigtigt så tidligt som muligt at inddrage partnerne i en dialog inden for rammerne af et arbejdsprogram (plan for information/høring/inddragelse) og en nøjagtig køreplan som foreslået af EØSU og støttet af Kommissionen. Dette forløb skal også udspecificeres i partnerskabsaftalen. Korrekt gennemførelse af partnerskabsprincippet i overensstemmelse med adfærdskodeksen bør være en betingelse for, at Kommissionen indgår partnerskabsaftaler med de forskellige medlemsstater. EØSU foreslår, at midlerne til de operationelle programmer bruges til partnernes kapacitetsopbygning, hvilket vil skabe et incitament til at opfylde betingelsen.

| 8.9 | Udvælgelsen af partnere bør ske efter devisen »pluralisme i partnerskaber«. Ikke blot økonomiske interessegrupper, arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsgrupper, men også andre grupper som innovative, nye og marginaliserede sektorer i samfundet bør kunne deltage og spille en rolle i partnerskaberne. For disse sektorer er modellen med koordineringsplatforme vældig nyttig. Også de allermindste mikrovirksomheder (med deres store beskæftigelsespotentiale) og socialøkonomien (som opfølgning på initiativet for socialt iværksætteri) må inddrages som økonomiske partnere i partnerskaber. |
| --- | --- |

8.9

Udvælgelsen af partnere bør ske efter devisen »pluralisme i partnerskaber«. Ikke blot økonomiske interessegrupper, arbejdsmarkedets parter og relevante civilsamfundsgrupper, men også andre grupper som innovative, nye og marginaliserede sektorer i samfundet bør kunne deltage og spille en rolle i partnerskaberne. For disse sektorer er modellen med koordineringsplatforme vældig nyttig. Også de allermindste mikrovirksomheder (med deres store beskæftigelsespotentiale) og socialøkonomien (som opfølgning på initiativet for socialt iværksætteri) må inddrages som økonomiske partnere i partnerskaber.

| 8.10 | Forslaget om, at programmerne skal have et tematisk fokus og målrettes geografisk, mod grupper, sektorer osv., vil skabe fokuserede og mere effektive partnerskaber. |
| --- | --- |

8.10

Forslaget om, at programmerne skal have et tematisk fokus og målrettes geografisk, mod grupper, sektorer osv., vil skabe fokuserede og mere effektive partnerskaber.

| 8.11 | Arbejdet i overvågningsudvalgene er ofte meget formelt og opfylder ikke kravet om et ægte partnerskab. Det bør suppleres af rådgivende organer, arbejdsgrupper og andre partnerskabsinstrumenter for at styrke partnerskabsprocessen. |
| --- | --- |

8.11

Arbejdet i overvågningsudvalgene er ofte meget formelt og opfylder ikke kravet om et ægte partnerskab. Det bør suppleres af rådgivende organer, arbejdsgrupper og andre partnerskabsinstrumenter for at styrke partnerskabsprocessen.

| 8.12 | Kapacitetsopbygning er et must for partnere i alle medlemsstater, så de kan bidrage væsentligt til processen. Teknisk bistand såvel som medlemsstaternes egne midler bør anvendes til dette formål. |
| --- | --- |

8.12

Kapacitetsopbygning er et must for partnere i alle medlemsstater, så de kan bidrage væsentligt til processen. Teknisk bistand såvel som medlemsstaternes egne midler bør anvendes til dette formål.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU definerer det organiserede civilsamfund således: Det organiserede civilsamfund er den del af civilsamfundet, der går sammen i organisationer, der igen er nogle af samfundets byggesten. Med andre ord er civilsamfundet alle ikke-statslige organisationer oprettet på privat initiativ, hvis medlemmer er aktivt engageret i at forme offentlige anliggender ud fra deres egne interesser og med anvendelse af deres egen specifikke viden, færdigheder og virkefelt. Denne definition dækker mange forskellige organisationer: arbejdsgiverorganisationer, fagforeninger, foreninger, der er etableret for at fremme en bestemt sag af almen interesse, og de såkaldte ikke-statslige organisationer (ngo'er).

1

(2)  EØSU's udtalelse om fremme af effektive partnerskaber inden for samhørighedspolitikken, EUT C 44 af 11.2.2011, s. 1.

2

fremme af effektive partnerskaber inden for samhørighedspolitikken

(3)

3

| 3a. | Den europæiske adfærdskodeks skal beskrive bl.a. følgende krav:






  a) | minimumskrav til sikring af gennemsigtighed i udvælgelsen af partnere samt klarhed omkring disses ansvarsområder og rolle i den politiske proces; |
| --- | --- | --- |

3a.

Den europæiske adfærdskodeks skal beskrive bl.a. følgende krav:

a)

minimumskrav til sikring af gennemsigtighed i udvælgelsen af partnere samt klarhed omkring disses ansvarsområder og rolle i den politiske proces;

| b) | minimumskrav og anvisninger til identificering af relevante partnere, det være sig myndigheder på forskellige territoriale niveauer, sociale og økonomiske partnere, civilsamfundet, religiøse samfund, videnskabelige og teknologiske organisationer samt organer, der er ansvarlige for at fremme ligestilling, social inklusion og ikke-forskelsbehandling, eller som er aktive inden for kultur-, uddannelses- og ungdomspolitik; |
| --- | --- |

b)

minimumskrav og anvisninger til identificering af relevante partnere, det være sig myndigheder på forskellige territoriale niveauer, sociale og økonomiske partnere, civilsamfundet, religiøse samfund, videnskabelige og teknologiske organisationer samt organer, der er ansvarlige for at fremme ligestilling, social inklusion og ikke-forskelsbehandling, eller som er aktive inden for kultur-, uddannelses- og ungdomspolitik;

| c) | proceduren for samarbejde mellem de kompetente nationale, regionale og lokale myndigheder; |
| --- | --- |

c)

proceduren for samarbejde mellem de kompetente nationale, regionale og lokale myndigheder;

| d) | retningslinjer for tilpasning af partnerskaber til programmerne, herunder de særlige forhold vedrørende flerfondsprogrammer, fælles handlingsplaner og integrerede territoriale investeringer; |
| --- | --- |

d)

retningslinjer for tilpasning af partnerskaber til programmerne, herunder de særlige forhold vedrørende flerfondsprogrammer, fælles handlingsplaner og integrerede territoriale investeringer;

| e) | minimumskrav for inddragelse af partnerne i forberedelsen af partnerskabsaftalen og programmerne; |
| --- | --- |

e)

minimumskrav for inddragelse af partnerne i forberedelsen af partnerskabsaftalen og programmerne;

| f) | minimumskrav for de fastlagte procedurer for at sikre en effektiv tilrettelæggelse af partnerskaberne; |
| --- | --- |

f)

minimumskrav for de fastlagte procedurer for at sikre en effektiv tilrettelæggelse af partnerskaberne;

| g) | retningslinjer for inddragelse af partnere i overvågningsudvalg, projektudvælgelse, overvågning og evaluering; |
| --- | --- |

g)

retningslinjer for inddragelse af partnere i overvågningsudvalg, projektudvælgelse, overvågning og evaluering;

| h) | minimumskrav til vejledning af partnere og muliggørelse af kapacitetsopbygning blandt partnere; |
| --- | --- |

h)

minimumskrav til vejledning af partnere og muliggørelse af kapacitetsopbygning blandt partnere;

| i) | beskrivelse af rammerne for udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

i)

beskrivelse af rammerne for udveksling af god praksis mellem medlemsstaterne.

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/28 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/28

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om EU-institutionernes gennemførelse og overvågning af FN's konvention om handicappedes rettigheder og EØSU's rolle i den forbindelse (initiativudtalelse)

2013/C 44/05

Ordfører: Ioannis VARDAKASTANIS

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 26. april 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»EU-institutionernes gennemførelse og overvågning af FN's konvention om handicappedes rettigheder og EØSU's rolle i den forbindelse«.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, som vedtog sin udtalelse den 23. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 144 stemmer for, ingen imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU opfordrer indtrængende Rådet til at puste nyt liv i forhandlingerne om en indgåelse af den valgfri protokol til FN's konvention om handicappedes rettigheder for at sikre, at europæiske handicappede drager fuld nytte af konventionen. |
| --- | --- |

1.1

EØSU opfordrer indtrængende Rådet til at puste nyt liv i forhandlingerne om en indgåelse af den valgfri protokol til FN's konvention om handicappedes rettigheder for at sikre, at europæiske handicappede drager fuld nytte af konventionen.

| 1.2 | Udvalget opfordrer formændene for Det Europæiske Råd, Europa-Kommissionen og Europa-Parlamentet til i samarbejde med Det Europæiske Handicapforum at arrangere endnu et topmøde om handicap i december 2013 for at gøre status over gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget opfordrer formændene for Det Europæiske Råd, Europa-Kommissionen og Europa-Parlamentet til i samarbejde med Det Europæiske Handicapforum at arrangere endnu et topmøde om handicap i december 2013 for at gøre status over gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU.

| 1.3 | EØSU understreger, at FN's handicapkonvention omfatter forpligtelser, som kræver ændringer i lovgivningen og den politik, der føres på både EU-niveau og i medlemsstaterne, og at den økonomiske situation ikke må bruges som undskyldning for at forsinke gennemførelsen af tiltag relateret til handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

1.3

EØSU understreger, at FN's handicapkonvention omfatter forpligtelser, som kræver ændringer i lovgivningen og den politik, der føres på både EU-niveau og i medlemsstaterne, og at den økonomiske situation ikke må bruges som undskyldning for at forsinke gennemførelsen af tiltag relateret til handicappedes rettigheder.

| 1.4 | EØSU opfordrer Kommissionen til som en integreret del af den kommende overordnede EU-strategi at foretage en grundig gennemgang af gennemførelsen af handicapstrategien med deltagelse af relevante parter og efterlyser også en gennemgang af eksisterende lovgivning, politik og programmer samt udarbejdelse af nye forslag. |
| --- | --- |

1.4

EØSU opfordrer Kommissionen til som en integreret del af den kommende overordnede EU-strategi at foretage en grundig gennemgang af gennemførelsen af handicapstrategien med deltagelse af relevante parter og efterlyser også en gennemgang af eksisterende lovgivning, politik og programmer samt udarbejdelse af nye forslag.

| 1.5 | EØSU opfordrer Kommissionen til at lade sit generalsekretariat udvikle et konsekvensanalyseredskab for FN's konvention om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

1.5

EØSU opfordrer Kommissionen til at lade sit generalsekretariat udvikle et konsekvensanalyseredskab for FN's konvention om handicappedes rettigheder.

| 1.6 | EØSU bifalder, at Rådet har oprettet en uafhængig struktur, som skal fremme, beskytte og overvåge gennemførelsen af FN's handicapkonvention, og opfordrer til, at man vedtager en særlig budgetpost, som kan gøre deltagerne i stand til at udføre deres opgaver i fuld uafhængighed af kontaktpunktet. |
| --- | --- |

1.6

EØSU bifalder, at Rådet har oprettet en uafhængig struktur, som skal fremme, beskytte og overvåge gennemførelsen af FN's handicapkonvention, og opfordrer til, at man vedtager en særlig budgetpost, som kan gøre deltagerne i stand til at udføre deres opgaver i fuld uafhængighed af kontaktpunktet.

| 1.7 | EØSU ser frem til at blive hørt af Kommissionen i forbindelse med et ambitiøst lovgivningsforslag om en EU-lov om tilgængelighed med et så bredt anvendelsesområde som muligt, der omfatter krav til offentlige og private tjenesteleverandører og producenter om at skabe fuld tilgængelighed for handicappede og indeholder en præcis og vidtfavnende definition af tilgængelighed. |
| --- | --- |

1.7

EØSU ser frem til at blive hørt af Kommissionen i forbindelse med et ambitiøst lovgivningsforslag om en EU-lov om tilgængelighed med et så bredt anvendelsesområde som muligt, der omfatter krav til offentlige og private tjenesteleverandører og producenter om at skabe fuld tilgængelighed for handicappede og indeholder en præcis og vidtfavnende definition af tilgængelighed.

| 1.8 | EØSU bifalder, at den digitale dagsorden også omfatter lovgivning om tilgængelighed til offentlige websteder og websteder, som leverer basale ydelser til offentligheden, og ser frem til, at der i 2012 fremlægges en solid lovgivning på området. |
| --- | --- |

1.8

EØSU bifalder, at den digitale dagsorden også omfatter lovgivning om tilgængelighed til offentlige websteder og websteder, som leverer basale ydelser til offentligheden, og ser frem til, at der i 2012 fremlægges en solid lovgivning på området.

| 1.9 | EØSU opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til at udbygge eller fastholde bestemmelser til fordel for handicappede i strukturfondsforordningerne, forordningerne om Connecting Europe-faciliteten (1) og TEN-T-nettet samt i Horisont 2020 (2), særprogrammet om grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab og programmerne om udviklingssamarbejde og humanitær bistand ved at medtage foranstaltninger, som sikrer inddragelse af handicappede gennem kapitalfremskaffelse og kapacitetsopbygning. |
| --- | --- |

1.9

EØSU opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til at udbygge eller fastholde bestemmelser til fordel for handicappede i strukturfondsforordningerne, forordningerne om Connecting Europe-faciliteten (1) og TEN-T-nettet samt i Horisont 2020 (2), særprogrammet om grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab og programmerne om udviklingssamarbejde og humanitær bistand ved at medtage foranstaltninger, som sikrer inddragelse af handicappede gennem kapitalfremskaffelse og kapacitetsopbygning.

| 1.10 | EØSU ser meget gerne, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, Europa-Kommissionen og Rådet sørger for, at FN's konvention om handicappedes rettigheder indarbejdes i de eksterne forbindelser og det internationale samarbejde samt i internationale handelsaftaler, bl.a. ved at sikre, at EU's og medlemsstaternes holdninger til handicappedes rettigheder koordineres inden for de forskellige FN-organer. |
| --- | --- |

1.10

EØSU ser meget gerne, at Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, Europa-Kommissionen og Rådet sørger for, at FN's konvention om handicappedes rettigheder indarbejdes i de eksterne forbindelser og det internationale samarbejde samt i internationale handelsaftaler, bl.a. ved at sikre, at EU's og medlemsstaternes holdninger til handicappedes rettigheder koordineres inden for de forskellige FN-organer.

| 1.11 | EØSU opfordrer indtrængende EU-institutionerne til at træffe de fornødne foranstaltninger til at gennemføre FN's handicapkonvention internt i EU gennem en revision af institutionernes praksis for beskæftigelse, arbejdsvilkår, ansættelse, uddannelse, tilgængelighed til bygninger, arbejdsområder og kommunikationsværktøjer samt en revision af de krav, der stilles til EU-finansierede agenturer. |
| --- | --- |

1.11

EØSU opfordrer indtrængende EU-institutionerne til at træffe de fornødne foranstaltninger til at gennemføre FN's handicapkonvention internt i EU gennem en revision af institutionernes praksis for beskæftigelse, arbejdsvilkår, ansættelse, uddannelse, tilgængelighed til bygninger, arbejdsområder og kommunikationsværktøjer samt en revision af de krav, der stilles til EU-finansierede agenturer.

| 1.12 | EØSU noterer sig, at José Manuel Barroso i december 2011 gav tilsagn om at drøfte gennemførelsen af FN's handicapkonvention ved et møde med kommissærkollegiet og generaldirektørerne, og udvalget opfordrer til, at man hvert år sætter dette emne på dagsordenen. |
| --- | --- |

1.12

EØSU noterer sig, at José Manuel Barroso i december 2011 gav tilsagn om at drøfte gennemførelsen af FN's handicapkonvention ved et møde med kommissærkollegiet og generaldirektørerne, og udvalget opfordrer til, at man hvert år sætter dette emne på dagsordenen.

| 1.13 | EØSU bifalder, at der afholdes et arbejdsforum, som samler kontaktpunkter og koordinerende funktioner fra de forskellige centraladministrationer såvel som uafhængige funktioner fra EU og medlemsstaterne, der står for gennemførelsen af FN's handicapkonvention, tillige med repræsentanter for civilsamfundet, og vil gerne give udtryk for sin interesse for at deltage i de kommende møder. |
| --- | --- |

1.13

EØSU bifalder, at der afholdes et arbejdsforum, som samler kontaktpunkter og koordinerende funktioner fra de forskellige centraladministrationer såvel som uafhængige funktioner fra EU og medlemsstaterne, der står for gennemførelsen af FN's handicapkonvention, tillige med repræsentanter for civilsamfundet, og vil gerne give udtryk for sin interesse for at deltage i de kommende møder.

| 1.14 | EØSU ser frem til at bidrage med en udtalelse om EU's beretning til FN's komite for rettigheder for personer med handicap i 2013. |
| --- | --- |

1.14

EØSU ser frem til at bidrage med en udtalelse om EU's beretning til FN's komite for rettigheder for personer med handicap i 2013.

| 1.15 | Efter EØSU's opfattelse bør udvalget selv tage passende skridt til at gennemføre FN's handicapkonvention internt i institutionen og leve op til dens forpligtelser. Dette indebærer, at udvalget skal opmuntre til at ansætte handicappede i EØSU, sørge for at anvende en ikke-diskriminerende ansættelsesprocedure, forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed, sikre tilpasninger i rimeligt omfang for ansatte, medlemmer og eksperter med handicap, arrangere uddannelse for sine medarbejdere, også gennem udarbejdelse af en brochure om FN's konvention om handicappedes rettigheder, og inddrage handicapaspektet i sine aktiviteter. |
| --- | --- |

1.15

Efter EØSU's opfattelse bør udvalget selv tage passende skridt til at gennemføre FN's handicapkonvention internt i institutionen og leve op til dens forpligtelser. Dette indebærer, at udvalget skal opmuntre til at ansætte handicappede i EØSU, sørge for at anvende en ikke-diskriminerende ansættelsesprocedure, forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed, sikre tilpasninger i rimeligt omfang for ansatte, medlemmer og eksperter med handicap, arrangere uddannelse for sine medarbejdere, også gennem udarbejdelse af en brochure om FN's konvention om handicappedes rettigheder, og inddrage handicapaspektet i sine aktiviteter.

| 1.16 | EØSU understreger, at det er nødvendigt, at EU-institutionerne foretager en systematisk overvågning og gennemførelse af FN's handicapkonvention, og går derfor stærkt ind for at oprette et styringsudvalg for gennemførelsen og overvågningen af konventionen. Styringsudvalget skal opfordre EU-institutionerne til at aflægge beretning om deres arbejde og samle reaktioner fra handicappede gennem deres repræsentative organisationer og civilsamfundet for at skabe sig et selvstændigt overblik over, hvordan gennemførelsen af FN-konventionen skrider frem. |
| --- | --- |

1.16

EØSU understreger, at det er nødvendigt, at EU-institutionerne foretager en systematisk overvågning og gennemførelse af FN's handicapkonvention, og går derfor stærkt ind for at oprette et styringsudvalg for gennemførelsen og overvågningen af konventionen. Styringsudvalget skal opfordre EU-institutionerne til at aflægge beretning om deres arbejde og samle reaktioner fra handicappede gennem deres repræsentative organisationer og civilsamfundet for at skabe sig et selvstændigt overblik over, hvordan gennemførelsen af FN-konventionen skrider frem.

| 1.17 | EØSU foreslår, at der arrangeres et møde om gennemførelsen af FN-konventionen med deltagelse af nationale økonomiske og sociale råd, civilsamfundsorganisationer og nationale menneskerettighedsorganisationer. |
| --- | --- |

1.17

EØSU foreslår, at der arrangeres et møde om gennemførelsen af FN-konventionen med deltagelse af nationale økonomiske og sociale råd, civilsamfundsorganisationer og nationale menneskerettighedsorganisationer.

| 1.18 | EØSU opfordrer arbejdsmarkedets parter til at indarbejde gennemførelsen af FN-konventionen om handicappedes rettigheder i de kollektive forhandlinger på grundlag af vedtagne retningslinjer. |
| --- | --- |

1.18

EØSU opfordrer arbejdsmarkedets parter til at indarbejde gennemførelsen af FN-konventionen om handicappedes rettigheder i de kollektive forhandlinger på grundlag af vedtagne retningslinjer.

2.   Indledning

| 2.1 | Personer med handicap omfatter personer, der har en langvarig fysisk, mental, intellektuel eller sensorisk funktionsnedsættelse, som i samspil med forskellige barrierer kan hindre dem i fuldt og effektivt at deltage i samfundslivet på lige fod med andre. |
| --- | --- |

2.1

Personer med handicap omfatter personer, der har en langvarig fysisk, mental, intellektuel eller sensorisk funktionsnedsættelse, som i samspil med forskellige barrierer kan hindre dem i fuldt og effektivt at deltage i samfundslivet på lige fod med andre.

| 2.2 | Der er ca. 80 millioner handicappede i Europa, og ifølge Eurostats tal har de 2-3 gange større risiko for at blive arbejdsløse end ikke-handicappede. Kun 20 % af alle personer med svære handicap er i arbejde, sammenlignet med 68 % af personer uden handicap. I forhold til ikke-handicappede er der over 50 % mindre sandsynlighed for, at handicappede får en videregående uddannelse. Kun 38 % af de handicappede mellem 16 og 34 år i Europa har en arbejdsindkomst, sammenlignet med 64 % af de ikke-handicappede. |
| --- | --- |

2.2

Der er ca. 80 millioner handicappede i Europa, og ifølge Eurostats tal har de 2-3 gange større risiko for at blive arbejdsløse end ikke-handicappede. Kun 20 % af alle personer med svære handicap er i arbejde, sammenlignet med 68 % af personer uden handicap. I forhold til ikke-handicappede er der over 50 % mindre sandsynlighed for, at handicappede får en videregående uddannelse. Kun 38 % af de handicappede mellem 16 og 34 år i Europa har en arbejdsindkomst, sammenlignet med 64 % af de ikke-handicappede.

| 2.3 | EØSU gør opmærksom på sine udtalelser om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Den europæiske handicapstrategi 2010-2020: et nyt tilsagn om et Europa uden barrierer
   (3) og Unge med handicap: beskæftigelse, inklusion og deltagelse i samfundslivet
   (4). |
| --- | --- |

2.3

EØSU gør opmærksom på sine udtalelser om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget – Den europæiske handicapstrategi 2010-2020: et nyt tilsagn om et Europa uden barrierer
   (3) og Unge med handicap: beskæftigelse, inklusion og deltagelse i samfundslivet
   (4).

| 2.4 | EØSU noterer sig, at FN's konvention om handicappedes rettigheder og dens valgfri protokol blev vedtaget den 13. december 2006 i De Forenede Nationers hovedsæde i New York, blev åbnet for undertegnelse den 30. marts 2007 og trådte i kraft den 3. maj 2008. |
| --- | --- |

2.4

EØSU noterer sig, at FN's konvention om handicappedes rettigheder og dens valgfri protokol blev vedtaget den 13. december 2006 i De Forenede Nationers hovedsæde i New York, blev åbnet for undertegnelse den 30. marts 2007 og trådte i kraft den 3. maj 2008.

| 2.5 | EØSU påpeger, at handicapkonventionen har nydt bred international opbakning og allerede er blevet undertegnet af 154 lande og ratificeret af 126. Den valgfri protokol er indtil videre blevet underskrevet af 90 lande og ratificeret af 76. Alle EU's 27 medlemsstater har underskrevet konventionen, og 24 har allerede ratificeret den. |
| --- | --- |

2.5

EØSU påpeger, at handicapkonventionen har nydt bred international opbakning og allerede er blevet undertegnet af 154 lande og ratificeret af 126. Den valgfri protokol er indtil videre blevet underskrevet af 90 lande og ratificeret af 76. Alle EU's 27 medlemsstater har underskrevet konventionen, og 24 har allerede ratificeret den.

| 2.6 | EØSU understreger, at FN's handicapkonvention er et komplet menneskerettighedsinstrument, som dækker borgerlige, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder. Udvalget påpeger endnu en gang, at alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder nødvendigvis må gælde for alle personer med handicap. |
| --- | --- |

2.6

EØSU understreger, at FN's handicapkonvention er et komplet menneskerettighedsinstrument, som dækker borgerlige, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder. Udvalget påpeger endnu en gang, at alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder nødvendigvis må gælde for alle personer med handicap.

| 2.7 | EØSU betoner, at FN's konvention om handicappedes rettigheder dækker alle personer med handicap og udtrykkeligt anerkender, at multidiskrimination på baggrund af handicap og andre faktorer såsom etnisk tilhørsforhold, køn og økonomisk stilling er et stort problem, som kun kan bekæmpes gennem en tværfaglig indsats, der tager højde for de forskellige årsager til denne komplekse form for forskelsbehandling. |
| --- | --- |

2.7

EØSU betoner, at FN's konvention om handicappedes rettigheder dækker alle personer med handicap og udtrykkeligt anerkender, at multidiskrimination på baggrund af handicap og andre faktorer såsom etnisk tilhørsforhold, køn og økonomisk stilling er et stort problem, som kun kan bekæmpes gennem en tværfaglig indsats, der tager højde for de forskellige årsager til denne komplekse form for forskelsbehandling.

| 2.8 | EØSU fremhæver, at FN's handicapkonvention bl.a. omfatter bestemmelser om lighed og ikke-diskrimination, tilgængelighed, retten til at færdes frit og til statsborgerskab, adgang til retssystemet, frihed for vold, retten til et selvstændigt liv og til at være inkluderet i samfundet, retten til et familieliv, personlig mobilitet, uddannelse, beskæftigelse, sundhed, social tryghed, internationalt samarbejde, civilbeskyttelse samt bestemmelser om, at handicappede har ret til gennem deres repræsentative organisationer at deltage i beslutningsprocesser, og at der også skal tages højde for problematikken omkring handicappede kvinder og børn. |
| --- | --- |

2.8

EØSU fremhæver, at FN's handicapkonvention bl.a. omfatter bestemmelser om lighed og ikke-diskrimination, tilgængelighed, retten til at færdes frit og til statsborgerskab, adgang til retssystemet, frihed for vold, retten til et selvstændigt liv og til at være inkluderet i samfundet, retten til et familieliv, personlig mobilitet, uddannelse, beskæftigelse, sundhed, social tryghed, internationalt samarbejde, civilbeskyttelse samt bestemmelser om, at handicappede har ret til gennem deres repræsentative organisationer at deltage i beslutningsprocesser, og at der også skal tages højde for problematikken omkring handicappede kvinder og børn.

| 2.9 | EØSU betoner, at FN-konventionen markerer et paradigmeskift væk fra at betragte handicappede som »objekter« for velgørenhed og lægelig behandling. I stedet fokuseres der på dem som »subjekter« med rettigheder, mennesker, der er i stand til at gøre krav på disse rettigheder og træffe beslutninger om deres liv på grundlag af frit og informeret samtykke. At give de handicappede en stemme, øge deres valgmuligheder og give dem bedre livsmuligheder er centrale temaer i FN's konvention om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

2.9

EØSU betoner, at FN-konventionen markerer et paradigmeskift væk fra at betragte handicappede som »objekter« for velgørenhed og lægelig behandling. I stedet fokuseres der på dem som »subjekter« med rettigheder, mennesker, der er i stand til at gøre krav på disse rettigheder og træffe beslutninger om deres liv på grundlag af frit og informeret samtykke. At give de handicappede en stemme, øge deres valgmuligheder og give dem bedre livsmuligheder er centrale temaer i FN's konvention om handicappedes rettigheder.

| 2.10 | EØSU bifalder, at konventionen præciserer og beskriver, hvordan alle kategorier af menneskerettigheder finder anvendelse for personer med handicap, ligegyldigt i hvor stort omfang de har behov for støtte, og identificerer områder, hvor der er behov for forandringer, for at personer med handicap kan udøve deres rettigheder effektivt. |
| --- | --- |

2.10

EØSU bifalder, at konventionen præciserer og beskriver, hvordan alle kategorier af menneskerettigheder finder anvendelse for personer med handicap, ligegyldigt i hvor stort omfang de har behov for støtte, og identificerer områder, hvor der er behov for forandringer, for at personer med handicap kan udøve deres rettigheder effektivt.

| 2.11 | EØSU anerkender, at FN's konvention om handicappedes rettigheder er den første internationale traktat om menneskerettigheder, som kan ratificeres af regionale samarbejdsorganisationer som f.eks. EU, og henleder opmærksomheden på Rådets afgørelse af 26. november 2009 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder (5), som udpeger Kommissionen til kontaktpunkt i forbindelse med forhold, der vedrører gennemførelsen af FN-konventionen. |
| --- | --- |

2.11

EØSU anerkender, at FN's konvention om handicappedes rettigheder er den første internationale traktat om menneskerettigheder, som kan ratificeres af regionale samarbejdsorganisationer som f.eks. EU, og henleder opmærksomheden på Rådets afgørelse af 26. november 2009 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder (5), som udpeger Kommissionen til kontaktpunkt i forbindelse med forhold, der vedrører gennemførelsen af FN-konventionen.

| 2.12 | EØSU understreger, at afgørelsen omfatter en liste over områder, som falder ind under Unionens enekompetence eller delte kompetence. Denne liste er under stadig udvikling og kan forventes at blive udvidet med tiden. Områder med enekompetence omfatter statsstøttes forenelighed med fællesmarkedet og den fælles toldtarif. Området med delt kompetence omfatter aktiviteter til bekæmpelse af diskrimination på grund af handicap, fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, landbrug, jernbane- og landevejstransport, sø- og luftfart, beskatning, det indre marked, lige løn for lige arbejde til mænd og kvinder, transeuropæisk netpolitik og statistikker. |
| --- | --- |

2.12

EØSU understreger, at afgørelsen omfatter en liste over områder, som falder ind under Unionens enekompetence eller delte kompetence. Denne liste er under stadig udvikling og kan forventes at blive udvidet med tiden. Områder med enekompetence omfatter statsstøttes forenelighed med fællesmarkedet og den fælles toldtarif. Området med delt kompetence omfatter aktiviteter til bekæmpelse af diskrimination på grund af handicap, fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital, landbrug, jernbane- og landevejstransport, sø- og luftfart, beskatning, det indre marked, lige løn for lige arbejde til mænd og kvinder, transeuropæisk netpolitik og statistikker.

| 2.13 | EØSU noterer sig adfærdskodekset mellem Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen (6), som indeholder aftaler mellem disse tre parter om forskellige aspekter af gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder og om repræsentation i de organer, som er blevet oprettet ved konventionen, procedurer for udarbejdelse af EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede og proceduren for oprettelse af en ramme til overvågning af en eller flere uafhængige funktioner med deltagelse af civilsamfundet. |
| --- | --- |

2.13

EØSU noterer sig adfærdskodekset mellem Rådet, medlemsstaterne og Kommissionen (6), som indeholder aftaler mellem disse tre parter om forskellige aspekter af gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder og om repræsentation i de organer, som er blevet oprettet ved konventionen, procedurer for udarbejdelse af EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede og proceduren for oprettelse af en ramme til overvågning af en eller flere uafhængige funktioner med deltagelse af civilsamfundet.

3.   FN's konvention om handicappedes rettigheder: konsekvenserne af EU's første tiltrædelse af en traktat om menneskerettigheder

| 3.1 | EØSU bifalder, at Den Europæiske Union for første gang i sin historie har tiltrådt en international konvention om menneskerettigheder ved den 23. december 2010 at indgå FN's konvention om handicappedes rettigheder, og anerkender, at EU og dets medlemsstater såvel som den europæiske handicapbevægelse via Det Europæiske Handicapforum har påtaget sig en lederrolle i forbindelse med udarbejdelsen af konventionen. Udvalget mener endvidere, at EU bærer et særligt ansvar for at øge bestræbelserne på gennemførelse og opfølgning og være et eksempel til efterfølgelse for andre dele af verden. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bifalder, at Den Europæiske Union for første gang i sin historie har tiltrådt en international konvention om menneskerettigheder ved den 23. december 2010 at indgå FN's konvention om handicappedes rettigheder, og anerkender, at EU og dets medlemsstater såvel som den europæiske handicapbevægelse via Det Europæiske Handicapforum har påtaget sig en lederrolle i forbindelse med udarbejdelsen af konventionen. Udvalget mener endvidere, at EU bærer et særligt ansvar for at øge bestræbelserne på gennemførelse og opfølgning og være et eksempel til efterfølgelse for andre dele af verden.

| 3.2 | EØSU opfordrer på det kraftigste Rådet til at puste nyt liv i forhandlingerne om en indgåelse af den valgfri protokol til FN-konventionen om handicappedes rettigheder, hvilket vil gøre det muligt for enkeltpersoner eller grupper af enkeltpersoner at indgive klager til FN's komite for rettigheder for personer med handicap, når alle retsmidler inden for EU er udtømt, således som Europa-Kommissionen foreslog i 2008. Herved forebygges og lukkes eksisterende huller i beskyttelsen af handicappede, når krænkelsen af deres rettigheder er sket på områder, hvor EU har kompetence. |
| --- | --- |

3.2

EØSU opfordrer på det kraftigste Rådet til at puste nyt liv i forhandlingerne om en indgåelse af den valgfri protokol til FN-konventionen om handicappedes rettigheder, hvilket vil gøre det muligt for enkeltpersoner eller grupper af enkeltpersoner at indgive klager til FN's komite for rettigheder for personer med handicap, når alle retsmidler inden for EU er udtømt, således som Europa-Kommissionen foreslog i 2008. Herved forebygges og lukkes eksisterende huller i beskyttelsen af handicappede, når krænkelsen af deres rettigheder er sket på områder, hvor EU har kompetence.

| 3.3 | EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje at ratificere andre menneskerettighedstraktater som f.eks. konventionen om barnets rettigheder og konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, herunder også deres valgfrie protokoller. Udvalget opfordrer EU til at deltage i de drøftelser, der i øjeblikket finder sted i FN's åbne arbejdsgruppe, som behandler udarbejdelsen af en ny tematisk FN-menneskerettighedskonvention om ældres rettigheder, og til at sikre, at gruppens arbejde er i fuld overensstemmelse med FN-konventionen om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

3.3

EØSU opfordrer Kommissionen til at overveje at ratificere andre menneskerettighedstraktater som f.eks. konventionen om barnets rettigheder og konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, herunder også deres valgfrie protokoller. Udvalget opfordrer EU til at deltage i de drøftelser, der i øjeblikket finder sted i FN's åbne arbejdsgruppe, som behandler udarbejdelsen af en ny tematisk FN-menneskerettighedskonvention om ældres rettigheder, og til at sikre, at gruppens arbejde er i fuld overensstemmelse med FN-konventionen om handicappedes rettigheder.

| 3.4 | EØSU erkender, at Den Europæiske Union som underskriver af FN-konventionen om handicappedes rettigheder skal opfylde alle forpligtelser i konventionen i overensstemmelse med omfanget af dens kompetencer. Det gælder også pligten til regelmæssigt at aflægge beretning til FN's komite for rettigheder for personer med handicap. |
| --- | --- |

3.4

EØSU erkender, at Den Europæiske Union som underskriver af FN-konventionen om handicappedes rettigheder skal opfylde alle forpligtelser i konventionen i overensstemmelse med omfanget af dens kompetencer. Det gælder også pligten til regelmæssigt at aflægge beretning til FN's komite for rettigheder for personer med handicap.

| 3.5 | EØSU understreger, at artikel 10 og 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 21 og 26 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder klart henviser til beskyttelse af handicappedes rettigheder (7). |
| --- | --- |

3.5

EØSU understreger, at artikel 10 og 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 21 og 26 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder klart henviser til beskyttelse af handicappedes rettigheder (7).

| 3.6 | EØSU opfordrer EU-institutionerne til at vedtage lovgivning, politikker og programmer, som gennemfører FN-konventionen om handicappedes rettigheder fuldt ud for så vidt angår spørgsmål, som hører ind under Unionens enekompetence og delte kompetence, og til at revidere eksisterende lovgivning og politikker med henblik på at sikre fuld beskyttelse af alle handicappede i EU. |
| --- | --- |

3.6

EØSU opfordrer EU-institutionerne til at vedtage lovgivning, politikker og programmer, som gennemfører FN-konventionen om handicappedes rettigheder fuldt ud for så vidt angår spørgsmål, som hører ind under Unionens enekompetence og delte kompetence, og til at revidere eksisterende lovgivning og politikker med henblik på at sikre fuld beskyttelse af alle handicappede i EU.

| 3.7 | Udvalget opfordrer formændene for Det Europæiske Råd, Europa-Kommissionen og Europa-Parlamentet til i samarbejde med Det Europæiske Handicapforum at arrangere endnu et topmøde om handicap i december 2013 med fokus på gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU (8). |
| --- | --- |

3.7

Udvalget opfordrer formændene for Det Europæiske Råd, Europa-Kommissionen og Europa-Parlamentet til i samarbejde med Det Europæiske Handicapforum at arrangere endnu et topmøde om handicap i december 2013 med fokus på gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU (8).

| 3.8 | EØSU bifalder, at Europa-Parlamentet sammen med Det Europæiske Handicapforum i december 2012 arrangerer et europæisk parlament af handicappede, således at dette kan yde et bidrag til EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede. |
| --- | --- |

3.8

EØSU bifalder, at Europa-Parlamentet sammen med Det Europæiske Handicapforum i december 2012 arrangerer et europæisk parlament af handicappede, således at dette kan yde et bidrag til EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede.

| 3.9 | EØSU opfordrer EU-institutionerne til at træffe de fornødne foranstaltninger med henblik på at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder internt i EU. Dette indebærer:






  — | at opmuntre til ansættelse af personer med handicap i EU-institutionerne og udvikle politikker til at forene familie- og arbejdsliv |
| --- | --- | --- |

3.9

EØSU opfordrer EU-institutionerne til at træffe de fornødne foranstaltninger med henblik på at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder internt i EU. Dette indebærer:

—

at opmuntre til ansættelse af personer med handicap i EU-institutionerne og udvikle politikker til at forene familie- og arbejdsliv

| — | at gennemgå interne regler, procedurer og arbejdsmetoder med henblik på at sikre lige muligheder for handicappede medarbejdere |
| --- | --- |

—

at gennemgå interne regler, procedurer og arbejdsmetoder med henblik på at sikre lige muligheder for handicappede medarbejdere

| — | at sikre, at personer med handicap i ansættelsesproceduren har mulighed for at konkurrere på lige fod med ikke-handicappede kandidater ved at foretage tilpasninger i rimeligt omfang |
| --- | --- |

—

at sikre, at personer med handicap i ansættelsesproceduren har mulighed for at konkurrere på lige fod med ikke-handicappede kandidater ved at foretage tilpasninger i rimeligt omfang

| — | at foretage tilpasninger i rimeligt omfang for alle handicappede medarbejdere, hvor det af hensyn til deres daglige arbejde er nødvendigt – herunder personlig assistance, tolkning på tegnsprog, egnet transport osv. |
| --- | --- |

—

at foretage tilpasninger i rimeligt omfang for alle handicappede medarbejdere, hvor det af hensyn til deres daglige arbejde er nødvendigt – herunder personlig assistance, tolkning på tegnsprog, egnet transport osv.

| — | at sikre adgang til erhvervsuddannelse og efteruddannelse |
| --- | --- |

—

at sikre adgang til erhvervsuddannelse og efteruddannelse

| — | at forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed |
| --- | --- |

—

at forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed

| — | at sikre, at alle EU-agenturer og EU-finansierede organer, herunder Europa-skolerne, overholder FN's konvention om handicappedes rettigheder |
| --- | --- |

—

at sikre, at alle EU-agenturer og EU-finansierede organer, herunder Europa-skolerne, overholder FN's konvention om handicappedes rettigheder

| — | at sikre, at handicaporganisationer inddrages i udviklingen af lovgivning og politikker, også gennem afsættelse af tilstrækkelige økonomiske midler. |
| --- | --- |

—

at sikre, at handicaporganisationer inddrages i udviklingen af lovgivning og politikker, også gennem afsættelse af tilstrækkelige økonomiske midler.

4.   EU's og medlemsstaternes gennemførelse af FN's konvention om handicappedes rettigheder

| 4.1 | EØSU hilste i sin resolution af 21. september 2011 den europæiske handicapstrategi 2010-2020 velkommen som et politisk nøgleredskab til gennemførelse af FN-konventionen om handicappedes rettigheder i EU og opfordrede samtidig Kommissionen til at sikre, at eksisterende og kommende afledt ret overholder konventionen og giver personer med handicap mulighed for at deltage og bidrage (9). |
| --- | --- |

4.1

EØSU hilste i sin resolution af 21. september 2011 den europæiske handicapstrategi 2010-2020 velkommen som et politisk nøgleredskab til gennemførelse af FN-konventionen om handicappedes rettigheder i EU og opfordrede samtidig Kommissionen til at sikre, at eksisterende og kommende afledt ret overholder konventionen og giver personer med handicap mulighed for at deltage og bidrage (9).

| 4.2 | EØSU opfordrer til, at der foretages en grundig gennemgang af gennemførelsen af handicapstrategien med deltagelse af relevante parter, og at der i den forbindelse sættes nye mål og målsætninger. |
| --- | --- |

4.2

EØSU opfordrer til, at der foretages en grundig gennemgang af gennemførelsen af handicapstrategien med deltagelse af relevante parter, og at der i den forbindelse sættes nye mål og målsætninger.

| 4.3 | EØSU anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at indarbejde gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU's flerårige finansielle ramme for at sikre, at der ikke bruges en eneste eurocent på projekter eller infrastrukturer med dårlig tilgængelighed. |
| --- | --- |

4.3

EØSU anmoder Rådet og Europa-Parlamentet om at indarbejde gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i EU's flerårige finansielle ramme for at sikre, at der ikke bruges en eneste eurocent på projekter eller infrastrukturer med dårlig tilgængelighed.

| 4.4 | EØSU opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til at:






  — | styrke og fastholde bestemmelser, som har til formål at implementere FN-konventionen om handicappedes rettigheder i strukturfondsforordningerne, navnlig for så vidt angår forhåndsbetingelserne (10), partnerskabsprincipperne og de horisontale principper |
| --- | --- | --- |

4.4

EØSU opfordrer Rådet og Europa-Parlamentet til at:

—

styrke og fastholde bestemmelser, som har til formål at implementere FN-konventionen om handicappedes rettigheder i strukturfondsforordningerne, navnlig for så vidt angår forhåndsbetingelserne (10), partnerskabsprincipperne og de horisontale principper

| — | inkludere bestemmelser om tilgængelighed i forordningerne om Connecting Europe-faciliteten og TEN-T-nettet (11) |
| --- | --- |

—

inkludere bestemmelser om tilgængelighed i forordningerne om Connecting Europe-faciliteten og TEN-T-nettet (11)

| — | sikre, at Horisont 2020 (12) garanterer, at forskning støttet af EU vil omfatte personer med handicap ved at fremme brugerdeltagelse og adgang til forskningsresultater samt skabe nye og innovative idéer om, hvordan FN's konvention om handicappedes rettigheder kan gennemføres i EU's lovgivning og politikker, herunder når det gælder beskæftigelse |
| --- | --- |

—

sikre, at Horisont 2020 (12) garanterer, at forskning støttet af EU vil omfatte personer med handicap ved at fremme brugerdeltagelse og adgang til forskningsresultater samt skabe nye og innovative idéer om, hvordan FN's konvention om handicappedes rettigheder kan gennemføres i EU's lovgivning og politikker, herunder når det gælder beskæftigelse

| — | inddrage handicaprelaterede bestemmelser i sine programmer for udvikling og humanitær bistand. |
| --- | --- |

—

inddrage handicaprelaterede bestemmelser i sine programmer for udvikling og humanitær bistand.

| 4.5 | EØSU opfordrer Kommissionen til at oprette en mekanisme, som vil belønne EU-støttede projekter, der lever op til konventionen om handicappedes rettigheder med hensyn til udvikling af tilgængelige løsninger og inklusion af handicappede. |
| --- | --- |

4.5

EØSU opfordrer Kommissionen til at oprette en mekanisme, som vil belønne EU-støttede projekter, der lever op til konventionen om handicappedes rettigheder med hensyn til udvikling af tilgængelige løsninger og inklusion af handicappede.

| 4.6 | EØSU minder om de handicapbestemmelser, som er en del af Europa 2020-strategien, især i den tredje søjle om social inklusion og den digitale dagsorden, og opfordrer til, at gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder gøres til en del af alle flagskibsinitiativerne. |
| --- | --- |

4.6

EØSU minder om de handicapbestemmelser, som er en del af Europa 2020-strategien, især i den tredje søjle om social inklusion og den digitale dagsorden, og opfordrer til, at gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder gøres til en del af alle flagskibsinitiativerne.

| 4.7 | EØSU er bekymret over, at stramningerne i en lang række af EU's medlemsstater har en stribe negative følger, også for handicappede og deres familier, hvilket fører til yderligere social udstødelse, forskelsbehandling, ulighed og arbejdsløshed. Udvalget understreger, at krisen ikke må tjene som undskyldning for at udsætte gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

4.7

EØSU er bekymret over, at stramningerne i en lang række af EU's medlemsstater har en stribe negative følger, også for handicappede og deres familier, hvilket fører til yderligere social udstødelse, forskelsbehandling, ulighed og arbejdsløshed. Udvalget understreger, at krisen ikke må tjene som undskyldning for at udsætte gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder.

| 4.8 | EØSU opfordrer Det Europæiske Råd til at vedtage en egentlig strategi for vækst, som indeholder foranstaltninger til fordel for ugunstigt stillede grupper som f.eks. handicappede, herunder beskæftigelsesfremmende initiativer, fremme af tjenester, som giver bedre muligheder for at leve et selvstændigt liv og deltage i samfundslivet, hvor der også tages hensyn til den situation, som personer, der er blevet handicappede som ældre, befinder sig i, samt udvikling af tilgængelig infrastruktur. |
| --- | --- |

4.8

EØSU opfordrer Det Europæiske Råd til at vedtage en egentlig strategi for vækst, som indeholder foranstaltninger til fordel for ugunstigt stillede grupper som f.eks. handicappede, herunder beskæftigelsesfremmende initiativer, fremme af tjenester, som giver bedre muligheder for at leve et selvstændigt liv og deltage i samfundslivet, hvor der også tages hensyn til den situation, som personer, der er blevet handicappede som ældre, befinder sig i, samt udvikling af tilgængelig infrastruktur.

| 4.9 | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte foranstaltninger, der ved hjælp af skatteincitamenter for virksomhederne sikrer, at handicappede har adgang til arbejdsmarkedet. Endvidere bør der træffes foranstaltninger, som fremmer iværksætterånd, muligheden for at bevæge sig ind og ud af arbejdsmarkedet og lige adgang til social beskyttelse og arbejdstagerrettigheder. |
| --- | --- |

4.9

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at iværksætte foranstaltninger, der ved hjælp af skatteincitamenter for virksomhederne sikrer, at handicappede har adgang til arbejdsmarkedet. Endvidere bør der træffes foranstaltninger, som fremmer iværksætterånd, muligheden for at bevæge sig ind og ud af arbejdsmarkedet og lige adgang til social beskyttelse og arbejdstagerrettigheder.

| 4.10 | EØSU ser frem til at blive hørt af Kommissionen vedrørende dennes forslag til en ambitiøs EU-lov om tilgængelighed med et så bredt anvendelsesområde som muligt, der omfatter krav til offentlige og private tjenesteleverandører og producenter om at skabe fuld tilgængelighed samt indeholder en præcis og vidtfavnende definition af begrebet tilgængelighed, der dækker både virtuelle og fysiske miljøer, giver mulighed for interoperabilitet og kompatibilitet med støtteteknologier og lever op til europæiske standarder. |
| --- | --- |

4.10

EØSU ser frem til at blive hørt af Kommissionen vedrørende dennes forslag til en ambitiøs EU-lov om tilgængelighed med et så bredt anvendelsesområde som muligt, der omfatter krav til offentlige og private tjenesteleverandører og producenter om at skabe fuld tilgængelighed samt indeholder en præcis og vidtfavnende definition af begrebet tilgængelighed, der dækker både virtuelle og fysiske miljøer, giver mulighed for interoperabilitet og kompatibilitet med støtteteknologier og lever op til europæiske standarder.

| 4.11 | EØSU opfordrer Rådet til at fortsætte arbejdet med forslaget til et direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset køn, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og til at bringe forslaget i overensstemmelse med FN's konvention om handicappedes rettigheder ved at lade det omfatte en definition af begrebet handicap og forskelsbehandling på grund af tilknytning, som forbyder forskelsbehandling i forbindelse med adgang til økonomiske tjenester og forsikringsydelser og behandler spørgsmålet om adgang til uddannelse samt trækker en tydelig linje mellem begrebet tilpasninger i rimeligt omfang for at sikre den enkelte adgang og begrebet tilgængelighed, som omfatter en foregribende og gruppebaseret pligt. |
| --- | --- |

4.11

EØSU opfordrer Rådet til at fortsætte arbejdet med forslaget til et direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset køn, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og til at bringe forslaget i overensstemmelse med FN's konvention om handicappedes rettigheder ved at lade det omfatte en definition af begrebet handicap og forskelsbehandling på grund af tilknytning, som forbyder forskelsbehandling i forbindelse med adgang til økonomiske tjenester og forsikringsydelser og behandler spørgsmålet om adgang til uddannelse samt trækker en tydelig linje mellem begrebet tilpasninger i rimeligt omfang for at sikre den enkelte adgang og begrebet tilgængelighed, som omfatter en foregribende og gruppebaseret pligt.

| 4.12 | EØSU understreger, at handicappedes behov bør gøres til en del af alle programmer, strategier og politikker på EU-niveau, som er målrettet kvinder, børn, grupper der er udsat for forskelsbehandling såsom etniske eller religiøse minoriteter, bøsser og lesbiske samt ældre. |
| --- | --- |

4.12

EØSU understreger, at handicappedes behov bør gøres til en del af alle programmer, strategier og politikker på EU-niveau, som er målrettet kvinder, børn, grupper der er udsat for forskelsbehandling såsom etniske eller religiøse minoriteter, bøsser og lesbiske samt ældre.

| 4.13 | EØSU peger på behovet for – bl.a. gennem udarbejdelse af et sæt ad hoc-retningslinjer – at sikre størst mulig overensstemmelse med EU's interne lovgivning og politikker ved at inddrage FN-konventionen om handicappedes rettigheder i EU's eksterne forbindelser og i Unionens aktiviteter rettet mod udvikling og humanitær bistand. |
| --- | --- |

4.13

EØSU peger på behovet for – bl.a. gennem udarbejdelse af et sæt ad hoc-retningslinjer – at sikre størst mulig overensstemmelse med EU's interne lovgivning og politikker ved at inddrage FN-konventionen om handicappedes rettigheder i EU's eksterne forbindelser og i Unionens aktiviteter rettet mod udvikling og humanitær bistand.

| 4.14 | Navnlig opfordrer EØSU EU til at koordinere sin holdning med medlemsstaternes, når det gælder drøftelser i FN, som har betydning for handicappedes rettigheder, f.eks. ved at sikre, at EU's holdning til rammen for årtusindudviklingsmålene efter 2015 omfatter handicappedes menneskerettigheder, og at handicappede nævnes i FN's generelle politikgennemgang, som foretages hvert fjerde år. |
| --- | --- |

4.14

Navnlig opfordrer EØSU EU til at koordinere sin holdning med medlemsstaternes, når det gælder drøftelser i FN, som har betydning for handicappedes rettigheder, f.eks. ved at sikre, at EU's holdning til rammen for årtusindudviklingsmålene efter 2015 omfatter handicappedes menneskerettigheder, og at handicappede nævnes i FN's generelle politikgennemgang, som foretages hvert fjerde år.

| 4.15 | EØSU opfordrer EU til at overføre sin støtte til FN's konvention om handicappedes rettigheder til andre igangværende multilaterale fora såsom de forhandlinger, der i øjeblikket finder sted i Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret vedrørende reformen og liberaliseringen af lovgivningen om ophavsret. |
| --- | --- |

4.15

EØSU opfordrer EU til at overføre sin støtte til FN's konvention om handicappedes rettigheder til andre igangværende multilaterale fora såsom de forhandlinger, der i øjeblikket finder sted i Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret vedrørende reformen og liberaliseringen af lovgivningen om ophavsret.

| 4.16 | EØSU roser det hidtil udførte arbejde med hensyn til den politiske dialog om den nye transatlantiske dagsorden mellem USA og EU om reformen vedrørende handicappede og opfordrer under hensyntagen til den forestående amerikanske ratificering til, at man forbedrer den transatlantiske dialog om handicappolitik yderligere med henblik på at sætte endnu mere skub i den globale reformproces. |
| --- | --- |

4.16

EØSU roser det hidtil udførte arbejde med hensyn til den politiske dialog om den nye transatlantiske dagsorden mellem USA og EU om reformen vedrørende handicappede og opfordrer under hensyntagen til den forestående amerikanske ratificering til, at man forbedrer den transatlantiske dialog om handicappolitik yderligere med henblik på at sætte endnu mere skub i den globale reformproces.

| 4.17 | EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at de relevante tjenestegrene inden for de enkelte generaldirektorater får til opgave at inddrage gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i udarbejdelsen af politikker og lovgivning. |
| --- | --- |

4.17

EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at de relevante tjenestegrene inden for de enkelte generaldirektorater får til opgave at inddrage gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder i udarbejdelsen af politikker og lovgivning.

| 4.18 | EØSU opfordrer Kommissionens generalsekretariat til at udvikle et konsekvensanalyseinstrument om handicappedes rettigheder til anvendelse i forbindelse med alle nye lovgivningsforslag og til at inkludere et modul om rettigheder som følge af FN's handicapkonvention i uddannelsen af alle nye ansatte og i efteruddannelsesprogrammerne. |
| --- | --- |

4.18

EØSU opfordrer Kommissionens generalsekretariat til at udvikle et konsekvensanalyseinstrument om handicappedes rettigheder til anvendelse i forbindelse med alle nye lovgivningsforslag og til at inkludere et modul om rettigheder som følge af FN's handicapkonvention i uddannelsen af alle nye ansatte og i efteruddannelsesprogrammerne.

| 4.19 | EØSU understreger, at handicappede ifølge afsnit (o) i præamblen i FN's konvention om handicappedes rettigheder samt artikel 4, stk. 3, skal inddrages i politiske processer og beslutningsprocesser, politikker og ordninger, der vedrører handicappede, og opfordrer EU-institutionerne og de nationale regeringer til at iværksætte passende procedurer. |
| --- | --- |

4.19

EØSU understreger, at handicappede ifølge afsnit (o) i præamblen i FN's konvention om handicappedes rettigheder samt artikel 4, stk. 3, skal inddrages i politiske processer og beslutningsprocesser, politikker og ordninger, der vedrører handicappede, og opfordrer EU-institutionerne og de nationale regeringer til at iværksætte passende procedurer.

5.   Overvågning af FN-konventionen om handicappedes rettigheder i EU

| 5.1 | EØSU bemærker, at artikel 33, stk. 2, i FN's konvention om handicappedes rettigheder forpligter deltagerstaterne til at udpege eller opstille en struktur, herunder en eller flere uafhængige funktioner, med henblik på at »fremme, beskytte og overvåge« gennemførelsen af konventionen. |
| --- | --- |

5.1

EØSU bemærker, at artikel 33, stk. 2, i FN's konvention om handicappedes rettigheder forpligter deltagerstaterne til at udpege eller opstille en struktur, herunder en eller flere uafhængige funktioner, med henblik på at »fremme, beskytte og overvåge« gennemførelsen af konventionen.

| 5.2 | EØSU opfordrer Rådet til at træffe afgørelse om formelt at udpege en sådan struktur. |
| --- | --- |

5.2

EØSU opfordrer Rådet til at træffe afgørelse om formelt at udpege en sådan struktur.

| 5.3 | EØSU påpeger, at når der udpeges eller opstilles en sådan funktion, bør deltagerstaterne tage hensyn til Paris-principperne vedrørende status for nationale institutioner til fremme og beskyttelse af menneskerettighederne samt disses funktionsmåde. |
| --- | --- |

5.3

EØSU påpeger, at når der udpeges eller opstilles en sådan funktion, bør deltagerstaterne tage hensyn til Paris-principperne vedrørende status for nationale institutioner til fremme og beskyttelse af menneskerettighederne samt disses funktionsmåde.

| 5.4 | EØSU mener navnlig, det er vigtigt, at strukturen er uafhængig af det kontaktpunkt og den koordinerende funktion, som er blevet udpeget i EU, at der udformes et klart mandat for hver af deltagerne i strukturen samt tilvejebringes en særlig budgetpost, som gør dem i stand til at udføre deres opgaver. |
| --- | --- |

5.4

EØSU mener navnlig, det er vigtigt, at strukturen er uafhængig af det kontaktpunkt og den koordinerende funktion, som er blevet udpeget i EU, at der udformes et klart mandat for hver af deltagerne i strukturen samt tilvejebringes en særlig budgetpost, som gør dem i stand til at udføre deres opgaver.

| 5.5 | EØSU understreger, at det er nødvendigt at fastlægge klare regler for struktureret høring af deltagerne i strukturen inden for deres respektive roller, ikke mindst med henblik på udarbejdelse af lovgivning. |
| --- | --- |

5.5

EØSU understreger, at det er nødvendigt at fastlægge klare regler for struktureret høring af deltagerne i strukturen inden for deres respektive roller, ikke mindst med henblik på udarbejdelse af lovgivning.

| 5.6 | EØSU anerkender, at civilsamfundet og i særdeleshed personer med handicap og de organisationer, der repræsenterer dem, ifølge artikel 33, stk. 3, i FN's konvention om handicappedes rettigheder skal inddrages og deltage fuldt ud i overvågningsprocessen. Det gælder også det kontaktpunkt og den koordinerende funktion, som er blevet udpeget af Rådet til at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

5.6

EØSU anerkender, at civilsamfundet og i særdeleshed personer med handicap og de organisationer, der repræsenterer dem, ifølge artikel 33, stk. 3, i FN's konvention om handicappedes rettigheder skal inddrages og deltage fuldt ud i overvågningsprocessen. Det gælder også det kontaktpunkt og den koordinerende funktion, som er blevet udpeget af Rådet til at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder.

| 5.7 | EØSU mener, at Det Europæiske Handicapforum som europæisk paraplyorganisation, der repræsenterer 80 millioner borgere med handicap i Europa, bør inddrages i overvågningen af konventionen på EU-niveau og i alle politiske processer og beslutningsprocesser på EU-niveau, der vedrører handicappede. |
| --- | --- |

5.7

EØSU mener, at Det Europæiske Handicapforum som europæisk paraplyorganisation, der repræsenterer 80 millioner borgere med handicap i Europa, bør inddrages i overvågningen af konventionen på EU-niveau og i alle politiske processer og beslutningsprocesser på EU-niveau, der vedrører handicappede.

| 5.8 | EØSU er overbevist om, at partnerskab er et middel til at skabe bæredygtig økonomisk og social udvikling. Det skal baseres på et langsigtet perspektiv for reel deltagelse af civilsamfundet ved også at inkludere løbende kapacitetsopbygning hos alle partnere og stille de fornødne midler til rådighed for deltagelse (13). |
| --- | --- |

5.8

EØSU er overbevist om, at partnerskab er et middel til at skabe bæredygtig økonomisk og social udvikling. Det skal baseres på et langsigtet perspektiv for reel deltagelse af civilsamfundet ved også at inkludere løbende kapacitetsopbygning hos alle partnere og stille de fornødne midler til rådighed for deltagelse (13).

| 5.9 | EØSU opfordrer EU til at lade midler til støtte for gennemførelse af FN's konvention om handicappedes rettigheder indgå i sit kommende særprogram om grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab, hvilket også bør omfatte kapacitetsopbygning og tilstrækkelige midler til handicaporganisationer. |
| --- | --- |

5.9

EØSU opfordrer EU til at lade midler til støtte for gennemførelse af FN's konvention om handicappedes rettigheder indgå i sit kommende særprogram om grundlæggende rettigheder og unionsborgerskab, hvilket også bør omfatte kapacitetsopbygning og tilstrækkelige midler til handicaporganisationer.

| 5.10 | EØSU anerkender betydningen af at oprette en EU-struktur, der er i overensstemmelse med FN's konvention om handicappedes rettigheder, og som kan fungere som eksempel for lande uden for EU, navnlig de lande som er medlemmer af regionale organisationer. |
| --- | --- |

5.10

EØSU anerkender betydningen af at oprette en EU-struktur, der er i overensstemmelse med FN's konvention om handicappedes rettigheder, og som kan fungere som eksempel for lande uden for EU, navnlig de lande som er medlemmer af regionale organisationer.

| 5.11 | EØSU understreger, at EU skal afgive sin første periodiske beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede i starten af 2013, og ser i forbindelse med udarbejdelsen heraf frem til at blive hørt af Kommissionen sammen med en lang række andre berørte aktører, herunder civilsamfundet og ikke mindst handicapbevægelsen. |
| --- | --- |

5.11

EØSU understreger, at EU skal afgive sin første periodiske beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede i starten af 2013, og ser i forbindelse med udarbejdelsen heraf frem til at blive hørt af Kommissionen sammen med en lang række andre berørte aktører, herunder civilsamfundet og ikke mindst handicapbevægelsen.

| 5.12 | EØSU bifalder alle de aktiviteter, Kommissionen og Eurostat foreslår for at forbedre og øge dataindsamlingen og de detaljerede statistikker og indikatorer om handicap med henblik på at udvikle mere effektive politikker og overvåge gennemførelsen af disse bedre. EØSU ser frem til offentliggørelsen af dataene fra ad hoc-modulet om handicap i EU's arbejdsstyrkeundersøgelse 2011 og tilskynder Kommissionen, Eurostat, EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder og medlemsstaterne til systematisk at indføje spørgsmål om handicap i alle de vigtigste undersøgelser samt udvikle særlige undersøgelser og indikatorer, som gør det muligt at måle interaktionen mellem handicappede og de barrierer, de handicappede møde i dagligdagen, såvel som virkningen af de politiske instrumenter, der er udformet med henblik på at nedbryde sådanne barrierer. |
| --- | --- |

5.12

EØSU bifalder alle de aktiviteter, Kommissionen og Eurostat foreslår for at forbedre og øge dataindsamlingen og de detaljerede statistikker og indikatorer om handicap med henblik på at udvikle mere effektive politikker og overvåge gennemførelsen af disse bedre. EØSU ser frem til offentliggørelsen af dataene fra ad hoc-modulet om handicap i EU's arbejdsstyrkeundersøgelse 2011 og tilskynder Kommissionen, Eurostat, EU's Agentur for Grundlæggende Rettigheder og medlemsstaterne til systematisk at indføje spørgsmål om handicap i alle de vigtigste undersøgelser samt udvikle særlige undersøgelser og indikatorer, som gør det muligt at måle interaktionen mellem handicappede og de barrierer, de handicappede møde i dagligdagen, såvel som virkningen af de politiske instrumenter, der er udformet med henblik på at nedbryde sådanne barrierer.

| 5.13 | EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at udvikle oplysningskampagner om de rettigheder og forpligtelser, der er stadfæstet i FN's konvention om handicappedes rettigheder, henvendt til offentlige myndigheder på alle niveauer, private virksomheder, medier, universiteter og forskningscentre, skoler samt social- og sundhedsvæsnet. |
| --- | --- |

5.13

EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at udvikle oplysningskampagner om de rettigheder og forpligtelser, der er stadfæstet i FN's konvention om handicappedes rettigheder, henvendt til offentlige myndigheder på alle niveauer, private virksomheder, medier, universiteter og forskningscentre, skoler samt social- og sundhedsvæsnet.

| 5.14 | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at FN's konvention om handicappedes rettigheder gennemføres på de forskellige beslutningsniveauer ved at inddrage dens bestemmelser i lovgivning, politikker og administrative beslutninger og ved at udvikle handlingsplaner på handicapområdet, der er i overensstemmelse med konventionen. |
| --- | --- |

5.14

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at FN's konvention om handicappedes rettigheder gennemføres på de forskellige beslutningsniveauer ved at inddrage dens bestemmelser i lovgivning, politikker og administrative beslutninger og ved at udvikle handlingsplaner på handicapområdet, der er i overensstemmelse med konventionen.

| 5.15 | EØSU tilskynder til partnerskaber mellem fagforeninger, arbejdsgiverorganisationer, socialøkonomiske organisationer og handicaporganisationer med henblik på at fremme handicappedes adgang til arbejde i tråd med FN's konvention om handicappedes rettigheder. |
| --- | --- |

5.15

EØSU tilskynder til partnerskaber mellem fagforeninger, arbejdsgiverorganisationer, socialøkonomiske organisationer og handicaporganisationer med henblik på at fremme handicappedes adgang til arbejde i tråd med FN's konvention om handicappedes rettigheder.

6.   EØSU og FN-konventionen om handicappedes rettigheder – intern gennemførelse

| 6.1 | Efter EØSU's opfattelse bør udvalget selv træffe passende foranstaltninger med henblik på at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder internt i institutionen og leve op til dens forpligtelser. Dette indebærer navnlig:






  — | at opmuntre til at ansætte personer med handicap i EØSU, herunder gennem udvikling af et praktikantprogram, og tilskynde ansøgninger fra udstationerede nationale eksperter med handicap |
| --- | --- | --- |

6.1

Efter EØSU's opfattelse bør udvalget selv træffe passende foranstaltninger med henblik på at gennemføre FN's konvention om handicappedes rettigheder internt i institutionen og leve op til dens forpligtelser. Dette indebærer navnlig:

—

at opmuntre til at ansætte personer med handicap i EØSU, herunder gennem udvikling af et praktikantprogram, og tilskynde ansøgninger fra udstationerede nationale eksperter med handicap

| — | sørge for at anvende en ikke-diskriminerende ansættelsesprocedure for handicappede ansøgere |
| --- | --- |

—

sørge for at anvende en ikke-diskriminerende ansættelsesprocedure for handicappede ansøgere

| — | sikre personer med handicap adgang til arbejdsformidling og erhvervsuddannelse og efteruddannelse |
| --- | --- |

—

sikre personer med handicap adgang til arbejdsformidling og erhvervsuddannelse og efteruddannelse

| — | forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed |
| --- | --- |

—

forbedre bygningers, websteders, ikt-værktøjers og dokumenters tilgængelighed

| — | sikre tilpasninger i rimeligt omfang – herunder personlig assistance – for ansatte, medlemmer og eksperter |
| --- | --- |

—

sikre tilpasninger i rimeligt omfang – herunder personlig assistance – for ansatte, medlemmer og eksperter

| — | arrangere uddannelse for sine medarbejdere for at øge opmærksomheden om handicapproblematikken og om FN-konventionen om handicappedes rettigheder, også ved at udarbejde en brochure og en video om, hvordan man mainstreamer gennemførelsen af FN-konventionen om handicappedes rettigheder |
| --- | --- |

—

arrangere uddannelse for sine medarbejdere for at øge opmærksomheden om handicapproblematikken og om FN-konventionen om handicappedes rettigheder, også ved at udarbejde en brochure og en video om, hvordan man mainstreamer gennemførelsen af FN-konventionen om handicappedes rettigheder

| — | deltage i den interinstitutionelle arbejdsgruppe om gennemførelse af konventionen |
| --- | --- |

—

deltage i den interinstitutionelle arbejdsgruppe om gennemførelse af konventionen

| — | inddrage handicapaspektet i sine aktiviteter. |
| --- | --- |

—

inddrage handicapaspektet i sine aktiviteter.

| 6.2 | EØSU understreger, at handicappedes rettigheder bør være et tværgående anliggende, som berøres i alle udvalgets udtalelser, der har betydning for handicappedes liv. |
| --- | --- |

6.2

EØSU understreger, at handicappedes rettigheder bør være et tværgående anliggende, som berøres i alle udvalgets udtalelser, der har betydning for handicappedes liv.

| 6.3 | EØSU betoner, at de rettigheder, der er stadfæstet i FN's konvention om handicappedes rettigheder, bør indgå i arbejdet i alle udvalgets faglige sektioner, da disse berører alle områder med sociale, kulturelle og økonomiske aktiviteter. |
| --- | --- |

6.3

EØSU betoner, at de rettigheder, der er stadfæstet i FN's konvention om handicappedes rettigheder, bør indgå i arbejdet i alle udvalgets faglige sektioner, da disse berører alle områder med sociale, kulturelle og økonomiske aktiviteter.

| 6.4 | EØSU understreger i den forbindelse, at det er nødvendigt at oprette et styringsudvalg for gennemførelsen og overvågningen af konventionen, som skal opfordre EU-institutionerne til at aflægge beretning om deres arbejde og indhente synspunkter fra civilsamfundet, navnlig Det Europæiske Handicapforum i dets egenskab af repræsentativ organisation for handicappede. Disse skal bruges i forbindelse med udarbejdelsen og afgivelsen af EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede. Gennem inddragelse af disse forskellige sektioner vil styringsudvalget kunne bidrage med et uafhængigt billede af, hvordan gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder skrider frem. |
| --- | --- |

6.4

EØSU understreger i den forbindelse, at det er nødvendigt at oprette et styringsudvalg for gennemførelsen og overvågningen af konventionen, som skal opfordre EU-institutionerne til at aflægge beretning om deres arbejde og indhente synspunkter fra civilsamfundet, navnlig Det Europæiske Handicapforum i dets egenskab af repræsentativ organisation for handicappede. Disse skal bruges i forbindelse med udarbejdelsen og afgivelsen af EU's beretning til FN's komite for rettigheder for handicappede. Gennem inddragelse af disse forskellige sektioner vil styringsudvalget kunne bidrage med et uafhængigt billede af, hvordan gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder skrider frem.

| 6.5 | EØSU minder om den rolle, udvalget spiller for styrkelsen af EU's demokratiske legitimitet ved at lægge vægt på deltagelsesdemokrati og civilsamfundsorganisationernes rolle. |
| --- | --- |

6.5

EØSU minder om den rolle, udvalget spiller for styrkelsen af EU's demokratiske legitimitet ved at lægge vægt på deltagelsesdemokrati og civilsamfundsorganisationernes rolle.

| 6.6 | EØSU opfordrer til, at der oprettes et organ, som skal fremme og koordinere dialogen mellem EU-institutioner og EU-organer og civilsamfundet vedrørende gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder på EU-niveau. |
| --- | --- |

6.6

EØSU opfordrer til, at der oprettes et organ, som skal fremme og koordinere dialogen mellem EU-institutioner og EU-organer og civilsamfundet vedrørende gennemførelsen af FN's konvention om handicappedes rettigheder på EU-niveau.

| 6.7 | EØSU anbefaler, at udvalget får lov til at bidrage i form af en udtalelse til den beretning, EU skal afgive til FN's komite for rettigheder for handicappede. |
| --- | --- |

6.7

EØSU anbefaler, at udvalget får lov til at bidrage i form af en udtalelse til den beretning, EU skal afgive til FN's komite for rettigheder for handicappede.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2011) 665 final.

1

(2)  http://ec.europa.eu/research/horizon2020/index_en.cfm

2

(3)  EUT C 376 af 22.12.2011, s. 81-86.

3

(4)  EUT C 181 af 21.6.2012 , s. 2-6.

4

(5)  2010/48/EF.

5

(6)  16243/10 af 29. november 2010.

6

(7)  SEC(2011) 567 final.

7

(8)  Kommissionens formand, José Manuel Barroso, indkaldte til Topmødet om handicap den 6. december 2011. Heri deltog formanden for Det Europæiske Råd, Herman Van Rompuy, Europa-Parlamentets formand, Jerzy Buzek, og formanden for Det Europæiske Handicapforum, Ioannis Vardakastanis.

8

Topmødet om handicap

(9)  EUT C 376, 22.12.2011, s. 81-86.

9

(10)  Forhåndsbetingelser om FN's konvention om handicappedes rettigheder, tilgængelighed og et selvstændigt liv var allerede en del af Kommissionens forslag.

10

(11)  COM(2011) 665 final.

11

(12)  http://ec.europa.eu/research/horizon2020/index_en.cfm

12

(13)  EUT C 44 af 11.2.2011, s. 1.

13

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/36 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/36

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Det europæiske år for mental sundhed — for bedre arbejde og højere livskvalitet« (initiativudtalelse)

2013/C 44/06

Ordfører: Bernd SCHLÜTER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»Det europæiske år for mental sundhed — for bedre arbejde og højere livskvalitet«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 23. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 74 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Resumé og anbefalinger

| 1.1 | Mental sundhed er vigtig for livskvalitet og velvære hos alle borgere i EU. WHO definerer mental sundhed: »som en tilstand af velvære, i hvilken den enkelte udnytter sine evner, kan klare livets normale belastninger, arbejde produktivt og frugtbart og er i stand til at yde et bidrag til samfundet« (1). Dette aspekt kan kun i utilstrækkeligt omfang dokumenteres via økonomiske nøgletal som BNP. Den aktuelle krise har kastet mange millioner mennesker ud i livsangst, psykologisk krise og arbejdsløshed, og krisen har påvirket selvmordsrisikoen. Sikring af den psykiske ligevægt har derfor i højere grad end abstrakte finansspørgsmål central betydning for mange menneskers livslykke. For den enkelte er mental sundhed en forudsætning for, at man kan realisere sit intellektuelle og følelsesmæssige potentiale. På samfundsniveau udgør den psykiske sundhed en ressource for det sociale sammenhold, en bedre social velfærd og økonomisk velstand. |
| --- | --- |

1.1

Mental sundhed er vigtig for livskvalitet og velvære hos alle borgere i EU. WHO definerer mental sundhed: »som en tilstand af velvære, i hvilken den enkelte udnytter sine evner, kan klare livets normale belastninger, arbejde produktivt og frugtbart og er i stand til at yde et bidrag til samfundet« (1). Dette aspekt kan kun i utilstrækkeligt omfang dokumenteres via økonomiske nøgletal som BNP. Den aktuelle krise har kastet mange millioner mennesker ud i livsangst, psykologisk krise og arbejdsløshed, og krisen har påvirket selvmordsrisikoen. Sikring af den psykiske ligevægt har derfor i højere grad end abstrakte finansspørgsmål central betydning for mange menneskers livslykke. For den enkelte er mental sundhed en forudsætning for, at man kan realisere sit intellektuelle og følelsesmæssige potentiale. På samfundsniveau udgør den psykiske sundhed en ressource for det sociale sammenhold, en bedre social velfærd og økonomisk velstand.

| 1.2 | Initiativet har til formål i bred forstand at styrke den mentale sundhed og bevidstgøre befolkningen om dette spørgsmål. Ud over kroniske og akutte mentale sygdomme eller handicap inddrages også belastende problemer, der ikke klassificeres som sygdomme, og som muligvis har fysiske årsager eller følgevirkninger. Temaet mental sundhed omfatter en lang række forskellige facetter, der påvirkes af lægefaglige og socialpolitiske forhold, men også af livsvilkår som f.eks. arbejdsliv, ungdom, alderdom eller fattigdom. |
| --- | --- |

1.2

Initiativet har til formål i bred forstand at styrke den mentale sundhed og bevidstgøre befolkningen om dette spørgsmål. Ud over kroniske og akutte mentale sygdomme eller handicap inddrages også belastende problemer, der ikke klassificeres som sygdomme, og som muligvis har fysiske årsager eller følgevirkninger. Temaet mental sundhed omfatter en lang række forskellige facetter, der påvirkes af lægefaglige og socialpolitiske forhold, men også af livsvilkår som f.eks. arbejdsliv, ungdom, alderdom eller fattigdom.

| 1.3 | Mentale problemer kan have forskellige årsager og følger, f.eks. traumer, skadelige barndomserfaringer, stofmisbrug, overbelastning, arbejdsløshed, hjemløshed, udstødelse – også kombineret med arvelighed. Der er derfor mange forskellige løsningsmodeller og relevante politikområder. Det er ofte muligt at gøre noget ved årsagerne, som der derfor bør tages passende hensyn til i en mere inklusiv politik og økonomi. Den sociale økonomi, civilsamfundet og nye tiltag inden for socialt iværksætteri kan spille en nøglerolle i den forbindelse. Forebyggelse, tidlig diagnose og behandling af psykiske sygdomme skal være flerdimensionel (psykoterapeutiske, medicinske og socioøkonomiske strategier). Der skal i højere grad tages hånd om emnet psykiske problemer og sygdomme inden for de generelle sundhedsuddannelser, læreruddannelserne og lederuddannelserne. En offentligt støttet styrkelse af sundhedsbeskyttelsen på arbejdspladsen og en moderne virksomhedskultur kan hjælpe mennesker med handicap og begrænse forekomsten af arbejdsrelaterede problemer. |
| --- | --- |

1.3

Mentale problemer kan have forskellige årsager og følger, f.eks. traumer, skadelige barndomserfaringer, stofmisbrug, overbelastning, arbejdsløshed, hjemløshed, udstødelse – også kombineret med arvelighed. Der er derfor mange forskellige løsningsmodeller og relevante politikområder. Det er ofte muligt at gøre noget ved årsagerne, som der derfor bør tages passende hensyn til i en mere inklusiv politik og økonomi. Den sociale økonomi, civilsamfundet og nye tiltag inden for socialt iværksætteri kan spille en nøglerolle i den forbindelse. Forebyggelse, tidlig diagnose og behandling af psykiske sygdomme skal være flerdimensionel (psykoterapeutiske, medicinske og socioøkonomiske strategier). Der skal i højere grad tages hånd om emnet psykiske problemer og sygdomme inden for de generelle sundhedsuddannelser, læreruddannelserne og lederuddannelserne. En offentligt støttet styrkelse af sundhedsbeskyttelsen på arbejdspladsen og en moderne virksomhedskultur kan hjælpe mennesker med handicap og begrænse forekomsten af arbejdsrelaterede problemer.

| 1.4 | En styrkelse af borgerbaserede, frivillige, familiebaserede og professionelle netværk og inddragelse af de berørte personer og deres foreninger spiller en central rolle. Forebyggelse og bevidstgørelse er en samfundsopgave. Vha. ambulant behandling i nærmiljøet og beskyttede boliger kan frihedsbegrænsninger og institutionsbaseret behandling ofte undgås. Særlig vigtig i den sammenhæng er europæiske anbefalinger og god praksis, som tager udgangspunkt i en passende nedtrapning af den institutionsbaserede psykiatri og af medicinforbruget og sigter mod opbygning af støtte i det sociale miljø og andre alternative støtteformer. Således opnåede midler til videnskab og forskning kunne endvidere i højere grad være rettet mod den mentale sundhed. Omstruktureringer og nye prioriteringer er også muligt i mindrebemidlede medlemsstater. |
| --- | --- |

1.4

En styrkelse af borgerbaserede, frivillige, familiebaserede og professionelle netværk og inddragelse af de berørte personer og deres foreninger spiller en central rolle. Forebyggelse og bevidstgørelse er en samfundsopgave. Vha. ambulant behandling i nærmiljøet og beskyttede boliger kan frihedsbegrænsninger og institutionsbaseret behandling ofte undgås. Særlig vigtig i den sammenhæng er europæiske anbefalinger og god praksis, som tager udgangspunkt i en passende nedtrapning af den institutionsbaserede psykiatri og af medicinforbruget og sigter mod opbygning af støtte i det sociale miljø og andre alternative støtteformer. Således opnåede midler til videnskab og forskning kunne endvidere i højere grad være rettet mod den mentale sundhed. Omstruktureringer og nye prioriteringer er også muligt i mindrebemidlede medlemsstater.

| 1.5 | I hele EU bør der gives støtte til at fremme den brede offentligheds forståelse for dette temaområde, f.eks. via en indsats i børnehaver, skoler og virksomheder samt hos læger og i plejeinstitutioner. Kampagner mod stigmatisering og ikkediskriminerende sprogbrug i medierne kan bidrage til at mindske diskriminationen af mennesker med psykiske sygdomme. Sundhedssituationen har også vidtrækkende følger for samfundsøkonomien. Disse er sekundære set i forhold til de meget alvorlige følger for den enkelte (2). Der må i stigende grad stilles spørgsmål til, hvilke sociale, politiske og økonomiske interesser og strukturer der er med til at forværre problemstillingen, og hvordan en effektiv videreudvikling af de personorienterede forsorgsstrukturer og støtte til familien som livets første lærested kan fremme inklusion på aktiv vis. De tydelige fremskridt inden for lægevidenskab, professionel og frivillig bistand samt forretningsmodeller for forebyggelse på sundhedsområdet skal i stigende grad prioriteres og støttes. |
| --- | --- |

1.5

I hele EU bør der gives støtte til at fremme den brede offentligheds forståelse for dette temaområde, f.eks. via en indsats i børnehaver, skoler og virksomheder samt hos læger og i plejeinstitutioner. Kampagner mod stigmatisering og ikkediskriminerende sprogbrug i medierne kan bidrage til at mindske diskriminationen af mennesker med psykiske sygdomme. Sundhedssituationen har også vidtrækkende følger for samfundsøkonomien. Disse er sekundære set i forhold til de meget alvorlige følger for den enkelte (2). Der må i stigende grad stilles spørgsmål til, hvilke sociale, politiske og økonomiske interesser og strukturer der er med til at forværre problemstillingen, og hvordan en effektiv videreudvikling af de personorienterede forsorgsstrukturer og støtte til familien som livets første lærested kan fremme inklusion på aktiv vis. De tydelige fremskridt inden for lægevidenskab, professionel og frivillig bistand samt forretningsmodeller for forebyggelse på sundhedsområdet skal i stigende grad prioriteres og støttes.

2.   Baggrund

| 2.1 | De mest udbredte sygdomme i Europa er angstrelaterede lidelser, depressioner og forskellige former for misbrug. Ifølge undersøgelser fra 2010 lider 38 % af europæerne af psykiske sygdomme (3). I 2005 var der allerede tale om 27 % (4). 58 000 personer dør hvert år som følge af selvmord. Inden 2020 vil depression være den næsthyppigste sygdom i industrilandene (5). Fraværet som følge af psykiske sygdomme blandt de forsikrede i en stor tysk sygekasse (6) steg fra 2006 til 2009 med 38 % for erhvervsaktive og 44 % for arbejdsløse. I denne periode steg antallet af recepter på »lægemidler til behandling af nervesystemet« med 33 %, herunder hører f.eks. antidepressive midler (7). I Storbritannien registrerer 44 % af arbejdsgiverne endvidere stigende problemer med den psykiske sundhed og 40 % et stigende antal stressforårsagede sygedage (8). |
| --- | --- |

2.1

De mest udbredte sygdomme i Europa er angstrelaterede lidelser, depressioner og forskellige former for misbrug. Ifølge undersøgelser fra 2010 lider 38 % af europæerne af psykiske sygdomme (3). I 2005 var der allerede tale om 27 % (4). 58 000 personer dør hvert år som følge af selvmord. Inden 2020 vil depression være den næsthyppigste sygdom i industrilandene (5). Fraværet som følge af psykiske sygdomme blandt de forsikrede i en stor tysk sygekasse (6) steg fra 2006 til 2009 med 38 % for erhvervsaktive og 44 % for arbejdsløse. I denne periode steg antallet af recepter på »lægemidler til behandling af nervesystemet« med 33 %, herunder hører f.eks. antidepressive midler (7). I Storbritannien registrerer 44 % af arbejdsgiverne endvidere stigende problemer med den psykiske sundhed og 40 % et stigende antal stressforårsagede sygedage (8).

| 2.2 | Mental sundhed og velbefindende har hidtil ikke været i fokus i et europæisk år. Men fordomme om psykiske lidelser og psykosociale handicap og stigmatisering i samfundet generelt og på arbejdsmarkedet er f.eks. stadig en realitet. Som led i en inklusiv og bæredygtig vækst kræver Europa 2020-strategien endvidere en forbedret social inklusion af denne gruppe og EU-sundhedsprogrammer, der er udformet med dette mål for øje. Desuden fastlægger FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, underskrevet af EU som det første internationale instrument vedrørende menneskerettigheder nogensinde, helt klare rettigheder for personer med psykosociale handicap. Rettighederne i henhold til denne konvention skal respekteres og håndhæves via alle relevante EU-politikker og -aktiviteter. Et europæisk år for mental sundhed og velbefindende ville derfor være en måde, hvorpå der kunne skabes tilstrækkelig opmærksomhed om disse krav. |
| --- | --- |

2.2

Mental sundhed og velbefindende har hidtil ikke været i fokus i et europæisk år. Men fordomme om psykiske lidelser og psykosociale handicap og stigmatisering i samfundet generelt og på arbejdsmarkedet er f.eks. stadig en realitet. Som led i en inklusiv og bæredygtig vækst kræver Europa 2020-strategien endvidere en forbedret social inklusion af denne gruppe og EU-sundhedsprogrammer, der er udformet med dette mål for øje. Desuden fastlægger FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, underskrevet af EU som det første internationale instrument vedrørende menneskerettigheder nogensinde, helt klare rettigheder for personer med psykosociale handicap. Rettighederne i henhold til denne konvention skal respekteres og håndhæves via alle relevante EU-politikker og -aktiviteter. Et europæisk år for mental sundhed og velbefindende ville derfor være en måde, hvorpå der kunne skabes tilstrækkelig opmærksomhed om disse krav.

| 2.3 | Mental sundhed har siden midten af 1990'erne været genstand for nogle målrettede projekter inden for EU's sundhedspolitik, der prioriterer dette område (9). I 2005 lancerede Kommissionen en høring med udgangspunkt i grønbogen om mental sundhed (10). |
| --- | --- |

2.3

Mental sundhed har siden midten af 1990'erne været genstand for nogle målrettede projekter inden for EU's sundhedspolitik, der prioriterer dette område (9). I 2005 lancerede Kommissionen en høring med udgangspunkt i grønbogen om mental sundhed (10).

| 2.4 | EØSU bekræfter sin udtalelse om grønbogen
   (11) og understreger den mentale sundheds betydning for samfundet og den enkelte borger som et grundlæggende element i sundhedsopfattelsen. For Den Europæiske Union, der opfatter sig selv som et værdisamfund, er den mentale sundhed en vigtig kilde til social samhørighed og inklusion af alle. Dette krav stilles også i FN's konvention om handicappedes rettigheder, der set ud fra et menneskerettighedsaspekt har til formål at fremme inklusion og et helhedsorienteret menneskesyn. |
| --- | --- |

2.4

EØSU bekræfter sin udtalelse om grønbogen
   (11) og understreger den mentale sundheds betydning for samfundet og den enkelte borger som et grundlæggende element i sundhedsopfattelsen. For Den Europæiske Union, der opfatter sig selv som et værdisamfund, er den mentale sundhed en vigtig kilde til social samhørighed og inklusion af alle. Dette krav stilles også i FN's konvention om handicappedes rettigheder, der set ud fra et menneskerettighedsaspekt har til formål at fremme inklusion og et helhedsorienteret menneskesyn.

| 2.5 | Kommissionen beskæftiger sig også med denne problemstilling i forbindelse med økonomi, beskæftigelsespolitik og sundhedspolitik (folkesundhed). Sikring af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau er en tværgående opgave for EU ifølge EUF-traktatens artikel 168. Med et europæisk år for mental sundhed ville EU leve op til EUF-traktatens artikel 6 om at gennemføre »tiltag for at understøtte, koordinere eller supplere medlemsstaternes tiltag på europæisk plan til beskyttelse og forbedring af menneskers sundhed«. |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen beskæftiger sig også med denne problemstilling i forbindelse med økonomi, beskæftigelsespolitik og sundhedspolitik (folkesundhed). Sikring af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau er en tværgående opgave for EU ifølge EUF-traktatens artikel 168. Med et europæisk år for mental sundhed ville EU leve op til EUF-traktatens artikel 6 om at gennemføre »tiltag for at understøtte, koordinere eller supplere medlemsstaternes tiltag på europæisk plan til beskyttelse og forbedring af menneskers sundhed«.

| 2.6 | EU-strategien for mental sundhed har blandt andet ydet støtte til den europæiske pagt for mental sundhed og trivsel fra 2008 (12). Konklusionerne fra Rådet i juni 2011 tager ligeledes udgangspunkt i denne europæiske pagt (13). |
| --- | --- |

2.6

EU-strategien for mental sundhed har blandt andet ydet støtte til den europæiske pagt for mental sundhed og trivsel fra 2008 (12). Konklusionerne fra Rådet i juni 2011 tager ligeledes udgangspunkt i denne europæiske pagt (13).

| 2.7 | De tematiske konferencer, der blev afholdt inden for rammerne af EU-strategien, var ikke tilstrækkeligt velegnede til at bevidstgøre den brede offentlighed og lade temaerne indgå i EU-borgernes dagligdag. Dette kunne realiseres vha. et europæisk år. Under et sådant ville offentlige instanser på alle niveauer beskæftige sig med emnet, hvilket også ville gælde for civilsamfundets aktører i deres forskellige roller som eksperter, opinionsdannere og sociale virksomheder. Et europæisk år for mental sundhed skal først og fremmest tilrettelægges i tråd med FN's konvention om handicappedes rettigheder. Mennesker med en psykisk sygdom eller et handicap skal anerkendes som ligeberettigede juridiske personer og have mulighed for at udøve deres fulde rets- og handlefrihed på alle livsområder (jf. FN's konvention om handicappedes rettigheder). |
| --- | --- |

2.7

De tematiske konferencer, der blev afholdt inden for rammerne af EU-strategien, var ikke tilstrækkeligt velegnede til at bevidstgøre den brede offentlighed og lade temaerne indgå i EU-borgernes dagligdag. Dette kunne realiseres vha. et europæisk år. Under et sådant ville offentlige instanser på alle niveauer beskæftige sig med emnet, hvilket også ville gælde for civilsamfundets aktører i deres forskellige roller som eksperter, opinionsdannere og sociale virksomheder. Et europæisk år for mental sundhed skal først og fremmest tilrettelægges i tråd med FN's konvention om handicappedes rettigheder. Mennesker med en psykisk sygdom eller et handicap skal anerkendes som ligeberettigede juridiske personer og have mulighed for at udøve deres fulde rets- og handlefrihed på alle livsområder (jf. FN's konvention om handicappedes rettigheder).

| 2.8 | Mange mennesker med psykiske problemer får ofte ikke den behandling, rehabilitering og støtte til social inklusion, som er nødvendig set ud fra faglige og etiske synspunkter, selvom lægevidenskaben og de sociale tjenester har gjort store fremskridt på området. Ofte er mental sundhed ikke en sundhedspolitisk prioritet. I stedet for en udbygning af støttestrukturerne gennemføres der især i finansielt vanskelige budgetsituationer og krisetider ofte nedskæringer, eller prisen på nødvendige tjenester og behandlingstilbud stiger. Det ville i stedet netop i økonomiske kriser være nødvendigt med investeringer i inklusion, i uddannelse og i den sociale økonomi. Staten må navnlig ikke i krisetider vende ryggen til velfærdssektoren.
  Ventelister og lange procedurer er navnlig kontraproduktive i forbindelse med akutte problemer. Institutionsbaseret behandling og frihedsbegrænsninger bør reduceres til et nødvendigt minimum til fordel for ambulante tjenester i lokalområdet, mødesteder, rådgivningstjenester og lægefaglige behandlingstilbud. De berørtes autonomi bør styrkes gennem lovfæstede rettigheder og gennem koncepter, der ikke træder i stedet for egne beslutninger, men støtter dem i at træffe beslutninger, bl.a. også om deres behov for hjælp og terapi, så resultatet ikke bliver en indskrænkning af deres juridiske handlingsfrihed. Klassificeringen i sygdomskategorier, ensidig inddragelse i psykiatriens mekanismer, ordinering af psykofarmaka og anvendelse af tvang skal være genstand for en kritisk vurdering og systematisk evaluering i forhold til retsstats- og menneskerettighedsprincipperne. Deltagelse i samfundet, meningsfyldt beskæftigelse og en struktureret hverdag skal være en del af det overordnede koncept i samtlige faciliteter og boligformer. Psykofarmakas indvirkning på deltagelsesevnen og morbiditeten må anskues på en mere følsom måde. Adgangen til behandling må ikke begrænses gennem en opsplitning af behandlingsstrukturerne samt bureaukratiske og tidskrævende ansøgningsprocedurer. Krisestøtte og forebyggelse af selvmord kræver let tilgængelige og fagligt kompetente tjenester. Nationale nødkaldenumre og andre fagligt velegnede interventionsmuligheder skal indføres i hele Europa. |
| --- | --- |

2.8

Mange mennesker med psykiske problemer får ofte ikke den behandling, rehabilitering og støtte til social inklusion, som er nødvendig set ud fra faglige og etiske synspunkter, selvom lægevidenskaben og de sociale tjenester har gjort store fremskridt på området. Ofte er mental sundhed ikke en sundhedspolitisk prioritet. I stedet for en udbygning af støttestrukturerne gennemføres der især i finansielt vanskelige budgetsituationer og krisetider ofte nedskæringer, eller prisen på nødvendige tjenester og behandlingstilbud stiger. Det ville i stedet netop i økonomiske kriser være nødvendigt med investeringer i inklusion, i uddannelse og i den sociale økonomi. Staten må navnlig ikke i krisetider vende ryggen til velfærdssektoren.

Ventelister og lange procedurer er navnlig kontraproduktive i forbindelse med akutte problemer. Institutionsbaseret behandling og frihedsbegrænsninger bør reduceres til et nødvendigt minimum til fordel for ambulante tjenester i lokalområdet, mødesteder, rådgivningstjenester og lægefaglige behandlingstilbud. De berørtes autonomi bør styrkes gennem lovfæstede rettigheder og gennem koncepter, der ikke træder i stedet for egne beslutninger, men støtter dem i at træffe beslutninger, bl.a. også om deres behov for hjælp og terapi, så resultatet ikke bliver en indskrænkning af deres juridiske handlingsfrihed. Klassificeringen i sygdomskategorier, ensidig inddragelse i psykiatriens mekanismer, ordinering af psykofarmaka og anvendelse af tvang skal være genstand for en kritisk vurdering og systematisk evaluering i forhold til retsstats- og menneskerettighedsprincipperne. Deltagelse i samfundet, meningsfyldt beskæftigelse og en struktureret hverdag skal være en del af det overordnede koncept i samtlige faciliteter og boligformer. Psykofarmakas indvirkning på deltagelsesevnen og morbiditeten må anskues på en mere følsom måde. Adgangen til behandling må ikke begrænses gennem en opsplitning af behandlingsstrukturerne samt bureaukratiske og tidskrævende ansøgningsprocedurer. Krisestøtte og forebyggelse af selvmord kræver let tilgængelige og fagligt kompetente tjenester. Nationale nødkaldenumre og andre fagligt velegnede interventionsmuligheder skal indføres i hele Europa.

| 2.9 | Samtidig skal der altid tages hensyn til de gensidigt forstærkende virkninger af socioøkonomiske levevilkår, arbejdsløshed og sygdomsforløb. Der findes derudover mennesker, som har brug for ressourcer og støtte til at kunne leve et godt liv med en psykisk sygdom. Dette indebærer, at fremme af bedre inklusion og en styrket retsstilling for kronisk psykisk syge og mentalt handicappede mennesker bør være et tema for det europæiske år. |
| --- | --- |

2.9

Samtidig skal der altid tages hensyn til de gensidigt forstærkende virkninger af socioøkonomiske levevilkår, arbejdsløshed og sygdomsforløb. Der findes derudover mennesker, som har brug for ressourcer og støtte til at kunne leve et godt liv med en psykisk sygdom. Dette indebærer, at fremme af bedre inklusion og en styrket retsstilling for kronisk psykisk syge og mentalt handicappede mennesker bør være et tema for det europæiske år.

| 2.10 | Når der ydes hjælp til mennesker med mentale problemer bør der tages hensyn til filosofiske, religiøse, psykologiske og spirituelle behov og anskuelser. |
| --- | --- |

2.10

Når der ydes hjælp til mennesker med mentale problemer bør der tages hensyn til filosofiske, religiøse, psykologiske og spirituelle behov og anskuelser.

| 2.11 | Sociale faktorer har en betydelig indflydelse på den mentale sundhed. I den forbindelse spiller et godt arbejde en central rolle ved at opbygge en identitet og skabe mening i tilværelsen. I en vis grad bestemmes de daglige livs- og arbejdsvilkår ikke mere af stabile kulturelle traditioner samt kommunale og demokratiske beslutningsprocesser, men af centraliserede økonomiske rammevilkår og strukturer. Økonomi- og strukturpolitikken bør derfor også tage højde for borgernes mentale sundhed og målsætningerne om attraktive og inklusive boligområder og arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

2.11

Sociale faktorer har en betydelig indflydelse på den mentale sundhed. I den forbindelse spiller et godt arbejde en central rolle ved at opbygge en identitet og skabe mening i tilværelsen. I en vis grad bestemmes de daglige livs- og arbejdsvilkår ikke mere af stabile kulturelle traditioner samt kommunale og demokratiske beslutningsprocesser, men af centraliserede økonomiske rammevilkår og strukturer. Økonomi- og strukturpolitikken bør derfor også tage højde for borgernes mentale sundhed og målsætningerne om attraktive og inklusive boligområder og arbejdsvilkår.

| 2.12 | Det moderne menneske oplever nye muligheder i dagens multioptions-, medie- og forbrugersamfund, men også nye stressfaktorer. Uddannelsessystemerne er f.eks. ofte ikke i stand til at opfylde det presserende behov for en etisk, kognitiv og social dannelse på højt niveau. En sådan kunne imidlertid være med til at fremme den nødvendige selvstændighed og den mentale balance. Opløsningen af sociale relationer er tiltagende og resulterer i tabet af eksterne ressourcer som venner, familie og kolleger. Hyppige jobskift og dermed mange flytninger, arbejdsløshed samt mindre forpligtende personlige relationer bidrager ikke til opbygningen af sociale netværk i lokalområdet. Så meget desto vigtigere er den obligatoriske deltagelse af de berørte personer og deres foreninger i udformningen af støtte- og netværksstrukturer. |
| --- | --- |

2.12

Det moderne menneske oplever nye muligheder i dagens multioptions-, medie- og forbrugersamfund, men også nye stressfaktorer. Uddannelsessystemerne er f.eks. ofte ikke i stand til at opfylde det presserende behov for en etisk, kognitiv og social dannelse på højt niveau. En sådan kunne imidlertid være med til at fremme den nødvendige selvstændighed og den mentale balance. Opløsningen af sociale relationer er tiltagende og resulterer i tabet af eksterne ressourcer som venner, familie og kolleger. Hyppige jobskift og dermed mange flytninger, arbejdsløshed samt mindre forpligtende personlige relationer bidrager ikke til opbygningen af sociale netværk i lokalområdet. Så meget desto vigtigere er den obligatoriske deltagelse af de berørte personer og deres foreninger i udformningen af støtte- og netværksstrukturer.

| 2.13 | Når ligevægten mellem den enkeltes selvstændige ansvar og den sociale sikkerhed er forstyrret, stiger risikoen for psykiske sygdomme. Dette omfatter f.eks. såkaldte beskæftigelsesincitamenter, som pga. manglen på arbejdspladser eller strukturelt betingede negative fremtidsudsigter for iværksættere ikke kan have nogen effekt. Hjemløshed og mentale problemer er ofte tæt forbundet, og hjælpen må derfor tage fat på begge problemområder. Forældre i en prekær beskæftigelsessituation og deres børn udsættes ofte for belastning som følge af usikkerhed, fattigdom, uddannelseskrav, tidnød og stress i familien. Hjælpen bør derfor være tilsvarende mangfoldig og også omfatte tilbud i form af f.eks. offentligt støttet uddannelseshjælp og familierekreation. Stor statsgæld og økonomiske vanskeligheder samt nedskæringer i den sociale sikkerhed og høj arbejdsløshed øger risikoen for depressioner, angst og »tvangsneuroser« betydeligt. Selvmordsprocenten steg med over 10 % i 11 medlemsstater i første halvår af 2011. Hensigtsmæssige investeringer i social sikkerhed og sociale tjenesteydelser ville i høj grad bidrage til at løse problemet (14). |
| --- | --- |

2.13

Når ligevægten mellem den enkeltes selvstændige ansvar og den sociale sikkerhed er forstyrret, stiger risikoen for psykiske sygdomme. Dette omfatter f.eks. såkaldte beskæftigelsesincitamenter, som pga. manglen på arbejdspladser eller strukturelt betingede negative fremtidsudsigter for iværksættere ikke kan have nogen effekt. Hjemløshed og mentale problemer er ofte tæt forbundet, og hjælpen må derfor tage fat på begge problemområder. Forældre i en prekær beskæftigelsessituation og deres børn udsættes ofte for belastning som følge af usikkerhed, fattigdom, uddannelseskrav, tidnød og stress i familien. Hjælpen bør derfor være tilsvarende mangfoldig og også omfatte tilbud i form af f.eks. offentligt støttet uddannelseshjælp og familierekreation. Stor statsgæld og økonomiske vanskeligheder samt nedskæringer i den sociale sikkerhed og høj arbejdsløshed øger risikoen for depressioner, angst og »tvangsneuroser« betydeligt. Selvmordsprocenten steg med over 10 % i 11 medlemsstater i første halvår af 2011. Hensigtsmæssige investeringer i social sikkerhed og sociale tjenesteydelser ville i høj grad bidrage til at løse problemet (14).

3.   Mental sundhed på særlige områder

3.1   Arbejdsmarkedet

| 3.1.1 | Afbrudte ansættelsesforhold, hyppige omstruktureringer, krav til medarbejderne om altid at stå til rådighed, stort tidspres, overbelastning, stigende krav til fleksibilitet og mobilitet har ofte konsekvenser for den psykiske sundhed (15). Handicapstatistikker i Nederlandene viser, at psykiske sundhedsproblemer i 2010 var hovedårsagen til længerevarende sygefravær (ca. 55 dage). I Storbritannien anslår HSE (16), at ca. 9,8 mio. arbejdsdage gik tabt pga. arbejdsbetinget stress (2009-2010), og gennemsnitligt tegnede hver person, der led af arbejdsbetinget stress, sig for 22,6 sygedage. I 2010-2011 gik der 10,8 mio. arbejdsdage tabt (17). Når familieliv, pleje af familiemedlemmer og tid til kulturelle, sportslige og rekreative aktiviteter ikke kan forenes med arbejdslivet, udgør dette en yderligere risiko. Mange lande har indført plejeperioder for familiemedlemmer og ret til orlov. Virksomheder skal ofte beskæftige sig med problemstillinger, der ikke er opstået i arbejdssammenhæng. Der bør i højere grad gives offentlig støtte til virksomhedsmodeller, der kan danne skole, når det gælder sundhedsbeskyttelse, inklusion, hensigtsmæssige deltidsløsninger, hjælp på arbejdspladsen samt videreuddannelse af ledere og arbejdstagere. Innovative virksomhedskulturer kan også styrke arbejds- og produktkvaliteten. Proaktiv håndtering af risikoen for stress med udgangspunkt i forskning samt fjernelse og nedbringelse af stressfaktoren bør indgå i en konsekvent forebyggende strategi gennem anvendelse af bestemmelserne i traktaten, direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet samt rammeaftalen om arbejdsbetinget stress, som arbejdsmarkedets parter i EU indgik i 2004.
  Usikkerhed hvad angår beskæftigelsesmuligheder og levevilkår samt overmægtige strukturelle rammevilkår på arbejdsmarkedet udgør yderligere risikomomenter. Der skal sættes klare grænser for de konstant stigende krav til arbejdspræstation og de stadig ringere arbejdsvilkår. Arbejdsmarkedets tabere tilskrives ofte en individuel skyld, også når dette ikke er tilfældet. Arbejdsgivernes krav om en nødvendig og rimelig fleksibilitet fra arbejdstagernes side kan sidestilles med arbejdstagernes krav om fleksibilitet med hensyn til familieanliggender, plejeforpligtelser og individuelle problemstillinger (omsorgsfuld arbejdsgiver og »fokus på den enkelte«). Mennesker med mentale problemer har en større risiko for at miste deres arbejde eller blive uarbejdsdygtige som følge af deres sygdom. I den forbindelse spiller samfundets fordomme også en betydelig rolle. På den måde går arbejdskraft, ressourcer og værdiskabelse til spilde. |
| --- | --- |

3.1.1

Afbrudte ansættelsesforhold, hyppige omstruktureringer, krav til medarbejderne om altid at stå til rådighed, stort tidspres, overbelastning, stigende krav til fleksibilitet og mobilitet har ofte konsekvenser for den psykiske sundhed (15). Handicapstatistikker i Nederlandene viser, at psykiske sundhedsproblemer i 2010 var hovedårsagen til længerevarende sygefravær (ca. 55 dage). I Storbritannien anslår HSE (16), at ca. 9,8 mio. arbejdsdage gik tabt pga. arbejdsbetinget stress (2009-2010), og gennemsnitligt tegnede hver person, der led af arbejdsbetinget stress, sig for 22,6 sygedage. I 2010-2011 gik der 10,8 mio. arbejdsdage tabt (17). Når familieliv, pleje af familiemedlemmer og tid til kulturelle, sportslige og rekreative aktiviteter ikke kan forenes med arbejdslivet, udgør dette en yderligere risiko. Mange lande har indført plejeperioder for familiemedlemmer og ret til orlov. Virksomheder skal ofte beskæftige sig med problemstillinger, der ikke er opstået i arbejdssammenhæng. Der bør i højere grad gives offentlig støtte til virksomhedsmodeller, der kan danne skole, når det gælder sundhedsbeskyttelse, inklusion, hensigtsmæssige deltidsløsninger, hjælp på arbejdspladsen samt videreuddannelse af ledere og arbejdstagere. Innovative virksomhedskulturer kan også styrke arbejds- og produktkvaliteten. Proaktiv håndtering af risikoen for stress med udgangspunkt i forskning samt fjernelse og nedbringelse af stressfaktoren bør indgå i en konsekvent forebyggende strategi gennem anvendelse af bestemmelserne i traktaten, direktiv 89/391/EØF om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet samt rammeaftalen om arbejdsbetinget stress, som arbejdsmarkedets parter i EU indgik i 2004.

Usikkerhed hvad angår beskæftigelsesmuligheder og levevilkår samt overmægtige strukturelle rammevilkår på arbejdsmarkedet udgør yderligere risikomomenter. Der skal sættes klare grænser for de konstant stigende krav til arbejdspræstation og de stadig ringere arbejdsvilkår. Arbejdsmarkedets tabere tilskrives ofte en individuel skyld, også når dette ikke er tilfældet. Arbejdsgivernes krav om en nødvendig og rimelig fleksibilitet fra arbejdstagernes side kan sidestilles med arbejdstagernes krav om fleksibilitet med hensyn til familieanliggender, plejeforpligtelser og individuelle problemstillinger (omsorgsfuld arbejdsgiver og »fokus på den enkelte«). Mennesker med mentale problemer har en større risiko for at miste deres arbejde eller blive uarbejdsdygtige som følge af deres sygdom. I den forbindelse spiller samfundets fordomme også en betydelig rolle. På den måde går arbejdskraft, ressourcer og værdiskabelse til spilde.

| 3.1.1.1 | De hidtidige kvoter til fordel for eksempelvis handicappede er i nogle lande langt fra tilstrækkelige som instrumenter. Der er i stedet behov for en dristig integrationspolitik til fordel for de mange mennesker, som i dag er udelukket fra arbejdsmarkedet, og til gavn for samfundet. |
| --- | --- |

3.1.1.1

De hidtidige kvoter til fordel for eksempelvis handicappede er i nogle lande langt fra tilstrækkelige som instrumenter. Der er i stedet behov for en dristig integrationspolitik til fordel for de mange mennesker, som i dag er udelukket fra arbejdsmarkedet, og til gavn for samfundet.

| 3.1.2 | Paritært sammensatte og offentligt støttede rådgivnings- og mæglingsinstanser kan sikre en åben behandling af temaet. Der bør være virksomhedsbaserede eller eksterne organer, som repræsenterer handicappede og personer med mentale problemer på arbejdspladsen. En hensigtsmæssig ansættelsessikkerhed, arbejdsløshedsforsikringer, lovsikret arbejdsmarkedsbeskyttelse, arbejdsløshedsunderstøttelse, en offentligt støttet sundhedsforvaltning i virksomhederne, ordninger for tilbagevenden til arbejdsmarkedet samt en aktiv arbejdsmarkeds- og familiepolitik bør derudover reducere risikoen. Til gavn for arbejdsgiverne, navnlig SMV'er, skal det i den forbindelse sikres, at konkurrenceevnen bevares, at man undgår administrative byrder og at de offentlige støttestrukturer er pålidelige (18). Almennyttige tjenester, velfærdsorganisationer og andre kræfter i civilsamfundet kan spille en vigtig rolle, når det gælder politisk og praktisk støtte til de berørte personer, til virksomhederne og til arbejdsformidlingerne. |
| --- | --- |

3.1.2

Paritært sammensatte og offentligt støttede rådgivnings- og mæglingsinstanser kan sikre en åben behandling af temaet. Der bør være virksomhedsbaserede eller eksterne organer, som repræsenterer handicappede og personer med mentale problemer på arbejdspladsen. En hensigtsmæssig ansættelsessikkerhed, arbejdsløshedsforsikringer, lovsikret arbejdsmarkedsbeskyttelse, arbejdsløshedsunderstøttelse, en offentligt støttet sundhedsforvaltning i virksomhederne, ordninger for tilbagevenden til arbejdsmarkedet samt en aktiv arbejdsmarkeds- og familiepolitik bør derudover reducere risikoen. Til gavn for arbejdsgiverne, navnlig SMV'er, skal det i den forbindelse sikres, at konkurrenceevnen bevares, at man undgår administrative byrder og at de offentlige støttestrukturer er pålidelige (18). Almennyttige tjenester, velfærdsorganisationer og andre kræfter i civilsamfundet kan spille en vigtig rolle, når det gælder politisk og praktisk støtte til de berørte personer, til virksomhederne og til arbejdsformidlingerne.

3.2   Børn og unge

| 3.2.1 | Psykiske sygdomme hos børn og unge er svære at kortlægge statistisk. Dette skyldes blandt andet, at det ofte er svært at skelne mellem syge og adfærdsvanskelige børn, ligesom det er vanskeligt at præcisere, om der er behov for rådgivning, opdragelse eller behandling. Det vil sige, at det som hovedregel ikke er muligt at skelne mellem ovennævnte behov, idet skillelinjerne er flydende. F.eks. registrerer den tyske sammenslutning af psykoterapeuter en årlig forekomst på mellem 9,7 % (psykisk syge) og 21,9 % (psykisk påfaldende adfærd) (19). Hvad angår depressioner registreres en stigende risiko for at blive ramt af sygdommen samt en lavere gennemsnitsalder for, hvornår sygdommen optræder første gang. Eksperter konstaterer en stigende forekomst af angst- og adfærdsforstyrrelser og et klart voksende forbrug af psykofarmaka. |
| --- | --- |

3.2.1

Psykiske sygdomme hos børn og unge er svære at kortlægge statistisk. Dette skyldes blandt andet, at det ofte er svært at skelne mellem syge og adfærdsvanskelige børn, ligesom det er vanskeligt at præcisere, om der er behov for rådgivning, opdragelse eller behandling. Det vil sige, at det som hovedregel ikke er muligt at skelne mellem ovennævnte behov, idet skillelinjerne er flydende. F.eks. registrerer den tyske sammenslutning af psykoterapeuter en årlig forekomst på mellem 9,7 % (psykisk syge) og 21,9 % (psykisk påfaldende adfærd) (19). Hvad angår depressioner registreres en stigende risiko for at blive ramt af sygdommen samt en lavere gennemsnitsalder for, hvornår sygdommen optræder første gang. Eksperter konstaterer en stigende forekomst af angst- og adfærdsforstyrrelser og et klart voksende forbrug af psykofarmaka.

| 3.2.2 | Samtidig registrerer daginstitutioner og skoler en stigende andel af børn og unge med f.eks. skolefrafald (14,4 % på EU-plan), påfaldende adfærd, koncentrationsbesvær og voldelige tendenser. I den forbindelse er der ofte tale om en kombination af problemer, der er knyttet til bl.a. psykiske problemer, manglende modstandsdygtighed over for forbrugsmuligheder (20) og medier, computer- eller andre former for afhængighed samt generelle udviklingsproblemer. Det stigende forbrug af antidepressive midler, methylphenidat og lignende lægemidler allerede i en tidlig alder giver grund til bekymring. Der er et presserende behov for at indsamle statistisk materiale i hele Europa og udvikle alternativer. |
| --- | --- |

3.2.2

Samtidig registrerer daginstitutioner og skoler en stigende andel af børn og unge med f.eks. skolefrafald (14,4 % på EU-plan), påfaldende adfærd, koncentrationsbesvær og voldelige tendenser. I den forbindelse er der ofte tale om en kombination af problemer, der er knyttet til bl.a. psykiske problemer, manglende modstandsdygtighed over for forbrugsmuligheder (20) og medier, computer- eller andre former for afhængighed samt generelle udviklingsproblemer. Det stigende forbrug af antidepressive midler, methylphenidat og lignende lægemidler allerede i en tidlig alder giver grund til bekymring. Der er et presserende behov for at indsamle statistisk materiale i hele Europa og udvikle alternativer.

| 3.2.3 | Den stigende usikkerhed hos børn og unge samt deres forældre er et problem som børne- og ungepsykiatrien ikke kan løse – og slet ikke alene. Hjælp i den tidlige barndom og støtte til familiens centrale rolle er lige så vigtig som den faglige kompetence i daginstitutioner, hos børnelæger og i skoler. Det er ikke hensigtsmæssigt, hvis enhver form for påfaldende adfærd defineres som en psykisk forstyrrelse eller sygdom, og komplekse individuelle og samfundsmæssige problemer dermed ensidigt gøres til lægefaglige problemstillinger (21). Stigende individualisering, forskellige muligheder på uddannelsesområdet, arbejdsløshed, fattigdom, social udstødelse, personlig skyldfølelse og overbelastede forældre samt uddannelsessystemer, som i stigende grad bygger på konkurrence, der starter på de tidlige alderstrin, hvilket begrænser mulighederne for dem, som ikke kan følge med de førende i klassen, kan være faktorer, som der skal tages hensyn til i en forebyggende indsats. Der er brug for, at hele samfundet påtager sig et fælles ansvar: levedygtige boligområder, passende tilgange til uddannelse af unge, veludstyrede skoler og daginstitutioner, et ikke-kommercielt udbud af fritidsaktiviteter, ungdomsgrupper, foreninger og kulturtilbud samt et fintmasket net af professionel, tværfaglig hjælp i form af f.eks. uddannelsesrådgivning og ikke-formelle uddannelsestilbud. Stofmisbrug må tackles konsekvent gennem tidlig påvisning, forebyggelse, rådgivning og terapier samt kontrol af forsyningskanaler. Investeringer på dette område kan forhindre uoverskuelig skade for de berørte personer og for samfundet. Unge bør have en lovsikret garanti for at blive integreret i uddannelsessystemet, arbejdsmarkedet og andre former for meningsfuld beskæftigelse. På alle disse felter spiller almennyttige tjenester samt velfærds- og civilsamfundsorganisationer en særlig vigtig politisk og praktisk rolle. |
| --- | --- |

3.2.3

Den stigende usikkerhed hos børn og unge samt deres forældre er et problem som børne- og ungepsykiatrien ikke kan løse – og slet ikke alene. Hjælp i den tidlige barndom og støtte til familiens centrale rolle er lige så vigtig som den faglige kompetence i daginstitutioner, hos børnelæger og i skoler. Det er ikke hensigtsmæssigt, hvis enhver form for påfaldende adfærd defineres som en psykisk forstyrrelse eller sygdom, og komplekse individuelle og samfundsmæssige problemer dermed ensidigt gøres til lægefaglige problemstillinger (21). Stigende individualisering, forskellige muligheder på uddannelsesområdet, arbejdsløshed, fattigdom, social udstødelse, personlig skyldfølelse og overbelastede forældre samt uddannelsessystemer, som i stigende grad bygger på konkurrence, der starter på de tidlige alderstrin, hvilket begrænser mulighederne for dem, som ikke kan følge med de førende i klassen, kan være faktorer, som der skal tages hensyn til i en forebyggende indsats. Der er brug for, at hele samfundet påtager sig et fælles ansvar: levedygtige boligområder, passende tilgange til uddannelse af unge, veludstyrede skoler og daginstitutioner, et ikke-kommercielt udbud af fritidsaktiviteter, ungdomsgrupper, foreninger og kulturtilbud samt et fintmasket net af professionel, tværfaglig hjælp i form af f.eks. uddannelsesrådgivning og ikke-formelle uddannelsestilbud. Stofmisbrug må tackles konsekvent gennem tidlig påvisning, forebyggelse, rådgivning og terapier samt kontrol af forsyningskanaler. Investeringer på dette område kan forhindre uoverskuelig skade for de berørte personer og for samfundet. Unge bør have en lovsikret garanti for at blive integreret i uddannelsessystemet, arbejdsmarkedet og andre former for meningsfuld beskæftigelse. På alle disse felter spiller almennyttige tjenester samt velfærds- og civilsamfundsorganisationer en særlig vigtig politisk og praktisk rolle.

3.3   Ældre
   (22)

| 3.3.1 | Den fortsatte stigning i den forventede levetid anses for at være en blandt flere vigtige forklaringer på det generelt stigende antal psykiske sygdomme. I en høj alder tiltager multimorbiditeten af fysiske sygdomme, som er forbundet med en forhøjet depressionsrisiko. Samtidig forårsager bestemte aldersbetingede sygdomme som f.eks. Alzheimer og Parkinsons sygdom ofte en følgesygdom i form af en depression. Levende og inklusive boligområder, tilgængelige og ambulante sociale tjenester, muligheder for frivilligt arbejde, en hensigtsmæssig deltagelse i arbejds- og erhvervslivet og en passende indretning af plejeinstitutioner er væsentlige faktorer i indsatsen for at hindre social isolation og sikre forebyggelse på sundhedsområdet. I sociale centre, i plejetjenester og blandt læger bør der opbygges tilstrækkelig ældrepsykiatrisk kompetence. Modeller for bedste praksis, især i forbindelse med demenssyge, fortjener større europæisk opmærksomhed. |
| --- | --- |

3.3.1

Den fortsatte stigning i den forventede levetid anses for at være en blandt flere vigtige forklaringer på det generelt stigende antal psykiske sygdomme. I en høj alder tiltager multimorbiditeten af fysiske sygdomme, som er forbundet med en forhøjet depressionsrisiko. Samtidig forårsager bestemte aldersbetingede sygdomme som f.eks. Alzheimer og Parkinsons sygdom ofte en følgesygdom i form af en depression. Levende og inklusive boligområder, tilgængelige og ambulante sociale tjenester, muligheder for frivilligt arbejde, en hensigtsmæssig deltagelse i arbejds- og erhvervslivet og en passende indretning af plejeinstitutioner er væsentlige faktorer i indsatsen for at hindre social isolation og sikre forebyggelse på sundhedsområdet. I sociale centre, i plejetjenester og blandt læger bør der opbygges tilstrækkelig ældrepsykiatrisk kompetence. Modeller for bedste praksis, især i forbindelse med demenssyge, fortjener større europæisk opmærksomhed.

| 3.3.2 | Ældre mennesker behandles i reglen af alment praktiserende læger, som ikke i tilstrækkeligt omfang henviser til neuropsykiatriske speciallæger. Særligt i forbindelse med demensrelaterede sygdomme og depressioner er en tidlig diagnose imidlertid vigtig, hvilket understreger behovet for en tværfaglig behandling: På de fleste almindelige institutioner for ældrepleje tilbydes der ikke en regelmæssig psykiatrisk pleje. Dette gælder også for andre instanser for ældre, som f.eks. rådgivende tjenester. De lægefaglige fremskridt, navnlig inden for gerontologi og tekniske hjælpemidler bør være til gavn for alle berørte mennesker på en hensigtsmæssig måde. |
| --- | --- |

3.3.2

Ældre mennesker behandles i reglen af alment praktiserende læger, som ikke i tilstrækkeligt omfang henviser til neuropsykiatriske speciallæger. Særligt i forbindelse med demensrelaterede sygdomme og depressioner er en tidlig diagnose imidlertid vigtig, hvilket understreger behovet for en tværfaglig behandling: På de fleste almindelige institutioner for ældrepleje tilbydes der ikke en regelmæssig psykiatrisk pleje. Dette gælder også for andre instanser for ældre, som f.eks. rådgivende tjenester. De lægefaglige fremskridt, navnlig inden for gerontologi og tekniske hjælpemidler bør være til gavn for alle berørte mennesker på en hensigtsmæssig måde.

| 3.3.3 | Alt i alt bør disse karakteristika ved børne- og ungepsykiatrien samt ældrepsykiatrien i højere grad tages op inden for de almene uddannelser i medicin, psykiatri og psykoterapi. |
| --- | --- |

3.3.3

Alt i alt bør disse karakteristika ved børne- og ungepsykiatrien samt ældrepsykiatrien i højere grad tages op inden for de almene uddannelser i medicin, psykiatri og psykoterapi.

4.   En politik mod stigmatisering

| 4.1 | I et europæisk år for mental sundhed ville den menneskeretsbaserede tilgang have central betydning. De lægefaglige og psykosociale tjenesteydelser skal støtte de berørte mennesker og styrke deres potentiale til selvhjælp gennem myndiggørelse. I den forbindelse skal menneskets værdighed og rets- og handleevne være et vigtigt udgangspunkt for de personer, der yder den berørte person bistand i kriseperioder. Det er derudover nødvendigt at øge kapaciteten blandt medarbejderne i de forskellige serviceerhverv med henblik på at fremme kendskabet til mentale sundhedsproblemer og psykosociale lidelser. |
| --- | --- |

4.1

I et europæisk år for mental sundhed ville den menneskeretsbaserede tilgang have central betydning. De lægefaglige og psykosociale tjenesteydelser skal støtte de berørte mennesker og styrke deres potentiale til selvhjælp gennem myndiggørelse. I den forbindelse skal menneskets værdighed og rets- og handleevne være et vigtigt udgangspunkt for de personer, der yder den berørte person bistand i kriseperioder. Det er derudover nødvendigt at øge kapaciteten blandt medarbejderne i de forskellige serviceerhverv med henblik på at fremme kendskabet til mentale sundhedsproblemer og psykosociale lidelser.

| 4.2 | Mennesker i en psykisk krise vil ofte ikke erkende, at de lider af en sygdom, idet samfundet stigmatiserer disse sygdomme. Også medierne bidrager i høj grad til dette problem. Det billede der formidles af disse sygdomme i den brede befolkning er ofte med til at skabe angst, modvilje og mistro mod hensigtsmæssige behandlingstilbud. Der er et presserende behov for kampagner mod stigmatisering på europæisk niveau. De skal have et langsigtet perspektiv og koncentrere sig om en forebyggende indsats. Alle juridisk relevante områder (retsvæsen, politi, offentlige instanser mm.) skal også inddrages i disse kampagner med henblik på at optimere deres faglige forudsætninger for omgangen med psykisk syge. Stigmatisering bør også så vidt muligt undgås i organiseringen og finansieringen af hjælp. Især bør styrkelsen af evnen til at klare tilværelsen tilbydes hele befolkningen. Fremme af møder og udvekslinger mellem patienter og mennesker uden psykiatrisk erfaring bør være et centralt element i denne politik. |
| --- | --- |

4.2

Mennesker i en psykisk krise vil ofte ikke erkende, at de lider af en sygdom, idet samfundet stigmatiserer disse sygdomme. Også medierne bidrager i høj grad til dette problem. Det billede der formidles af disse sygdomme i den brede befolkning er ofte med til at skabe angst, modvilje og mistro mod hensigtsmæssige behandlingstilbud. Der er et presserende behov for kampagner mod stigmatisering på europæisk niveau. De skal have et langsigtet perspektiv og koncentrere sig om en forebyggende indsats. Alle juridisk relevante områder (retsvæsen, politi, offentlige instanser mm.) skal også inddrages i disse kampagner med henblik på at optimere deres faglige forudsætninger for omgangen med psykisk syge. Stigmatisering bør også så vidt muligt undgås i organiseringen og finansieringen af hjælp. Især bør styrkelsen af evnen til at klare tilværelsen tilbydes hele befolkningen. Fremme af møder og udvekslinger mellem patienter og mennesker uden psykiatrisk erfaring bør være et centralt element i denne politik.

| 4.3 | Også på beskæftigelsesområdet bør der om muligt ikke skabes parallelverdener, som de berørte personer inddrages i uden hensyntagen til deres ønsker eller ret til valgfrihed. Først og fremmest skal den berørte person selv kunne afgøre, om vedkommende vil udføre sit skånejob i en specialiseret institution eller på det almindelige arbejdsmarked. Hvis der gives støtte til deltagelse i arbejdslivet ude i virksomhederne øges chancerne for en erhvervsmæssig revalidering i mange tilfælde. (»supported employment«) (23). Arbejdsindsatsen bør generelt aflønnes med en overenskomstmæssig løn, der bør forhandles på plads af arbejdsmarkedets parter. »Lommepenge«, der sikrer et eksistensminimum, er ikke passende for mennesker med psykiske sygdomme eller handicap. En relativt effektiv model til en trinvis reintegration er den såkaldte Hamburg-model (24). |
| --- | --- |

4.3

Også på beskæftigelsesområdet bør der om muligt ikke skabes parallelverdener, som de berørte personer inddrages i uden hensyntagen til deres ønsker eller ret til valgfrihed. Først og fremmest skal den berørte person selv kunne afgøre, om vedkommende vil udføre sit skånejob i en specialiseret institution eller på det almindelige arbejdsmarked. Hvis der gives støtte til deltagelse i arbejdslivet ude i virksomhederne øges chancerne for en erhvervsmæssig revalidering i mange tilfælde. (»supported employment«) (23). Arbejdsindsatsen bør generelt aflønnes med en overenskomstmæssig løn, der bør forhandles på plads af arbejdsmarkedets parter. »Lommepenge«, der sikrer et eksistensminimum, er ikke passende for mennesker med psykiske sygdomme eller handicap. En relativt effektiv model til en trinvis reintegration er den såkaldte Hamburg-model (24).

| 4.4 | Helt konkret kan det fastslås, at der i EU foregår menneskerettighedskrænkelser over for mennesker med psykiske sygdomme på følgende områder: uforholdsmæssige frihedsbegrænsninger og tvangsbehandlinger, i sidstnævnte tilfælde uden informeret samtykke fra den berørte person, og ofte er det ikke muligt at anke i sådanne tilfælde. Det er vigtigt at etablere programmer til afinstitutionalisering, ambulante behandlingstjenester i lokalområdet, en ubureaukratisk adgang til støtte, behandlingsaftaler, der er i overensstemmelse med menneskerettighederne, og en politik mod stigmatisering, der også inddrager de berørte personer som eksperter i deres levevilkår. |
| --- | --- |

4.4

Helt konkret kan det fastslås, at der i EU foregår menneskerettighedskrænkelser over for mennesker med psykiske sygdomme på følgende områder: uforholdsmæssige frihedsbegrænsninger og tvangsbehandlinger, i sidstnævnte tilfælde uden informeret samtykke fra den berørte person, og ofte er det ikke muligt at anke i sådanne tilfælde. Det er vigtigt at etablere programmer til afinstitutionalisering, ambulante behandlingstjenester i lokalområdet, en ubureaukratisk adgang til støtte, behandlingsaftaler, der er i overensstemmelse med menneskerettighederne, og en politik mod stigmatisering, der også inddrager de berørte personer som eksperter i deres levevilkår.

| 4.5 | Det er nødvendigt at revidere EU-strategien for mental sundhed. EØSU mener først og fremmest, at det er nødvendigt at undersøge, i hvor stort omfang mennesker med psykiske sygdomme afholdes fra at deltage i samfundet generelt og i særdeleshed på arbejdsmarkedet. I den forbindelse skal det også undersøges, hvordan man vha. henholdsvis forebyggelse og gode plejetjenester kan forhindre uarbejdsdygtighed eller nedsat arbejdsevne. Derudover er der spørgsmålet om, hvorvidt sprogbrugen i lægevidenskab, medier og samfund vanskeliggør eller forhindrer inklusion. |
| --- | --- |

4.5

Det er nødvendigt at revidere EU-strategien for mental sundhed. EØSU mener først og fremmest, at det er nødvendigt at undersøge, i hvor stort omfang mennesker med psykiske sygdomme afholdes fra at deltage i samfundet generelt og i særdeleshed på arbejdsmarkedet. I den forbindelse skal det også undersøges, hvordan man vha. henholdsvis forebyggelse og gode plejetjenester kan forhindre uarbejdsdygtighed eller nedsat arbejdsevne. Derudover er der spørgsmålet om, hvorvidt sprogbrugen i lægevidenskab, medier og samfund vanskeliggør eller forhindrer inklusion.

| 4.6 | Chancerne for, at temaet mental sundhed vil få øget opmærksomhed i offentligheden, stiger som følge af dette initiativ. Der udøves indflydelse på prioriteringen af temaer på den politiske dagsorden, og der skabes gode forudsætninger for at fremme innovative idéer til fordel for alle. |
| --- | --- |

4.6

Chancerne for, at temaet mental sundhed vil få øget opmærksomhed i offentligheden, stiger som følge af dette initiativ. Der udøves indflydelse på prioriteringen af temaer på den politiske dagsorden, og der skabes gode forudsætninger for at fremme innovative idéer til fordel for alle.

| 4.7 | For at fremme det europæiske år for mental sundhed er det nødvendigt ud over EØSU selv først og fremmest at inddrage de relevante aktører i civilsamfundet, herunder grupper, foreninger og andre aktører med erfaring på psykiatriområdet samt sundhedsvæsenet. Endvidere må de relevante generaldirektorater i Kommissionen, medlemmer af Europa-Parlamentet og Regionsudvalget involveres. På nationalt niveau skal de berørte ministerier inddrages på samme måde som medlemmerne af de nationale parlamenter. De berørte parter skal generelt inddrages mere i udformningen af de relevante politikker. |
| --- | --- |

4.7

For at fremme det europæiske år for mental sundhed er det nødvendigt ud over EØSU selv først og fremmest at inddrage de relevante aktører i civilsamfundet, herunder grupper, foreninger og andre aktører med erfaring på psykiatriområdet samt sundhedsvæsenet. Endvidere må de relevante generaldirektorater i Kommissionen, medlemmer af Europa-Parlamentet og Regionsudvalget involveres. På nationalt niveau skal de berørte ministerier inddrages på samme måde som medlemmerne af de nationale parlamenter. De berørte parter skal generelt inddrages mere i udformningen af de relevante politikker.

| 4.8 | For at sikre, at initiativet også får en synlig gennemslagskraft på medlemsstatsniveau, bør »handlingsrammen for psykisk sundhed« benyttes parallelt hermed, og der bør udarbejdes en fælles referenceramme for foranstaltninger til fremme af psykisk sundhed i sundhedssystemet og socialpolitikken samt på relevante områder som skole og arbejdsplads. Som instrument til gensidig læring bør der anvendes peer reviews i tråd med den åbne koordinationsmetode. Foranstaltningerne skal have konsekvenser for lovgivning, finansieringssystemer, herunder Den Europæiske Socialfond, og de berørte sygdomsramte og virksomheders rettigheder. Det må undersøges, om et permanent observationscenter kan sikre en løbende overvågning af dette tema. EU's sundhedsovervågning bør give mere detaljerede europæiske data om mentale lidelser, især om arten af den hjælp, der ydes, om antallet af psykiatriske institutioner samt om forbruget af psykofarmaka. Potentielle samarbejdspartnere fra de mest forskelligartede samfundsområder bør med tiden overtales til at give permanent støtte. Initiativet og det europæiske år må ikke kun have en tidsmæssigt begrænset effekt. Tværtimod bør der skabes en vedvarende og holdbar bevidsthed om temaet, der resulterer i mærkbare konsekvenser for de berørte mennesker. |
| --- | --- |

4.8

For at sikre, at initiativet også får en synlig gennemslagskraft på medlemsstatsniveau, bør »handlingsrammen for psykisk sundhed« benyttes parallelt hermed, og der bør udarbejdes en fælles referenceramme for foranstaltninger til fremme af psykisk sundhed i sundhedssystemet og socialpolitikken samt på relevante områder som skole og arbejdsplads. Som instrument til gensidig læring bør der anvendes peer reviews i tråd med den åbne koordinationsmetode. Foranstaltningerne skal have konsekvenser for lovgivning, finansieringssystemer, herunder Den Europæiske Socialfond, og de berørte sygdomsramte og virksomheders rettigheder. Det må undersøges, om et permanent observationscenter kan sikre en løbende overvågning af dette tema. EU's sundhedsovervågning bør give mere detaljerede europæiske data om mentale lidelser, især om arten af den hjælp, der ydes, om antallet af psykiatriske institutioner samt om forbruget af psykofarmaka. Potentielle samarbejdspartnere fra de mest forskelligartede samfundsområder bør med tiden overtales til at give permanent støtte. Initiativet og det europæiske år må ikke kun have en tidsmæssigt begrænset effekt. Tværtimod bør der skabes en vedvarende og holdbar bevidsthed om temaet, der resulterer i mærkbare konsekvenser for de berørte mennesker.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  http://www.who.int/mediacentre/factsheets/fs220/en/ (konsulteret 4.10.2012).

1

(2)  COM(2005) 484 final.

2

(3)  »The size and burden of mental disorders and other disorders of the brain in Europe 2010«, H.U. Wittchen et al., European Neuropsychopharmacology (2011) 21, 655-679.

3

(4)  http://www.psychiatrie-psychotherapie.de/archives/14 (konsulteret 15.8.2012).

4

(5)  Jf. fodnote 1.

5

(6)  Gesundheitsreport 2010, Techniker Krankenkasse, Deutschland.

6

(7)  Jf. fodnote 6.

7

(8)  Catherine Kilfedder, British Telecom, Høring EØSU, 30.10.2012.

8

(9)  »Action for Mental Health. Activities co-funded from European Community Public Health Programmes 1997-2004«.

9

(10)  Jf. fodnote 1.

10

(11)  COM(2005) 484 final.

11

(12)  Den europæiske pagt for mental sundhed og trivsel, Bruxelles den 12./13. juni 2008.

12

(13)  309. Rådsmøde, EPSCO, 6.6.2011.

13

(14)  Pressemeddelelse, »Depressions and suicides: how to reduce the human cost of the crisis«, Europa-Parlamentets pressetjeneste, 25.6.2012. (foreligger ikke på dansk).

14

(15)  Gesundheitsreport 2011, Betriebskrankenkassen (BKK), Deutschland.

15

(16)  Health and Safety Executive, http://www.hse.gov.uk/

16

(17)  Det Europæiske Agentur for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen, Bilbao, Spanien.

17

(18)  EUT C 351 af 15.11.2012, s. 45-51.

18

(19)  Se oplysninger fra Bundespsychotherapeutenkammer, Deutschland, http://www.bptk.de/presse/zahlen-fakten.html (læst den 15.8.2012).

19

(20)  EUT C 351 af 15.11.2012, s. 6-11.

20

(21)  Arbeitsgemeinschaft Psychiatrie der AOLG – rapport til delstaternes sundhedsministerkonference i Tyskland 2012, 15.3.2012, s. 20.

21

(22)  EUT C 51 af 17.2.2011, s. 55-58.

22

(23)  Udtalelse fra de foreninger, der tilhører Kontaktgespräch Psychiatrie (psykiatrisk debatforum) om De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder, Freiburg/Berlin/Stuttgart, 15.5.2012.

23

(24)  § 74 og § 78 i lovgivningen om socialsikring (Sozialgesetzbuch V og Sozialgesetzbuch IX) (for handicappede eller personer, der konkret er truet af et handicap). Arbejdstageren udarbejder sammen med sin læge en revalideringsplan, som modsvarer arbejdstagerens helbredsmæssige fremskridt. Lægeattesten omfatter revalideringsplanen og en prognose for, hvornår det kan forventes, at der vil foreligge en raskmelding. Inden foranstaltningen kan iværksættes, er det et krav, at arbejdsgiver og sygekasse giver deres samtykke. Arbejdstageren modtager stadig sygedagpenge fra sin sygekasse eller overgangsgodtgørelse fra en pensionsforsikringsordning.

24

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende tekst i den faglige sektions udtalelse blev under debatten forkastet til fordel for et ændringsforslag vedtaget af forsamlingen, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

»[...] Denne type foranstaltninger bør tage hensyn til virksomhedernes konkurrenceevne og holde den administrative byrde på et minimum. Også en lettelse af den finansielle byrde for inklusive, familievenlige og socialt bevidste virksomheder kan medvirke til at forbedre vilkårene. [..]«

Afstemningsresultat:

| For | : | 35 |
| --- | --- | --- |
| Imod | : | 26 |
| Hverken for eller imod | : | 6 |

For

:

35

Imod

:

26

Hverken for eller imod

:

6

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/44 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/44

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om socialt landbrug: Grøn omsorg og social- og sundhedspolitik (initiativudtalelse)

2013/C 44/07

Ordfører: Josiane WILLEMS

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at afgive udtalelse om:

»Socialt landbrug: Grøn omsorg og social- og sundhedspolitik«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 22. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december, følgende udtalelse med 124 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Socialt landbrug er en innovativ tilgang, som kombinerer to begreber: det multifunktionelle landbrug og social- og sundhedsforsorg på lokalt niveau. Det bidrager til velfærd og social integration af personer med særlige behov i forbindelse med produktion af landbrugsprodukter. Da det sociale landbrugs betydning er stigende, har EØSU valgt at udarbejde en initiativudtalelse om emnet. |
| --- | --- |

1.1

Socialt landbrug er en innovativ tilgang, som kombinerer to begreber: det multifunktionelle landbrug og social- og sundhedsforsorg på lokalt niveau. Det bidrager til velfærd og social integration af personer med særlige behov i forbindelse med produktion af landbrugsprodukter. Da det sociale landbrugs betydning er stigende, har EØSU valgt at udarbejde en initiativudtalelse om emnet.

| 1.2 | Socialt landbrug har bredt sig over hele Europa i forskellige former, som har nogle træk til fælles, mens også frembyder mange forskelle, hvad angår indfaldsvinkel, forbindelserne med andre sektorer og finansiering. |
| --- | --- |

1.2

Socialt landbrug har bredt sig over hele Europa i forskellige former, som har nogle træk til fælles, mens også frembyder mange forskelle, hvad angår indfaldsvinkel, forbindelserne med andre sektorer og finansiering.

| 1.3 | Der er imidlertid behov for en definition på EU-niveau for at afgøre, hvilke aktiviteter der falder ind under begrebet, og for at fastlægge en ramme og kriterier, bl.a. for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde for at kunne modtage støtte fra de forskellige politikker. Definitionen bør dog ikke være så restriktiv, at den fastlåser en virkelighed, der er i konstant udvikling. |
| --- | --- |

1.3

Der er imidlertid behov for en definition på EU-niveau for at afgøre, hvilke aktiviteter der falder ind under begrebet, og for at fastlægge en ramme og kriterier, bl.a. for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde for at kunne modtage støtte fra de forskellige politikker. Definitionen bør dog ikke være så restriktiv, at den fastlåser en virkelighed, der er i konstant udvikling.

| 1.4 | Da der hverken på EU-niveau eller på nationalt niveau findes en lovramme for socialt landbrug, er der heller ingen koordinering mellem de forskellige berørte politikker og/eller institutioner. Efter EØSU's mening bør EU-institutionerne og de regionale og nationale institutioner fremme og støtte socialt landbrug gennem etablering af en egnet og fordelagtig lovramme og iværksættelse af de foranstaltninger, der beskrives i det følgende. |
| --- | --- |

1.4

Da der hverken på EU-niveau eller på nationalt niveau findes en lovramme for socialt landbrug, er der heller ingen koordinering mellem de forskellige berørte politikker og/eller institutioner. Efter EØSU's mening bør EU-institutionerne og de regionale og nationale institutioner fremme og støtte socialt landbrug gennem etablering af en egnet og fordelagtig lovramme og iværksættelse af de foranstaltninger, der beskrives i det følgende.

| 1.5 | Der er kun få og fragmenterede statistikker over socialt landbrug. Efter EØSU's mening ville det være nyttigt at lancere et statistisk forskningsprogram for at kvantificere og nærmere analysere fænomenets udbredelse i medlemsstaterne og de forskellige former, det antager. Denne database kunne udvides med henblik på at fremme forskningsprogrammer i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

1.5

Der er kun få og fragmenterede statistikker over socialt landbrug. Efter EØSU's mening ville det være nyttigt at lancere et statistisk forskningsprogram for at kvantificere og nærmere analysere fænomenets udbredelse i medlemsstaterne og de forskellige former, det antager. Denne database kunne udvides med henblik på at fremme forskningsprogrammer i de enkelte medlemsstater.

| 1.6 | Det sociale landbrug bør understøttes af tværfaglig forskning på forskellige områder med henblik på at bekræfte empiriske resultater, analysere dets effekt og fordele ud fra forskellige synsvinkler (socialt, økonomisk, sundhedsmæssigt, personligt osv.) samt sikre udbredelse af den viden, der er opnået i praksis. Man bør til dette formål fremme og udvikle det samarbejde på EU-plan, der er indledt med projektet »SoFar« og »COST Action« i det kommende rammeprogram Horisont 2020 for perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

1.6

Det sociale landbrug bør understøttes af tværfaglig forskning på forskellige områder med henblik på at bekræfte empiriske resultater, analysere dets effekt og fordele ud fra forskellige synsvinkler (socialt, økonomisk, sundhedsmæssigt, personligt osv.) samt sikre udbredelse af den viden, der er opnået i praksis. Man bør til dette formål fremme og udvikle det samarbejde på EU-plan, der er indledt med projektet »SoFar« og »COST Action« i det kommende rammeprogram Horisont 2020 for perioden 2014-2020.

| 1.7 | EØSU finder det desuden meget vigtigt at etablere og styrke det sociale landbrugs netværk med henblik på at dele indsamlet viden, udveksle erfaringer og skabe bevidsthed om fænomenet. En fælles repræsentation af det sociale landbrugs interesser på politisk niveau og etablering af en hovedorganisation på EU-niveau er desuden ønskelig. Det ville styrke såvel debatten mellem de involverede parter som civilsamfundsorganisationernes rolle. |
| --- | --- |

1.7

EØSU finder det desuden meget vigtigt at etablere og styrke det sociale landbrugs netværk med henblik på at dele indsamlet viden, udveksle erfaringer og skabe bevidsthed om fænomenet. En fælles repræsentation af det sociale landbrugs interesser på politisk niveau og etablering af en hovedorganisation på EU-niveau er desuden ønskelig. Det ville styrke såvel debatten mellem de involverede parter som civilsamfundsorganisationernes rolle.

| 1.8 | For at sikre et højt kvalitets- og kompetenceniveau i det sociale landbrugs aktiviteter bør man endvidere være særlig opmærksom på uddannelsen af de implicerede parter – både dem, der leverer ydelserne, og de personer med særlige behov, som modtager dem. |
| --- | --- |

1.8

For at sikre et højt kvalitets- og kompetenceniveau i det sociale landbrugs aktiviteter bør man endvidere være særlig opmærksom på uddannelsen af de implicerede parter – både dem, der leverer ydelserne, og de personer med særlige behov, som modtager dem.

| 1.9 | Hvis det sociale landbrug skal udvikle sig i hele Europa, kræver det et positivt klima, øget inddragelse af civilsamfundet og et frugtbart samarbejde mellem de forskellige politikområder og forvaltningerne (af sundheds-, social-, landbrugs- og beskæftigelsesanliggender) på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau. Det betyder, at de offentlige myndigheder skal anerkende det sociale landbrug og støtte det målrettet ved at give det permanent adgang til finansielle midler, der dækker forskellige aspekter af denne type landbrug. |
| --- | --- |

1.9

Hvis det sociale landbrug skal udvikle sig i hele Europa, kræver det et positivt klima, øget inddragelse af civilsamfundet og et frugtbart samarbejde mellem de forskellige politikområder og forvaltningerne (af sundheds-, social-, landbrugs- og beskæftigelsesanliggender) på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau. Det betyder, at de offentlige myndigheder skal anerkende det sociale landbrug og støtte det målrettet ved at give det permanent adgang til finansielle midler, der dækker forskellige aspekter af denne type landbrug.

| 1.10 | Det kunne også være nyttigt, hvis Kommissionen skabte en permanent struktur med deltagelse af alle de berørte generaldirektorater. Lignende strukturer kunne etableres i medlemsstaterne. Desuden bør Kommissionen tilskynde til gennemførelse af en komparativ analyse af medlemsstaternes socialsikringssystemer og udgifterne til dem med henblik på at finde flere sparemuligheder i forbindelse med projekter om socialt landbrug. |
| --- | --- |

1.10

Det kunne også være nyttigt, hvis Kommissionen skabte en permanent struktur med deltagelse af alle de berørte generaldirektorater. Lignende strukturer kunne etableres i medlemsstaterne. Desuden bør Kommissionen tilskynde til gennemførelse af en komparativ analyse af medlemsstaternes socialsikringssystemer og udgifterne til dem med henblik på at finde flere sparemuligheder i forbindelse med projekter om socialt landbrug.

| 1.11 | EØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommissionens forslag for perioden 2014-2020 åbner nye perspektiver for det sociale landbrug. Det ser dog ud til at blive nødvendigt at støtte det bedre i den kommende programperiode. Med dette for øje bør EU og medlemsstaterne koordinere anvendelsen af de forskellige politikker, der har relation til det sociale landbrug. Efter EØSU's mening bør medlemsstaterne og de forskellige myndigheder (nationale og europæiske), der har ansvaret for forvaltningen af EU-midlerne, styrke deres samarbejde for at fjerne hindringerne for adgang til strukturfondene og lette adgangen for aktørerne i marken. |
| --- | --- |

1.11

EØSU konstaterer med tilfredshed, at Kommissionens forslag for perioden 2014-2020 åbner nye perspektiver for det sociale landbrug. Det ser dog ud til at blive nødvendigt at støtte det bedre i den kommende programperiode. Med dette for øje bør EU og medlemsstaterne koordinere anvendelsen af de forskellige politikker, der har relation til det sociale landbrug. Efter EØSU's mening bør medlemsstaterne og de forskellige myndigheder (nationale og europæiske), der har ansvaret for forvaltningen af EU-midlerne, styrke deres samarbejde for at fjerne hindringerne for adgang til strukturfondene og lette adgangen for aktørerne i marken.

| 1.12 | Den fælles strategiske ramme giver mulighed for at kombinere forskellige fonde som led i en diversificeret finansieringsstrategi. Kommissionen bør i den forbindelse opfordre medlemsstaterne til at nævne det sociale landbrug i deres programlægning og via en integreret tilgang udvikle særlige programmer, der gør det muligt for denne sektor at få mere gavn af de forskellige strukturfonde. En anden mulighed kunne være at planlægge tematiske delprogrammer for det sociale landbrug eller at støtte de Leader-projekter, der gennemføres på dette område. |
| --- | --- |

1.12

Den fælles strategiske ramme giver mulighed for at kombinere forskellige fonde som led i en diversificeret finansieringsstrategi. Kommissionen bør i den forbindelse opfordre medlemsstaterne til at nævne det sociale landbrug i deres programlægning og via en integreret tilgang udvikle særlige programmer, der gør det muligt for denne sektor at få mere gavn af de forskellige strukturfonde. En anden mulighed kunne være at planlægge tematiske delprogrammer for det sociale landbrug eller at støtte de Leader-projekter, der gennemføres på dette område.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1 | Det sociale landbrug har udviklet sig i landområder næsten overalt i Europa siden slutningen af 1900-tallet som en ny, økonomisk bæredygtig praksis, og erfaringerne på dette område vokser konstant. »Socialt landbrug« (»social farming«) er begrebet, der samler alle disse aktiviteter, men der anvendes også udtryk som »farming for health«, »care farming«, »green care« og »green therapies«. Alle disse udtryk henviser til forskellige metoder eller aktiviteter inden for omsorg, social reintegration, uddannelse og revalidering af udsatte personer eller til uddannelse af personer med særlige behov. Aktiviteterne, der gør det muligt for personer i en vanskelig situation at genoptage kontakten med en produktionsaktivitet og med naturen, er med til at give dem velvære, forbedre deres sundhedstilstand og inddrage dem i en social sammenhæng. De gør det lettere for dem at lære, øger deres selvværd og dermed også deres deltagelse i det sociale liv.
  Det sociale landbrug er således en innovativ tilgang, som kombinerer to begreber: det multifunktionelle landbrug og social- og sundhedsforsorg på lokalt niveau. Det er på den ene side tæt knyttet til landbrugets multifunktionelle karakter og indgår fuldt og helt i udviklingen af landdistrikterne, da det giver landmændene mulighed for at diversificere deres indtægter. På den anden side er det gavnligt for samfundet, fordi det leverer en social ydelse og forbedrer de eksisterende tjenesteydelser til gavn for indbyggerne i landdistrikterne ved at udnytte landbrugets og landdistrikternes ressourcer i bred forstand. |
| --- | --- |

2.1

Det sociale landbrug har udviklet sig i landområder næsten overalt i Europa siden slutningen af 1900-tallet som en ny, økonomisk bæredygtig praksis, og erfaringerne på dette område vokser konstant. »Socialt landbrug« (»social farming«) er begrebet, der samler alle disse aktiviteter, men der anvendes også udtryk som »farming for health«, »care farming«, »green care« og »green therapies«. Alle disse udtryk henviser til forskellige metoder eller aktiviteter inden for omsorg, social reintegration, uddannelse og revalidering af udsatte personer eller til uddannelse af personer med særlige behov. Aktiviteterne, der gør det muligt for personer i en vanskelig situation at genoptage kontakten med en produktionsaktivitet og med naturen, er med til at give dem velvære, forbedre deres sundhedstilstand og inddrage dem i en social sammenhæng. De gør det lettere for dem at lære, øger deres selvværd og dermed også deres deltagelse i det sociale liv.

Det sociale landbrug er således en innovativ tilgang, som kombinerer to begreber: det multifunktionelle landbrug og social- og sundhedsforsorg på lokalt niveau. Det er på den ene side tæt knyttet til landbrugets multifunktionelle karakter og indgår fuldt og helt i udviklingen af landdistrikterne, da det giver landmændene mulighed for at diversificere deres indtægter. På den anden side er det gavnligt for samfundet, fordi det leverer en social ydelse og forbedrer de eksisterende tjenesteydelser til gavn for indbyggerne i landdistrikterne ved at udnytte landbrugets og landdistrikternes ressourcer i bred forstand.

| 2.2 | Selv om der er mange ligheder mellem den måde, det sociale landbrug praktiseres på i Europa – i den forstand, at praksis er tæt knyttet til traditionelle aktiviteter i landdistrikternes økonomi og foregår i landbrugsbedrifter (økologiske gårde, høj arbejdskraftintensivitet, høj grad af multifunktionalitet, åbning mod lokalområdet, stor diversificering og fleksibilitet) – er der også mange forskelle mellem landene på baggrund af deres historie, tilgang og fokus. Vel vidende, at tilgangene varierer meget, kan der udskilles tre hovedtilgange:






  — | en institutionel tilgang, hvor offentlige institutioner/sundhedsinstitutioner er fremherskende (Tyskland, Frankrig, Irland, Slovenien) |
| --- | --- | --- |

2.2

Selv om der er mange ligheder mellem den måde, det sociale landbrug praktiseres på i Europa – i den forstand, at praksis er tæt knyttet til traditionelle aktiviteter i landdistrikternes økonomi og foregår i landbrugsbedrifter (økologiske gårde, høj arbejdskraftintensivitet, høj grad af multifunktionalitet, åbning mod lokalområdet, stor diversificering og fleksibilitet) – er der også mange forskelle mellem landene på baggrund af deres historie, tilgang og fokus. Vel vidende, at tilgangene varierer meget, kan der udskilles tre hovedtilgange:

—

en institutionel tilgang, hvor offentlige institutioner/sundhedsinstitutioner er fremherskende (Tyskland, Frankrig, Irland, Slovenien)

| — | en privat tilgang baseret på behandlingsgårde (fremherskende i Nederlandene, Belgien/Flandern) |
| --- | --- |

—

en privat tilgang baseret på behandlingsgårde (fremherskende i Nederlandene, Belgien/Flandern)

| — | en blandet tilgang baseret på sociale kooperativer og private gårde (fremherskende i Italien). |
| --- | --- |

—

en blandet tilgang baseret på sociale kooperativer og private gårde (fremherskende i Italien).

| 2.3 | Der er også en forskel i fokus: I Italien og Frankrig er det sociale landbrug hovedsageligt knyttet til social- og omsorgssektoren, i Nederlandene er det tættere på sundhedssystemet, i Flandern nærmere landbrugssektoren og i Tyskland, Storbritannien, Irland og Slovenien ligger det et sted mellem socialsektoren og sundhedssektoren. |
| --- | --- |

2.3

Der er også en forskel i fokus: I Italien og Frankrig er det sociale landbrug hovedsageligt knyttet til social- og omsorgssektoren, i Nederlandene er det tættere på sundhedssystemet, i Flandern nærmere landbrugssektoren og i Tyskland, Storbritannien, Irland og Slovenien ligger det et sted mellem socialsektoren og sundhedssektoren.

| 2.4 | Finansieringsformerne varierer fra land til land:






  — | offentlige projekter og velgørenhedsforanstaltninger baseret på frivillige organisationer (Italien, Frankrig) og sociale kooperativer (Italien) |
| --- | --- | --- |

2.4

Finansieringsformerne varierer fra land til land:

—

offentlige projekter og velgørenhedsforanstaltninger baseret på frivillige organisationer (Italien, Frankrig) og sociale kooperativer (Italien)

| — | offentlige midler (sundheds-, omsorgs- og uddannelsessektoren), som tildeles offentlige strukturer (Tyskland, Irland, Slovenien), landbrugsbedrifter (Nederlandene) eller sociale kooperativer (Italien) |
| --- | --- |

—

offentlige midler (sundheds-, omsorgs- og uddannelsessektoren), som tildeles offentlige strukturer (Tyskland, Irland, Slovenien), landbrugsbedrifter (Nederlandene) eller sociale kooperativer (Italien)

| — | udviklingspolitik for landdistrikter med henblik på at støtte opstart og udvikling af sociale landbrugsbedrifter i programperioden 2007-2013 (Italien) |
| --- | --- |

—

udviklingspolitik for landdistrikter med henblik på at støtte opstart og udvikling af sociale landbrugsbedrifter i programperioden 2007-2013 (Italien)

| — | direkte adgang til fødevaremarkederne for etiske produkter og direkte salg (Frankrig, Italien). |
| --- | --- |

—

direkte adgang til fødevaremarkederne for etiske produkter og direkte salg (Frankrig, Italien).

I virkeligheden er finansieringsformerne dog ofte mere varierede og blandede.

| 2.5 | Det sociale landbrug er organiseret på mange forskellige måder. Det kan være private landbrugsvirksomheder styret af en privat entreprenør, som gennem socialt landbrug kan diversificere sine indtægtskilder og samtidig opretholde en normal produktion med henblik på markedet. Det kan også være socialøkonomiske virksomheder eller kooperativer, foreninger, stiftelser, dvs. organisationer uden kommercielt sigte. I andre tilfælde er det offentlige organer eller organer i sundhedssektoren, som står bag det sociale landbrug, selv om arbejdet foregår på landbrugsbedrifterne. |
| --- | --- |

2.5

Det sociale landbrug er organiseret på mange forskellige måder. Det kan være private landbrugsvirksomheder styret af en privat entreprenør, som gennem socialt landbrug kan diversificere sine indtægtskilder og samtidig opretholde en normal produktion med henblik på markedet. Det kan også være socialøkonomiske virksomheder eller kooperativer, foreninger, stiftelser, dvs. organisationer uden kommercielt sigte. I andre tilfælde er det offentlige organer eller organer i sundhedssektoren, som står bag det sociale landbrug, selv om arbejdet foregår på landbrugsbedrifterne.

3.   Definition af socialt landbrug

| 3.1 | Det er ikke let at definere det sociale landbrug, da det praktiseres på mange forskellige måder. Der er imidlertid behov for en definition på EU-niveau for at afgøre, hvilke aktiviteter der falder ind under begrebet, og for at fastlægge en ramme og kriterier, bl.a. for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde for at kunne modtage støtte fra de forskellige politikker. Definitionen bør dog ikke være så restriktiv, at den fastlåser en virkelighed, der er i konstant udvikling. Den skal tværtimod levere en ramme, der er tilstrækkelig fleksibel til at indbefatte den mangfoldighed af aktiviteter og den bottom-up-tilgang, der karakteriserer det sociale landbrug. |
| --- | --- |

3.1

Det er ikke let at definere det sociale landbrug, da det praktiseres på mange forskellige måder. Der er imidlertid behov for en definition på EU-niveau for at afgøre, hvilke aktiviteter der falder ind under begrebet, og for at fastlægge en ramme og kriterier, bl.a. for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde for at kunne modtage støtte fra de forskellige politikker. Definitionen bør dog ikke være så restriktiv, at den fastlåser en virkelighed, der er i konstant udvikling. Den skal tværtimod levere en ramme, der er tilstrækkelig fleksibel til at indbefatte den mangfoldighed af aktiviteter og den bottom-up-tilgang, der karakteriserer det sociale landbrug.

| 3.2 | Selv om aktiviteterne, der indgå i det sociale landbrug, er meget forskellige, har de altid to fællestræk: 1) de foregår på en landbrugsbedrift og 2) de henvender sig til personer, der midlertidigt eller permanent har særlige behov, herunder på det pædagogiske område. Det sociale landbrug bidrager således til disse personers velvære og personlige udfoldelse, men også til udviklingen af landdistrikter og en bedre udveksling mellem by og land. |
| --- | --- |

3.2

Selv om aktiviteterne, der indgå i det sociale landbrug, er meget forskellige, har de altid to fællestræk: 1) de foregår på en landbrugsbedrift og 2) de henvender sig til personer, der midlertidigt eller permanent har særlige behov, herunder på det pædagogiske område. Det sociale landbrug bidrager således til disse personers velvære og personlige udfoldelse, men også til udviklingen af landdistrikter og en bedre udveksling mellem by og land.

| 3.3 | Socialt landbrug kan således i første omgang defineres som en række aktiviteter, der anvender landbrugets ressourcer, såvel planter som dyr, til at skabe sociale serviceydelser i landdistrikter eller bynære områder, f.eks. revalidering, terapi, beskyttede arbejdspladser, livslang uddannelse og andre aktiviteter, der bidrager til social integration (jf. definitionen i Cost Action 866 – Green Care – europæisk samarbejdsinitiativ om videnskab og teknologi). Det drejer sig bl.a. om inden for en landbrugsbedrifts rammer at skabe de rette betingelser for, at personer med særlige behov kan deltage i bedriftens daglige gøremål, så det sikres, at de udvikler sig, gør fremskridt og føler sig bedre tilpas. |
| --- | --- |

3.3

Socialt landbrug kan således i første omgang defineres som en række aktiviteter, der anvender landbrugets ressourcer, såvel planter som dyr, til at skabe sociale serviceydelser i landdistrikter eller bynære områder, f.eks. revalidering, terapi, beskyttede arbejdspladser, livslang uddannelse og andre aktiviteter, der bidrager til social integration (jf. definitionen i Cost Action 866 – Green Care – europæisk samarbejdsinitiativ om videnskab og teknologi). Det drejer sig bl.a. om inden for en landbrugsbedrifts rammer at skabe de rette betingelser for, at personer med særlige behov kan deltage i bedriftens daglige gøremål, så det sikres, at de udvikler sig, gør fremskridt og føler sig bedre tilpas.

| 3.4 | I den nuværende situation kan der opstilles fire hovedområder inden for socialt landbrug:






  a) | revaliderings- og behandlingsaktiviteter |
| --- | --- | --- |

3.4

I den nuværende situation kan der opstilles fire hovedområder inden for socialt landbrug:

a)

revaliderings- og behandlingsaktiviteter

| b) | indslusning på arbejdsmarkedet og social inklusion |
| --- | --- |

b)

indslusning på arbejdsmarkedet og social inklusion

| c) | pædagogiske aktiviteter |
| --- | --- |

c)

pædagogiske aktiviteter

| d) | personlig støttetjeneste. |
| --- | --- |

d)

personlig støttetjeneste.

4.   Fraværet af en retslig ramme på EU-niveau og nationalt niveau

| 4.1 | Der er ingen tvivl om, at det sociale landbrug gennem sine terapeutiske aktiviteter, indslusning på arbejdsmarkedet og pædagogiske aktiviteter leverer offentlige tjenesteydelser af stor værdi, og at det bidrager til en bæredygtig udvikling. Via den diversificering af aktiviteter, det skaber, og den underliggende dynamik kan det desuden få en betydelig indvirkning på den lokale udvikling. |
| --- | --- |

4.1

Der er ingen tvivl om, at det sociale landbrug gennem sine terapeutiske aktiviteter, indslusning på arbejdsmarkedet og pædagogiske aktiviteter leverer offentlige tjenesteydelser af stor værdi, og at det bidrager til en bæredygtig udvikling. Via den diversificering af aktiviteter, det skaber, og den underliggende dynamik kan det desuden få en betydelig indvirkning på den lokale udvikling.

| 4.2 | Mange eksperimenter er blevet iværksat på græsrodsniveau og har skabt lokale netværk, der har banet vej for en samlet udvikling af en hel egn. På denne baggrund er det sociale landbrug helt i tråd med OECD's publikation »New Rural Paradigm« (2006), og det omtales direkte i »Rural Policy Reviews« vedrørende OECD-landene (f.eks. Italien). Endvidere blev socialt landbrug taget op på OECD's konference om udvikling af landdistrikterne i Quebec (2009). Det skal bemærkes, at nogle initiativer for socialt landbrug finansieres under udviklingspolitikken for landdistrikterne 2007-2013 (akse III og IV i Leader-programmet) og Den Europæiske Socialfonds foranstaltninger med henblik på social inklusion. |
| --- | --- |

4.2

Mange eksperimenter er blevet iværksat på græsrodsniveau og har skabt lokale netværk, der har banet vej for en samlet udvikling af en hel egn. På denne baggrund er det sociale landbrug helt i tråd med OECD's publikation »New Rural Paradigm« (2006), og det omtales direkte i »Rural Policy Reviews« vedrørende OECD-landene (f.eks. Italien). Endvidere blev socialt landbrug taget op på OECD's konference om udvikling af landdistrikterne i Quebec (2009). Det skal bemærkes, at nogle initiativer for socialt landbrug finansieres under udviklingspolitikken for landdistrikterne 2007-2013 (akse III og IV i Leader-programmet) og Den Europæiske Socialfonds foranstaltninger med henblik på social inklusion.

| 4.3 | Der er på alle niveauer en stigende bevidsthed om det sociale landbrugs potentiale, og landbrugets organisationer, lokalsamfund samt social- og sundhedsinstitutioner ser med nye øjne på dette fænomen. Det er dog kun få lande (Frankrig, Italien, Nederlandene), der har fastlagt sektorbestemmelser på nationalt niveau eller på regionalt niveau. Man kan desuden overalt konstatere en mangel på forbindelser mellem de forskellige politikker og/eller institutioner, der er involveret i socialt landbrug.
  Aktørerne i det sociale landbrug er imidlertid begyndt at organisere sig for at dele deres erfaringer, og det må erkendes, at de spontant opståede netværk af sociale landbrugere spiller en væsentlig rolle. |
| --- | --- |

4.3

Der er på alle niveauer en stigende bevidsthed om det sociale landbrugs potentiale, og landbrugets organisationer, lokalsamfund samt social- og sundhedsinstitutioner ser med nye øjne på dette fænomen. Det er dog kun få lande (Frankrig, Italien, Nederlandene), der har fastlagt sektorbestemmelser på nationalt niveau eller på regionalt niveau. Man kan desuden overalt konstatere en mangel på forbindelser mellem de forskellige politikker og/eller institutioner, der er involveret i socialt landbrug.

Aktørerne i det sociale landbrug er imidlertid begyndt at organisere sig for at dele deres erfaringer, og det må erkendes, at de spontant opståede netværk af sociale landbrugere spiller en væsentlig rolle.

| 4.4 | I løbet af de seneste år har Kommissionen iværksat en række initiativer for at støtte disse aktiviteter, især Cost Action 866 – Green Care og SoFar-projektet (initiativ finansieret af Kommissionen under det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling). I december 2009 lanceredes et tematisk initiativ med deltagelse af 7 medlemsstater inden for Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling med det formål at analysere muligheder og barrierer i de nationale eller regionale landdistriktsudviklingsplaner, som medfinansieres af ELFUL. Et sammenfattende dokument om socialt landbrug blev fremlagt i 2008 af Tyskland (ved professor Thomas van Elsen) som led i SoFar-projektet og opdateret i 2009. |
| --- | --- |

4.4

I løbet af de seneste år har Kommissionen iværksat en række initiativer for at støtte disse aktiviteter, især Cost Action 866 – Green Care og SoFar-projektet (initiativ finansieret af Kommissionen under det sjette rammeprogram for forskning og teknologisk udvikling). I december 2009 lanceredes et tematisk initiativ med deltagelse af 7 medlemsstater inden for Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling med det formål at analysere muligheder og barrierer i de nationale eller regionale landdistriktsudviklingsplaner, som medfinansieres af ELFUL. Et sammenfattende dokument om socialt landbrug blev fremlagt i 2008 af Tyskland (ved professor Thomas van Elsen) som led i SoFar-projektet og opdateret i 2009.

5.   Skridt, der skal tages

5.1   Anerkendelse på EU-niveau af det sociale landbrug og fastlæggelse af en lovramme

| 5.1.1 | I betragtning af de offentlige goder, det sociale landbrug producerer, og dets bidrag til en bæredygtig udvikling bør det fremmes og støttes af EU-institutionerne og af medlemsstaternes regeringer. Dette indebærer etablering på de forskellige niveauer af en egnet og favorabel lovramme, anerkendelse af det sociale landbrugs merværdi, forbedring af det sociale landbrugs forvaltning, et positivt klima og et frugtbart samarbejde mellem de forskellige politikområder og forvaltningerne (af sundheds-, social-, landbrugs- og beskæftigelsesanliggender) på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau. Målrettet støtte fra de offentlige myndigheders side og en samlet indsættelse af strukturfondene til fordel for socialt landbrug ville desuden være ønskeligt, og man bør fremme og støtte den tværfaglige forskning samt styrke kommunikation og erfaringsudveksling. |
| --- | --- |

5.1.1

I betragtning af de offentlige goder, det sociale landbrug producerer, og dets bidrag til en bæredygtig udvikling bør det fremmes og støttes af EU-institutionerne og af medlemsstaternes regeringer. Dette indebærer etablering på de forskellige niveauer af en egnet og favorabel lovramme, anerkendelse af det sociale landbrugs merværdi, forbedring af det sociale landbrugs forvaltning, et positivt klima og et frugtbart samarbejde mellem de forskellige politikområder og forvaltningerne (af sundheds-, social-, landbrugs- og beskæftigelsesanliggender) på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau. Målrettet støtte fra de offentlige myndigheders side og en samlet indsættelse af strukturfondene til fordel for socialt landbrug ville desuden være ønskeligt, og man bør fremme og støtte den tværfaglige forskning samt styrke kommunikation og erfaringsudveksling.

| 5.1.2 | Ved udarbejdelsen af en lovramme for det sociale landbrug bør der lægges særlig vægt på spørgsmål i forbindelse med kvaliteten af det sociale landbrug. Der bør fastlægges generelle kriterier, herunder for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde. Der bør også fastlægges foranstaltninger, der sikrer et rimeligt tilsyn med det sociale landbrugs aktiviteter. |
| --- | --- |

5.1.2

Ved udarbejdelsen af en lovramme for det sociale landbrug bør der lægges særlig vægt på spørgsmål i forbindelse med kvaliteten af det sociale landbrug. Der bør fastlægges generelle kriterier, herunder for kvalitet, som aktiviteterne skal opfylde. Der bør også fastlægges foranstaltninger, der sikrer et rimeligt tilsyn med det sociale landbrugs aktiviteter.

| 5.1.3 | En permanent struktur skabt af Kommissionen med deltagelse af alle dens generaldirektorater kunne desuden være et nyttigt middel til at fremme, følge og koordinere udviklingen af det sociale landbrug i Europa. Lignende strukturer kunne etableres i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.1.3

En permanent struktur skabt af Kommissionen med deltagelse af alle dens generaldirektorater kunne desuden være et nyttigt middel til at fremme, følge og koordinere udviklingen af det sociale landbrug i Europa. Lignende strukturer kunne etableres i medlemsstaterne.

5.2   Oprettelse af en database på EU-niveau

Selv om antallet af bedrifter, der er aktive inden for socialt landbrug, er stigende i alle EU's medlemsstater, udgør de generelt mindre end 1 % af det samlede antal landbrugsbedrifter. Alligevel er statistiske oplysninger om det sociale landbrug mangelfulde og sjældne. Det vil derfor være belejligt at lancere et statistisk forskningsprogram på EU-niveau for at kvantificere og nærmere analysere forekomsten af socialt landbrug i Europa og det fokus, det har valgt. Kommissionen kunne udvide denne database for at fremme forskningsprogrammer i de enkelte medlemsstater.

5.3   Inddragelse af socialt landbrug i forskningsprogrammerne

| 5.3.1 | Det samarbejde på EU-niveau, som er indledt med »SoFar« og projektet »Cost Action 866 – Green Care«, bør fremmes og udbygges. Det er meget vigtigt, at der i Europa skabes og udveksles videnskabelig, professionel og praktisk viden.
  Med henblik på mere dybtgående analyser har det sociale landbrug behov for støtte fra forskning på områder som behandling og medicin, socialt arbejde i landbruget samt landbrug og uddannelse. Forskningen skal foregå i tæt kontakt med arbejdet i praksis. De positive empiriske resultater, der er opnået i behandlingen med planter og dyr, skal bekræftes af solide videnskabelige analyser for at blive anerkendt i lægekredse. Læren af erfaringerne med nyttevirkningen af at integrere personer i den daglige og årlige arbejdsrytme på en gård skal dokumenteres og anvendes til videreudvikling af det sociale landbrug. |
| --- | --- |

5.3.1

Det samarbejde på EU-niveau, som er indledt med »SoFar« og projektet »Cost Action 866 – Green Care«, bør fremmes og udbygges. Det er meget vigtigt, at der i Europa skabes og udveksles videnskabelig, professionel og praktisk viden.

Med henblik på mere dybtgående analyser har det sociale landbrug behov for støtte fra forskning på områder som behandling og medicin, socialt arbejde i landbruget samt landbrug og uddannelse. Forskningen skal foregå i tæt kontakt med arbejdet i praksis. De positive empiriske resultater, der er opnået i behandlingen med planter og dyr, skal bekræftes af solide videnskabelige analyser for at blive anerkendt i lægekredse. Læren af erfaringerne med nyttevirkningen af at integrere personer i den daglige og årlige arbejdsrytme på en gård skal dokumenteres og anvendes til videreudvikling af det sociale landbrug.

| 5.3.2 | Tværfaglig forskning, som analyserer det sociale landbrugs effekt og fordele ud fra forskellige synsvinkler (socialt, økonomisk, sundhedsmæssigt, personligt), som sikrer overførsel af den erfaringsbaserede viden, og som inddrager dem, der udfører arbejdet i praksis, kan skabe nye idéer og styrke engagementet i det sociale landbrug. Den videnskabelige støtte til pilotprojekter kan være med til at udvikle modeller baseret på individuelle eller kooperative virksomheder for en hel region. Der bør iværksættes tværfaglige studier og forskning for at analysere det sociale landbrugs effekt, dels hvad angår mulighederne for besparelser i sygeforsikringsordninger, dels hvad angår forbedring af sundhedstilstand og velvære hos modtagerne af det sociale landbrugs ydelser. Disse aspekter er allerede blevet analyseret og udforsket i nogle lande, bl.a. i Holland. |
| --- | --- |

5.3.2

Tværfaglig forskning, som analyserer det sociale landbrugs effekt og fordele ud fra forskellige synsvinkler (socialt, økonomisk, sundhedsmæssigt, personligt), som sikrer overførsel af den erfaringsbaserede viden, og som inddrager dem, der udfører arbejdet i praksis, kan skabe nye idéer og styrke engagementet i det sociale landbrug. Den videnskabelige støtte til pilotprojekter kan være med til at udvikle modeller baseret på individuelle eller kooperative virksomheder for en hel region. Der bør iværksættes tværfaglige studier og forskning for at analysere det sociale landbrugs effekt, dels hvad angår mulighederne for besparelser i sygeforsikringsordninger, dels hvad angår forbedring af sundhedstilstand og velvære hos modtagerne af det sociale landbrugs ydelser. Disse aspekter er allerede blevet analyseret og udforsket i nogle lande, bl.a. i Holland.

| 5.3.3 | Denne forskning kunne finde sted inden for det kommende rammeprogram Horisont 2020 (perioden 2014-2020), da det inddrager de sociale aspekter på forsknings- og innovationsområdet. Koordinering og understøttelse af det sociale landbrug via Horisont 2020 er meget ønskeligt, da dette program kunne lette møder og udveksling mellem forskere fra forskellige fag med relation til denne form for landbrug. |
| --- | --- |

5.3.3

Denne forskning kunne finde sted inden for det kommende rammeprogram Horisont 2020 (perioden 2014-2020), da det inddrager de sociale aspekter på forsknings- og innovationsområdet. Koordinering og understøttelse af det sociale landbrug via Horisont 2020 er meget ønskeligt, da dette program kunne lette møder og udveksling mellem forskere fra forskellige fag med relation til denne form for landbrug.

5.4   Inddragelse af socialt landbrug i uddannelsesprogrammerne

For at sikre et højt kvalitets- og kompetenceniveau i det sociale landbrugs aktiviteter bør man være særlig opmærksom på uddannelsen af de implicerede parter – både dem, der leverer ydelserne, og modtagerne af dem. Der bør derfor i tæt kontakt med uddannelses- og forskningsinstitutter udarbejdes og tilbydes videreuddannelsesprogrammer for at sikre, at virksomhedsledere og deres medarbejdere med ansvar for personer, der hjælpes i det sociale landbrug, har et højt kompetenceniveau. Det bør også undersøges, hvilke uddannelser der kan etableres og tilbydes modtagerne af det sociale landbrugs ydelser.

5.5   Styrkelse af civilsamfundets rolle og af netværksopbygning

| 5.5.1 | Nye projekter inden for socialt landbrug udvikles ofte isoleret og uden kendskab til lignende projekter eller erfaringsudveksling mellem disse. Det er imidlertid afgørende at etablere og styrke det sociale landbrugs netværk for at sikre udveksling af erfaringer, bidrage til udbredelse af kendskabet til forskellige projekter og udnytte den bedste praksis. Et første skridt i denne retning er blevet taget i forbindelse med Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling. Denne type netværk bør styrkes. |
| --- | --- |

5.5.1

Nye projekter inden for socialt landbrug udvikles ofte isoleret og uden kendskab til lignende projekter eller erfaringsudveksling mellem disse. Det er imidlertid afgørende at etablere og styrke det sociale landbrugs netværk for at sikre udveksling af erfaringer, bidrage til udbredelse af kendskabet til forskellige projekter og udnytte den bedste praksis. Et første skridt i denne retning er blevet taget i forbindelse med Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling. Denne type netværk bør styrkes.

| 5.5.2 | Desuden bør man fremme samarbejdet samt fælles publikationer og en tilstedeværelse på internettet. |
| --- | --- |

5.5.2

Desuden bør man fremme samarbejdet samt fælles publikationer og en tilstedeværelse på internettet.

| 5.5.3 | Det ville endvidere være hensigtsmæssigt at arbejde for at en fælles repræsentation af det sociale landbrugs interesser på politisk niveau og tilskynde til etablering af en hovedorganisation på EU-niveau. En sådan organisation, som skulle inddrage civilsamfundet, kunne lette debatten mellem det sociale landbrugs aktører og bistå dem på såvel teknisk som administrativt plan og samtidig sikre, at det sociale landbrugs interesser fremmes på politisk plan. I denne forbindelse har landbrugets organisationer en vigtig rolle. |
| --- | --- |

5.5.3

Det ville endvidere være hensigtsmæssigt at arbejde for at en fælles repræsentation af det sociale landbrugs interesser på politisk niveau og tilskynde til etablering af en hovedorganisation på EU-niveau. En sådan organisation, som skulle inddrage civilsamfundet, kunne lette debatten mellem det sociale landbrugs aktører og bistå dem på såvel teknisk som administrativt plan og samtidig sikre, at det sociale landbrugs interesser fremmes på politisk plan. I denne forbindelse har landbrugets organisationer en vigtig rolle.

| 5.5.4 | Alle disse tiltag kunne planlægges og gennemføres som led i den nye politik for udvikling af landdistrikterne 2014-2020 og bl.a. baseres på Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling og medlemsstaternes netværk for landdistriktsudvikling. Dermed ville det tidligere omtalte tematiske initiativ vedrørende socialt landbrug blive udvidet til at omfatte andre medlemsstater. |
| --- | --- |

5.5.4

Alle disse tiltag kunne planlægges og gennemføres som led i den nye politik for udvikling af landdistrikterne 2014-2020 og bl.a. baseres på Det Europæiske Netværk for Landdistriktsudvikling og medlemsstaternes netværk for landdistriktsudvikling. Dermed ville det tidligere omtalte tematiske initiativ vedrørende socialt landbrug blive udvidet til at omfatte andre medlemsstater.

5.6   Inddragelse af det sociale landbrug i strategien for bæredygtig udvikling og den fælles strategiske ramme

| 5.6.1 | I den aktuelle politik for udvikling af landdistrikterne har det sociale landbrug kunnet få en vis støtte, især under akse III (diversificering) og IV (Leader), samt under Den Europæiske Socialfonds akse »social inklusion«. Anerkendelsen af det sociale landbrug som et element i udviklingen af landdistrikternes økonomi bør imidlertid give det adgang til støtte fra alle initiativer, som fremmes og finansieres af EU's strukturfonde (ELFUL, ESF og EFRU), og dermed til nye finansieringskilder. |
| --- | --- |

5.6.1

I den aktuelle politik for udvikling af landdistrikterne har det sociale landbrug kunnet få en vis støtte, især under akse III (diversificering) og IV (Leader), samt under Den Europæiske Socialfonds akse »social inklusion«. Anerkendelsen af det sociale landbrug som et element i udviklingen af landdistrikternes økonomi bør imidlertid give det adgang til støtte fra alle initiativer, som fremmes og finansieres af EU's strukturfonde (ELFUL, ESF og EFRU), og dermed til nye finansieringskilder.

| 5.6.2 | Selv om Kommissionens forslag til strukturfondenes næste programperiode åbner visse nye perspektiver – for så vidt som fattigdomsbekæmpelse, social inklusion og diversificering af landbrugsaktiviteter nævnes som klare mål for denne politik (og ideelt set kan kombineres i det sociale landbrug) – er det nødvendigt at lægge mere vægt på det sociale landbrugs rolle i den kommende programperiode og i partnerskabsaftalen, så det kan opnå endnu mere støtte. Med dette for øje bør EU og medlemsstaterne koordinere anvendelsen af de forskellige politikker, der har relation til det sociale landbrug. Efter EØSU's mening bør medlemsstaterne og de forskellige myndigheder (nationale og europæiske), der har ansvaret for forvaltningen af EU-midlerne, styrke deres samarbejde for at fjerne hindringerne for adgang til strukturfondene og lette adgangen for aktørerne i marken. |
| --- | --- |

5.6.2

Selv om Kommissionens forslag til strukturfondenes næste programperiode åbner visse nye perspektiver – for så vidt som fattigdomsbekæmpelse, social inklusion og diversificering af landbrugsaktiviteter nævnes som klare mål for denne politik (og ideelt set kan kombineres i det sociale landbrug) – er det nødvendigt at lægge mere vægt på det sociale landbrugs rolle i den kommende programperiode og i partnerskabsaftalen, så det kan opnå endnu mere støtte. Med dette for øje bør EU og medlemsstaterne koordinere anvendelsen af de forskellige politikker, der har relation til det sociale landbrug. Efter EØSU's mening bør medlemsstaterne og de forskellige myndigheder (nationale og europæiske), der har ansvaret for forvaltningen af EU-midlerne, styrke deres samarbejde for at fjerne hindringerne for adgang til strukturfondene og lette adgangen for aktørerne i marken.

| 5.6.3 | Den nye programmeringsramme giver det sociale landbrug mulighed for finansiering fra flere fonde og over flere år. Den fælles strategiske ramme gør det muligt at kombinere de forskellige fonde som led i en diversificeret finansieringsstrategi. Medlemsstaterne bør opfordres til at nævne det sociale landbrug i deres programlægning og udvikle særlige programmer, der gør det muligt for det sociale landbrug at få mere gavn af de forskellige strukturfonde. Det er meget vigtigt at overbevise de nationale og lokale myndigheder om, at de reelt skal udnytte disse muligheder for finansiering.
  Eftersom det sociale landbrug har en multidimensionel og multifunktionel karakter, kunne dets aktører få stort udbytte af en virkelig integreret tilgang, der ville gøre det lettere at anvende og koordinere de forskellige fonde og de dertil hørende procedurer og sagsbehandlingsforløb. |
| --- | --- |

5.6.3

Den nye programmeringsramme giver det sociale landbrug mulighed for finansiering fra flere fonde og over flere år. Den fælles strategiske ramme gør det muligt at kombinere de forskellige fonde som led i en diversificeret finansieringsstrategi. Medlemsstaterne bør opfordres til at nævne det sociale landbrug i deres programlægning og udvikle særlige programmer, der gør det muligt for det sociale landbrug at få mere gavn af de forskellige strukturfonde. Det er meget vigtigt at overbevise de nationale og lokale myndigheder om, at de reelt skal udnytte disse muligheder for finansiering.

Eftersom det sociale landbrug har en multidimensionel og multifunktionel karakter, kunne dets aktører få stort udbytte af en virkelig integreret tilgang, der ville gøre det lettere at anvende og koordinere de forskellige fonde og de dertil hørende procedurer og sagsbehandlingsforløb.

| 5.6.4 | Det kunne derfor være meget nyttigt at indføre en kommunikationspolitik over for medlemsstaterne i forbindelse med udvikling af landdistrikterne. Den skulle også omfatte tilsynsaktiviteter og udarbejdelse af rapporter. En anden mulighed ville være at indføre et tematisk delprogram under artikel 8 eller at styrke Leader-projekter med socialt landbrug som emne. |
| --- | --- |

5.6.4

Det kunne derfor være meget nyttigt at indføre en kommunikationspolitik over for medlemsstaterne i forbindelse med udvikling af landdistrikterne. Den skulle også omfatte tilsynsaktiviteter og udarbejdelse af rapporter. En anden mulighed ville være at indføre et tematisk delprogram under artikel 8 eller at styrke Leader-projekter med socialt landbrug som emne.

| 5.6.5 | Endelig bør de forskellige generaldirektorater i Kommissionen styrke deres samarbejde for at lette det sociale landbrugs adgang til alle EU's strukturfonde og fjerne de barrierer, som hidtil har hindret landbrugerne i at benytte sig af regionalpolitikkerne. |
| --- | --- |

5.6.5

Endelig bør de forskellige generaldirektorater i Kommissionen styrke deres samarbejde for at lette det sociale landbrugs adgang til alle EU's strukturfonde og fjerne de barrierer, som hidtil har hindret landbrugerne i at benytte sig af regionalpolitikkerne.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/49 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/49

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om jernbanetjenesternes kvalitet i EU (initiativudtalelse)

2013/C 44/08

Ordfører: Georges CINGAL

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 12. juli 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, på eget initiativ at udarbejde en udtalelse om:

»Jernbanetjenesternes kvalitet i EU«

(initiativudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 26. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12-13. december 2013, mødet den 13. december, følgende udtalelse med 137 stemmer for, 54 imod og 8 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Denne udtalelse vedrører personbefordring med jernbane. Den er udarbejdet og bør læses i lyset af de målsætninger vedrørende tjenesteydelser af almen interesse, der er fastsat i Lissabontraktatens artikel 14 og protokol nr. 26. Udtalelsen følger henstillingerne i hvidbogen om transport, hvori det fremhæves, at det er nødvendigt at opfylde målsætningerne for nedbringelse af emissionerne af drivhusgasser og sikre en bæredygtig miljøvenlig mobilitet. |
| --- | --- |

1.1

Denne udtalelse vedrører personbefordring med jernbane. Den er udarbejdet og bør læses i lyset af de målsætninger vedrørende tjenesteydelser af almen interesse, der er fastsat i Lissabontraktatens artikel 14 og protokol nr. 26. Udtalelsen følger henstillingerne i hvidbogen om transport, hvori det fremhæves, at det er nødvendigt at opfylde målsætningerne for nedbringelse af emissionerne af drivhusgasser og sikre en bæredygtig miljøvenlig mobilitet.

| 1.2 | Ønsket med denne udtalelse er ikke kun at undersøge operatørernes opfyldelse af deres målsætninger for mobilitet og de relevante parters rettigheder og forpligtelser men også at se nærmere på de europæiske borgeres adgang til tjenesteydelser af almen interesse vedrørende transport ad jernbane i EU og kvaliteten af denne. |
| --- | --- |

1.2

Ønsket med denne udtalelse er ikke kun at undersøge operatørernes opfyldelse af deres målsætninger for mobilitet og de relevante parters rettigheder og forpligtelser men også at se nærmere på de europæiske borgeres adgang til tjenesteydelser af almen interesse vedrørende transport ad jernbane i EU og kvaliteten af denne.

| 1.3 | Da kvaliteten af jernbanetransporten er en nødvendig men ikke i sig selv tilstrækkelig betingelse for udviklingen af denne transportform, mener EØSU, idet det tager udgangspunkt i konkrete observationer af de forskellige forhold, at det er ønskeligt, at jernbanetransporten forbedres rent resultatmæssigt, hvilket vil gøre det til en mere attraktiv transportform. |
| --- | --- |

1.3

Da kvaliteten af jernbanetransporten er en nødvendig men ikke i sig selv tilstrækkelig betingelse for udviklingen af denne transportform, mener EØSU, idet det tager udgangspunkt i konkrete observationer af de forskellige forhold, at det er ønskeligt, at jernbanetransporten forbedres rent resultatmæssigt, hvilket vil gøre det til en mere attraktiv transportform.

| 1.4 | EØSU insisterer på, at der bør udarbejdes flerårige planer for investeringerne i og vedligeholdelsen af infrastrukturerne, og at finansieringen af dette bør sikres på lang sigt. Problemerne vedrørende den fysiske planlægning, den fortsatte rådighed over infrastrukturerne og tilvejebringelse af ressourcer på kort og mellemlang sigt bør ligeledes tages i betragtning. |
| --- | --- |

1.4

EØSU insisterer på, at der bør udarbejdes flerårige planer for investeringerne i og vedligeholdelsen af infrastrukturerne, og at finansieringen af dette bør sikres på lang sigt. Problemerne vedrørende den fysiske planlægning, den fortsatte rådighed over infrastrukturerne og tilvejebringelse af ressourcer på kort og mellemlang sigt bør ligeledes tages i betragtning.

| 1.5 | EØSU opfordrer ligeledes EU og de nationale og regionale organer til at ændre finansieringsvilkårene for de forskellige dele af infrastrukturerne i overensstemmelse med nærhedsprincippet og med henblik på at styrke solidariteten mellem regionerne. Udvalget anbefaler, at der med henblik herpå foretages en omfordeling af de transportmidler, der er bevilget under regionalpolitikken, hvilket vil have en stor løftestangseffekt på den fysiske planlægning. |
| --- | --- |

1.5

EØSU opfordrer ligeledes EU og de nationale og regionale organer til at ændre finansieringsvilkårene for de forskellige dele af infrastrukturerne i overensstemmelse med nærhedsprincippet og med henblik på at styrke solidariteten mellem regionerne. Udvalget anbefaler, at der med henblik herpå foretages en omfordeling af de transportmidler, der er bevilget under regionalpolitikken, hvilket vil have en stor løftestangseffekt på den fysiske planlægning.

| 1.6 | EØSU anmoder om, at et uafhængigt organ gennemfører en undersøgelse på europæisk plan af forbrugernes tilfredshed med udgangspunkt i faktuelle forhold (punktlighed, pålidelighed, prispolitik, renlighed, adgangsmuligheder osv.). Evalueringen bør gennemføres på grundlag af en metode fastlagt af et koordineringsudvalg bestående af alle berørte parter (brugere, kompetente myndigheder, operatører, ansatte), der har beføjelse til at føre kontrol. |
| --- | --- |

1.6

EØSU anmoder om, at et uafhængigt organ gennemfører en undersøgelse på europæisk plan af forbrugernes tilfredshed med udgangspunkt i faktuelle forhold (punktlighed, pålidelighed, prispolitik, renlighed, adgangsmuligheder osv.). Evalueringen bør gennemføres på grundlag af en metode fastlagt af et koordineringsudvalg bestående af alle berørte parter (brugere, kompetente myndigheder, operatører, ansatte), der har beføjelse til at føre kontrol.

| 1.7 | EØSU ser med bekymring på Kommissionens ønske om at revidere forordning 1370/2007 (om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej), der er resultatet af et vanskeligt kompromis på institutionelt plan. Udvalget bemærker, at denne forordning i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og nærhedsprincippet giver medlemsstaterne store organisationsbeføjelser, og at den ligevægt, som forordningen indfører, bør vurderes i lyset af de erfaringer, der bliver gjort i den overgangsperiode, der er omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 2. |
| --- | --- |

1.7

EØSU ser med bekymring på Kommissionens ønske om at revidere forordning 1370/2007 (om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej), der er resultatet af et vanskeligt kompromis på institutionelt plan. Udvalget bemærker, at denne forordning i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og nærhedsprincippet giver medlemsstaterne store organisationsbeføjelser, og at den ligevægt, som forordningen indfører, bør vurderes i lyset af de erfaringer, der bliver gjort i den overgangsperiode, der er omhandlet i forordningens artikel 8, stk. 2.

| 1.8 | På baggrund af bestemmelserne i forordning 1371/2007/EF og den mulige udvikling, opfordrer EØSU Kommissionen til at undersøge følgende forslag til forbedringer:






  — | Styrkelsen af retten til kompensation for forsinkelse, idet forsinkelsen sættes op mod den totale rejsetid. |
| --- | --- | --- |

1.8

På baggrund af bestemmelserne i forordning 1371/2007/EF og den mulige udvikling, opfordrer EØSU Kommissionen til at undersøge følgende forslag til forbedringer:

—

Styrkelsen af retten til kompensation for forsinkelse, idet forsinkelsen sættes op mod den totale rejsetid.

| — | Styrkelsen af retten til kompensation for forsinkelse, idet den relevante operatør godtgør forsinkelsen direkte, uden at alles ansvar først skal fastlægges. |
| --- | --- |

—

Styrkelsen af retten til kompensation for forsinkelse, idet den relevante operatør godtgør forsinkelsen direkte, uden at alles ansvar først skal fastlægges.

| — | Forenklet adgang til klageformularen og klageproceduren for at få kompensation, hvad enten klagen er individuel eller kollektiv (internet, billetluge ...). |
| --- | --- |

—

Forenklet adgang til klageformularen og klageproceduren for at få kompensation, hvad enten klagen er individuel eller kollektiv (internet, billetluge ...).

| — | Styrkelse af de handicappedes rettigheder vedrørende tilgængelighed ved at indføre krav om, at tilgængeligheden skal sikres inden for et kort tidsrum (inden næste dag). |
| --- | --- |

—

Styrkelse af de handicappedes rettigheder vedrørende tilgængelighed ved at indføre krav om, at tilgængeligheden skal sikres inden for et kort tidsrum (inden næste dag).

| — | Styrkelse af rettighederne med hensyn til sikkerhed med et krav om indførelse af et system, hvormed personalet kan slå alarm, hvis der opstår farlige situationer, eller der er behov for lægeassistance. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af rettighederne med hensyn til sikkerhed med et krav om indførelse af et system, hvormed personalet kan slå alarm, hvis der opstår farlige situationer, eller der er behov for lægeassistance.

| — | Styrkelse af passagerernes rettigheder med indførelse af mæglere, der kan tage sig af tvister mellem parterne. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af passagerernes rettigheder med indførelse af mæglere, der kan tage sig af tvister mellem parterne.

| 1.9 | EØSU opfordrer desuden Kommissionen og medlemsstaterne til i fællesskab at undersøge følgende forslag til forbedringer:






  — | Styrkelse af passagerernes ret til information om garantien for korrespondancer. |
| --- | --- | --- |

1.9

EØSU opfordrer desuden Kommissionen og medlemsstaterne til i fællesskab at undersøge følgende forslag til forbedringer:

—

Styrkelse af passagerernes ret til information om garantien for korrespondancer.

| — | Styrkelse af rettighederne på området for sikkerhed ved at udpege de strækninger og situationer, hvor faren er forhøjet, fastlægge de relevante procedurer i forbindelse hermed og indsætte det nødvendige personale. |
| --- | --- |

—

Styrkelse af rettighederne på området for sikkerhed ved at udpege de strækninger og situationer, hvor faren er forhøjet, fastlægge de relevante procedurer i forbindelse hermed og indsætte det nødvendige personale.

| 1.10 | Under hensyntagen til nærhedsprincippet opfordrer EØSU desuden medlemsstaterne til at undersøge følgende forslag til forbedringer:






  — | Styrkelse af passagerernes rettigheder ved at åbne op for muligheden for, at de kompetente myndigheder, de folkevalgte i de kommuner, togstrækningen ligger på, de rejsende og deres repræsentanter samt de ansatte og fagforeningerne i fællesskab udarbejder en overvågningsramme for jernbanetjenesterne med tilhørende kontrolpunkter (pålidelighed, punktlighed, tilgængelighed, renlighed osv.). |
| --- | --- | --- |

1.10

Under hensyntagen til nærhedsprincippet opfordrer EØSU desuden medlemsstaterne til at undersøge følgende forslag til forbedringer:

—

Styrkelse af passagerernes rettigheder ved at åbne op for muligheden for, at de kompetente myndigheder, de folkevalgte i de kommuner, togstrækningen ligger på, de rejsende og deres repræsentanter samt de ansatte og fagforeningerne i fællesskab udarbejder en overvågningsramme for jernbanetjenesterne med tilhørende kontrolpunkter (pålidelighed, punktlighed, tilgængelighed, renlighed osv.).

| — | Styrkelse af procedurerne for hjælp til rejsende, i de tilfælde, hvor toget er standset mellem to stationer (mere end en time). |
| --- | --- |

—

Styrkelse af procedurerne for hjælp til rejsende, i de tilfælde, hvor toget er standset mellem to stationer (mere end en time).

2.   Generelle bemærkninger: borgernes beretninger som nutidige eller fremtidige brugere af jernbanen

2.1   Generelle konstateringer

| 2.1.1 | Det er så meget desto sværere for aktørerne at fastlægge og blive enige om passagerernes tilfredshed, som det er virksomhederne, der råder over kildematerialet til analyserne, og ensidigt opstiller servicekvalitetsstandarderne, som de evaluerer sig selv ud fra (art. 28 i forordning 1371). Dette er tilfældet, hvad angår de indgåede forpligtelser til punktlighed, pålidelighed, renlighed, modtagelse, information, prispolitik osv., uden at denne liste er udtømmende. |
| --- | --- |

2.1.1

Det er så meget desto sværere for aktørerne at fastlægge og blive enige om passagerernes tilfredshed, som det er virksomhederne, der råder over kildematerialet til analyserne, og ensidigt opstiller servicekvalitetsstandarderne, som de evaluerer sig selv ud fra (art. 28 i forordning 1371). Dette er tilfældet, hvad angår de indgåede forpligtelser til punktlighed, pålidelighed, renlighed, modtagelse, information, prispolitik osv., uden at denne liste er udtømmende.

| 2.1.2 | En stor del af de passagerer, der rammes af jernbanetrafikproblemerne, gør med beklagelse opmærksom på, at der er flere og flere årsager til driftsforstyrrelserne, at togdriften er uforudsigelig, at det er umuligt at få oplysninger i realtid om trafiksituationen, og at der generelt savnes oplysninger om driftsforstyrrelser. De har indtryk af, at situationen til stadighed forværres i enkelte medlemsstater. Operatørerne giver ikke de rejsende nem adgang til den kompensation vedrørende jernbanetjenester, der er omhandlet i forordning 1371/2007/EF. |
| --- | --- |

2.1.2

En stor del af de passagerer, der rammes af jernbanetrafikproblemerne, gør med beklagelse opmærksom på, at der er flere og flere årsager til driftsforstyrrelserne, at togdriften er uforudsigelig, at det er umuligt at få oplysninger i realtid om trafiksituationen, og at der generelt savnes oplysninger om driftsforstyrrelser. De har indtryk af, at situationen til stadighed forværres i enkelte medlemsstater. Operatørerne giver ikke de rejsende nem adgang til den kompensation vedrørende jernbanetjenester, der er omhandlet i forordning 1371/2007/EF.

| 2.1.3 | I flere tilfælde har de transportansvarlige eller kompetente myndigheder været nødt til at gribe ind over for de jernbanevirksomheder, der er underkastet krav om offentlig tjeneste, og som varetager størsteparten af den daglige trafik, for at opretholde jernbanetjenesternes niveau. |
| --- | --- |

2.1.3

I flere tilfælde har de transportansvarlige eller kompetente myndigheder været nødt til at gribe ind over for de jernbanevirksomheder, der er underkastet krav om offentlig tjeneste, og som varetager størsteparten af den daglige trafik, for at opretholde jernbanetjenesternes niveau.

| 2.1.4 | De forskellige aktører udbyder flere og flere tjenester, der ikke hænger sammen, og organisationsstrukturerne har undergået kraftige ændringer, der mangler stabilitet og klarhed, hvilket har ført til en driftsform, der baserer sig på de lokale operatørers evne til at reagere, men da disse ofte er langt væk fra realtidsinformationskanalerne, er driften blevet mangelfuld, og passagererne dermed utilfredse. Derfor er det nødvendigt at klarlægge situationen i hver medlemsstat for at finde ud af, hvor der kan gøres fremskridt. |
| --- | --- |

2.1.4

De forskellige aktører udbyder flere og flere tjenester, der ikke hænger sammen, og organisationsstrukturerne har undergået kraftige ændringer, der mangler stabilitet og klarhed, hvilket har ført til en driftsform, der baserer sig på de lokale operatørers evne til at reagere, men da disse ofte er langt væk fra realtidsinformationskanalerne, er driften blevet mangelfuld, og passagererne dermed utilfredse. Derfor er det nødvendigt at klarlægge situationen i hver medlemsstat for at finde ud af, hvor der kan gøres fremskridt.

2.2   En ikke-udtømmende liste over de fejl og mangler, som de rejsende og/eller sammenslutningerne af rejsende har konstateret:

| — | Vanskelig adgang til information, manglende eller uhensigtsmæssig signalering. |
| --- | --- |

—

Vanskelig adgang til information, manglende eller uhensigtsmæssig signalering.

| — | Uforståelige eller uigennemsigtige priser. |
| --- | --- |

—

Uforståelige eller uigennemsigtige priser.

| — | Det er umuligt at planlægge en rejse i tilstrækkelig god tid inden datoen for togets afgang på grund af de tidsmæssige grænser for forudreservation. |
| --- | --- |

—

Det er umuligt at planlægge en rejse i tilstrækkelig god tid inden datoen for togets afgang på grund af de tidsmæssige grænser for forudreservation.

| — | Problemer med overbooking. |
| --- | --- |

—

Problemer med overbooking.

| — | Forhold i togene, på banegårdene og på perronerne, der ikke er hensigtsmæssige (overfyldte ventesale) eller uhygiejniske, mangel på toiletter. |
| --- | --- |

—

Forhold i togene, på banegårdene og på perronerne, der ikke er hensigtsmæssige (overfyldte ventesale) eller uhygiejniske, mangel på toiletter.

| — | De handicappede har problemer med adgangen til perronerne, banegårdene, stationerne, tjenesterne, togene, skal anmode om assistance for lang tid i forvejen (48 timer) og kriterierne for assistance kan være for strenge (samlet vægt). |
| --- | --- |

—

De handicappede har problemer med adgangen til perronerne, banegårdene, stationerne, tjenesterne, togene, skal anmode om assistance for lang tid i forvejen (48 timer) og kriterierne for assistance kan være for strenge (samlet vægt).

| — | Manglende sikkerhed i togene, på banegårdene og på stationerne. |
| --- | --- |

—

Manglende sikkerhed i togene, på banegårdene og på stationerne.

| — | For sen indsættelse af udstyret, manglende hensyntagen til perronskifte i korrespondancerne. |
| --- | --- |

—

For sen indsættelse af udstyret, manglende hensyntagen til perronskifte i korrespondancerne.

| — | To tog med tæt afgang fra samme perron, mens der er mange ubenyttede perroner. |
| --- | --- |

—

To tog med tæt afgang fra samme perron, mens der er mange ubenyttede perroner.

| — | Manglende plads til bagagen. |
| --- | --- |

—

Manglende plads til bagagen.

| — | Manglende hensyn til multimodal transport (svært at få cyklen med toget, dårlige eller manglende muligheder for at skifte til andre transportformer, mangel på oplysninger om priserne og mangel på integrerede takster og tjenester). |
| --- | --- |

—

Manglende hensyn til multimodal transport (svært at få cyklen med toget, dårlige eller manglende muligheder for at skifte til andre transportformer, mangel på oplysninger om priserne og mangel på integrerede takster og tjenester).

| — | Ringe punktlighed, upålidelig lokaltrafik, aflysning af tog uden varsel. |
| --- | --- |

—

Ringe punktlighed, upålidelig lokaltrafik, aflysning af tog uden varsel.

| — | Ringe organiseret assistance til passagerer ved driftsforstyrrelser, utilstrækkelig eller ingen kompensation. |
| --- | --- |

—

Ringe organiseret assistance til passagerer ved driftsforstyrrelser, utilstrækkelig eller ingen kompensation.

| — | Nedlagte eller omlagte togtjenester uden at brugerne, deres repræsentanter eller de berørte lokalsamfund høres først (nedlagte nattog, ændrede afgange, nye frekvenser...). |
| --- | --- |

—

Nedlagte eller omlagte togtjenester uden at brugerne, deres repræsentanter eller de berørte lokalsamfund høres først (nedlagte nattog, ændrede afgange, nye frekvenser...).

| — | Forlængelse af transporttiden mellem to stop. |
| --- | --- |

—

Forlængelse af transporttiden mellem to stop.

| — | Vanskeligheder med at købe billetter. |
| --- | --- |

—

Vanskeligheder med at købe billetter.

2.3   Vigtigste årsager til uventede forstyrrelser

| — | Uvejr: manglende teknisk tilpasning og procedurer til at genetablere en normal drift. |
| --- | --- |

—

Uvejr: manglende teknisk tilpasning og procedurer til at genetablere en normal drift.

| — | Udstyrsproblemer: følgerne af utilstrækkeligt tilsyn med udstyret, hvad angår tilstand, levetid og forældelse, og mangel på planlægning og faste budgetter til vedligeholdelse. |
| --- | --- |

—

Udstyrsproblemer: følgerne af utilstrækkeligt tilsyn med udstyret, hvad angår tilstand, levetid og forældelse, og mangel på planlægning og faste budgetter til vedligeholdelse.

| — | Menneskelige problemer: selvmord, demonstrationer, der hører under adgang til sårbare installationer, men EØSU ønsker ikke at kommentere årsagerne og virkningerne af dette i denne udtalelse. |
| --- | --- |

—

Menneskelige problemer: selvmord, demonstrationer, der hører under adgang til sårbare installationer, men EØSU ønsker ikke at kommentere årsagerne og virkningerne af dette i denne udtalelse.

2.4   Positive vurderinger og elementer, der kan bidrage til en ændring af transportformerne

| — | Højt niveau af sikkerhed for personer og for driften. |
| --- | --- |

—

Højt niveau af sikkerhed for personer og for driften.

| — | Personalets faglige dygtighed. |
| --- | --- |

—

Personalets faglige dygtighed.

| — | Mulighed for, at jernbanerne bidrager til den fysiske planlægning og egnsudviklingen. |
| --- | --- |

—

Mulighed for, at jernbanerne bidrager til den fysiske planlægning og egnsudviklingen.

3.   Særlige bemærkninger: udviklingen i de seneste årtier

| 3.1 | Kommissionen har fulgt traktatens princip om borgernes frie bevægelighed og støttet princippet om bæredygtig mobilitet. Det er almindeligt anerkendt, at jernbanen er en effektiv form for massetransport, der kan tilpasses de kompetente myndigheders ønsker. Transportformen er miljøvenlig og kan udnytte de infrastrukturer, der stadig findes i stort omfang, hvis de er godt vedligeholdt eller lette at modernisere. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen har fulgt traktatens princip om borgernes frie bevægelighed og støttet princippet om bæredygtig mobilitet. Det er almindeligt anerkendt, at jernbanen er en effektiv form for massetransport, der kan tilpasses de kompetente myndigheders ønsker. Transportformen er miljøvenlig og kan udnytte de infrastrukturer, der stadig findes i stort omfang, hvis de er godt vedligeholdt eller lette at modernisere.

| 3.2 | EU har fastlagt et europæisk net af internationale strækninger. Der er investeret, og der vil stadig blive investeret, store beløb til at udbygge dette net. Hvis de europæiske rejsende skal have mulighed for dør-til-dør-transport uden afbrud og uforholdsmæssige omstigninger er det dog nødvendigt, at. medlemsstaternes investeringer forfølger samme mål som dette EU-initiativ. |
| --- | --- |

3.2

EU har fastlagt et europæisk net af internationale strækninger. Der er investeret, og der vil stadig blive investeret, store beløb til at udbygge dette net. Hvis de europæiske rejsende skal have mulighed for dør-til-dør-transport uden afbrud og uforholdsmæssige omstigninger er det dog nødvendigt, at. medlemsstaternes investeringer forfølger samme mål som dette EU-initiativ.

| 3.3 | En undersøgelse af de lokale forbindelser og den fysiske planlægning har kunnet føre til, at der er foretaget strategiske valg, hvori der ikke er taget højde for nødvendigheden af at reducere omstillingen mellem transportformerne, hvilket har en negativ virkning på anvendelsen af den offentlige transport. |
| --- | --- |

3.3

En undersøgelse af de lokale forbindelser og den fysiske planlægning har kunnet føre til, at der er foretaget strategiske valg, hvori der ikke er taget højde for nødvendigheden af at reducere omstillingen mellem transportformerne, hvilket har en negativ virkning på anvendelsen af den offentlige transport.

| 3.4 | Denne undersøgelse forud for vigtige valg indgår nu i stadig højere grad i de offentlige myndigheders overvejelser, men de står over for uklare finansieringsmuligheder, der ikke er forudsigelige og stabile på mellemlang og lang sigt. |
| --- | --- |

3.4

Denne undersøgelse forud for vigtige valg indgår nu i stadig højere grad i de offentlige myndigheders overvejelser, men de står over for uklare finansieringsmuligheder, der ikke er forudsigelige og stabile på mellemlang og lang sigt.

| 3.5 | Udgifterne til transport er dog en stor byrde for statens og regionernes budget. Borgerne, der godt er klar over dette forhold især i de nuværende krisetider, ønsker reel gennemsigtighed og pålidelige informationer. De fremhæver på ny, at de nye store projekter ikke er blevet underkastet en kontraekspertise. Som EØSU har gjort opmærksom på i en tidligere udtalelse (TEN/479), er dialogen mellem myndighederne og civilsamfundet et meget vigtigt aspekt, især når det drejer sig om investeringer i transportinfrastruktur. |
| --- | --- |

3.5

Udgifterne til transport er dog en stor byrde for statens og regionernes budget. Borgerne, der godt er klar over dette forhold især i de nuværende krisetider, ønsker reel gennemsigtighed og pålidelige informationer. De fremhæver på ny, at de nye store projekter ikke er blevet underkastet en kontraekspertise. Som EØSU har gjort opmærksom på i en tidligere udtalelse (TEN/479), er dialogen mellem myndighederne og civilsamfundet et meget vigtigt aspekt, især når det drejer sig om investeringer i transportinfrastruktur.

4.   Anmodningen er en del af udvalgets program for prioriterede aktioner

| 4.1 | Denne udtalelse kommer i forlængelse af tidligere initiativer:






  — | TEN/432-433 om et fælles europæisk jernbaneområde |
| --- | --- | --- |

4.1

Denne udtalelse kommer i forlængelse af tidligere initiativer:

—

TEN/432-433 om et fælles europæisk jernbaneområde

| — | TEN/454 om en køreplan for et fælles europæisk transportområde |
| --- | --- |

—

TEN/454 om en køreplan for et fælles europæisk transportområde

| — | TEN/471 om retningslinjer for det transeuropæiske transportnet |
| --- | --- |

—

TEN/471 om retningslinjer for det transeuropæiske transportnet

| — | TEN/479 om Transporthvidbog: civilsamfundets tilslutning og deltagelse |
| --- | --- |

—

TEN/479 om Transporthvidbog: civilsamfundets tilslutning og deltagelse

| — | TEN/480 om passagerrettigheder inden for samtlige transportformer. |
| --- | --- |

—

TEN/480 om passagerrettigheder inden for samtlige transportformer.

| 4.2 | Da der er vilje til at skabe et europæisk transportnet, er det kun naturligt, at størsteparten af de europæiske midler er blevet afsat til de vigtigste jernbanestrækninger. Denne dynamik har på grund af begrænsede budgetter ført til, at valget er faldet ud til fordel for oprettelsen af nye strækninger for hurtigtog, hvilket undertiden har været til skade for moderniseringen af andre eksisterende strækninger. De offentlige myndigheder bør styrke jernbaneudbuddet i det samlede offentlige transportudbud og kan endda i visse tilfælde overveje at gøre denne transportform til omdrejningspunktet i et sammenhængende multimodalt transportnet. Derfor bør EU-midlerne omfordeles til fordel for en sammenhængende politik for bæredygtig mobilitet (midler fra DG Regio). |
| --- | --- |

4.2

Da der er vilje til at skabe et europæisk transportnet, er det kun naturligt, at størsteparten af de europæiske midler er blevet afsat til de vigtigste jernbanestrækninger. Denne dynamik har på grund af begrænsede budgetter ført til, at valget er faldet ud til fordel for oprettelsen af nye strækninger for hurtigtog, hvilket undertiden har været til skade for moderniseringen af andre eksisterende strækninger. De offentlige myndigheder bør styrke jernbaneudbuddet i det samlede offentlige transportudbud og kan endda i visse tilfælde overveje at gøre denne transportform til omdrejningspunktet i et sammenhængende multimodalt transportnet. Derfor bør EU-midlerne omfordeles til fordel for en sammenhængende politik for bæredygtig mobilitet (midler fra DG Regio).

| 4.3 | Udvalget anmoder derfor om, at der foretages en objektiv vurdering af den nuværende situation for jernbanetransporten (fordele/ulemper). Kommissionen bør gennemføre denne vurdering med al den fornødne gennemsigtighed og alle nødvendige informationer og ved at opfordre borgerne til at udtrykke deres ønsker om dette emne, der vedrører langt størstedelen af dem (transport hjem-arbejde, lejlighedsvis tjenesterejse, familiebesøg, ferier). |
| --- | --- |

4.3

Udvalget anmoder derfor om, at der foretages en objektiv vurdering af den nuværende situation for jernbanetransporten (fordele/ulemper). Kommissionen bør gennemføre denne vurdering med al den fornødne gennemsigtighed og alle nødvendige informationer og ved at opfordre borgerne til at udtrykke deres ønsker om dette emne, der vedrører langt størstedelen af dem (transport hjem-arbejde, lejlighedsvis tjenesterejse, familiebesøg, ferier).

5.   EØSU ønsker at gøre opmærksom på alle problemerne

| 5.1 | I disse krisetider, hvor de offentlige midler er knappe, vil en ekspansiv økonomisk politik baseret på en strategi for bæredygtig udvikling have positive virkninger på antallet af arbejdspladser og kvaliteten heraf, på opfyldelsen af målsætningerne for ændringen af transportformerne og på de europæiske borgeres adgang til transporttjenesteydelser af almen interesse. EØSU fremhæver, at de store anlægsarbejder bør være en del af denne strategi. |
| --- | --- |

5.1

I disse krisetider, hvor de offentlige midler er knappe, vil en ekspansiv økonomisk politik baseret på en strategi for bæredygtig udvikling have positive virkninger på antallet af arbejdspladser og kvaliteten heraf, på opfyldelsen af målsætningerne for ændringen af transportformerne og på de europæiske borgeres adgang til transporttjenesteydelser af almen interesse. EØSU fremhæver, at de store anlægsarbejder bør være en del af denne strategi.

| 5.2 | EØSU fremhæver, at det kan få borgere til skifte bopæl eller arbejde, hvis ændringer i togtider eller togafgange fører til forringede jernbanetjenester. Denne tvungne mobilitet er ikke den form for mobilitet, som borgerne ønsker. EØSU minder om, at udviklingen ofte har ført til, at borgerne skifter til en anden transportform (bil eller fly), hvilket går imod den anbefalede politik. |
| --- | --- |

5.2

EØSU fremhæver, at det kan få borgere til skifte bopæl eller arbejde, hvis ændringer i togtider eller togafgange fører til forringede jernbanetjenester. Denne tvungne mobilitet er ikke den form for mobilitet, som borgerne ønsker. EØSU minder om, at udviklingen ofte har ført til, at borgerne skifter til en anden transportform (bil eller fly), hvilket går imod den anbefalede politik.

| 5.3 | EØSU opfordrer Kommissionen til at indlede og udforme et europæisk program til modernisering af jernbanenettet og/eller at støtte de fremtidige programmer i medlemsstaterne. Det vil være let at integrere et program, der sigter på at opfylde de ønsker, som jernbanevirksomhedernes kunder måtte udtrykke, i EU's strategier (strategi for bæredygtig udvikling, Horisont 2020 ...). Dialogen med civilsamfundet om transportpolitikken vil blive højt værdsat af borgerne. En omfordeling af transportmidlerne bevilget under regionalpolitikken, vil have en stor løftestangseffekt på denne strategi. |
| --- | --- |

5.3

EØSU opfordrer Kommissionen til at indlede og udforme et europæisk program til modernisering af jernbanenettet og/eller at støtte de fremtidige programmer i medlemsstaterne. Det vil være let at integrere et program, der sigter på at opfylde de ønsker, som jernbanevirksomhedernes kunder måtte udtrykke, i EU's strategier (strategi for bæredygtig udvikling, Horisont 2020 ...). Dialogen med civilsamfundet om transportpolitikken vil blive højt værdsat af borgerne. En omfordeling af transportmidlerne bevilget under regionalpolitikken, vil have en stor løftestangseffekt på denne strategi.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/53 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/53

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om konsekvenser af en definition af socialt boligbyggeri som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse (initiativudtalelse)

2013/C 44/09

Ordfører: Raymond HENCKS

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 19. januar 2012 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om:

»Konsekvenser af en definition af socialt boligbyggeri som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse«.

Den 21. februar 2012 henviste EØSU's præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 26. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 67 stemmer for, 5 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Retten til en bolig – generelle principper

| 1.1 | Retten til en bolig er en ret, som medlemsstaterne er internationalt forpligtet til at sikre, hvilket Den Europæiske Union skal tage hensyn til. Denne ret er faktisk anerkendt såvel i De Forenede Nationers verdenserklæring om menneskerettigheder, som fastsætter, at »Enhver har ret til en sådan levefod, som er tilstrækkelig til hans og hans families sundhed og velvære, herunder til føde, klæder, bolig og lægehjælp og de nødvendige sociale goder«. I Europarådets reviderede socialpagt hedder det, at »de undertegnende lande forpligter sig til at sikre den effektive udøvelse af retten til en bolig og til at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme adgangen til en bolig af passende standard, at forebygge og reducere hjemløshed med henblik på gradvist helt at eliminere denne og at gøre prisen på boliger overkommelig for dem, som mangler tilstrækkelige ressourcer«. Retten til en bolig er nedfældet i mange medlemsstaters forfatninger og/eller er omfattet af specifikke love med henblik på effektiv udøvelse af denne ret. |
| --- | --- |

1.1

Retten til en bolig er en ret, som medlemsstaterne er internationalt forpligtet til at sikre, hvilket Den Europæiske Union skal tage hensyn til. Denne ret er faktisk anerkendt såvel i De Forenede Nationers verdenserklæring om menneskerettigheder, som fastsætter, at »Enhver har ret til en sådan levefod, som er tilstrækkelig til hans og hans families sundhed og velvære, herunder til føde, klæder, bolig og lægehjælp og de nødvendige sociale goder«. I Europarådets reviderede socialpagt hedder det, at »de undertegnende lande forpligter sig til at sikre den effektive udøvelse af retten til en bolig og til at træffe foranstaltninger med henblik på at fremme adgangen til en bolig af passende standard, at forebygge og reducere hjemløshed med henblik på gradvist helt at eliminere denne og at gøre prisen på boliger overkommelig for dem, som mangler tilstrækkelige ressourcer«. Retten til en bolig er nedfældet i mange medlemsstaters forfatninger og/eller er omfattet af specifikke love med henblik på effektiv udøvelse af denne ret.

| 1.2 | Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsætter, at »for at bekæmpe social udstødelse og fattigdom anerkender og respekterer Unionen retten til social bistand og boligstøtte, der skal sikre en værdig tilværelse for alle, der ikke har tilstrækkelige midler, efter de bestemmelser, der er fastsat i EU-retten og national lovgivning og praksis«. |
| --- | --- |

1.2

Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsætter, at »for at bekæmpe social udstødelse og fattigdom anerkender og respekterer Unionen retten til social bistand og boligstøtte, der skal sikre en værdig tilværelse for alle, der ikke har tilstrækkelige midler, efter de bestemmelser, der er fastsat i EU-retten og national lovgivning og praksis«.

| 1.3 | I de fleste medlemsstater gennemføres disse rettigheder ved hjælp af en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse i henhold til artikel 36 i charteret om grundlæggende rettigheder, hvorefter »Unionen anerkender og respekterer adgangen til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som fastsat i national lovgivning og praksis, i overensstemmelse med traktaterne med det formål at fremme social og territorial samhørighed i Unionen«. |
| --- | --- |

1.3

I de fleste medlemsstater gennemføres disse rettigheder ved hjælp af en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse i henhold til artikel 36 i charteret om grundlæggende rettigheder, hvorefter »Unionen anerkender og respekterer adgangen til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, som fastsat i national lovgivning og praksis, i overensstemmelse med traktaterne med det formål at fremme social og territorial samhørighed i Unionen«.

| 1.4 | I henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF – og for så vidt som den universelle ret til en bolig udmøntes i en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse – er virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, ikke underkastet EU-bestemmelserne om konkurrence og forbud mod samt kontrol med statsstøtte, undtagen i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem af de nationale, regionale eller lokale myndigheder. Kommissionens afgørelse af 20. december 2011 (»SGEI-afgørelsen«) begrænser tilvejebringelsen af sociale boliger til mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper, som af økonomiske grunde er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår. |
| --- | --- |

1.4

I henhold til artikel 106, stk. 2, i TEUF – og for så vidt som den universelle ret til en bolig udmøntes i en tjenesteydelse af almen økonomisk interesse – er virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, ikke underkastet EU-bestemmelserne om konkurrence og forbud mod samt kontrol med statsstøtte, undtagen i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem af de nationale, regionale eller lokale myndigheder. Kommissionens afgørelse af 20. december 2011 (»SGEI-afgørelsen«) begrænser tilvejebringelsen af sociale boliger til mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper, som af økonomiske grunde er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår.

| 1.5 | Protokol nr. 26 til Lissabontraktaten anerkender, at medlemsstaterne og deres nationale, regionale og lokale myndigheder har det overordnede ansvar for at levere, udlægge, finansiere og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, og de tillægges vide skønsbeføjelser på området og demokratisk valgfrihed. |
| --- | --- |

1.5

Protokol nr. 26 til Lissabontraktaten anerkender, at medlemsstaterne og deres nationale, regionale og lokale myndigheder har det overordnede ansvar for at levere, udlægge, finansiere og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, og de tillægges vide skønsbeføjelser på området og demokratisk valgfrihed.

| 1.6 | Samme protokol pålægger blandt andet medlemsstaterne at sørge for et højt niveau med hensyn til overkommelige priser og fremme af universel adgang til deres tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. |
| --- | --- |

1.6

Samme protokol pålægger blandt andet medlemsstaterne at sørge for et højt niveau med hensyn til overkommelige priser og fremme af universel adgang til deres tjenesteydelser af almen økonomisk interesse.

| 1.7 | Udøvelsen af retten til en bolig er forudsætningen for at nyde godt af andre grundlæggende rettigheder, såsom retten til menneskelig værdighed, til beskyttelse af privatlivets fred og bopælen, retten til at stifte familie, adgang til vand, sundhed, energi osv. En passende bolig er afgørende for, at et menneske kan udfolde sig og integreres i samfundet. |
| --- | --- |

1.7

Udøvelsen af retten til en bolig er forudsætningen for at nyde godt af andre grundlæggende rettigheder, såsom retten til menneskelig værdighed, til beskyttelse af privatlivets fred og bopælen, retten til at stifte familie, adgang til vand, sundhed, energi osv. En passende bolig er afgørende for, at et menneske kan udfolde sig og integreres i samfundet.

| 1.8 | Den reelle udøvelse af retten til en bolig afhænger som oftest og i det væsentlige af, om der findes et passende udbud af boliger. Retten til en bolig fortolkes normalt som en ret til en anstændig bolig til en overkommelig pris. |
| --- | --- |

1.8

Den reelle udøvelse af retten til en bolig afhænger som oftest og i det væsentlige af, om der findes et passende udbud af boliger. Retten til en bolig fortolkes normalt som en ret til en anstændig bolig til en overkommelig pris.

| 1.9 | At sikre adgang til en bolig betyder almindeligvis ikke, at de offentlige myndigheder har pligt til at stille en bolig til rådighed til enhver, der ansøger herom. Staten eller den kompetente offentlige myndighed har en politisk forpligtelse til via sine politikker og programmer at gøre det lettere for hele befolkningen at opnå en bolig. |
| --- | --- |

1.9

At sikre adgang til en bolig betyder almindeligvis ikke, at de offentlige myndigheder har pligt til at stille en bolig til rådighed til enhver, der ansøger herom. Staten eller den kompetente offentlige myndighed har en politisk forpligtelse til via sine politikker og programmer at gøre det lettere for hele befolkningen at opnå en bolig.

| 1.10 | Medlemsstaterne intervenerer på vidt forskellige måder og i vidt forskelligt omfang i de nationale boligmarkeders funktionsmåde i deres forsøg på at konkretisere denne grundlæggende rettighed med det mål at give alle borgere adgang til en ordentlig bolig til en overkommelig pris. Ved at inddrage de fremtidige beboere i passende grad i opførelsen af socialt boligbyggeri bidrager man både til, at denne type bolig kan tilbydes til en mere overkommelig pris, og til en forbedring af de berørte personers beskæftigelsesudsigter. |
| --- | --- |

1.10

Medlemsstaterne intervenerer på vidt forskellige måder og i vidt forskelligt omfang i de nationale boligmarkeders funktionsmåde i deres forsøg på at konkretisere denne grundlæggende rettighed med det mål at give alle borgere adgang til en ordentlig bolig til en overkommelig pris. Ved at inddrage de fremtidige beboere i passende grad i opførelsen af socialt boligbyggeri bidrager man både til, at denne type bolig kan tilbydes til en mere overkommelig pris, og til en forbedring af de berørte personers beskæftigelsesudsigter.

| 1.11 | Boligen er set i dette perspektiv et gode (offentligt eller underlagt det offentlige), for hvilket medlemsstaterne ud fra deres egne politiske valg og kollektive præferencer fastlægger minimumsnormer for beboelighed og komfort, specifikke bestemmelser for byplanlægning og byggeri, maksimale byggeprocenter, lofter over prisudviklingen på huslejeområdet som f.eks. i Tyskland eller ordninger for boligstøtte eller skattebegunstigelse for at påvirke denne store udgiftspost på husholdningernes budget. |
| --- | --- |

1.11

Boligen er set i dette perspektiv et gode (offentligt eller underlagt det offentlige), for hvilket medlemsstaterne ud fra deres egne politiske valg og kollektive præferencer fastlægger minimumsnormer for beboelighed og komfort, specifikke bestemmelser for byplanlægning og byggeri, maksimale byggeprocenter, lofter over prisudviklingen på huslejeområdet som f.eks. i Tyskland eller ordninger for boligstøtte eller skattebegunstigelse for at påvirke denne store udgiftspost på husholdningernes budget.

2.   Socialt boligbyggeri

| 2.1 | Det må konstateres, at trods disse foranstaltninger er der mange borgere i EU, som ikke længere har adgang til en ordentlig bolig, som de kan betale. I 2010 var 5,7 % af den europæiske befolkning boligløse (kilde: Europe Information Service S.A.), hvilket står i kontrast til, at Europarådets reviderede socialpagt sigter mod at reducere hjemløshed med henblik på gradvist helt at eliminere denne, 17,86 % boede i boliger, som var overfyldte eller ikke anstændige, og for 10,10 % af husholdningerne oversteg boligudgifterne 40 % af deres disponible indkomst. |
| --- | --- |

2.1

Det må konstateres, at trods disse foranstaltninger er der mange borgere i EU, som ikke længere har adgang til en ordentlig bolig, som de kan betale. I 2010 var 5,7 % af den europæiske befolkning boligløse (kilde: Europe Information Service S.A.), hvilket står i kontrast til, at Europarådets reviderede socialpagt sigter mod at reducere hjemløshed med henblik på gradvist helt at eliminere denne, 17,86 % boede i boliger, som var overfyldte eller ikke anstændige, og for 10,10 % af husholdningerne oversteg boligudgifterne 40 % af deres disponible indkomst.

| 2.2 | Mange medlemsstater har desuden valgt at udforme og tilrettelægge et parallelt udbud af såkaldte »sociale« eller almene boliger, som et supplement til det spontane udbud på det private boligmarked. Disse almene boliger stilles til rådighed på særlige vilkår, først og fremmest af almennyttige foretagender oprettet specifikt til dette formål, men også af private investorer, som kan være fysiske eller juridiske personer, der er bemyndiget hertil og støttes finansielt af de nationale, regionale eller lokale myndigheder. |
| --- | --- |

2.2

Mange medlemsstater har desuden valgt at udforme og tilrettelægge et parallelt udbud af såkaldte »sociale« eller almene boliger, som et supplement til det spontane udbud på det private boligmarked. Disse almene boliger stilles til rådighed på særlige vilkår, først og fremmest af almennyttige foretagender oprettet specifikt til dette formål, men også af private investorer, som kan være fysiske eller juridiske personer, der er bemyndiget hertil og støttes finansielt af de nationale, regionale eller lokale myndigheder.

| 2.3 | Alle medlemsstater bortset fra Grækenland har en almen boligpark. 25 millioner europæiske husstande bor således i en almen bolig, for hvilke vilkårene mht. fysisk planlægning, adgang og pris fastlægges direkte af de offentlige myndigheder i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.3

Alle medlemsstater bortset fra Grækenland har en almen boligpark. 25 millioner europæiske husstande bor således i en almen bolig, for hvilke vilkårene mht. fysisk planlægning, adgang og pris fastlægges direkte af de offentlige myndigheder i medlemsstaterne.

| 2.4 | Dette parallelle udbud af boliger bidrager især til at dæmpe boligmarkedets cykliske karakter og fænomenet med boligbobler i kraft af den stabilitet og priskontrol, der karakteriserer de almene boliger. De medlemsstater, der råder over en stor almen boligpark, er således blevet forskånet for boligbobler og de makroøkonomiske konsekvenser heraf. |
| --- | --- |

2.4

Dette parallelle udbud af boliger bidrager især til at dæmpe boligmarkedets cykliske karakter og fænomenet med boligbobler i kraft af den stabilitet og priskontrol, der karakteriserer de almene boliger. De medlemsstater, der råder over en stor almen boligpark, er således blevet forskånet for boligbobler og de makroøkonomiske konsekvenser heraf.

| 2.5 | Socialt boligbyggeri er blot en af de måder, hvorpå de offentlige myndigheder søger at afhjælpe boligmarkedets manglende evne til at dække hele boligefterspørgslen og sikre alle adgang til en anstændig bolig til en overkommelig pris/leje. Ved at inddrage de fremtidige beboere i passende grad i opførelsen af socialt boligbyggeri kan man tilbyde denne type bolig til en mere overkommelig pris, forbedre beboernes tilfredshed med de udbudte boliger og give dem mulighed for at opnå eller forbedre deres arbejdsvaner og færdigheder og dermed øge deres muligheder på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

2.5

Socialt boligbyggeri er blot en af de måder, hvorpå de offentlige myndigheder søger at afhjælpe boligmarkedets manglende evne til at dække hele boligefterspørgslen og sikre alle adgang til en anstændig bolig til en overkommelig pris/leje. Ved at inddrage de fremtidige beboere i passende grad i opførelsen af socialt boligbyggeri kan man tilbyde denne type bolig til en mere overkommelig pris, forbedre beboernes tilfredshed med de udbudte boliger og give dem mulighed for at opnå eller forbedre deres arbejdsvaner og færdigheder og dermed øge deres muligheder på arbejdsmarkedet.

| 2.6 | Markedets manglende evne til at dække hele boligbehovet går ikke kun ud over dem, som ganske enkelt ikke kan opnå en bolig, men viser sig også derved, at nogle mennesker er henvist til sundhedsfarlige, uegnede eller overfyldte boliger, mens andre må bruge hovedparten af deres indkomst på at betale deres husleje eller månedlige ydelse på deres lån. |
| --- | --- |

2.6

Markedets manglende evne til at dække hele boligbehovet går ikke kun ud over dem, som ganske enkelt ikke kan opnå en bolig, men viser sig også derved, at nogle mennesker er henvist til sundhedsfarlige, uegnede eller overfyldte boliger, mens andre må bruge hovedparten af deres indkomst på at betale deres husleje eller månedlige ydelse på deres lån.

| 2.7 | Boligbehovene varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat og inden for den enkelte medlemsstat: mellem landene i Vest- og Østeuropa, fra land til by og inden for de forskellige byområder samt mellem byernes centrum og yderkvartererne. |
| --- | --- |

2.7

Boligbehovene varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat og inden for den enkelte medlemsstat: mellem landene i Vest- og Østeuropa, fra land til by og inden for de forskellige byområder samt mellem byernes centrum og yderkvartererne.

| 2.8 | I Unionens medlemsstater følges tre forskellige tilgange






  A) | Den restriktive tilgang
  De sociale boliger, der støttes af en offentlig myndighed, er udelukkende forbeholdt dårligt stillede eller udstødte personer, der er klart definerede som sådanne. Der er stramme regler for tildeling af disse boliger. Lejen betales næsten fuldt ud af et socialt bistandssystem. Denne tilgang kolliderer ikke med den private boligsektor og ligger helt på linje med EU's definition af sociale boligtjenesteydelser af almen økonomisk interesse som formuleret i Kommissionens afgørelse af 20. december 2011, hvorefter fritagelsen for anmeldelsespligten begrænses til kompensationer til dækning af udgifter til offentlige tjenesteydelser, der tilvejebringer almene boliger »til mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper, som af økonomiske grunde er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår«.
  I denne kategori falder Bulgarien, Cypern, Estland, Ungarn, Irland, Litauen, Letland, Malta, Portugal, Rumænien, Det Forenede Kongerige, Slovenien, Spanien (for almene lejeboligers vedkommende). |
| --- | --- | --- |

2.8

I Unionens medlemsstater følges tre forskellige tilgange

A)

Den restriktive tilgang

De sociale boliger, der støttes af en offentlig myndighed, er udelukkende forbeholdt dårligt stillede eller udstødte personer, der er klart definerede som sådanne. Der er stramme regler for tildeling af disse boliger. Lejen betales næsten fuldt ud af et socialt bistandssystem. Denne tilgang kolliderer ikke med den private boligsektor og ligger helt på linje med EU's definition af sociale boligtjenesteydelser af almen økonomisk interesse som formuleret i Kommissionens afgørelse af 20. december 2011, hvorefter fritagelsen for anmeldelsespligten begrænses til kompensationer til dækning af udgifter til offentlige tjenesteydelser, der tilvejebringer almene boliger »til mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper, som af økonomiske grunde er ude af stand til at skaffe sig en bolig på markedsvilkår«.

I denne kategori falder Bulgarien, Cypern, Estland, Ungarn, Irland, Litauen, Letland, Malta, Portugal, Rumænien, Det Forenede Kongerige, Slovenien, Spanien (for almene lejeboligers vedkommende).

| B) | Den almene tilgang
  Målgruppen er ved denne tilgang dårligt stillede eller udstødte personer (restriktiv tilgang) og mindrebemidlede personer, som har vanskeligt ved at få adgang til en passende bolig på grund af deres svingende indkomst. Adgangen til en bolig er normalt betinget af indtægtsgrænser og husstandens sammensætning. Huslejerne reguleres og forbliver overkommelige. Denne tilgang har som regel en begrænset indflydelse på det samlede udbud af boliger og på boligpriserne og påvirker stort set ikke det private boligmarked, eftersom fortjenstmargenerne holdes på et meget lavt niveau.
  Denne tilgang omfatter bredere grupper i samfundet, men opfylder ligeledes EU-bestemmelserne om, at indsatsen skal rettes mod sociale behov. Den følges i Tyskland, Østrig, Belgien, Spanien (hvad angår ejerboliger), Frankrig, Finland, Italien, Luxembourg, Polen, Tjekkiet og Slovenien. |
| --- | --- |

B)

Den almene tilgang

Målgruppen er ved denne tilgang dårligt stillede eller udstødte personer (restriktiv tilgang) og mindrebemidlede personer, som har vanskeligt ved at få adgang til en passende bolig på grund af deres svingende indkomst. Adgangen til en bolig er normalt betinget af indtægtsgrænser og husstandens sammensætning. Huslejerne reguleres og forbliver overkommelige. Denne tilgang har som regel en begrænset indflydelse på det samlede udbud af boliger og på boligpriserne og påvirker stort set ikke det private boligmarked, eftersom fortjenstmargenerne holdes på et meget lavt niveau.

Denne tilgang omfatter bredere grupper i samfundet, men opfylder ligeledes EU-bestemmelserne om, at indsatsen skal rettes mod sociale behov. Den følges i Tyskland, Østrig, Belgien, Spanien (hvad angår ejerboliger), Frankrig, Finland, Italien, Luxembourg, Polen, Tjekkiet og Slovenien.

| C) | Den universelle tilgang, som anvendes i Danmark og Nederlandene, men på hver deres måde
  I Nederlandene går denne tilgang ud på at give alle borgere adgang til en bolig, uanset hvor stor deres indtægt er (inkl. dårligt stillede eller mindrebemidlede personer), og den er et supplement til det traditionelle boligmarked. Den har stor indflydelse på markedsvilkårene og priserne i kraft af, at prispolitikken baseres på de faktiske boligomkostninger og ikke på markedsværdien, samtidigt med at denne tilgang giver en sikkerhed for udnyttelse af boligerne, som det private marked ikke giver.
  Eftersom denne tilgang ikke tager sigte på et bestemt socialt behov, anfægtes den af Kommissionen, som mener, at den ikke svarer til EU's definition af boligtjenesteydelser af almen økonomisk interesse. Den universelle tilgang bruges ikke længere i Sverige, som har givet afkald på en udtrykkelig klassificering af boligtjenesteydelser som tjenesteydelser af almen økonomisk interesse.
  I Danmark er den universelle tilgang dybt rodfæstet i velfærdsmodellen. Begrebet ugunstigt stillede, sårbare eller udstødte grupper eller personer begrænses ikke til et bestemt indkomstniveau. Hovedsigtet med denne tilgang er at skaffe boliger med gode adgangsforhold til dem, som har brug herfor, og til en pris, de kan betale. Den er et supplement til det traditionelle boligmarkedet, idet den ser bort fra de retlige sociale forpligtelser og i stedet sikrer lighed og et socialt miks på tværs af etnisk baggrund, køn, indkomst, alder, handicap og psykiske eller fysiske behov. Prispolitikken er reguleret og baseret på de faktiske omkostninger, som udelukker muligheden for overkompensation. |
| --- | --- |

C)

Den universelle tilgang, som anvendes i Danmark og Nederlandene, men på hver deres måde

I Nederlandene går denne tilgang ud på at give alle borgere adgang til en bolig, uanset hvor stor deres indtægt er (inkl. dårligt stillede eller mindrebemidlede personer), og den er et supplement til det traditionelle boligmarked. Den har stor indflydelse på markedsvilkårene og priserne i kraft af, at prispolitikken baseres på de faktiske boligomkostninger og ikke på markedsværdien, samtidigt med at denne tilgang giver en sikkerhed for udnyttelse af boligerne, som det private marked ikke giver.

Eftersom denne tilgang ikke tager sigte på et bestemt socialt behov, anfægtes den af Kommissionen, som mener, at den ikke svarer til EU's definition af boligtjenesteydelser af almen økonomisk interesse. Den universelle tilgang bruges ikke længere i Sverige, som har givet afkald på en udtrykkelig klassificering af boligtjenesteydelser som tjenesteydelser af almen økonomisk interesse.

I Danmark er den universelle tilgang dybt rodfæstet i velfærdsmodellen. Begrebet ugunstigt stillede, sårbare eller udstødte grupper eller personer begrænses ikke til et bestemt indkomstniveau. Hovedsigtet med denne tilgang er at skaffe boliger med gode adgangsforhold til dem, som har brug herfor, og til en pris, de kan betale. Den er et supplement til det traditionelle boligmarkedet, idet den ser bort fra de retlige sociale forpligtelser og i stedet sikrer lighed og et socialt miks på tværs af etnisk baggrund, køn, indkomst, alder, handicap og psykiske eller fysiske behov. Prispolitikken er reguleret og baseret på de faktiske omkostninger, som udelukker muligheden for overkompensation.

3.   Socialt boligbyggeri set i forhold til EU-retten

| 3.1 | I betragtning af markedets manglende evne til at sikre hver borger en passende bolig, kan det sociale boligbyggeri falde ind under det EU-retlige begreb »tjenesteydelse af almen økonomisk interesse«, hvis det defineres som en sådan af den pågældende medlemsstat, og tjenesteydelsen kan i så fald modtage offentlige tilskud eller kompensation for offentlig tjeneste. |
| --- | --- |

3.1

I betragtning af markedets manglende evne til at sikre hver borger en passende bolig, kan det sociale boligbyggeri falde ind under det EU-retlige begreb »tjenesteydelse af almen økonomisk interesse«, hvis det defineres som en sådan af den pågældende medlemsstat, og tjenesteydelsen kan i så fald modtage offentlige tilskud eller kompensation for offentlig tjeneste.

| 3.2 | Protokol nr. 26 til Lissabontraktaten bekræfter de nationale, regionale og lokale myndigheders vigtige rolle og vide skønsbeføjelser med hensyn til at levere, udlægge og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse så tæt på brugernes behov som muligt. Den almene boligmasse er underlagt en forpligtelse til offentlig tjeneste, som fastlægges af de offentlige myndigheder på nationalt, regionalt eller lokalt plan, hvad angår planlægning, pris, betingelser for tildeling og beboelse. Samme protokol pålægger blandt andet medlemsstaterne at sørge for et højt niveau med hensyn til overkommelige priser, lige behandling og fremme af universel adgang og af brugernes rettigheder. |
| --- | --- |

3.2

Protokol nr. 26 til Lissabontraktaten bekræfter de nationale, regionale og lokale myndigheders vigtige rolle og vide skønsbeføjelser med hensyn til at levere, udlægge og tilrettelægge tjenesteydelser af almen økonomisk interesse så tæt på brugernes behov som muligt. Den almene boligmasse er underlagt en forpligtelse til offentlig tjeneste, som fastlægges af de offentlige myndigheder på nationalt, regionalt eller lokalt plan, hvad angår planlægning, pris, betingelser for tildeling og beboelse. Samme protokol pålægger blandt andet medlemsstaterne at sørge for et højt niveau med hensyn til overkommelige priser, lige behandling og fremme af universel adgang og af brugernes rettigheder.

| 3.3 | Hvis det sociale boligbyggeri klassificeres som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse, er det omfattet af artikel 14 og artikel 106, stk. 2, i TEUF samt dens protokol nr. 26, der navnlig knæsætter princippet om kollektive præferencer af social og kulturel art og om dækning af lokale behov i forbindelse med medlemsstaternes definition af tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. I henhold til disse bestemmelser har opfyldelsen af de opgaver, som påhviler det sociale boligbyggeri, forrang frem for konkurrence- og indre markedsreglerne inden for rammerne af visse betingelser, der er fastlagt i SGEI-afgørelsen, jf. punkt 3.6. |
| --- | --- |

3.3

Hvis det sociale boligbyggeri klassificeres som tjenesteydelse af almen økonomisk interesse, er det omfattet af artikel 14 og artikel 106, stk. 2, i TEUF samt dens protokol nr. 26, der navnlig knæsætter princippet om kollektive præferencer af social og kulturel art og om dækning af lokale behov i forbindelse med medlemsstaternes definition af tjenesteydelser af almen økonomisk interesse. I henhold til disse bestemmelser har opfyldelsen af de opgaver, som påhviler det sociale boligbyggeri, forrang frem for konkurrence- og indre markedsreglerne inden for rammerne af visse betingelser, der er fastlagt i SGEI-afgørelsen, jf. punkt 3.6.

| 3.4 | I medfør af disse bestemmelser i TEUF har Kommissionen fritaget statsstøtte til almene boligorganisationer for kravet om forudgående anmeldelse. |
| --- | --- |

3.4

I medfør af disse bestemmelser i TEUF har Kommissionen fritaget statsstøtte til almene boligorganisationer for kravet om forudgående anmeldelse.

| 3.5 | Medlemsstaternes klassificering af socialt boligbyggeri som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse skal blot kontrolleres af Kommission for åbenbare fejl under overvågning af Den Europæiske Unions Domstol. |
| --- | --- |

3.5

Medlemsstaternes klassificering af socialt boligbyggeri som en tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse skal blot kontrolleres af Kommission for åbenbare fejl under overvågning af Den Europæiske Unions Domstol.

| 3.6 | På boligområdet er Kommissionen af den opfattelse, at eftersom den offentlige tjenesteydelse har en almennyttig karakter, skal definitionen af almene boliger sammenkædes direkte med »mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper« og ikke tilpasses de forskelligartede boligbehov, der gør sig gældende på de lokale boligmarkeder. Dette er en kilde til evindelige konflikter mellem Kommissionen og visse medlemsstater, almene boligorganisationer og repræsentanter for lejerne af almene boliger, som ikke deler Kommissionens holdning, mens den får opbakning fra andre. |
| --- | --- |

3.6

På boligområdet er Kommissionen af den opfattelse, at eftersom den offentlige tjenesteydelse har en almennyttig karakter, skal definitionen af almene boliger sammenkædes direkte med »mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper« og ikke tilpasses de forskelligartede boligbehov, der gør sig gældende på de lokale boligmarkeder. Dette er en kilde til evindelige konflikter mellem Kommissionen og visse medlemsstater, almene boligorganisationer og repræsentanter for lejerne af almene boliger, som ikke deler Kommissionens holdning, mens den får opbakning fra andre.

4.   Retlige rammer, som destabiliserer medlemsstaternes politik for socialt boligbyggeri

| 4.1 | Kommissionens beslutningspraksis i forbindelse med kontrollen for åbenbare fejl i klassificeringen af socialt boligbyggeri som en almennyttig tjeneste har medført ændringer i visse medlemsstaters politiske valg mht. tilrettelæggelsen og finansieringen af socialt boligbyggeri og har medvirket til, at der er opstået tvister. |
| --- | --- |

4.1

Kommissionens beslutningspraksis i forbindelse med kontrollen for åbenbare fejl i klassificeringen af socialt boligbyggeri som en almennyttig tjeneste har medført ændringer i visse medlemsstaters politiske valg mht. tilrettelæggelsen og finansieringen af socialt boligbyggeri og har medvirket til, at der er opstået tvister.

| 4.2 | I Nederlandene har denne beslutningspraksis ført til, at omkring 400 000 familier, som af Kommissionen er blevet bedømt som værende for rige til at få adgang, ikke kan få en almen bolig, skønt de i praksis ikke har råd til en bolig på markedets vilkår. |
| --- | --- |

4.2

I Nederlandene har denne beslutningspraksis ført til, at omkring 400 000 familier, som af Kommissionen er blevet bedømt som værende for rige til at få adgang, ikke kan få en almen bolig, skønt de i praksis ikke har råd til en bolig på markedets vilkår.

| 4.3 | I Sverige, hvor man ikke har ønsket at følge denne praksis, er det sociale boligbyggeri blevet udelukket fra anvendelsesområdet for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og dermed er der stillet spørgsmålstegn ved dets finansiering i form af kompensation for offentlig tjeneste, som er den eneste form for finansiering, der er forenelig med traktatens princip om forbud mod statsstøtte. |
| --- | --- |

4.3

I Sverige, hvor man ikke har ønsket at følge denne praksis, er det sociale boligbyggeri blevet udelukket fra anvendelsesområdet for tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og dermed er der stillet spørgsmålstegn ved dets finansiering i form af kompensation for offentlig tjeneste, som er den eneste form for finansiering, der er forenelig med traktatens princip om forbud mod statsstøtte.

| 4.4 | I Frankrig har den nationale sammenslutning af boligejere (l’Union nationale de la propriété immobilière) indgivet en klage til Kommissionen over den franske stat, især med den begrundelse, at indtægtsgrænserne for at få adgang til en almen bolig er for høje og ikke i overensstemmelse med Kommissionens beslutningspraksis. |
| --- | --- |

4.4

I Frankrig har den nationale sammenslutning af boligejere (l’Union nationale de la propriété immobilière) indgivet en klage til Kommissionen over den franske stat, især med den begrundelse, at indtægtsgrænserne for at få adgang til en almen bolig er for høje og ikke i overensstemmelse med Kommissionens beslutningspraksis.

| 4.5 | Direktivforslagene om offentlige indkøb og koncessioner indebærer, at deres krav og bestemmelser om indkaldelse af bud kommer til at gælde for samarbejdet inden for almene boligorganisationer, som har karakter af sociale virksomheder og offentligretlige organer. Ved at udvide den retspraksis, der er opbygget vedrørende samarbejde mellem offentlige myndigheder, til samtlige ordregivende myndigheder, rejser Kommissionen tvivl om den praksis med samarbejde og fælles ressourceudnyttelse, som er nødvendig for at modernisere de almene boliger, forvalte dem fornuftigt og styrke deres lokale forankring. |
| --- | --- |

4.5

Direktivforslagene om offentlige indkøb og koncessioner indebærer, at deres krav og bestemmelser om indkaldelse af bud kommer til at gælde for samarbejdet inden for almene boligorganisationer, som har karakter af sociale virksomheder og offentligretlige organer. Ved at udvide den retspraksis, der er opbygget vedrørende samarbejde mellem offentlige myndigheder, til samtlige ordregivende myndigheder, rejser Kommissionen tvivl om den praksis med samarbejde og fælles ressourceudnyttelse, som er nødvendig for at modernisere de almene boliger, forvalte dem fornuftigt og styrke deres lokale forankring.

| 4.6 | Disse konkrete eksempler viser, at EU-retten har direkte konsekvenser for medlemsstaternes definition, tilrettelæggelse og finansiering af socialt boligbyggeri, og at der er behov for at fastlægge et retsgrundlag, som fremmer udviklingen af det sociale boligbyggeri i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

4.6

Disse konkrete eksempler viser, at EU-retten har direkte konsekvenser for medlemsstaternes definition, tilrettelæggelse og finansiering af socialt boligbyggeri, og at der er behov for at fastlægge et retsgrundlag, som fremmer udviklingen af det sociale boligbyggeri i Den Europæiske Union.

| 4.7 | I kraft af sine mange aspekter og store udbredelse i Den Europæiske Union spiller det sociale boligbyggeri en nøglerolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Almene boliger bidrager aktivt til målet om at gøre EU til en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi ved at bidrage til at sikre høje niveauer for beskæftigelse, produktivitet, inklusion og social samhørighed. Endvidere medvirker de aktivt til at bekæmpe fattigdom og klimaændring såvel som energifattigdom. |
| --- | --- |

4.7

I kraft af sine mange aspekter og store udbredelse i Den Europæiske Union spiller det sociale boligbyggeri en nøglerolle i gennemførelsen af Europa 2020-strategien. Almene boliger bidrager aktivt til målet om at gøre EU til en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi ved at bidrage til at sikre høje niveauer for beskæftigelse, produktivitet, inklusion og social samhørighed. Endvidere medvirker de aktivt til at bekæmpe fattigdom og klimaændring såvel som energifattigdom.

| 4.8 | Selv om det er op til hver enkelt medlemsstat at fastlægge sine egne nationale mål på hvert af disse områder, herunder for udbuddet af almene boliger, bør konkrete foranstaltninger på europæisk plan understøtte Europa 2020-strategien, også når det gælder almenboligområdet. |
| --- | --- |

4.8

Selv om det er op til hver enkelt medlemsstat at fastlægge sine egne nationale mål på hvert af disse områder, herunder for udbuddet af almene boliger, bør konkrete foranstaltninger på europæisk plan understøtte Europa 2020-strategien, også når det gælder almenboligområdet.

5.   En politik for socialt boligbyggeri, som er i fuld overensstemmelse med Europa 2020-målene og en bedre økonomisk styring

| 5.1 | Det sociale boligbyggeri bidrager aktivt til gennemførelsen af flere af Europa 2020-strategiens mål ved at understøtte vækststrategien og regionernes attraktivitet, tiltrække investeringer og medfølgende arbejdspladser, som ikke kan udflyttes, bekæmpe fattigdom og social udstødelse samt engagere sig i kampen mod klimaændring og energifattigdom. |
| --- | --- |

5.1

Det sociale boligbyggeri bidrager aktivt til gennemførelsen af flere af Europa 2020-strategiens mål ved at understøtte vækststrategien og regionernes attraktivitet, tiltrække investeringer og medfølgende arbejdspladser, som ikke kan udflyttes, bekæmpe fattigdom og social udstødelse samt engagere sig i kampen mod klimaændring og energifattigdom.

| 5.2 | Den Europæiske Union har således verdens andenstørste produktion af almene boliger, efter Kina, som har gjort socialt boligbyggeri til en ledsagepolitik for økonomisk og bymæssig vækst og afbødning af boligboblerne i den private boligsektor. |
| --- | --- |

5.2

Den Europæiske Union har således verdens andenstørste produktion af almene boliger, efter Kina, som har gjort socialt boligbyggeri til en ledsagepolitik for økonomisk og bymæssig vækst og afbødning af boligboblerne i den private boligsektor.

| 5.3 | Socialt boligbyggeri er fuldt berettiget til strukturfondsstøtte for perioden 2014-2020 ifølge Kommissionens forslag, navnlig i forbindelse med renovation af varmeinstallationer og fremme af vedvarende energikilder, integrerede aktioner til fremme af bæredygtig byudvikling og bekæmpelse af marginalisering, hvorved marginaliserede grupper får adgang til en bolig og sociale ydelser til en overkommelig pris og af god kvalitet. |
| --- | --- |

5.3

Socialt boligbyggeri er fuldt berettiget til strukturfondsstøtte for perioden 2014-2020 ifølge Kommissionens forslag, navnlig i forbindelse med renovation af varmeinstallationer og fremme af vedvarende energikilder, integrerede aktioner til fremme af bæredygtig byudvikling og bekæmpelse af marginalisering, hvorved marginaliserede grupper får adgang til en bolig og sociale ydelser til en overkommelig pris og af god kvalitet.

| 5.4 | Det sociale boligbyggeri indgår i et konkret og effektivt svar på Kommissionens og Rådets ønske om at forbedre den økonomiske styring i euroområdet og især overvågningen af boligbobler og deres katastrofale følger for den makroøkonomiske og sociale balance. Udviklingen af et parallelt udbud af almene boliger bidrager til at dæmpe disse fænomener med bobler og markedscyklusser i boligsektoren. |
| --- | --- |

5.4

Det sociale boligbyggeri indgår i et konkret og effektivt svar på Kommissionens og Rådets ønske om at forbedre den økonomiske styring i euroområdet og især overvågningen af boligbobler og deres katastrofale følger for den makroøkonomiske og sociale balance. Udviklingen af et parallelt udbud af almene boliger bidrager til at dæmpe disse fænomener med bobler og markedscyklusser i boligsektoren.

| 5.5 | Hvis en medlemsstat af budgetmæssige årsager eller en for restriktiv fortolkning af definitionen af »mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper« ikke længere er i stand til at tilpasse udbuddet af almene boliger til dens borgeres reelle behov i overensstemmelse med sine internationale forpligtelser mht. retten til en bolig, vil adgangen for alle til en anstændig bolig til en overkommelig pris kun kunne realiseres ved, at de offentlige myndigheder griber kraftigt ind i det private marked. |
| --- | --- |

5.5

Hvis en medlemsstat af budgetmæssige årsager eller en for restriktiv fortolkning af definitionen af »mindrebemidlede eller vanskeligt stillede samfundsgrupper« ikke længere er i stand til at tilpasse udbuddet af almene boliger til dens borgeres reelle behov i overensstemmelse med sine internationale forpligtelser mht. retten til en bolig, vil adgangen for alle til en anstændig bolig til en overkommelig pris kun kunne realiseres ved, at de offentlige myndigheder griber kraftigt ind i det private marked.

6.   Imødegåelse af de nye energimæssige og sociale udfordringer

| 6.1 | Det sociale boligbyggeri skal tackle den nye klimasituation og nødvendigheden af at forbedre den energimæssige ydeevne for den eksisterende boligpark og de nye almene boliger, der udbydes. De almene boligorganisationers politik for energiinvesteringer bør modtage offentlig støtte, da de giver mulighed for at bekæmpe klimaforandringerne, imødegå mindrebemidlede husstandes energifattigdom og fremme lokal beskæftigelse og regionernes økonomiske udvikling. Samhørighedspolitikken kan bidrage aktivt til denne dynamik og få en løftestangseffekt på mobiliseringen af andre supplerende finansieringer. |
| --- | --- |

6.1

Det sociale boligbyggeri skal tackle den nye klimasituation og nødvendigheden af at forbedre den energimæssige ydeevne for den eksisterende boligpark og de nye almene boliger, der udbydes. De almene boligorganisationers politik for energiinvesteringer bør modtage offentlig støtte, da de giver mulighed for at bekæmpe klimaforandringerne, imødegå mindrebemidlede husstandes energifattigdom og fremme lokal beskæftigelse og regionernes økonomiske udvikling. Samhørighedspolitikken kan bidrage aktivt til denne dynamik og få en løftestangseffekt på mobiliseringen af andre supplerende finansieringer.

| 6.2 | Befolkningsaldringen betyder også, at der i forbindelse med den nødvendige tilpasning af den almene boligpark skal tages hensyn til ældres og plejekrævende personers behov og til udviklingen af nye integrerede tjenester, som giver plejekrævende personer mulighed for at blive i hjemmet og få adgang til almene boliger. |
| --- | --- |

6.2

Befolkningsaldringen betyder også, at der i forbindelse med den nødvendige tilpasning af den almene boligpark skal tages hensyn til ældres og plejekrævende personers behov og til udviklingen af nye integrerede tjenester, som giver plejekrævende personer mulighed for at blive i hjemmet og få adgang til almene boliger.

| 6.3 | Det forhold, at familier, som har fået tildelt og/eller ansøger om en almen bolig, bliver stadig mere sårbare, gør det endnu mere nødvendigt at sikre et socialt miks og højne kvaliteten af de almene boliger samt udvikle integrerede tilgange til bæredygtig byudvikling, som omfatter de sociale, økonomiske, bymæssige og miljømæssige aspekter, således som Kommissionens forslag til EFRU-forordning lægger op til. |
| --- | --- |

6.3

Det forhold, at familier, som har fået tildelt og/eller ansøger om en almen bolig, bliver stadig mere sårbare, gør det endnu mere nødvendigt at sikre et socialt miks og højne kvaliteten af de almene boliger samt udvikle integrerede tilgange til bæredygtig byudvikling, som omfatter de sociale, økonomiske, bymæssige og miljømæssige aspekter, således som Kommissionens forslag til EFRU-forordning lægger op til.

7.   Den Europæiske Unions rolle

| 7.1 | Den Europæiske Union bør først og fremmest sikre retlige rammer, som gavner udviklingen af det sociale boligbyggeri i medlemsstaterne, både hvad angår finansieringen af dette udbud og fastlæggelsen af adgangskriterier og driftsformer. Sådanne gunstige retlige rammer omfatter kontrollen med åbenbare fejl i klassificeringen som tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, lovligheden af statsstøtte til almene boligorganisationer, anvendelsen af bestemmelserne om offentlige indkøb og om samarbejde mellem almene boligorganisationer, men også anvendelsen af lavere momssatser i og med, at en bolig er et stærkt nødvendigt gode. |
| --- | --- |

7.1

Den Europæiske Union bør først og fremmest sikre retlige rammer, som gavner udviklingen af det sociale boligbyggeri i medlemsstaterne, både hvad angår finansieringen af dette udbud og fastlæggelsen af adgangskriterier og driftsformer. Sådanne gunstige retlige rammer omfatter kontrollen med åbenbare fejl i klassificeringen som tjenesteydelse af almindelig økonomisk interesse, lovligheden af statsstøtte til almene boligorganisationer, anvendelsen af bestemmelserne om offentlige indkøb og om samarbejde mellem almene boligorganisationer, men også anvendelsen af lavere momssatser i og med, at en bolig er et stærkt nødvendigt gode.

| 7.2 | Kommissionen bør revidere sin beslutningspraksis vedrørende kontrollen med åbenbare fejl i medlemsstaternes klassificering af socialt boligbyggeri som en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, da den måske ikke altid tager højde for de særlige forhold, der gør sig gældende i sektoren. Den bør overlade det til medlemsstaterne at fastlægge betingelserne for adgang til almene boliger og prisniveauet med udgangspunkt i de lokale behov og lokale præferencer samt de faktiske behov hos mindrebemidlede eller socialt vanskeligt stillede grupper, i henhold til bestemmelserne i protokol nr. 26 om tjenesteydelser af almen interesse. |
| --- | --- |

7.2

Kommissionen bør revidere sin beslutningspraksis vedrørende kontrollen med åbenbare fejl i medlemsstaternes klassificering af socialt boligbyggeri som en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, da den måske ikke altid tager højde for de særlige forhold, der gør sig gældende i sektoren. Den bør overlade det til medlemsstaterne at fastlægge betingelserne for adgang til almene boliger og prisniveauet med udgangspunkt i de lokale behov og lokale præferencer samt de faktiske behov hos mindrebemidlede eller socialt vanskeligt stillede grupper, i henhold til bestemmelserne i protokol nr. 26 om tjenesteydelser af almen interesse.

| 7.3 | EØSU glæder sig over Kommissionens beslutning om at forlænge fritagelsen for forhåndsanmeldelse af statsstøtte, der ydes i form af kompensation for offentlig tjeneste til almene boligorganisationer, og over at den har taget hensyn til særlige aspekter, især mht. funktionsperiode og langsigtede investeringer. |
| --- | --- |

7.3

EØSU glæder sig over Kommissionens beslutning om at forlænge fritagelsen for forhåndsanmeldelse af statsstøtte, der ydes i form af kompensation for offentlig tjeneste til almene boligorganisationer, og over at den har taget hensyn til særlige aspekter, især mht. funktionsperiode og langsigtede investeringer.

| 7.4 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen i en meddelelse om socialt iværksætteri har bebudet, at den vil fremme et gunstigt miljø for udviklingen af sociale virksomheder i Den Europæiske Union, også når det gælder opnåelse af bolig, og at begunstige oprettelsen af solidariske investeringsfonde. EØSU understreger nødvendigheden af at respektere den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller i de medlemsstater, hvor der er tradition for at inddrage dem i forvaltningen af det sociale boligbyggeri. |
| --- | --- |

7.4

EØSU glæder sig over, at Kommissionen i en meddelelse om socialt iværksætteri har bebudet, at den vil fremme et gunstigt miljø for udviklingen af sociale virksomheder i Den Europæiske Union, også når det gælder opnåelse af bolig, og at begunstige oprettelsen af solidariske investeringsfonde. EØSU understreger nødvendigheden af at respektere den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller i de medlemsstater, hvor der er tradition for at inddrage dem i forvaltningen af det sociale boligbyggeri.

| 7.5 | Kommissionen, Parlamentet og Rådet bør lade direktivforslagene om offentlige indkøb og koncessioner omfatte samarbejdet mellem almene boligorganisationer i deres egenskab af offentligretlige organer og sociale virksomheder ved at inddrage dem i anvendelsesområdet for offentlig-offentligt samarbejde i betragtning af, at disse enheder tjener almenhedens interesse og at der er investeret offentlig eller privat kapital i dem. |
| --- | --- |

7.5

Kommissionen, Parlamentet og Rådet bør lade direktivforslagene om offentlige indkøb og koncessioner omfatte samarbejdet mellem almene boligorganisationer i deres egenskab af offentligretlige organer og sociale virksomheder ved at inddrage dem i anvendelsesområdet for offentlig-offentligt samarbejde i betragtning af, at disse enheder tjener almenhedens interesse og at der er investeret offentlig eller privat kapital i dem.

| 7.6 | Kommissionen bør genoverveje sine forslag om momssystemets fremtid ved at bevare medlemsstaternes mulighed for at fastsætte en lavere momssats for offentlige, sociale eller private tjenesteudbyderes opførelse og renovation af almene boliger i deres egenskab af et stærkt nødvendigt gode af lokal karakter, som ikke påvirker handelen mellem medlemsstaterne og det indre markeds gnidningsløse funktion. |
| --- | --- |

7.6

Kommissionen bør genoverveje sine forslag om momssystemets fremtid ved at bevare medlemsstaternes mulighed for at fastsætte en lavere momssats for offentlige, sociale eller private tjenesteudbyderes opførelse og renovation af almene boliger i deres egenskab af et stærkt nødvendigt gode af lokal karakter, som ikke påvirker handelen mellem medlemsstaterne og det indre markeds gnidningsløse funktion.

| 7.7 | Den Europæiske Union bør ligeledes hjælpe medlemsstaterne med at udvikle deres almene boligpark og modernisere den, således at den bliver i stand til at imødegå de nye demografiske, sociale og klimatiske udfordringer og dermed bidrage aktivt til at opfylde målene for Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

7.7

Den Europæiske Union bør ligeledes hjælpe medlemsstaterne med at udvikle deres almene boligpark og modernisere den, således at den bliver i stand til at imødegå de nye demografiske, sociale og klimatiske udfordringer og dermed bidrage aktivt til at opfylde målene for Europa 2020-strategien.

| 7.8 | EØSU glæder sig på denne baggrund over Kommissionens forslag om EFRU- og ESF-forordningerne, som åbner mulighed for strukturfondsstøtte for perioden 2014-2020 til investeringer på områderne renovation af varmeinstallationer i almene boliger, integrerede aktioner for bæredygtig byudvikling, adgang til en almen bolig af god kvalitet til en overkommelig pris for marginaliserede grupper og fremme af sociale virksomheder. EØSU minder om, at målet er at kunne tilbyde en almen bolig af god kvalitet til alle, som har behov herfor. |
| --- | --- |

7.8

EØSU glæder sig på denne baggrund over Kommissionens forslag om EFRU- og ESF-forordningerne, som åbner mulighed for strukturfondsstøtte for perioden 2014-2020 til investeringer på områderne renovation af varmeinstallationer i almene boliger, integrerede aktioner for bæredygtig byudvikling, adgang til en almen bolig af god kvalitet til en overkommelig pris for marginaliserede grupper og fremme af sociale virksomheder. EØSU minder om, at målet er at kunne tilbyde en almen bolig af god kvalitet til alle, som har behov herfor.

| 7.9 | EØSU mener, at sådanne foranstaltninger er nødvendige og bør ledsage bestemmelserne i Kommissionens direktivforslag om energieffektivitet, som pålægger de almene boligorganisationer årligt at renovere varmeinstallationerne i 4 % af den almene boligpark. En sådan forpligtelse bør følges op med specifikke tiltag til finansiering af de dermed følgende investeringer, især via EFRU, men også gennem oprettelse af en investeringsfond på EU-plan. |
| --- | --- |

7.9

EØSU mener, at sådanne foranstaltninger er nødvendige og bør ledsage bestemmelserne i Kommissionens direktivforslag om energieffektivitet, som pålægger de almene boligorganisationer årligt at renovere varmeinstallationerne i 4 % af den almene boligpark. En sådan forpligtelse bør følges op med specifikke tiltag til finansiering af de dermed følgende investeringer, især via EFRU, men også gennem oprettelse af en investeringsfond på EU-plan.

| 7.10 | Parlamentet og Rådet bør vedtage Kommissionens forslag om EFRU- og ESF-forordningerne, som er et led i gennemførelsen af Europa 2020-strategien og som for første gang i alle strukturfondsforordningerne anerkender boligsektorens fremtrædende rolle i medlemsstaternes investeringspolitik inden for rammerne af samhørighedspolitikken for perioden 2014-2020. |
| --- | --- |

7.10

Parlamentet og Rådet bør vedtage Kommissionens forslag om EFRU- og ESF-forordningerne, som er et led i gennemførelsen af Europa 2020-strategien og som for første gang i alle strukturfondsforordningerne anerkender boligsektorens fremtrædende rolle i medlemsstaternes investeringspolitik inden for rammerne af samhørighedspolitikken for perioden 2014-2020.

| 7.11 | Reguleringen af medlemsstaternes boligmarkeder er en faktor af stor betydning for stabiliteten i euroområdet i betragtning af boligboblernes makroøkonomiske og sociale indvirkning. Almene boliger bidrager til stabilisering af boligmarkederne og til regulering af cykliske udsving i boligpriserne. |
| --- | --- |

7.11

Reguleringen af medlemsstaternes boligmarkeder er en faktor af stor betydning for stabiliteten i euroområdet i betragtning af boligboblernes makroøkonomiske og sociale indvirkning. Almene boliger bidrager til stabilisering af boligmarkederne og til regulering af cykliske udsving i boligpriserne.

| 7.12 | EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om at indføre en stærkere makroøkonomisk overvågning af euroområdet og i den forbindelse tage højde for de makroøkonomiske følger af boligbobler. EØSU mener, at disse bestemmelser om stærkere overvågning bør ledsages af foranstaltninger til fremme af en intelligent regulering af boligmarkederne i medlemsstaterne og udvikling af et udbud af almene og private boliger, som kan stabilisere og dæmpe konjunkturbevægelserne på boligmarkedet og gå hånd i hånd med en bæredygtig byudvikling. |
| --- | --- |

7.12

EØSU glæder sig over Kommissionens forslag om at indføre en stærkere makroøkonomisk overvågning af euroområdet og i den forbindelse tage højde for de makroøkonomiske følger af boligbobler. EØSU mener, at disse bestemmelser om stærkere overvågning bør ledsages af foranstaltninger til fremme af en intelligent regulering af boligmarkederne i medlemsstaterne og udvikling af et udbud af almene og private boliger, som kan stabilisere og dæmpe konjunkturbevægelserne på boligmarkedet og gå hånd i hånd med en bæredygtig byudvikling.

| 7.13 | EØSU mener, at tiden nu er inde til at overveje spørgsmålet om oprettelse af en økonomisk reserve på EU-plan til sikring af finansieringen af det sociale boligbyggeri, som er en del af den europæiske sociale model. Man bør undersøge muligheden for indførelse af en ordning for folkelig opsparing til socialt boligbyggeri. En sådan opsparingskonto kunne etableres online af EIB, som i givet fald skulle forvalte disse midler. En sådan fremgangsmåde ville have det dobbelte formål at stabilisere investeringerne i det sociale boligbyggeri og give investorerne en fast folkelig forankring. |
| --- | --- |

7.13

EØSU mener, at tiden nu er inde til at overveje spørgsmålet om oprettelse af en økonomisk reserve på EU-plan til sikring af finansieringen af det sociale boligbyggeri, som er en del af den europæiske sociale model. Man bør undersøge muligheden for indførelse af en ordning for folkelig opsparing til socialt boligbyggeri. En sådan opsparingskonto kunne etableres online af EIB, som i givet fald skulle forvalte disse midler. En sådan fremgangsmåde ville have det dobbelte formål at stabilisere investeringerne i det sociale boligbyggeri og give investorerne en fast folkelig forankring.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/59 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/59

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kinas spirende civilsamfund — Civilsamfundets bidrag til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina og den vedvarende effekt (initiativudtalelse)

2013/C 44/10

Ordfører: Anne-Marie SIGMUND

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium besluttede den 16. september 2010 at afgive en udtalelse om:

»Kinas spirende civilsamfund — Civilsamfundets bidrag til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina og den vedvarende effekt«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som vedtog sin udtalelse den 20. november 2012. Anne-Marie Sigmund var ordfører.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december, følgende udtalelse med 68 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg opfordrer Kommissionen til at inddrage udvalget i de igangværende aktiviteter i de forskellige arbejdsgrupper, som er blevet oprettet inden for rammerne af den tredje grundpille i det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, »mellemfolkelig dialog«. Som institutionelt forum for den civile dialog i EU sidder EØSU allerede inde med omfattende knowhow og erfaringer, som udvalget kan investere i etableringen af en sådan dialog med Kina. EØSU konstaterede allerede i 1999, at »... kulturen strukturerer civilsamfundets aktionsfelt« (1), og betragter derfor kultur – som udvalget definerer bredt – som et horisontalt anliggende. Med denne tilgang har udvalget gode forudsætninger for at ledsage og støtte den politiske anvendelse af »blød magt« samt det »interkulturelle diplomati« mellem dialogpartnerne EU og Kina inden for rammerne af sine beføjelser. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg opfordrer Kommissionen til at inddrage udvalget i de igangværende aktiviteter i de forskellige arbejdsgrupper, som er blevet oprettet inden for rammerne af den tredje grundpille i det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, »mellemfolkelig dialog«. Som institutionelt forum for den civile dialog i EU sidder EØSU allerede inde med omfattende knowhow og erfaringer, som udvalget kan investere i etableringen af en sådan dialog med Kina. EØSU konstaterede allerede i 1999, at »... kulturen strukturerer civilsamfundets aktionsfelt« (1), og betragter derfor kultur – som udvalget definerer bredt – som et horisontalt anliggende. Med denne tilgang har udvalget gode forudsætninger for at ledsage og støtte den politiske anvendelse af »blød magt« samt det »interkulturelle diplomati« mellem dialogpartnerne EU og Kina inden for rammerne af sine beføjelser.

| 1.2 | De mellemfolkelige initiativer bør i første omgang så vidt muligt udbygges på græsrodsniveau gennem øget udveksling af studerende, eventuelt egne praktikprogrammer samt partnerskaber mellem byer og kommuner. |
| --- | --- |

1.2

De mellemfolkelige initiativer bør i første omgang så vidt muligt udbygges på græsrodsniveau gennem øget udveksling af studerende, eventuelt egne praktikprogrammer samt partnerskaber mellem byer og kommuner.

| 1.3 | Der bør lægges vægt på at udvikle kulturturismen. Erfaringen har vist, at kulturturisme ikke kun giver økonomisk vækst, men også medvirker til at skabe større gensidig forståelse på lang sigt. |
| --- | --- |

1.3

Der bør lægges vægt på at udvikle kulturturismen. Erfaringen har vist, at kulturturisme ikke kun giver økonomisk vækst, men også medvirker til at skabe større gensidig forståelse på lang sigt.

| 1.4 | Der bør kræves udbredelse af internationale standarder vedrørende menneskerettigheder samt demokratiske og grundlæggende frihedsrettigheder, som er vigtige forudsætninger for kulturelle udtryksformer, kulturel udveksling og kulturel mangfoldighed. |
| --- | --- |

1.4

Der bør kræves udbredelse af internationale standarder vedrørende menneskerettigheder samt demokratiske og grundlæggende frihedsrettigheder, som er vigtige forudsætninger for kulturelle udtryksformer, kulturel udveksling og kulturel mangfoldighed.

| 1.5 | Uddannelsesområdet (herunder voksenuddannelse) bør inddrages i de fælles aktiviteter, fordi den interkulturelle dialog rummer mange forskellige muligheder på dette område. Det spænder fra sprogundervisning over forbrugervejledning til oplysning om miljøspørgsmål mm. |
| --- | --- |

1.5

Uddannelsesområdet (herunder voksenuddannelse) bør inddrages i de fælles aktiviteter, fordi den interkulturelle dialog rummer mange forskellige muligheder på dette område. Det spænder fra sprogundervisning over forbrugervejledning til oplysning om miljøspørgsmål mm.

| 1.6 | Med henblik på at skabe en bæredygtig oplysningsindsats foreslår udvalget, at der afholdes en årligt tilbagevendende »dialogdag for EU og Kina«, der markeres med kulturelle arrangementer på begge sider. |
| --- | --- |

1.6

Med henblik på at skabe en bæredygtig oplysningsindsats foreslår udvalget, at der afholdes en årligt tilbagevendende »dialogdag for EU og Kina«, der markeres med kulturelle arrangementer på begge sider.

| 1.7 | Man bør fremme udvekslingen af god praksis på så mange områder som muligt (her kan man inddrage vigtige aktører på det socioøkonomiske område såsom arbejdsmarkedets parter og menneskerettighedsaktører, såvel officielle som oppositionelle, men også forskellige uddannelsesinstanser og eksperter fra særlige områder, f.eks. vedrørende forbrugerspørgsmål, miljøbeskyttelse og kriminalforsorg). |
| --- | --- |

1.7

Man bør fremme udvekslingen af god praksis på så mange områder som muligt (her kan man inddrage vigtige aktører på det socioøkonomiske område såsom arbejdsmarkedets parter og menneskerettighedsaktører, såvel officielle som oppositionelle, men også forskellige uddannelsesinstanser og eksperter fra særlige områder, f.eks. vedrørende forbrugerspørgsmål, miljøbeskyttelse og kriminalforsorg).

| 1.8 | Under alle omstændigheder bør igangværende initiativer i højere grad kobles sammen med hinanden, lige som informationsudvekslingen mellem alle aktører bør forbedres, eftersom en række initiativer på nuværende tidspunkt gennemføres mere eller mindre løsrevet fra hinanden, og der dermed går værdifulde synergieffekter tabt (jf. f.eks. den interkulturelle dialog mellem EUNIC og Kina). |
| --- | --- |

1.8

Under alle omstændigheder bør igangværende initiativer i højere grad kobles sammen med hinanden, lige som informationsudvekslingen mellem alle aktører bør forbedres, eftersom en række initiativer på nuværende tidspunkt gennemføres mere eller mindre løsrevet fra hinanden, og der dermed går værdifulde synergieffekter tabt (jf. f.eks. den interkulturelle dialog mellem EUNIC og Kina).

| 1.9 | Mediesamarbejdet (TV og trykte medier) samt den fælles uddannelse og efteruddannelse af journalister bør styrkes. Begge kan bidrage til at nå ud til større dele af befolkningen (2). |
| --- | --- |

1.9

Mediesamarbejdet (TV og trykte medier) samt den fælles uddannelse og efteruddannelse af journalister bør styrkes. Begge kan bidrage til at nå ud til større dele af befolkningen (2).

| 1.10 | EØSU vil i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 167, stk. 3, undersøge, hvilke supplerende og bæredygtige initiativer udvalget kan iværksætte inden for rammerne af dets allerede eksisterende samarbejde med Kina. Udvalget er også parat til at tilbyde andre aktører en platform for udveksling af oplysninger og synspunkter. |
| --- | --- |

1.10

EØSU vil i overensstemmelse med EUF-traktatens artikel 167, stk. 3, undersøge, hvilke supplerende og bæredygtige initiativer udvalget kan iværksætte inden for rammerne af dets allerede eksisterende samarbejde med Kina. Udvalget er også parat til at tilbyde andre aktører en platform for udveksling af oplysninger og synspunkter.

2.   Baggrund

| 2.1 | I kølvandet på indførelsen af den europæiske dagsorden for kultur fra 2007 har en ny strategisk ramme for EU's optræden udadtil vundet stadig større indpas. Her spiller kultur en særligt fremtrædende rolle.
  EU's »blød magt«-politik videreføres og udmøntes konsekvent i dette år (2012) for interkulturel dialog mellem EU og Kina og i de permanente strukturer, der er planlagt som led i Unionens interkulturelle politik.
  I øvrigt fik denne europæiske strategi dengang på omtrent samme tid opbakning fra præsident Hu Jintao på det kinesiske kommunistpartis 17. kongres, hvor han opfordrede Kina til at investere mere i sine bløde magtressourcer. |
| --- | --- |

2.1

I kølvandet på indførelsen af den europæiske dagsorden for kultur fra 2007 har en ny strategisk ramme for EU's optræden udadtil vundet stadig større indpas. Her spiller kultur en særligt fremtrædende rolle.

EU's »blød magt«-politik videreføres og udmøntes konsekvent i dette år (2012) for interkulturel dialog mellem EU og Kina og i de permanente strukturer, der er planlagt som led i Unionens interkulturelle politik.

I øvrigt fik denne europæiske strategi dengang på omtrent samme tid opbakning fra præsident Hu Jintao på det kinesiske kommunistpartis 17. kongres, hvor han opfordrede Kina til at investere mere i sine bløde magtressourcer.

| 2.2 | EU's og Kinas fælles erklæring om kultur af 22. oktober 2007 har øget samarbejdet og intensiveret dialogen på kulturområdet og har desuden givet startskuddet til en større politisk meningsudveksling om almen og faglig uddannelse, herunder flersprogethed. |
| --- | --- |

2.2

EU's og Kinas fælles erklæring om kultur af 22. oktober 2007 har øget samarbejdet og intensiveret dialogen på kulturområdet og har desuden givet startskuddet til en større politisk meningsudveksling om almen og faglig uddannelse, herunder flersprogethed.

| 2.3 | I maj 2011 blev højtstående repræsentanter for henholdsvis EU og Kina enige om at udvide dette samarbejde gennem oprettelsen af en »tredje grundpille« i det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, nemlig den europæisk-kinesiske mellemfolkelige dialog på højt plan. Indførelsen af denne tredje grundpille blev formelt vedtaget på topmødet mellem EU og Kina den 14.-15. februar 2012. |
| --- | --- |

2.3

I maj 2011 blev højtstående repræsentanter for henholdsvis EU og Kina enige om at udvide dette samarbejde gennem oprettelsen af en »tredje grundpille« i det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, nemlig den europæisk-kinesiske mellemfolkelige dialog på højt plan. Indførelsen af denne tredje grundpille blev formelt vedtaget på topmødet mellem EU og Kina den 14.-15. februar 2012.

| 2.4 | Året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012, der blev vedtaget af fremtrædende repræsentanter for EU og Kina på topmødet mellem EU og Kina i 2010, og som officielt blev åbnet i Bruxelles den 1. februar 2012, er også et led i denne proces. |
| --- | --- |

2.4

Året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012, der blev vedtaget af fremtrædende repræsentanter for EU og Kina på topmødet mellem EU og Kina i 2010, og som officielt blev åbnet i Bruxelles den 1. februar 2012, er også et led i denne proces.

| 2.5 | Konceptet for dette år omfatter ikke kun en intensivering af de kulturelle kontakter, men også fremme af den politiske og civilsamfundsmæssige dialog til gavn for de positive og langsigtede forbindelser mellem EU og Kina (3). Ved at samle ressourcerne og kortlægge de mulige synergier forventer man, at året for interkulturel dialog vil styrke civilsamfundsdialogen mellem EU og Kina og få en vedvarende effekt. |
| --- | --- |

2.5

Konceptet for dette år omfatter ikke kun en intensivering af de kulturelle kontakter, men også fremme af den politiske og civilsamfundsmæssige dialog til gavn for de positive og langsigtede forbindelser mellem EU og Kina (3). Ved at samle ressourcerne og kortlægge de mulige synergier forventer man, at året for interkulturel dialog vil styrke civilsamfundsdialogen mellem EU og Kina og få en vedvarende effekt.

3.   Indledning

| 3.1 | Nærværende udtalelse bygger på udtalelsen CESE 413/2006 (ordfører: Sukhdev Sharma) og resultaterne af den studie, EØSU lod udarbejde i samme forbindelse (4), og som indeholdt en omfattende analyse af det kinesiske civilsamfund. |
| --- | --- |

3.1

Nærværende udtalelse bygger på udtalelsen CESE 413/2006 (ordfører: Sukhdev Sharma) og resultaterne af den studie, EØSU lod udarbejde i samme forbindelse (4), og som indeholdt en omfattende analyse af det kinesiske civilsamfund.

| 3.2 | Udtalelsen sætter resultaterne af denne studie i relation til den historiske udvikling og til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012 samt de opgaveområder og muligheder, der opstår i den forbindelse. |
| --- | --- |

3.2

Udtalelsen sætter resultaterne af denne studie i relation til den historiske udvikling og til året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012 samt de opgaveområder og muligheder, der opstår i den forbindelse.

| 3.3 | Udvalget hæfter sig især positivt ved, at Kommissionen i konceptet for året for interkulturel dialog mellem EU og Kina udtrykker forventning om, »at året for interkulturel dialog vil bidrage til civilsamfundsdialogen mellem EU og Kina«. Som institutionelt forum for den civile dialog inden for EU er EØSU parat til at spille en lignende rolle, når det gælder forbindelserne mellem EU og Kina. |
| --- | --- |

3.3

Udvalget hæfter sig især positivt ved, at Kommissionen i konceptet for året for interkulturel dialog mellem EU og Kina udtrykker forventning om, »at året for interkulturel dialog vil bidrage til civilsamfundsdialogen mellem EU og Kina«. Som institutionelt forum for den civile dialog inden for EU er EØSU parat til at spille en lignende rolle, når det gælder forbindelserne mellem EU og Kina.

| 3.4 | Siden 1999 har EØSU været fortaler for et udvidet kulturbegreb, som ikke kun omfatter kunst og kulturarv, men også dækker områder som uddannelse og videnskab. Udvalget har desuden påpeget, at civilsamfundets politiske udvikling også er en kulturel proces (5), som præger borgernes dagligdag. |
| --- | --- |

3.4

Siden 1999 har EØSU været fortaler for et udvidet kulturbegreb, som ikke kun omfatter kunst og kulturarv, men også dækker områder som uddannelse og videnskab. Udvalget har desuden påpeget, at civilsamfundets politiske udvikling også er en kulturel proces (5), som præger borgernes dagligdag.

| 3.5 | EØSU mener, at personmobilitet er en vigtig del af den mellemfolkelige kulturelle udveksling. På den baggrund kræver udvalget, at alle hindringer for en sådan fri bevægelighed ryddes af vejen. |
| --- | --- |

3.5

EØSU mener, at personmobilitet er en vigtig del af den mellemfolkelige kulturelle udveksling. På den baggrund kræver udvalget, at alle hindringer for en sådan fri bevægelighed ryddes af vejen.

| 3.6 | I forbindelse med »det europæiske år for interkulturel dialog 2008« vedtog udvalget en udtalelse (6), hvori det bl.a. støttede op om Kommissionens påmindelse om den store indflydelse, kulturarv i sine forskellige former har på vores levevis. Denne indflydelse har allerede stor betydning inden for EU, hvor den må tages med i betragtning, men inden for rammerne af den interkulturelle dialog mellem EU og Kina spiller den en ganske særlig rolle. |
| --- | --- |

3.6

I forbindelse med »det europæiske år for interkulturel dialog 2008« vedtog udvalget en udtalelse (6), hvori det bl.a. støttede op om Kommissionens påmindelse om den store indflydelse, kulturarv i sine forskellige former har på vores levevis. Denne indflydelse har allerede stor betydning inden for EU, hvor den må tages med i betragtning, men inden for rammerne af den interkulturelle dialog mellem EU og Kina spiller den en ganske særlig rolle.

| 3.7 | På området europæisk retshistorie og retsfilosofi gjorde Montesquieu (7) allerede i 1748 opmærksom på magtens tredeling, som ligger til grund for alle demokratiske systemer, og på sammenhængen mellem retssystemet og såvel de naturgivne forhold i et land (geografi og klima) som befolkningens økonomiske, samfundsmæssige og kulturelle udviklingsniveau. |
| --- | --- |

3.7

På området europæisk retshistorie og retsfilosofi gjorde Montesquieu (7) allerede i 1748 opmærksom på magtens tredeling, som ligger til grund for alle demokratiske systemer, og på sammenhængen mellem retssystemet og såvel de naturgivne forhold i et land (geografi og klima) som befolkningens økonomiske, samfundsmæssige og kulturelle udviklingsniveau.

| 3.8 | I tråd med udvalgets definition af kultur som en bekendelse til fælles værdier er det nødvendigt, at man inden for rammerne af det vigtige år for interkulturel dialog mellem EU og Kina også fører og intensiverer en dialog om de værdier, der ligger til grund for EU's politiske handlen (8). Udover det presserende politiske behov for denne dialog findes der også et forpligtende retsgrundlag for den i EU-traktatens artikel 21 (9). |
| --- | --- |

3.8

I tråd med udvalgets definition af kultur som en bekendelse til fælles værdier er det nødvendigt, at man inden for rammerne af det vigtige år for interkulturel dialog mellem EU og Kina også fører og intensiverer en dialog om de værdier, der ligger til grund for EU's politiske handlen (8). Udover det presserende politiske behov for denne dialog findes der også et forpligtende retsgrundlag for den i EU-traktatens artikel 21 (9).

| 3.9 | Derudover indeholder kapitel XIII (kultur) i EUF-traktatens artikel 167, stk. 3, følgende opfordring: »Unionen og dens medlemsstater fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med kulturelle forhold, herunder navnlig Europarådet«. Da betegnelsen »Union« ifølge den gængse retsopfattelse ikke blot omfatter EU's institutioner, men også de rådgivende udvalg på deres respektive kompetenceområder, kan udvalget her påberåbe sig et primærretligt mandat til at iværksætte relevante initiativer inden for rammerne af sit kompetenceområde. |
| --- | --- |

3.9

Derudover indeholder kapitel XIII (kultur) i EUF-traktatens artikel 167, stk. 3, følgende opfordring: »Unionen og dens medlemsstater fremmer samarbejdet med tredjelande og med de internationale organisationer, der beskæftiger sig med kulturelle forhold, herunder navnlig Europarådet«. Da betegnelsen »Union« ifølge den gængse retsopfattelse ikke blot omfatter EU's institutioner, men også de rådgivende udvalg på deres respektive kompetenceområder, kan udvalget her påberåbe sig et primærretligt mandat til at iværksætte relevante initiativer inden for rammerne af sit kompetenceområde.

| 3.10 | Et andet centralt referencedokument for »året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012« er Europa-Parlamentets beslutning af 12. maj 2011 (10), hvor Europa-Parlamentet henviser til civilsamfundets fremtrædende rolle i dette samarbejde og »understreger, at de demokratiske og grundlæggende frihedsrettigheder, såsom ytringsfrihed, pressefrihed, frihed fra nød og frihed fra frygt, frihed fra intolerance og had og frihed til at få adgang til trykt og digital information samt det privilegium at kunne oprette forbindelser, online og offline, er en vigtig forudsætning for kulturel udfoldelse, kulturel udveksling og kulturel mangfoldighed«. |
| --- | --- |

3.10

Et andet centralt referencedokument for »året for interkulturel dialog mellem EU og Kina 2012« er Europa-Parlamentets beslutning af 12. maj 2011 (10), hvor Europa-Parlamentet henviser til civilsamfundets fremtrædende rolle i dette samarbejde og »understreger, at de demokratiske og grundlæggende frihedsrettigheder, såsom ytringsfrihed, pressefrihed, frihed fra nød og frihed fra frygt, frihed fra intolerance og had og frihed til at få adgang til trykt og digital information samt det privilegium at kunne oprette forbindelser, online og offline, er en vigtig forudsætning for kulturel udfoldelse, kulturel udveksling og kulturel mangfoldighed«.

| 3.11 | På det grundlag er udvalget overbevist om, at den interkulturelle dialog mellem EU og Kina er et værdifuldt instrument, der som grundlag for samarbejdet på det økonomiske, sociale eller retlige/politiske område kan bidrage til at styrke den gensidige forståelse og dermed også tilliden. Samarbejdet styrker også bæredygtigheden af alle fælles tiltag. Det forudsætter dog, at der fra såvel europæisk som kinesisk hold skabes de nødvendige, koordinerede strukturer, og at man udvikler og gennemfører konkrete projekter. |
| --- | --- |

3.11

På det grundlag er udvalget overbevist om, at den interkulturelle dialog mellem EU og Kina er et værdifuldt instrument, der som grundlag for samarbejdet på det økonomiske, sociale eller retlige/politiske område kan bidrage til at styrke den gensidige forståelse og dermed også tilliden. Samarbejdet styrker også bæredygtigheden af alle fælles tiltag. Det forudsætter dog, at der fra såvel europæisk som kinesisk hold skabes de nødvendige, koordinerede strukturer, og at man udvikler og gennemfører konkrete projekter.

4.   Generelle bemærkninger

4.1   Borger og stat i Kina

| 4.1.1 | I den kinesiske tradition, navnlig i konfucianismen, har individet en anden betydning end i den europæiske tradition. Gennem to årtusinder har det kinesiske samfund været præget af, at de større fællesskaber (tidligere primært familien og klanen, i dag partiet og staten) sættes over individets interesser. I betragtning af, at dannelsen af konkurrerende stater i Europa har strakt sig over århundreder, er det ikke overraskende, at idéen om »staten« er blevet en anden her end i Kina, hvor forestillingen om tian xia (»alt under himlen«) gjorde statens ydre grænser diffuse, indtil kolonimagterne demonstrerede princippet om nationale grænser for den kinesiske (dengang manchuriske) statsmagt. Den historiske udvikling i Kinas politiske struktur har ganske vist taget højde for den globale internationale udvikling i det 20. og 21. århundrede, men den interne forskydning er endnu i sin vorden. Kinas kommunistiske partis magt over individet er fremherskende, for den enkelte borger anses af partiet ikke for at være »oplyst« nok til at betros ansvaret for sig selv, et forhold, der skal hindre demokratiske fremskridt. I forbindelse med Kinas hurtige integration i det internationale samfund (efter den selvvalgte isolation i 1960'erne) med netværk på meget forskellige niveauer (på internationalt og bilateralt niveau) har man muliggjort stadig flere mellemfolkelige kontakter og udfordret denne indstilling. |
| --- | --- |

4.1.1

I den kinesiske tradition, navnlig i konfucianismen, har individet en anden betydning end i den europæiske tradition. Gennem to årtusinder har det kinesiske samfund været præget af, at de større fællesskaber (tidligere primært familien og klanen, i dag partiet og staten) sættes over individets interesser. I betragtning af, at dannelsen af konkurrerende stater i Europa har strakt sig over århundreder, er det ikke overraskende, at idéen om »staten« er blevet en anden her end i Kina, hvor forestillingen om tian xia (»alt under himlen«) gjorde statens ydre grænser diffuse, indtil kolonimagterne demonstrerede princippet om nationale grænser for den kinesiske (dengang manchuriske) statsmagt. Den historiske udvikling i Kinas politiske struktur har ganske vist taget højde for den globale internationale udvikling i det 20. og 21. århundrede, men den interne forskydning er endnu i sin vorden. Kinas kommunistiske partis magt over individet er fremherskende, for den enkelte borger anses af partiet ikke for at være »oplyst« nok til at betros ansvaret for sig selv, et forhold, der skal hindre demokratiske fremskridt. I forbindelse med Kinas hurtige integration i det internationale samfund (efter den selvvalgte isolation i 1960'erne) med netværk på meget forskellige niveauer (på internationalt og bilateralt niveau) har man muliggjort stadig flere mellemfolkelige kontakter og udfordret denne indstilling.

4.2   Individuelle rettigheder i Kina

| 4.2.1 | I EU har udviklingen til den moderne socialstat fremmet det »sociale unionsborgerskab«, som lægger hovedvægten på individuelle rettigheder, men også garanter kollektive rettigheder. Man er nødt til at tage højde for, at de to store kulturkredse »Kina« og »Europa« (med alle deres iboende forskelle) pga. deres respektive historiske udvikling er meget forskellige, navnlig hvad angår forholdet mellem individ og samfund. Det betyder naturligvis ikke, at man skal tolerere brud på menneskerettighederne. De vil altid være uacceptable. Men man bør styrke grundlaget for en aktiv dialog, som giver mulighed for en pragmatisk fremgangsmåde, bl.a. gennem eksempler på bedste praksis. |
| --- | --- |

4.2.1

I EU har udviklingen til den moderne socialstat fremmet det »sociale unionsborgerskab«, som lægger hovedvægten på individuelle rettigheder, men også garanter kollektive rettigheder. Man er nødt til at tage højde for, at de to store kulturkredse »Kina« og »Europa« (med alle deres iboende forskelle) pga. deres respektive historiske udvikling er meget forskellige, navnlig hvad angår forholdet mellem individ og samfund. Det betyder naturligvis ikke, at man skal tolerere brud på menneskerettighederne. De vil altid være uacceptable. Men man bør styrke grundlaget for en aktiv dialog, som giver mulighed for en pragmatisk fremgangsmåde, bl.a. gennem eksempler på bedste praksis.

| 4.2.2 | For såvel EU's som Kinas vedkommende gælder det, at kulturarven som før nævnt har betydning for den nuværende livsholdning og livsførelse, nøjagtig som den vekselvirkning mellem geografiske, økonomiske, sociale og historisk betingede politiske strukturer, som Montesquieu skildrede, samt den aktuelle retsopfattelse og praktiske retsanvendelse. |
| --- | --- |

4.2.2

For såvel EU's som Kinas vedkommende gælder det, at kulturarven som før nævnt har betydning for den nuværende livsholdning og livsførelse, nøjagtig som den vekselvirkning mellem geografiske, økonomiske, sociale og historisk betingede politiske strukturer, som Montesquieu skildrede, samt den aktuelle retsopfattelse og praktiske retsanvendelse.

| 4.2.3 | Som aktivt medlem af De Forenede Nationer og FN's organisationer (bl.a. ILO) og særligt i kraft af sin status som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd har Kina et stort medansvar for gennemførelsen af FN's principper og værdier. Det omfatter også opbakning til alle FN-afgørelser vedrørende menneskerettighedsspørgsmål (FN-pagten).
  I daglig praksis – især på området sociale og individuelle borgerrettigheder, men også vedrørende forbruger- og arbejdstagerrettigheder – er Kina dog stadig meget langt fra at gennemføre principperne. Der konstateres regelmæssigt overtrædelser af internationale aftaler og normer (11), og det samme gælder på miljøområdet. |
| --- | --- |

4.2.3

Som aktivt medlem af De Forenede Nationer og FN's organisationer (bl.a. ILO) og særligt i kraft af sin status som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd har Kina et stort medansvar for gennemførelsen af FN's principper og værdier. Det omfatter også opbakning til alle FN-afgørelser vedrørende menneskerettighedsspørgsmål (FN-pagten).

I daglig praksis – især på området sociale og individuelle borgerrettigheder, men også vedrørende forbruger- og arbejdstagerrettigheder – er Kina dog stadig meget langt fra at gennemføre principperne. Der konstateres regelmæssigt overtrædelser af internationale aftaler og normer (11), og det samme gælder på miljøområdet.

| 4.2.4 | I henhold til FN's verdenserklæring om menneskerettighederne (12) har alle mennesker ret til beskyttelse. Misforholdet mellem denne erklæring og den traditionelle kinesiske samfundsmodel er iøjnefaldende, fordi den kinesiske model for et harmonisk samfund indebærer, at regeringens krav om enhed og stabilitet er selve grundlaget og forudsætningen for håndhævelse af menneskerettighederne. Kulturelle forskelle kan derfor ikke bruges som undskyldning for overtrædelser af førnævnte rettigheder, som under alle omstændigheder bør fordømmes.
  Det kan konstateres, at de store forandringer, som Kinas modernisering har medført, også smitter af på forholdet mellem samfundet og den enkelte borger. Processen er imidlertid først lige begyndt, og man kan på nuværende tidspunkt ikke forudsige, hvordan situationen vil udvikle sig. |
| --- | --- |

4.2.4

I henhold til FN's verdenserklæring om menneskerettighederne (12) har alle mennesker ret til beskyttelse. Misforholdet mellem denne erklæring og den traditionelle kinesiske samfundsmodel er iøjnefaldende, fordi den kinesiske model for et harmonisk samfund indebærer, at regeringens krav om enhed og stabilitet er selve grundlaget og forudsætningen for håndhævelse af menneskerettighederne. Kulturelle forskelle kan derfor ikke bruges som undskyldning for overtrædelser af førnævnte rettigheder, som under alle omstændigheder bør fordømmes.

Det kan konstateres, at de store forandringer, som Kinas modernisering har medført, også smitter af på forholdet mellem samfundet og den enkelte borger. Processen er imidlertid først lige begyndt, og man kan på nuværende tidspunkt ikke forudsige, hvordan situationen vil udvikle sig.

| 4.2.5 | I henhold til artikel 21 i EU-traktaten tilskyndes Unionens institutioner og offentlige organer – altså også EØSU – til at fremme EU's bindende værdier og principper i den øvrige verden, herunder menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed. Dette sker i givet fald også ved, at EU's instanser i tilfælde, hvor de mener, at disse værdier og principper ikke respekteres, eller at de overtrædes, udtaler sig offentligt eller reagerer ved at anvende politiske midler. Det gælder også for forbindelserne mellem EU og Kina.
  Udvalget mener, at en af de store udfordringer i året for interkulturel dialog består i at indlede en »dialog om værdier« for netop på menneskerettighedsområdet at opstille eksempler på bedste praksis, som gør det muligt at tage de første skridt i denne retning.
  Desuden bør man i det fremtidige arbejde også tage hensyn til de erfaringer, man har samlet inden for rammerne af rundbordsdialogen mellem EU og Kina samt den internationale sammenslutning af økonomiske og sociale råd og tilsvarende institutioner (AICESIS). |
| --- | --- |

4.2.5

I henhold til artikel 21 i EU-traktaten tilskyndes Unionens institutioner og offentlige organer – altså også EØSU – til at fremme EU's bindende værdier og principper i den øvrige verden, herunder menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed. Dette sker i givet fald også ved, at EU's instanser i tilfælde, hvor de mener, at disse værdier og principper ikke respekteres, eller at de overtrædes, udtaler sig offentligt eller reagerer ved at anvende politiske midler. Det gælder også for forbindelserne mellem EU og Kina.

Udvalget mener, at en af de store udfordringer i året for interkulturel dialog består i at indlede en »dialog om værdier« for netop på menneskerettighedsområdet at opstille eksempler på bedste praksis, som gør det muligt at tage de første skridt i denne retning.

Desuden bør man i det fremtidige arbejde også tage hensyn til de erfaringer, man har samlet inden for rammerne af rundbordsdialogen mellem EU og Kina samt den internationale sammenslutning af økonomiske og sociale råd og tilsvarende institutioner (AICESIS).

| 4.2.6 | Formålet med enhver dialog er at udrydde fordomme, øge kendskabet til og dermed forståelsen for forskellige holdninger og forskellig praksis samt at udarbejde konkrete løsningsforslag.
  I gensidig erkendelse af, at princippet om menneskets værdighed, som menneskerettighederne tager udgangspunkt i, dybest set bestemmer kursen for ethvert politisk system, kan der i den interkulturelle dialog mellem EU og Kina utvivlsomt findes mekanismer til en konstruktiv debat om menneskerettighedsspørgsmålet (uden at EU giver afkald på retten til at protestere mod overtrædelser, som set fra EU-perspektiv er uacceptable). |
| --- | --- |

4.2.6

Formålet med enhver dialog er at udrydde fordomme, øge kendskabet til og dermed forståelsen for forskellige holdninger og forskellig praksis samt at udarbejde konkrete løsningsforslag.

I gensidig erkendelse af, at princippet om menneskets værdighed, som menneskerettighederne tager udgangspunkt i, dybest set bestemmer kursen for ethvert politisk system, kan der i den interkulturelle dialog mellem EU og Kina utvivlsomt findes mekanismer til en konstruktiv debat om menneskerettighedsspørgsmålet (uden at EU giver afkald på retten til at protestere mod overtrædelser, som set fra EU-perspektiv er uacceptable).

4.3   Civilsamfundets aktuelle status og betydning i Kina

| 4.3.1 | En af de centrale udfordringer for Kina fremover vil sandsynligvis bestå i, at der parallelt med den eksisterende fattigdom er sket en kraftig stigning i koncentrationen af private formuer. Indkomst- og formueforskellene bliver stadig større. Dette problem forstærkes yderligere af den demografiske udvikling og påvirker civilsamfundets aktiviteter på lang sigt. |
| --- | --- |

4.3.1

En af de centrale udfordringer for Kina fremover vil sandsynligvis bestå i, at der parallelt med den eksisterende fattigdom er sket en kraftig stigning i koncentrationen af private formuer. Indkomst- og formueforskellene bliver stadig større. Dette problem forstærkes yderligere af den demografiske udvikling og påvirker civilsamfundets aktiviteter på lang sigt.

| 4.3.2 | Civilsamfundsorganisationerne i Kina har ikke samme handlemuligheder som lignende organisationer i EU. Det skyldes den måde, de er opstået på, samt de rammer, de eksisterende politiske strukturer udstikker. Selv om nogle civilsamfundsorganisationer de facto har en vis grad af selvstyre, er de alligevel underlagt omfattende bureaukratisk kontrol. I bedste fald har de »afhængig autonomi« (13), hvilket i virkeligheden betyder, at civilsamfundsorganisationers og aktørers rettigheder ikke tilnærmelsesvis kan sammenlignes med rettighederne i Den Europæiske Union og generelt i demokratiske lande (det gælder især for ytrings- og forsamlingsfrihed). |
| --- | --- |

4.3.2

Civilsamfundsorganisationerne i Kina har ikke samme handlemuligheder som lignende organisationer i EU. Det skyldes den måde, de er opstået på, samt de rammer, de eksisterende politiske strukturer udstikker. Selv om nogle civilsamfundsorganisationer de facto har en vis grad af selvstyre, er de alligevel underlagt omfattende bureaukratisk kontrol. I bedste fald har de »afhængig autonomi« (13), hvilket i virkeligheden betyder, at civilsamfundsorganisationers og aktørers rettigheder ikke tilnærmelsesvis kan sammenlignes med rettighederne i Den Europæiske Union og generelt i demokratiske lande (det gælder især for ytrings- og forsamlingsfrihed).

| 4.3.3 | Der findes allerede centre for forskning i menneskerettighedsspørgsmål ved flere kinesiske universiteter, f.eks. ved CUPL (Chinese University of Political Science and Law), der huser »EU-China Law School«, som er etableret og drives af EU og Kina i fællesskab. På Kinas Renmin Universitets juridiske fakultet har man planer om at lade faget »menneskerettigheder« indgå i alle jurastuderendes grunduddannelse. Desuden arbejder man netop nu på at fremme samarbejdet med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg gennem publikationer, gæsteforelæsninger, praktikophold mm. |
| --- | --- |

4.3.3

Der findes allerede centre for forskning i menneskerettighedsspørgsmål ved flere kinesiske universiteter, f.eks. ved CUPL (Chinese University of Political Science and Law), der huser »EU-China Law School«, som er etableret og drives af EU og Kina i fællesskab. På Kinas Renmin Universitets juridiske fakultet har man planer om at lade faget »menneskerettigheder« indgå i alle jurastuderendes grunduddannelse. Desuden arbejder man netop nu på at fremme samarbejdet med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i Strasbourg gennem publikationer, gæsteforelæsninger, praktikophold mm.

5.   Konklusioner

| 5.1 | EØSU mener, at udbygningen af eksisterende samt oprettelsen af nye dialogstrukturer mellem de to civilsamfund i forbindelse med året for interkulturel dialog med Kina er en lovende metode til at skabe forståelse for de eksisterende forskelle og iværksætte tillidsskabende foranstaltninger. |
| --- | --- |

5.1

EØSU mener, at udbygningen af eksisterende samt oprettelsen af nye dialogstrukturer mellem de to civilsamfund i forbindelse med året for interkulturel dialog med Kina er en lovende metode til at skabe forståelse for de eksisterende forskelle og iværksætte tillidsskabende foranstaltninger.

| 5.2 | Under hensyntagen til, at de to store kulturkredse »Kina« og »Europa« (med hver deres store mangfoldighed) er meget forskellige som følge af deres respektive historiske udvikling, navnlig hvad angår forholdet mellem individ og samfund, og deres respektive politiske systemer, bør den interkulturelle dialog foregå inden for et bredt, kreativt spektrum af platforme, fora og aktiviteter med deltagelse af ikke kun officielle organer, men også fagfolk og repræsentanter for civilsamfundet, og være baseret på internationalt anerkendte menneskerettigheder. |
| --- | --- |

5.2

Under hensyntagen til, at de to store kulturkredse »Kina« og »Europa« (med hver deres store mangfoldighed) er meget forskellige som følge af deres respektive historiske udvikling, navnlig hvad angår forholdet mellem individ og samfund, og deres respektive politiske systemer, bør den interkulturelle dialog foregå inden for et bredt, kreativt spektrum af platforme, fora og aktiviteter med deltagelse af ikke kun officielle organer, men også fagfolk og repræsentanter for civilsamfundet, og være baseret på internationalt anerkendte menneskerettigheder.

| 5.3 | Det ville være en forspildt chance, hvis året for interkulturel dialog mellem EU og Kina ikke mundede ud i konkrete og bæredygtige initiativer inden for passende strukturer. Som det organiserede civilsamfunds institutionelle forum i EU er EØSU parat til at yde et væsentligt bidrag til etableringen af disse strukturer og medvirke til at skabe synergieffekter. |
| --- | --- |

5.3

Det ville være en forspildt chance, hvis året for interkulturel dialog mellem EU og Kina ikke mundede ud i konkrete og bæredygtige initiativer inden for passende strukturer. Som det organiserede civilsamfunds institutionelle forum i EU er EØSU parat til at yde et væsentligt bidrag til etableringen af disse strukturer og medvirke til at skabe synergieffekter.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se fodnote 3.

1

(2)  Som eksempel kan nævnes samarbejdet mellem CRI (China Radio International) og ORF (Österreichischer Rundfunk)/ Alpha Bayern), med regelmæssige koproduktioner.

2

(3)  »Hovedmålene med året er:

3

| — | at fremme og styrke den interkulturelle dialog og fælles forståelse mellem EU og Kina gennem mellemfolkelig kontakt, |
| --- | --- |

—

at fremme og styrke den interkulturelle dialog og fælles forståelse mellem EU og Kina gennem mellemfolkelig kontakt,

| — | at etablere en vedvarende politisk dialog om emner af fælles interesse, |
| --- | --- |

—

at etablere en vedvarende politisk dialog om emner af fælles interesse,

| — | at bidrage til at konsolidere det strategiske partnerskab mellem EU og Kina«. |
| --- | --- |

—

at bidrage til at konsolidere det strategiske partnerskab mellem EU og Kina«.

(4)  Baocheng Liu, University of International Business and Economics, Beijing: Report on Civil Society, Maj 2011.

4

(5)  »Det organiserede civilsamfunds opgaver og bidrag i det europæiske samarbejde«, EØSU's udtalelse EFT C 329 af 17.11.1999, s. 30.

5

(6)  »Det europæiske år for interkulturel dialog (2008)«, EØSU's udtalelse EUT C 185 af 8.8.2006, s. 42.

6

(7)  Charles-Louis de Secondat, Baron de Montesquieu: »Om lovenes ånd«.

7

(8)  EU-traktatens artikel 2: »Den Europæiske Union bygger på respekt for menneskets værdighed, på frihed, demokrati, lighed, retsstatsprincipper og respekt for menneskerettigheder, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd.«

8

(9)  Artikel 21. stk. 1: »Unionens optræden på den internationale scene bygger på de principper, der har ligget til grund for dens egen oprettelse, udvikling og udvidelse, og som den tilstræber at fremme i den øvrige verden: demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende rettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten«.

9

(10)  A7-0112/2011: »De kulturelle dimensioner ved EU's foranstaltninger udadtil«.

10

(11)  Jf. EØSU's udtalelse EUT C 110 af. 9.5.2006, s. 68, punkt 2.2.6.

11

(12)  »Verdenserklæringen om menneskerettigheder«, resolution 217(III) af 10. december 1948.

12

(13)  Jf. Dr.Yiyi Lu: »The Rise of Dependent Autonomy«.

13

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/64 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/64

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Rio+20: status og perspektiver« (tillægsudtalelse)

2013/C 44/11

Ordfører: Hans-Joachim WILMS

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. november 2012 under henvisning til gennemførelsesbestemmelserne til EØSU's forretningsorden, artikel 29, punkt A, at afgive en tillægsudtalelse om:

»Rio+20: status og perspektiver«

(tillægsudtalelse).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 22. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 152 stemmer for, og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

1.1   Konklusioner

| 1.1.1 | Slutdokumentet »The Future We Want« fra FN's konference om bæredygtig udvikling i Rio de Janeiro i år (Rio+20-konferencen) blev svagere, end EØSU havde ønsket. Der blev især ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, hvor alvorlig krisesituationen er for vores planet. Slutdokumentet indeholder dog flere elementer, som vi også kan bygge videre på her i EU. Især skal fremhæves den globale enighed om en »grøn økonomi« som et vigtigt instrument til bæredygtig udvikling, herunder hensyntagen til den sociale dimension, og enighed om en proces, der skal føre til globale mål for bæredygtighed i tæt koordinering med millenniumudviklingsmålene. |
| --- | --- |

1.1.1

Slutdokumentet »The Future We Want« fra FN's konference om bæredygtig udvikling i Rio de Janeiro i år (Rio+20-konferencen) blev svagere, end EØSU havde ønsket. Der blev især ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, hvor alvorlig krisesituationen er for vores planet. Slutdokumentet indeholder dog flere elementer, som vi også kan bygge videre på her i EU. Især skal fremhæves den globale enighed om en »grøn økonomi« som et vigtigt instrument til bæredygtig udvikling, herunder hensyntagen til den sociale dimension, og enighed om en proces, der skal føre til globale mål for bæredygtighed i tæt koordinering med millenniumudviklingsmålene.

| 1.1.2 | EØSU noterer med tilfredshed, at civilsamfundet i høj grad blev mobiliseret før og under Rio+20-konferencen, hvilket har resulteret i mange innovative idéer og skabt nye alliancer. |
| --- | --- |

1.1.2

EØSU noterer med tilfredshed, at civilsamfundet i høj grad blev mobiliseret før og under Rio+20-konferencen, hvilket har resulteret i mange innovative idéer og skabt nye alliancer.

| 1.1.3 | EØSU varetog før og under Rio+20-konferencen sin rolle som formidler mellem civilsamfundet og EU-institutionerne. EØSU's bestræbelser på at fremme dialogen med civilsamfundet i og uden for Den Europæiske Union er blevet vurderet positivt af de øvrige EU-institutioner. |
| --- | --- |

1.1.3

EØSU varetog før og under Rio+20-konferencen sin rolle som formidler mellem civilsamfundet og EU-institutionerne. EØSU's bestræbelser på at fremme dialogen med civilsamfundet i og uden for Den Europæiske Union er blevet vurderet positivt af de øvrige EU-institutioner.

1.2   Anbefalinger

| 1.2.1 | EØSU mener, at opfølgningen på Rio+20 og gennemførelsen af Rio+20-beslutningerne skal ske med inddragelse og deltagelse af civilsamfundet. Udvalget glæder sig derfor over alle de bestræbelser i den retning, der er foretaget af de andre institutioner. EØSU vil ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen fortsat fremme dialogen med civilsamfundet om bæredygtighedsspørgsmål, også ved at inddrage de europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk og de nationale økonomiske og sociale råd og råd for bæredygtighed. |
| --- | --- |

1.2.1

EØSU mener, at opfølgningen på Rio+20 og gennemførelsen af Rio+20-beslutningerne skal ske med inddragelse og deltagelse af civilsamfundet. Udvalget glæder sig derfor over alle de bestræbelser i den retning, der er foretaget af de andre institutioner. EØSU vil ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen fortsat fremme dialogen med civilsamfundet om bæredygtighedsspørgsmål, også ved at inddrage de europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk og de nationale økonomiske og sociale råd og råd for bæredygtighed.

| 1.2.2 | EØSU vil deltage aktivt i udarbejdelsen af de globale bæredygtighedsmål ved ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen at fremme dialogen med civilsamfundet i EU, men også med vores civilsamfundspartnere uden for EU. Udvalget vil især arbejde for at bringe aktører fra bæredygtighedsprocessen sammen med aktører fra millenniumudviklingsprocessen. Desuden kan EØSU på baggrund af sine erfaringer og sin sammensætning navnlig yde et bidrag til den konkrete udformning af den grønne økonomi, herunder den sociale dimension, og til civilsamfundets deltagelsesrettigheder på globalt plan. |
| --- | --- |

1.2.2

EØSU vil deltage aktivt i udarbejdelsen af de globale bæredygtighedsmål ved ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen at fremme dialogen med civilsamfundet i EU, men også med vores civilsamfundspartnere uden for EU. Udvalget vil især arbejde for at bringe aktører fra bæredygtighedsprocessen sammen med aktører fra millenniumudviklingsprocessen. Desuden kan EØSU på baggrund af sine erfaringer og sin sammensætning navnlig yde et bidrag til den konkrete udformning af den grønne økonomi, herunder den sociale dimension, og til civilsamfundets deltagelsesrettigheder på globalt plan.

| 1.2.3 | EØSU glæder sig over Rådets konklusioner af 25. oktober 2012 vedrørende Rio+20, hvor der annonceres en ambitiøs opfølgning på Rio+20 med foranstaltninger, der skal gennemføres ved hjælp af Europa 2020-strategien og EU's bæredygtighedsstrategi, samt den bebudede revision af EU's bæredygtighedsstrategi. EØSU mener, at det er nødvendigt med en bred samfundsdebat om bæredygtig udvikling i EU, og vil fremover fortsat arbejde herfor. |
| --- | --- |

1.2.3

EØSU glæder sig over Rådets konklusioner af 25. oktober 2012 vedrørende Rio+20, hvor der annonceres en ambitiøs opfølgning på Rio+20 med foranstaltninger, der skal gennemføres ved hjælp af Europa 2020-strategien og EU's bæredygtighedsstrategi, samt den bebudede revision af EU's bæredygtighedsstrategi. EØSU mener, at det er nødvendigt med en bred samfundsdebat om bæredygtig udvikling i EU, og vil fremover fortsat arbejde herfor.

2.   EØSU's bidrag til Rio+20-konferencen

| 2.1 | I sin udtalelse af 22. september 2011 om Kommissionens meddelelse »Rio+20: mod en grøn økonomi og bedre styring« (CESE 1386/2011) (1) fremlagde EØSU som led i den interinstitutionelle beslutningsproces sine tanker om emnerne for den FN-konference for bæredygtig udvikling (Rio+20-konference), som blev afholdt i juni 2012, og vedtog en handlingsplan for perioden frem til Rio+20-konferencen. Målet var især at fremme den civile dialog om Rio-emner i og uden for Europa. På baggrund af udvalgets krav skal den foreliggende udtalelse gøre status over Rio+20-konferencen og pege på perspektiver for opfølgningen. |
| --- | --- |

2.1

I sin udtalelse af 22. september 2011 om Kommissionens meddelelse »Rio+20: mod en grøn økonomi og bedre styring« (CESE 1386/2011) (1) fremlagde EØSU som led i den interinstitutionelle beslutningsproces sine tanker om emnerne for den FN-konference for bæredygtig udvikling (Rio+20-konference), som blev afholdt i juni 2012, og vedtog en handlingsplan for perioden frem til Rio+20-konferencen. Målet var især at fremme den civile dialog om Rio-emner i og uden for Europa. På baggrund af udvalgets krav skal den foreliggende udtalelse gøre status over Rio+20-konferencen og pege på perspektiver for opfølgningen.

| 2.2 | Med henblik på Rio+20-konferencen fulgte EØSU en tosporet strategi. |
| --- | --- |

2.2

Med henblik på Rio+20-konferencen fulgte EØSU en tosporet strategi.

| 2.2.1 | På europæisk plan har EØSU på grundlag af sin udtalelse, som blev vedtaget i september 2011, søgt en dialog med europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk, og udvalget arrangerede navnlig en stor konference for civilsamfundet i februar 2012. Denne konference førte til, at der blev vedtaget en række centrale krav til Rio-forhandlerne, som efterfølgende blev vedtaget af EØSU i form af en udtalelse om »EØSU's holdning til forberedelsen af FN's konference om bæredygtig udvikling (Rio+20)« (CESE 486/2012) (2), rettidigt inden Rådets fastlæggelse af forhandlingsmandatet i marts 2012. Hermed har EØSU varetaget sin rolle som formidler mellem det europæiske civilsamfund og EU-institutionerne. |
| --- | --- |

2.2.1

På europæisk plan har EØSU på grundlag af sin udtalelse, som blev vedtaget i september 2011, søgt en dialog med europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk, og udvalget arrangerede navnlig en stor konference for civilsamfundet i februar 2012. Denne konference førte til, at der blev vedtaget en række centrale krav til Rio-forhandlerne, som efterfølgende blev vedtaget af EØSU i form af en udtalelse om »EØSU's holdning til forberedelsen af FN's konference om bæredygtig udvikling (Rio+20)« (CESE 486/2012) (2), rettidigt inden Rådets fastlæggelse af forhandlingsmandatet i marts 2012. Hermed har EØSU varetaget sin rolle som formidler mellem det europæiske civilsamfund og EU-institutionerne.

| 2.2.2 | Vedrørende disse spørgsmål har EØSU også parallelt hermed haft bilaterale diskussioner om Rio-emner med sine institutionelle partnere i navnlig Brasilien, Kina og Rusland. Ved et multilateralt møde i maj 2012 blev der opnået enighed om fælles centrale budskaber, som senere i Rio de Janeiro dannede grundlag for en civil dialog med repræsentanter også fra andre lande. |
| --- | --- |

2.2.2

Vedrørende disse spørgsmål har EØSU også parallelt hermed haft bilaterale diskussioner om Rio-emner med sine institutionelle partnere i navnlig Brasilien, Kina og Rusland. Ved et multilateralt møde i maj 2012 blev der opnået enighed om fælles centrale budskaber, som senere i Rio de Janeiro dannede grundlag for en civil dialog med repræsentanter også fra andre lande.

| 2.3 | EØSU deltog aktivt i Rio+20-konferencen ved at afholde i alt tre velbesøgte arrangementer, to dialoger om bæredygtighedsspørgsmål arrangeret sammen med Brasiliens råd for økonomisk og social udvikling, den ene med civile repræsentanter fra Brasilien og den anden med deltagere fra alle BRIC-landene, og desuden et arrangement i EU-pavillonen om modeller for civil deltagelse, hvori også Kommissionens formand deltog. Ved Rio+20-konferencen var EØSU-delegationens medlemmer en integreret del af EU-delegationen, hvilket førte til et stærkt ønske om et øget interinstitutionelt samarbejde, også vedrørende opfølgningen på Rio. |
| --- | --- |

2.3

EØSU deltog aktivt i Rio+20-konferencen ved at afholde i alt tre velbesøgte arrangementer, to dialoger om bæredygtighedsspørgsmål arrangeret sammen med Brasiliens råd for økonomisk og social udvikling, den ene med civile repræsentanter fra Brasilien og den anden med deltagere fra alle BRIC-landene, og desuden et arrangement i EU-pavillonen om modeller for civil deltagelse, hvori også Kommissionens formand deltog. Ved Rio+20-konferencen var EØSU-delegationens medlemmer en integreret del af EU-delegationen, hvilket førte til et stærkt ønske om et øget interinstitutionelt samarbejde, også vedrørende opfølgningen på Rio.

3.   EØSU's vurdering af Rio+20-konferencen

| 3.1 | EØSU noterer med tilfredshed, at slutdokumentet »The Future We Want« fra FN's konference om bæredygtighed i Rio de Janeiro i år (Rio+20-konferencen) bekræfter den globale forpligtelse til bæredygtig udvikling i dens økologiske, sociale og økonomiske dimension. Men EØSU beklager, at forhandlingsresultatet som helhed ikke blev så forpligtende, som det var ønsket af civilsamfundet og også af EØSU i udvalgets udtalelser. Der blev især ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, hvor alvorlig situationen er for vores planet. EØSU beklager, at slutteksten ikke nævner grænserne for belastningen af vores planet. |
| --- | --- |

3.1

EØSU noterer med tilfredshed, at slutdokumentet »The Future We Want« fra FN's konference om bæredygtighed i Rio de Janeiro i år (Rio+20-konferencen) bekræfter den globale forpligtelse til bæredygtig udvikling i dens økologiske, sociale og økonomiske dimension. Men EØSU beklager, at forhandlingsresultatet som helhed ikke blev så forpligtende, som det var ønsket af civilsamfundet og også af EØSU i udvalgets udtalelser. Der blev især ikke taget tilstrækkeligt hensyn til, hvor alvorlig situationen er for vores planet. EØSU beklager, at slutteksten ikke nævner grænserne for belastningen af vores planet.

| 3.2 | Samtidig har Rio+20-konferencen imidlertid bevirket en bred mobilisering af civilsamfundet, som går langt ud over det, der blev forhandlet blandt politikerne. Denne mobilisering skal nu som opfølgning på Rio udnyttes til at fremskynde og videreudvikle de processer, der er påbegyndt i Rio. Rio var nemlig ikke kun et møde mellem toppolitikere, Rio var også et mødested for mange engagerede og kreative personer, som utrætteligt opfordrer til et paradigmeskift i vores økonomiske adfærd eller igangsætter og fremlægger utallige konkrete initiativer for omstillingen. |
| --- | --- |

3.2

Samtidig har Rio+20-konferencen imidlertid bevirket en bred mobilisering af civilsamfundet, som går langt ud over det, der blev forhandlet blandt politikerne. Denne mobilisering skal nu som opfølgning på Rio udnyttes til at fremskynde og videreudvikle de processer, der er påbegyndt i Rio. Rio var nemlig ikke kun et møde mellem toppolitikere, Rio var også et mødested for mange engagerede og kreative personer, som utrætteligt opfordrer til et paradigmeskift i vores økonomiske adfærd eller igangsætter og fremlægger utallige konkrete initiativer for omstillingen.

| 3.3 | Slutdokumentet indeholder imidlertid adskillige elementer, som vi også kan bygge videre på her i EU. Især skal fremhæves den globale enighed om en »grøn økonomi« som et vigtigt instrument til bæredygtig udvikling, herunder hensyntagen til den sociale dimension, og enighed om en proces, der skal føre til globale mål for bæredygtighed i tæt koordinering med millenniumudviklingsmålene. |
| --- | --- |

3.3

Slutdokumentet indeholder imidlertid adskillige elementer, som vi også kan bygge videre på her i EU. Især skal fremhæves den globale enighed om en »grøn økonomi« som et vigtigt instrument til bæredygtig udvikling, herunder hensyntagen til den sociale dimension, og enighed om en proces, der skal føre til globale mål for bæredygtighed i tæt koordinering med millenniumudviklingsmålene.

| 3.4 | Desuden kan der vedrørende EØSU's centrale ønsker under forberedelserne til Rio+20-konferencen siges følgende om slutdokumentet: |
| --- | --- |

3.4

Desuden kan der vedrørende EØSU's centrale ønsker under forberedelserne til Rio+20-konferencen siges følgende om slutdokumentet:

| 3.4.1 | En vigtig prioritering for EØSU i forbindelse med Rio+20 var fattigdomsbekæmpelse. Udvalget støttede adgang til tilstrækkelige fødevarer, rent vand og bæredygtig energi. Dette område spiller en stor rolle i slutdokumentet, selv om mange mener, at spørgsmålet om finansieringsmuligheder ikke er blevet tilstrækkeligt afklaret. Millenniumudviklingsmålene og forpligtelserne blev bekræftet. Udvalget kritiserer dog, at der ikke er nok fokus på kvinders rettigheder. |
| --- | --- |

3.4.1

En vigtig prioritering for EØSU i forbindelse med Rio+20 var fattigdomsbekæmpelse. Udvalget støttede adgang til tilstrækkelige fødevarer, rent vand og bæredygtig energi. Dette område spiller en stor rolle i slutdokumentet, selv om mange mener, at spørgsmålet om finansieringsmuligheder ikke er blevet tilstrækkeligt afklaret. Millenniumudviklingsmålene og forpligtelserne blev bekræftet. Udvalget kritiserer dog, at der ikke er nok fokus på kvinders rettigheder.

| 3.4.2 | En yderligere prioritering fra EØSU's side for Rio+20 var den sociale dimension af omstillingen. EØSU gik ind for en fair overgang til en mere bæredygtig økonomi og glæder sig derfor over, at dette for første gang er nævnt i en FN-tekst. I slutdokumentet noterer EØSU ligeledes med tilfredshed følgende elementer: anerkendelse af arbejdsmarkedets parter og især arbejdstagerne som aktive deltagere i omstillingen, bekræftelse af godt arbejde, ligestilling mellem kønnene, anerkendelse af uddannelse og videreuddannelse og positiv omtale af den rolle, som de sociale minimumsstandarder kan spille. |
| --- | --- |

3.4.2

En yderligere prioritering fra EØSU's side for Rio+20 var den sociale dimension af omstillingen. EØSU gik ind for en fair overgang til en mere bæredygtig økonomi og glæder sig derfor over, at dette for første gang er nævnt i en FN-tekst. I slutdokumentet noterer EØSU ligeledes med tilfredshed følgende elementer: anerkendelse af arbejdsmarkedets parter og især arbejdstagerne som aktive deltagere i omstillingen, bekræftelse af godt arbejde, ligestilling mellem kønnene, anerkendelse af uddannelse og videreuddannelse og positiv omtale af den rolle, som de sociale minimumsstandarder kan spille.

| 3.4.3 | EØSU har før Rio+20 og også under selve konferencen gentagne gange understreget nødvendigheden af en effektiv inddragelse af civilsamfundet. Rio-teksten indeholder her nogle positive fremskridt. EØSU havde dog ønsket, at de generelle formuleringer var blevet konkretiseret, f.eks. at multiinteressentfora som økonomiske og sociale råd bliver inddraget i udviklingen af nationale politikker for bæredygtig økonomi. Hvad angår et yderligere krav, som EØSU også havde medtaget under styringsspørgsmålene, nemlig indførelsen af en ombudsmandsinstans for kommende generationer, som skal pege på de langsigtede perspektiver, som er nødvendige for en bæredygtig politik, anmodede konferencen FN's generalsekretær om en yderligere analyse. |
| --- | --- |

3.4.3

EØSU har før Rio+20 og også under selve konferencen gentagne gange understreget nødvendigheden af en effektiv inddragelse af civilsamfundet. Rio-teksten indeholder her nogle positive fremskridt. EØSU havde dog ønsket, at de generelle formuleringer var blevet konkretiseret, f.eks. at multiinteressentfora som økonomiske og sociale råd bliver inddraget i udviklingen af nationale politikker for bæredygtig økonomi. Hvad angår et yderligere krav, som EØSU også havde medtaget under styringsspørgsmålene, nemlig indførelsen af en ombudsmandsinstans for kommende generationer, som skal pege på de langsigtede perspektiver, som er nødvendige for en bæredygtig politik, anmodede konferencen FN's generalsekretær om en yderligere analyse.

| 3.4.4 | Med hensyn til sine yderligere centrale punkter glæder EØSU sig over enigheden om en tiårig ramme for bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre, omtalen af princippet om ressourceeffektivitet, annonceringen af, at BNP skal suppleres med yderligere indikatorer, og anerkendelsen af virksomhedernes rolle. |
| --- | --- |

3.4.4

Med hensyn til sine yderligere centrale punkter glæder EØSU sig over enigheden om en tiårig ramme for bæredygtige forbrugs- og produktionsmønstre, omtalen af princippet om ressourceeffektivitet, annonceringen af, at BNP skal suppleres med yderligere indikatorer, og anerkendelsen af virksomhedernes rolle.

4.   Opfølgning af Rio+20 på FN- og EU-plan

| 4.1 | EØSU er overbevist om, at Rio+20-konferencens succes først vil vise sig, når de beslutninger, der er truffet i Rio, og de igangsatte processer, er ført ud i livet. Udvalget mener, at dette skal ske med inddragelse og aktiv deltagelse af civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.1

EØSU er overbevist om, at Rio+20-konferencens succes først vil vise sig, når de beslutninger, der er truffet i Rio, og de igangsatte processer, er ført ud i livet. Udvalget mener, at dette skal ske med inddragelse og aktiv deltagelse af civilsamfundet.

| 4.2 | Ved indledningen af FN's Generalforsamling i år i New York har man startet processerne for at oprette et politisk forum på højt niveau for integrering af de tre dimensioner af bæredygtig udvikling og fastlæggelse af globale bæredygtighedsmål. Set fra EØSU's synspunkt skal det understreges, at inddragelsen af civilsamfundet i disse processer trods ret positive formuleringer i slutdokumentet fra Rio+20 endnu ikke kan betegnes som tilfredsstillende. |
| --- | --- |

4.2

Ved indledningen af FN's Generalforsamling i år i New York har man startet processerne for at oprette et politisk forum på højt niveau for integrering af de tre dimensioner af bæredygtig udvikling og fastlæggelse af globale bæredygtighedsmål. Set fra EØSU's synspunkt skal det understreges, at inddragelsen af civilsamfundet i disse processer trods ret positive formuleringer i slutdokumentet fra Rio+20 endnu ikke kan betegnes som tilfredsstillende.

| 4.3 | Hvad formuleringen af bæredygtighedsmål angår, er fokus for øjeblikket især rettet mod procedurespørgsmål, ikke kun vedrørende mulighederne for at inddrage civilsamfundet, men også vedrørende sammenhængen med den allerede påbegyndte proces om udviklingsdagsordenen efter 2015 og den nystartede proces om bæredygtighedsmålene. Slutdokumentet fra Rio+20 taler om, at det er nødvendigt at sammenkoble de to processer, men de respektive aktører skal først finde sig selv. |
| --- | --- |

4.3

Hvad formuleringen af bæredygtighedsmål angår, er fokus for øjeblikket især rettet mod procedurespørgsmål, ikke kun vedrørende mulighederne for at inddrage civilsamfundet, men også vedrørende sammenhængen med den allerede påbegyndte proces om udviklingsdagsordenen efter 2015 og den nystartede proces om bæredygtighedsmålene. Slutdokumentet fra Rio+20 taler om, at det er nødvendigt at sammenkoble de to processer, men de respektive aktører skal først finde sig selv.

| 4.4 | EØSU afholdt allerede i juli 2012 et større arrangement for civilsamfundet for at overføre resultaterne fra Rio til Bruxelles. Det stod her klart, at udviklingen af bæredygtighedsmålene anses for et centralt emne for opfølgningen af Rio, og at der er behov for en samfundsmæssig debat. Tilsvarende klart var deltagernes krav om, at processen med at fastlægge bæredygtighedsmålene og revisionen af millenniumudviklingsmålene skal sammenkobles fra begyndelsen af, hvis man efter 2015 skal have en tværgående udviklingsagenda. Desuden blev det gentagne gange understreget ved dette arrangement og ved andre civile arrangementer som opfølgning på Rio, at vi her i EU skal gøre det, som vi krævede i Rio. EØSU er derfor overbevist om, at det er nødvendigt at undersøge, om EU's grundlæggende strategier overholder EU's krav fra Rio+20, både vedrørende Europa 2020-strategien med hensyn til dens bæredygtighedsdimension og EU's bæredygtighedsstrategi. |
| --- | --- |

4.4

EØSU afholdt allerede i juli 2012 et større arrangement for civilsamfundet for at overføre resultaterne fra Rio til Bruxelles. Det stod her klart, at udviklingen af bæredygtighedsmålene anses for et centralt emne for opfølgningen af Rio, og at der er behov for en samfundsmæssig debat. Tilsvarende klart var deltagernes krav om, at processen med at fastlægge bæredygtighedsmålene og revisionen af millenniumudviklingsmålene skal sammenkobles fra begyndelsen af, hvis man efter 2015 skal have en tværgående udviklingsagenda. Desuden blev det gentagne gange understreget ved dette arrangement og ved andre civile arrangementer som opfølgning på Rio, at vi her i EU skal gøre det, som vi krævede i Rio. EØSU er derfor overbevist om, at det er nødvendigt at undersøge, om EU's grundlæggende strategier overholder EU's krav fra Rio+20, både vedrørende Europa 2020-strategien med hensyn til dens bæredygtighedsdimension og EU's bæredygtighedsstrategi.

| 4.5 | I interinstitutionelle drøftelser, som EØSU har arrangeret som opfølgning på Rio+20, har der vist sig en klar vilje til samarbejde og også til at inddrage civilsamfundet. |
| --- | --- |

4.5

I interinstitutionelle drøftelser, som EØSU har arrangeret som opfølgning på Rio+20, har der vist sig en klar vilje til samarbejde og også til at inddrage civilsamfundet.

| 4.6 | EØSU glæder sig over den offentlige onlinehøring, som Kommissionen har iværksat som forberedelse af en meddelelse, der forventes i foråret 2013, om opfølgningen på Rio+20, og EØSU vil supplere denne med fælles arrangementer. Ligeledes i foråret 2013 ventes der en meddelelse fra Kommissionen vedrørende udviklingsdagsordenen efter 2015. I EØSU er en udtalelse om dette emne under udarbejdelse. De mere miljørelaterede aspekter af Rio skal ifølge den ansvarlige kommissær gennemføres i det syvende miljøhandlingsprogram, som er planlagt til offentliggørelse inden årets udgang. |
| --- | --- |

4.6

EØSU glæder sig over den offentlige onlinehøring, som Kommissionen har iværksat som forberedelse af en meddelelse, der forventes i foråret 2013, om opfølgningen på Rio+20, og EØSU vil supplere denne med fælles arrangementer. Ligeledes i foråret 2013 ventes der en meddelelse fra Kommissionen vedrørende udviklingsdagsordenen efter 2015. I EØSU er en udtalelse om dette emne under udarbejdelse. De mere miljørelaterede aspekter af Rio skal ifølge den ansvarlige kommissær gennemføres i det syvende miljøhandlingsprogram, som er planlagt til offentliggørelse inden årets udgang.

| 4.7 | EØSU glæder sig over de konklusioner vedrørende Rio+20, som blev vedtaget i Rådet for Den Europæiske Union den 25. oktober 2012, navnlig understregningen af, at det er nødvendigt at inddrage civilsamfundet. EØSU glæder sig desuden over, at man stiller en ambitiøs opfølgning af Rio+20 på basis af Europa 2020-strategien og EU's bæredygtighedsstrategi i udsigt. Vedrørende den sidstnævnte noterer EØSU med tilfredshed, at den skal revideres på baggrund af resultaterne fra Rio. Dette var et krav, som EØSU fremsatte i sin udtalelse af 21. september 2011. |
| --- | --- |

4.7

EØSU glæder sig over de konklusioner vedrørende Rio+20, som blev vedtaget i Rådet for Den Europæiske Union den 25. oktober 2012, navnlig understregningen af, at det er nødvendigt at inddrage civilsamfundet. EØSU glæder sig desuden over, at man stiller en ambitiøs opfølgning af Rio+20 på basis af Europa 2020-strategien og EU's bæredygtighedsstrategi i udsigt. Vedrørende den sidstnævnte noterer EØSU med tilfredshed, at den skal revideres på baggrund af resultaterne fra Rio. Dette var et krav, som EØSU fremsatte i sin udtalelse af 21. september 2011.

5.   EØSU's rolle i processen efter Rio

| 5.1 | Både civilsamfundets aktører og de øvrige EU-institutioner har ytret ønske om, at EØSU fortsat deltager aktivt i opfølgningen på Rio+20-konferencen. |
| --- | --- |

5.1

Både civilsamfundets aktører og de øvrige EU-institutioner har ytret ønske om, at EØSU fortsat deltager aktivt i opfølgningen på Rio+20-konferencen.

| 5.2 | EØSU kan her yde et bidrag, idet det forsat er et forum for en samfundsdialog om bæredygtighedsspørgsmål og fungerer som formidler mellem civilsamfundet og EU's institutioner, også ved at inddrage de europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk og de nationale økonomiske og sociale råd og råd for bæredygtighed. |
| --- | --- |

5.2

EØSU kan her yde et bidrag, idet det forsat er et forum for en samfundsdialog om bæredygtighedsspørgsmål og fungerer som formidler mellem civilsamfundet og EU's institutioner, også ved at inddrage de europæiske civilsamfundsorganisationer og -netværk og de nationale økonomiske og sociale råd og råd for bæredygtighed.

| 5.3 | EØSU kan på baggrund af sine erfaringer især yde et bidrag til spørgsmål om strukturen af civilsamfundets deltagelse, f.eks. vedrørende konkrete rettigheder til information, høring og indflydelse. |
| --- | --- |

5.3

EØSU kan på baggrund af sine erfaringer især yde et bidrag til spørgsmål om strukturen af civilsamfundets deltagelse, f.eks. vedrørende konkrete rettigheder til information, høring og indflydelse.

| 5.4 | EØSU er den eneste EU-institution, som har oprettet et specifikt organ for bæredygtig udvikling for at tage højde for emnets tværgående karakter. Dette er i dag efter Rio mere aktuelt end nogensinde. Vedrørende spørgsmål om »grøn økonomi« kan EØSU qua sin sammensætning stille konkrete forslag til, hvilke rammebetingelser der skal skabes. Især kan EØSU også bidrage til at konkretisere den sociale dimension af en bæredygtig udvikling, idet der skal udarbejdes operationelle forslag til en fair overgang til en bæredygtig udvikling. Et område af opfølgningsprocessen efter Rio+20, hvor der er et stærkt ønske om, at EØSU skal bidrage, er udarbejdelsen af de globale bæredygtighedsmål. EØSU kan her ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme dialogen med civilsamfundet i EU, men også med sine civile partnere uden for EU. |
| --- | --- |

5.4

EØSU er den eneste EU-institution, som har oprettet et specifikt organ for bæredygtig udvikling for at tage højde for emnets tværgående karakter. Dette er i dag efter Rio mere aktuelt end nogensinde. Vedrørende spørgsmål om »grøn økonomi« kan EØSU qua sin sammensætning stille konkrete forslag til, hvilke rammebetingelser der skal skabes. Især kan EØSU også bidrage til at konkretisere den sociale dimension af en bæredygtig udvikling, idet der skal udarbejdes operationelle forslag til en fair overgang til en bæredygtig udvikling. Et område af opfølgningsprocessen efter Rio+20, hvor der er et stærkt ønske om, at EØSU skal bidrage, er udarbejdelsen af de globale bæredygtighedsmål. EØSU kan her ligesom under forberedelserne til Rio+20-konferencen spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme dialogen med civilsamfundet i EU, men også med sine civile partnere uden for EU.

| 5.5 | EØSU mener, det er nødvendigt med en bred debat i civilsamfundet i EU om bæredygtig udvikling, og vil fremover fortsat arbejde herfor, navnlig hvad angår de Rio-relevante aspekter af Europa 2020-strategien og revisionen af EU's bæredygtighedsstrategi. |
| --- | --- |

5.5

EØSU mener, det er nødvendigt med en bred debat i civilsamfundet i EU om bæredygtig udvikling, og vil fremover fortsat arbejde herfor, navnlig hvad angår de Rio-relevante aspekter af Europa 2020-strategien og revisionen af EU's bæredygtighedsstrategi.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 376 af 22.12.2011, s. 102-109.

1

(2)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 39-42.

2

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

485. plenarmøde den 12. og 13. december 2012

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/68 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/68

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 77/91/EØF, 82/891/EØF, 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF og 2011/35/EU og af forordning (EU) nr. 1093/2010

COM(2012) 280 final — 2012/0150 (COD)

2013/C 44/12

Ordfører: Lena ROUSSENOVA

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 5. og 10. juli 2012 under henvisning til artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 77/91/EØF, 82/891/EF, 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF og 2011/35/EF og af forordning (EU) nr. 1093/2010«

COM(2012) 280 final — 2012/0150 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 21. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 153 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU bifalder lovgivningsforslaget om et regelsæt, som skal håndtere bankkriser forebyggende, bevare den finansielle stabilitet og mindske presset på de offentlige finanser ved at indføre nye forebyggende foranstaltninger, tidlig indgriben samt afviklingsredskaber. At sikre effektiv afvikling af nødlidende finansieringsinstitutter i Unionen er et væsentligt led i gennemførelsen af det indre marked. EØSU støtter indførelsen af disse redskaber, men så gerne en yderligere præcisering af de tiltag, som er nye og endnu ikke testet i systemiske kriser. EØSU håber, at indholdet af dette direktiv samordnes med bestemmelserne om bankunionen. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder lovgivningsforslaget om et regelsæt, som skal håndtere bankkriser forebyggende, bevare den finansielle stabilitet og mindske presset på de offentlige finanser ved at indføre nye forebyggende foranstaltninger, tidlig indgriben samt afviklingsredskaber. At sikre effektiv afvikling af nødlidende finansieringsinstitutter i Unionen er et væsentligt led i gennemførelsen af det indre marked. EØSU støtter indførelsen af disse redskaber, men så gerne en yderligere præcisering af de tiltag, som er nye og endnu ikke testet i systemiske kriser. EØSU håber, at indholdet af dette direktiv samordnes med bestemmelserne om bankunionen.

| 1.2 | EØSU accepterer forslaget om, at afviklingsmyndighederne i samråd med de kompetente myndigheder skal udarbejde og ajourføre afviklingsplaner. Udvalget er overbevist om, at planlægningen og ajourføringen af såvel koncernafvikling som afvikling af individuelle institutter vil forløbe bedre, hvis bankerne også deltager i processen. Der bør i påkrævet fald også indhentes professionel rådgivning om relevante spørgsmål fra andre aktører, såsom forbrugerorganisationer, fagforeningsrepræsentanter osv., der kan blive berørt af afviklingsplanerne. |
| --- | --- |

1.2

EØSU accepterer forslaget om, at afviklingsmyndighederne i samråd med de kompetente myndigheder skal udarbejde og ajourføre afviklingsplaner. Udvalget er overbevist om, at planlægningen og ajourføringen af såvel koncernafvikling som afvikling af individuelle institutter vil forløbe bedre, hvis bankerne også deltager i processen. Der bør i påkrævet fald også indhentes professionel rådgivning om relevante spørgsmål fra andre aktører, såsom forbrugerorganisationer, fagforeningsrepræsentanter osv., der kan blive berørt af afviklingsplanerne.

| 1.2.1 | Centralbanker, herunder ECB, har de bedste forudsætninger for at vurdere spørgsmål af almen interesse, og EØSU anbefaler at inddrage dem i vurderingen af genopretnings- og afviklingsplaner med fuld respekt for deres uafhængighed. |
| --- | --- |

1.2.1

Centralbanker, herunder ECB, har de bedste forudsætninger for at vurdere spørgsmål af almen interesse, og EØSU anbefaler at inddrage dem i vurderingen af genopretnings- og afviklingsplaner med fuld respekt for deres uafhængighed.

| 1.3 | Fortrolighedskravene vedrørende kreditinstitutter og deres genopretnings- og afviklingsplaner bør skærpes. Særlige bestemmelser i direktivet skal sikre, at alle myndigheder, institutter og aktører, som er med til at udarbejde, ajourføre og vurdere bankernes genopretnings- og afviklingsplaner, nøje respekterer den fortrolige karakter af den relevante information. |
| --- | --- |

1.3

Fortrolighedskravene vedrørende kreditinstitutter og deres genopretnings- og afviklingsplaner bør skærpes. Særlige bestemmelser i direktivet skal sikre, at alle myndigheder, institutter og aktører, som er med til at udarbejde, ajourføre og vurdere bankernes genopretnings- og afviklingsplaner, nøje respekterer den fortrolige karakter af den relevante information.

| 1.4 | EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser, som gør det muligt at indføre harmoniserede regler og betingelser for ydelse af koncernintern finansiel støtte, men henstiller samtidigt, at såvel erhververens som den overdragende enheds interesser og rettigheder bør beskyttes på en velafbalanceret måde, når der er uenighed mellem dem om støtten. Udvalget støtter fuldt ud bestemmelsen i artikel 19, stk. 1, og foreslår, at kravet i artikel 19, stk. 1, litra f), udvides til også at omfatte et hvilket som helst højere egenkapital- og likviditetskrav, som måtte blive pålagt af tilsynsmyndigheden i det land, hvor den overdragende enhed er etableret. |
| --- | --- |

1.4

EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser, som gør det muligt at indføre harmoniserede regler og betingelser for ydelse af koncernintern finansiel støtte, men henstiller samtidigt, at såvel erhververens som den overdragende enheds interesser og rettigheder bør beskyttes på en velafbalanceret måde, når der er uenighed mellem dem om støtten. Udvalget støtter fuldt ud bestemmelsen i artikel 19, stk. 1, og foreslår, at kravet i artikel 19, stk. 1, litra f), udvides til også at omfatte et hvilket som helst højere egenkapital- og likviditetskrav, som måtte blive pålagt af tilsynsmyndigheden i det land, hvor den overdragende enhed er etableret.

| 1.5 | Det er op til de kompetente myndigheder at afgøre, om de udløsende kriterier for udpegelsen af en administrator er opfyldt. EØSU er enigt i, at de kompetente myndigheder har brug for visse skønsbeføjelser, men i betragtning af den store rolle og magt, som administratorerne får, vil udvalget gerne opfordre til at give institutterne større vished ved at opstille eksplicitte og mere klart definerede udløsende kriterier og mekanismer. |
| --- | --- |

1.5

Det er op til de kompetente myndigheder at afgøre, om de udløsende kriterier for udpegelsen af en administrator er opfyldt. EØSU er enigt i, at de kompetente myndigheder har brug for visse skønsbeføjelser, men i betragtning af den store rolle og magt, som administratorerne får, vil udvalget gerne opfordre til at give institutterne større vished ved at opstille eksplicitte og mere klart definerede udløsende kriterier og mekanismer.

| 1.6 | Udpegelsen af en administrator er en yderst påtrængende form for tidlig indgriben, som først må tages i anvendelse, når mildere indgreb er kommet til kort. Der kan dog være situationer, hvor der pludseligt indtræder en betydelig forværring af instituttets finansielle stilling, så en administrator må udpeges uden at afvente iværksættelsen af de mildere former for tidlig indgriben, der foreslås i artikel 23, stk. 1. I så fald bør det være muligt at udpege en administrator, selv om et af de udløsende kriterier, der er nævnt i artikel 24 (dvs. »... hvis andre foranstaltninger truffet i overensstemmelse med artikel 23 ikke er tilstrækkelige til at vende situationen...«), ikke er blevet opfyldt. |
| --- | --- |

1.6

Udpegelsen af en administrator er en yderst påtrængende form for tidlig indgriben, som først må tages i anvendelse, når mildere indgreb er kommet til kort. Der kan dog være situationer, hvor der pludseligt indtræder en betydelig forværring af instituttets finansielle stilling, så en administrator må udpeges uden at afvente iværksættelsen af de mildere former for tidlig indgriben, der foreslås i artikel 23, stk. 1. I så fald bør det være muligt at udpege en administrator, selv om et af de udløsende kriterier, der er nævnt i artikel 24 (dvs. »... hvis andre foranstaltninger truffet i overensstemmelse med artikel 23 ikke er tilstrækkelige til at vende situationen...«), ikke er blevet opfyldt.

| 1.7 | Afviklingsmyndighedernes beføjelser og ansvar trænger til at blive yderligere afgrænset og afklaret. Mens de kompetente myndigheder/tilsynsmyndigheder har ansvaret for tidlig indgriben, er det op til afviklingsmyndighederne at udvælge og anvende afviklingsredskaberne. I nogle tilfælde er der dog visse beføjelser, som udøves af såvel tilsynsmyndigheder som afviklingsmyndigheder. Afhængigt af de valg, som medlemsstaterne træffer, vil tilsynsmyndighederne kunne udføre nogle af afviklingsmyndighedernes opgaver, men de to funktioner bør adskilles for at mindske risikoen for tilbageholdenhed. EØSU vil gerne opfordre til en klar afgrænsning mellem tilsyns- og afviklingsmyndighedernes opgaver med en klar tidsplan for deres indgriben. |
| --- | --- |

1.7

Afviklingsmyndighedernes beføjelser og ansvar trænger til at blive yderligere afgrænset og afklaret. Mens de kompetente myndigheder/tilsynsmyndigheder har ansvaret for tidlig indgriben, er det op til afviklingsmyndighederne at udvælge og anvende afviklingsredskaberne. I nogle tilfælde er der dog visse beføjelser, som udøves af såvel tilsynsmyndigheder som afviklingsmyndigheder. Afhængigt af de valg, som medlemsstaterne træffer, vil tilsynsmyndighederne kunne udføre nogle af afviklingsmyndighedernes opgaver, men de to funktioner bør adskilles for at mindske risikoen for tilbageholdenhed. EØSU vil gerne opfordre til en klar afgrænsning mellem tilsyns- og afviklingsmyndighedernes opgaver med en klar tidsplan for deres indgriben.

| 1.8 | Det foreslås i direktivet, at et instituts ledelse skal underrette den kompetente myndighed, hvis den vurderer, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende. EØSU mener, at hvis det helt overlades til bankens ledelse at tage initiativet, kan afviklingsmyndighedens beslutning blive truffet for sent. Det bør klart fremgå af direktivet, at tilsynsmyndighederne har ret til og mulighed for at informere afviklingsmyndigheden uden at afvente underretning fra bankens ledelse, hvis de vurderer, at de udløsende kriterier for afvikling er opfyldt, men underretningen lader vente på sig. Direktivet bør pålægge medlemsstaterne at idømme bankernes ledelse store bøder for enhver overtrædelse af de fagetiske regler. |
| --- | --- |

1.8

Det foreslås i direktivet, at et instituts ledelse skal underrette den kompetente myndighed, hvis den vurderer, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende. EØSU mener, at hvis det helt overlades til bankens ledelse at tage initiativet, kan afviklingsmyndighedens beslutning blive truffet for sent. Det bør klart fremgå af direktivet, at tilsynsmyndighederne har ret til og mulighed for at informere afviklingsmyndigheden uden at afvente underretning fra bankens ledelse, hvis de vurderer, at de udløsende kriterier for afvikling er opfyldt, men underretningen lader vente på sig. Direktivet bør pålægge medlemsstaterne at idømme bankernes ledelse store bøder for enhver overtrædelse af de fagetiske regler.

| 1.9 | Den brede vifte af beføjelser, som afviklingsmyndighederne udstyres med – hvortil kommer en begrænset regresret for tredjeparter – rejser tvivl om det foreslåede regelsæts juridiske fundament. I mange medlemsstater, især dem, hvis retssystemer bygger på sædvaneret, vil domstolene nok værne om deres egne beføjelser til at behandle sager om prøvelse af lovligheden af en beslutning truffet af en administrativ myndighed, når en privatperson eller gruppe kan godtgøre, at de har lidt tab som følge af den beslutning. Hvis nogen mener, at afviklingsmyndigheden eller administratorerne har udvist grov embedsforseelse, er det kun dommerne, som nyder godt af en slags immunitet for afgørelser truffet i retten, men ingen lov eller forordning kan udvide dette privilegium til en administrativ myndighed såsom afviklingsmyndigheden, der i så fald kan blive holdt juridisk ansvarlig for tab. |
| --- | --- |

1.9

Den brede vifte af beføjelser, som afviklingsmyndighederne udstyres med – hvortil kommer en begrænset regresret for tredjeparter – rejser tvivl om det foreslåede regelsæts juridiske fundament. I mange medlemsstater, især dem, hvis retssystemer bygger på sædvaneret, vil domstolene nok værne om deres egne beføjelser til at behandle sager om prøvelse af lovligheden af en beslutning truffet af en administrativ myndighed, når en privatperson eller gruppe kan godtgøre, at de har lidt tab som følge af den beslutning. Hvis nogen mener, at afviklingsmyndigheden eller administratorerne har udvist grov embedsforseelse, er det kun dommerne, som nyder godt af en slags immunitet for afgørelser truffet i retten, men ingen lov eller forordning kan udvide dette privilegium til en administrativ myndighed såsom afviklingsmyndigheden, der i så fald kan blive holdt juridisk ansvarlig for tab.

| 1.10 | Bail in-værktøjet bør beskrives nærmere og afklares. For at modvirke usikkerhed blandt investorer mest muligt bør der indføres klare regler for nedskrivningsrelevante passiver og tærskelkriterier for bail-in. |
| --- | --- |

1.10

Bail in-værktøjet bør beskrives nærmere og afklares. For at modvirke usikkerhed blandt investorer mest muligt bør der indføres klare regler for nedskrivningsrelevante passiver og tærskelkriterier for bail-in.

| 1.11 | EØSU bifalder indførelsen af harmoniserede finansieringsregler baseret på forudgående bidrag til indskudsgarantifonde og afviklingsfonde. Kriterierne for afviklingsfinansiering synes at være korrekte og realistiske i den nuværende situation. De økonomiske og finansielle vilkår kan dog uventet ændre sig, som vi har set i de seneste år. EØSU foreslår, at der indføres en bestemmelse, hvorefter kriterierne for ex ante-bidrag kan revideres fra tid til anden. |
| --- | --- |

1.11

EØSU bifalder indførelsen af harmoniserede finansieringsregler baseret på forudgående bidrag til indskudsgarantifonde og afviklingsfonde. Kriterierne for afviklingsfinansiering synes at være korrekte og realistiske i den nuværende situation. De økonomiske og finansielle vilkår kan dog uventet ændre sig, som vi har set i de seneste år. EØSU foreslår, at der indføres en bestemmelse, hvorefter kriterierne for ex ante-bidrag kan revideres fra tid til anden.

| 1.12 | Selv om der kan være potentielle fordele ved den mulige synergi i en fælles indskudsgaranti- og afviklingsfond, ser udvalget positivt på Kommissionens tilgang, som lader det være op til hver enkelt medlemsstat at afgøre, om den vil have en eller to finansieringsordninger (fonde). Under alle omstændigheder bør direktivet – under hensyntagen til de kommende regler for bankunionen – indeholde realistiske bestemmelser for at sikre, at indskudsgarantifonden til enhver tid kan opfylde sin vigtigste funktion, nemlig at beskytte private indskydere. |
| --- | --- |

1.12

Selv om der kan være potentielle fordele ved den mulige synergi i en fælles indskudsgaranti- og afviklingsfond, ser udvalget positivt på Kommissionens tilgang, som lader det være op til hver enkelt medlemsstat at afgøre, om den vil have en eller to finansieringsordninger (fonde). Under alle omstændigheder bør direktivet – under hensyntagen til de kommende regler for bankunionen – indeholde realistiske bestemmelser for at sikre, at indskudsgarantifonden til enhver tid kan opfylde sin vigtigste funktion, nemlig at beskytte private indskydere.

| 1.13 | EØSU bifalder den nye mulighed for effektiv afvikling af nødlidende finansieringsinstitutter i EU, som er et væsentligt element i gennemførelsen af det indre marked. Et europæisk system af finansieringsordninger vil sikre, at alle institutter er omfattet af lige effektive ordninger for afviklingsfinansiering, og samtidigt bidrage til stabiliteten i det indre marked og til sikringen af lige konkurrencevilkår. Udvalget så gerne, at der hurtigst muligt opstilles en realistisk køreplan for fastlæggelsen af det fremtidige system af finansieringsordninger. |
| --- | --- |

1.13

EØSU bifalder den nye mulighed for effektiv afvikling af nødlidende finansieringsinstitutter i EU, som er et væsentligt element i gennemførelsen af det indre marked. Et europæisk system af finansieringsordninger vil sikre, at alle institutter er omfattet af lige effektive ordninger for afviklingsfinansiering, og samtidigt bidrage til stabiliteten i det indre marked og til sikringen af lige konkurrencevilkår. Udvalget så gerne, at der hurtigst muligt opstilles en realistisk køreplan for fastlæggelsen af det fremtidige system af finansieringsordninger.

| 1.14 | Under alle omstændigheder håber EØSU, at direktivet bidrager til målet om, at lovgivningen – til en start i landene i euroområdet – afpasses og samordnes bedre. |
| --- | --- |

1.14

Under alle omstændigheder håber EØSU, at direktivet bidrager til målet om, at lovgivningen – til en start i landene i euroområdet – afpasses og samordnes bedre.

2.   Indledning

| 2.1 | Kommissionen foreslår et direktiv (1), som fastlægger et effektivt regelsæt, der kan håndtere nødlidende banker på en velordnet måde og forhindre afsmitning til andre institutter ved at give de relevante myndigheder fælles, effektive værktøjer og beføjelser til forebyggende håndtering af bankkriser, således at den finansielle stabilitet bevares og skatteyderne i mindst muligt omfang påføres tab. I det foreliggende forslag gør Kommissionen nærmere rede for sine synspunkter om rammen for krisestyring i finanssektoren, som den har fremsat tidligere i en af sine meddelelser (2). Det nye regelsæt er udformet som et alternativ til de gældende procedurer for insolvensbehandling i medlemsstaterne og især til redningspakkerne og ligger på linje med de karakteristiske nøgleelementer i effektive afviklingsordninger for finansieringsinstitutter, som Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) (3) har udviklet, samt med de principper, der er opnået enighed om på G20-møderne. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen foreslår et direktiv (1), som fastlægger et effektivt regelsæt, der kan håndtere nødlidende banker på en velordnet måde og forhindre afsmitning til andre institutter ved at give de relevante myndigheder fælles, effektive værktøjer og beføjelser til forebyggende håndtering af bankkriser, således at den finansielle stabilitet bevares og skatteyderne i mindst muligt omfang påføres tab. I det foreliggende forslag gør Kommissionen nærmere rede for sine synspunkter om rammen for krisestyring i finanssektoren, som den har fremsat tidligere i en af sine meddelelser (2). Det nye regelsæt er udformet som et alternativ til de gældende procedurer for insolvensbehandling i medlemsstaterne og især til redningspakkerne og ligger på linje med de karakteristiske nøgleelementer i effektive afviklingsordninger for finansieringsinstitutter, som Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) (3) har udviklet, samt med de principper, der er opnået enighed om på G20-møderne.

| 2.2 | Redningspakker lægger enorme byrder på de offentlige finanser, skaber konkurrenceforvridning, øger moralsk hasard og anses nu generelt for at være en utilfredsstillende løsning i en situation, hvor en banklukning risikerer at få en dominoeffekt. Det foreslåede regelsæt forventes at:







  — | mindske skatteydernes tab i forbindelse med bankredninger |
| --- | --- | --- |

2.2

Redningspakker lægger enorme byrder på de offentlige finanser, skaber konkurrenceforvridning, øger moralsk hasard og anses nu generelt for at være en utilfredsstillende løsning i en situation, hvor en banklukning risikerer at få en dominoeffekt. Det foreslåede regelsæt forventes at:

—

mindske skatteydernes tab i forbindelse med bankredninger

| — | give offentlige myndigheder de nødvendige beføjelser i hænde til at gribe forebyggende ind tidligt og gennemføre afvikling af banker, der er i krise |
| --- | --- |

—

give offentlige myndigheder de nødvendige beføjelser i hænde til at gribe forebyggende ind tidligt og gennemføre afvikling af banker, der er i krise

| — | indføre afviklingsværktøjer, herunder bail in-værktøjet, som vil give afviklingsmyndighederne beføjelse til at nedskrive usikrede kreditorers fordringer på et nødlidende institut og konvertere gældsfordringer til egenkapital. |
| --- | --- |

—

indføre afviklingsværktøjer, herunder bail in-værktøjet, som vil give afviklingsmyndighederne beføjelse til at nedskrive usikrede kreditorers fordringer på et nødlidende institut og konvertere gældsfordringer til egenkapital.

| 2.3 | Den 12. september foreslog Kommissionen oprettelse af en fælles tilsynsmekanisme, som dækker bankerne i euroområdet. I sidste ende vil ansvaret for specifikke tilsynsopgaver vedrørende den finansielle stabilitet blandt alle banker i euroområdet ligge hos Den Europæiske Centralbank (ECB). De nationale tilsynsmyndigheder vil fortsat spille en vigtig rolle i det daglige tilsyn og i forberedelsen og gennemførelsen af ECB's beslutninger. ECB vil kunne træffe foranstaltninger til tidlig indgriben, når en bank ikke længere opfylder eller risikerer ikke at opfylde lovpligtige kapitalkrav. Når der er opnået enighed om de eksisterende indskudsgarantiordninger og forslaget til direktiv om genopretning og afvikling af kreditinstitutter, vil Kommissionen udarbejde et forslag til en fælles afviklingsmekanisme, som skal have til opgave at koordinere anvendelsen af afviklingsredskaber på banker i bankunionen. |
| --- | --- |

2.3

Den 12. september foreslog Kommissionen oprettelse af en fælles tilsynsmekanisme, som dækker bankerne i euroområdet. I sidste ende vil ansvaret for specifikke tilsynsopgaver vedrørende den finansielle stabilitet blandt alle banker i euroområdet ligge hos Den Europæiske Centralbank (ECB). De nationale tilsynsmyndigheder vil fortsat spille en vigtig rolle i det daglige tilsyn og i forberedelsen og gennemførelsen af ECB's beslutninger. ECB vil kunne træffe foranstaltninger til tidlig indgriben, når en bank ikke længere opfylder eller risikerer ikke at opfylde lovpligtige kapitalkrav. Når der er opnået enighed om de eksisterende indskudsgarantiordninger og forslaget til direktiv om genopretning og afvikling af kreditinstitutter, vil Kommissionen udarbejde et forslag til en fælles afviklingsmekanisme, som skal have til opgave at koordinere anvendelsen af afviklingsredskaber på banker i bankunionen.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Begivenhederne gennem de allerseneste år har vist, at bankkriser skal tackles tidligt for at forebygge bankkrak, så vidt det er muligt. Den triste lærestreg af den første krise i 2007 er, at et stort individuelt krak næsten altid fører til en systemisk krise med de velkendte sociale og økonomiske konsekvenser. Afvigelser fra de fastlagte og almindeligt anerkendte principper for konkurslovgivning er på den baggrund berettigede i offentlighedens interesse. |
| --- | --- |

3.1

Begivenhederne gennem de allerseneste år har vist, at bankkriser skal tackles tidligt for at forebygge bankkrak, så vidt det er muligt. Den triste lærestreg af den første krise i 2007 er, at et stort individuelt krak næsten altid fører til en systemisk krise med de velkendte sociale og økonomiske konsekvenser. Afvigelser fra de fastlagte og almindeligt anerkendte principper for konkurslovgivning er på den baggrund berettigede i offentlighedens interesse.

| 3.2 | I dag er procedurerne for afvikling af kreditinstitutter ikke harmoniseret på EU-plan, og EØSU bifalder lovgivningsforslaget om et regelsæt, som skal tackle bankkriser forebyggende, bevare den finansielle stabilitet og mindske presset på de offentlige finanser ved at indføre nye redskaber og procedurer. Udvalget er klar over, at de nye forebyggende foranstaltninger, tidlig indgriben og afviklingsredskaber og -procedurer næppe alene kan løse systemiske kriser, men hvis de anvendes hensigtsmæssigt og konsekvent, kan de måske medvirke til at forebygge dem. EØSU støtter indførelsen af genopretnings- og afviklingsredskaber, men advarer om, at nogle af dem (bail in) ikke er blevet testet i systemiske kriser, og at der ikke er nok erfaring med deres anvendelse, så de skal håndteres med særlig forsigtighed. |
| --- | --- |

3.2

I dag er procedurerne for afvikling af kreditinstitutter ikke harmoniseret på EU-plan, og EØSU bifalder lovgivningsforslaget om et regelsæt, som skal tackle bankkriser forebyggende, bevare den finansielle stabilitet og mindske presset på de offentlige finanser ved at indføre nye redskaber og procedurer. Udvalget er klar over, at de nye forebyggende foranstaltninger, tidlig indgriben og afviklingsredskaber og -procedurer næppe alene kan løse systemiske kriser, men hvis de anvendes hensigtsmæssigt og konsekvent, kan de måske medvirke til at forebygge dem. EØSU støtter indførelsen af genopretnings- og afviklingsredskaber, men advarer om, at nogle af dem (bail in) ikke er blevet testet i systemiske kriser, og at der ikke er nok erfaring med deres anvendelse, så de skal håndteres med særlig forsigtighed.

| 3.3 | EØSU bifalder dette forsøg på at fastlægge et regelsæt for håndtering af nødlidende banker på en velordnet måde og accepterer, at »på grund af denne systemiske risiko og institutternes vigtige økonomiske rolle kan almindelig insolvensbehandling i nogle tilfælde være uhensigtsmæssig...« (4). Udvalget erkender også, at når der i offentlighedens interesse skal foretages en velordnet afvikling af en nødlidende bank, må styringen overdrages til en særlig afviklingsmyndighed ved siden af den retslige myndighed. Afviklingsmyndigheden er faktisk en administrativ myndighed med beføjelser, som traditionelt er forbeholdt retslige myndigheder, og derfor kræver overførslen af beføjelser visse lovændringer. Denne overførsel af beføjelser kan få konsekvenser:






  — | Afviklingsmyndighedernes beføjelser fastlægges i EU i form af rammebestemmelser. |
| --- | --- | --- |

3.3

EØSU bifalder dette forsøg på at fastlægge et regelsæt for håndtering af nødlidende banker på en velordnet måde og accepterer, at »på grund af denne systemiske risiko og institutternes vigtige økonomiske rolle kan almindelig insolvensbehandling i nogle tilfælde være uhensigtsmæssig...« (4). Udvalget erkender også, at når der i offentlighedens interesse skal foretages en velordnet afvikling af en nødlidende bank, må styringen overdrages til en særlig afviklingsmyndighed ved siden af den retslige myndighed. Afviklingsmyndigheden er faktisk en administrativ myndighed med beføjelser, som traditionelt er forbeholdt retslige myndigheder, og derfor kræver overførslen af beføjelser visse lovændringer. Denne overførsel af beføjelser kan få konsekvenser:

—

Afviklingsmyndighedernes beføjelser fastlægges i EU i form af rammebestemmelser.

| — | På grundlag af EU-rammebestemmelserne fastlægges afviklingsmyndighedernes beføjelser af de nationale parlamenter, som samtidigt giver tilladelse til og regulerer overførslen af beføjelser fra retsmyndighederne til bankmyndighederne. |
| --- | --- |

—

På grundlag af EU-rammebestemmelserne fastlægges afviklingsmyndighedernes beføjelser af de nationale parlamenter, som samtidigt giver tilladelse til og regulerer overførslen af beføjelser fra retsmyndighederne til bankmyndighederne.

| — | Tredjeparters rettigheder er fastlagt i konkurslovgivningen. Den må ændres for at give plads for en særlig bankordning, eller de nationale parlamenter må vedtage en særskilt lovgivning. |
| --- | --- |

—

Tredjeparters rettigheder er fastlagt i konkurslovgivningen. Den må ændres for at give plads for en særlig bankordning, eller de nationale parlamenter må vedtage en særskilt lovgivning.

| — | Under alle omstændigheder anerkender Kommissionen, at en ændret lovgivning skal være i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og navnlig ejendomsretten, retten til effektive retsmidler og til en upartisk domstol. |
| --- | --- |

—

Under alle omstændigheder anerkender Kommissionen, at en ændret lovgivning skal være i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og navnlig ejendomsretten, retten til effektive retsmidler og til en upartisk domstol.

| 3.4 | EØSU accepterer Kommissionens konklusion om, at de omkostninger, regelsættet afstedkommer, er forbundet med en eventuel stigning i institutternes finansieringsomkostninger på grund af bortfaldet af den implicitte sikkerhed i form af statsstøtte og med udgifterne til afviklingsfonde. Udvalget deler Kommissionens bekymring for, at disse øgede omkostninger kan blive væltet over på kunderne eller aktionærerne ved at sænke renten på indskud, hæve udlånsrenten (5) og bankgebyrerne eller reducere aktieafkastet. Konsekvensanalysen, som Kommissionen har udarbejdet, fastslår, at skønt bankerne vil opleve en vis stigning i driftsomkostningerne, vil de samlede omkostninger ved drift og udarbejdelse af genopretnings- og afviklingsplaner være ubetydelige eller ikke af væsentlig betydning (6). |
| --- | --- |

3.4

EØSU accepterer Kommissionens konklusion om, at de omkostninger, regelsættet afstedkommer, er forbundet med en eventuel stigning i institutternes finansieringsomkostninger på grund af bortfaldet af den implicitte sikkerhed i form af statsstøtte og med udgifterne til afviklingsfonde. Udvalget deler Kommissionens bekymring for, at disse øgede omkostninger kan blive væltet over på kunderne eller aktionærerne ved at sænke renten på indskud, hæve udlånsrenten (5) og bankgebyrerne eller reducere aktieafkastet. Konsekvensanalysen, som Kommissionen har udarbejdet, fastslår, at skønt bankerne vil opleve en vis stigning i driftsomkostningerne, vil de samlede omkostninger ved drift og udarbejdelse af genopretnings- og afviklingsplaner være ubetydelige eller ikke af væsentlig betydning (6).

| 3.5 | Bankernes bekymring for, at omkostningerne langt fra vil være ubetydelige, er blevet imødegået af såvel Kommissionen som arbejdsmarkedets parter. Udvalget deler Kommissionen synspunkt om, at regelsættet har potentielle fordele på langt sigt. Omkostningerne for alle berørte parter på kort og mellemlangt sigt skal nøje evalueres og tages med i betragtning af de enkelte medlemsstater, når de udformer deres nationale regler, som må tage hensyn til deres egne specifikke behov og forhold. |
| --- | --- |

3.5

Bankernes bekymring for, at omkostningerne langt fra vil være ubetydelige, er blevet imødegået af såvel Kommissionen som arbejdsmarkedets parter. Udvalget deler Kommissionen synspunkt om, at regelsættet har potentielle fordele på langt sigt. Omkostningerne for alle berørte parter på kort og mellemlangt sigt skal nøje evalueres og tages med i betragtning af de enkelte medlemsstater, når de udformer deres nationale regler, som må tage hensyn til deres egne specifikke behov og forhold.

| 3.6 | EØSU hilser Kommissionens forslag om at oprette en bankunion med en fælles tilsynsmekanisme velkommen og mener, at det foreliggende regelsæt for genopretning og afvikling bør tilpasses den nye mekanisme. Samtidigt er udvalget klar over, at en kombination af et europæisk tilsyn og lokal afvikling nok ikke vil fungere godt, især ikke i tilfælde af, at systemisk vigtige kreditinstitutter, som opererer i flere medlemsstater, går konkurs. Ideelt set bør EU's kompetence på området bankregulering og -tilsyn suppleres med en EU-kompetence vedrørende afvikling og indskudsgaranti, (7). Kommissionen agter at foreslå en fælles afviklingsmekanisme (8), men i dag er det svært at vurdere, hvornår dette kan realiseres. |
| --- | --- |

3.6

EØSU hilser Kommissionens forslag om at oprette en bankunion med en fælles tilsynsmekanisme velkommen og mener, at det foreliggende regelsæt for genopretning og afvikling bør tilpasses den nye mekanisme. Samtidigt er udvalget klar over, at en kombination af et europæisk tilsyn og lokal afvikling nok ikke vil fungere godt, især ikke i tilfælde af, at systemisk vigtige kreditinstitutter, som opererer i flere medlemsstater, går konkurs. Ideelt set bør EU's kompetence på området bankregulering og -tilsyn suppleres med en EU-kompetence vedrørende afvikling og indskudsgaranti, (7). Kommissionen agter at foreslå en fælles afviklingsmekanisme (8), men i dag er det svært at vurdere, hvornår dette kan realiseres.

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Genopretnings- og afviklingsplaner

| 4.1.1 | Man bør være særligt opmærksom på behovet for menneskelige ressourcer. Udarbejdelse af genopretnings og afviklingsplaner er et højt specialiseret job, og fagfolk med den nødvendige ekspertise og erfaring er ikke let at finde blandt personalet i banker eller offentlige myndigheder. Et stort problem for tilsyns- og afviklingsmyndigheder vil være at skaffe tilstrækkelige menneskelige ressourcer med specifikke, højtudviklede faglige kvalifikationer. Dette problem kommer man ikke udenom, eftersom planernes pålidelighed og tilliden til ethvert passende indgreb beror på den høje faglige kvalitet af hele konstruktionen. |
| --- | --- |

4.1.1

Man bør være særligt opmærksom på behovet for menneskelige ressourcer. Udarbejdelse af genopretnings og afviklingsplaner er et højt specialiseret job, og fagfolk med den nødvendige ekspertise og erfaring er ikke let at finde blandt personalet i banker eller offentlige myndigheder. Et stort problem for tilsyns- og afviklingsmyndigheder vil være at skaffe tilstrækkelige menneskelige ressourcer med specifikke, højtudviklede faglige kvalifikationer. Dette problem kommer man ikke udenom, eftersom planernes pålidelighed og tilliden til ethvert passende indgreb beror på den høje faglige kvalitet af hele konstruktionen.

| 4.1.2 | EØSU accepterer forslaget om, at afviklingsmyndighederne i samråd med de kompetente myndigheder skal udarbejde og ajourføre afviklingsplaner mindst én gang årligt. Disse myndigheder skal opstille modeller for anvendelse af afviklingsværktøjerne. EØSU er overbevist om, at planlægningen og ajourføringen af afviklingen vil blive bedre, hvis bankerne også inddrages i processen som foreslået af Kommissionen i dens meddelelse COM(2010) 579 final (9) og konsekvensanalysen, som ledsager forslaget til direktiv (10), skønt det ikke udtrykkeligt nævnes i selve direktivet. Der bør i påkrævet fald også indhentes professionel rådgivning om relevante spørgsmål fra andre aktører, såsom forbrugerorganisationer, fagforeningsrepræsentanter osv., der kan blive berørt af afviklingsplanerne. |
| --- | --- |

4.1.2

EØSU accepterer forslaget om, at afviklingsmyndighederne i samråd med de kompetente myndigheder skal udarbejde og ajourføre afviklingsplaner mindst én gang årligt. Disse myndigheder skal opstille modeller for anvendelse af afviklingsværktøjerne. EØSU er overbevist om, at planlægningen og ajourføringen af afviklingen vil blive bedre, hvis bankerne også inddrages i processen som foreslået af Kommissionen i dens meddelelse COM(2010) 579 final (9) og konsekvensanalysen, som ledsager forslaget til direktiv (10), skønt det ikke udtrykkeligt nævnes i selve direktivet. Der bør i påkrævet fald også indhentes professionel rådgivning om relevante spørgsmål fra andre aktører, såsom forbrugerorganisationer, fagforeningsrepræsentanter osv., der kan blive berørt af afviklingsplanerne.

| 4.1.3 | Det er ikke nok at inddrage tilsyns- og afviklingsmyndighederne sammen med kreditinstitutterne, når planer skal vurderes i lyset af almene hensyn. Centralbankerne har de bedste forudsætninger for at udføre vurderinger af denne art. Vurderingen af, om individuelle genopretnings- og afviklingsplaner for flere institutter kan iværksættes samtidigt i systemiske situationer og, hvorvidt de individuelle løsninger vil påvirke det finansielle system som helhed i en national eller grænseoverskridende kontekst, kræver en makroprudentiel tilgang. I kraft af deres ekspertise og erfaring har centralbanker de bedste forudsætninger for at anlægge denne tilgang, og EØSU anbefaler at inddrage dem i vurderingen af genopretnings- og afviklingsplaner, hvis almene hensyn er berørt, idet deres uafhængighed skal respekteres fuldt ud. I fremtiden kan ECB måske i dens egenskab af både centralbank og fælles tilsynsmyndighed også foretage lignende vurderinger af bankplaner. |
| --- | --- |

4.1.3

Det er ikke nok at inddrage tilsyns- og afviklingsmyndighederne sammen med kreditinstitutterne, når planer skal vurderes i lyset af almene hensyn. Centralbankerne har de bedste forudsætninger for at udføre vurderinger af denne art. Vurderingen af, om individuelle genopretnings- og afviklingsplaner for flere institutter kan iværksættes samtidigt i systemiske situationer og, hvorvidt de individuelle løsninger vil påvirke det finansielle system som helhed i en national eller grænseoverskridende kontekst, kræver en makroprudentiel tilgang. I kraft af deres ekspertise og erfaring har centralbanker de bedste forudsætninger for at anlægge denne tilgang, og EØSU anbefaler at inddrage dem i vurderingen af genopretnings- og afviklingsplaner, hvis almene hensyn er berørt, idet deres uafhængighed skal respekteres fuldt ud. I fremtiden kan ECB måske i dens egenskab af både centralbank og fælles tilsynsmyndighed også foretage lignende vurderinger af bankplaner.

| 4.1.4 | Fortrolighedskravene vedrørende kreditinstitutter og deres genopretnings- og afviklingsplaner bør skærpes. Særlige bestemmelser i direktivet bør sikre, at alle myndigheder, institutter og aktører, som er med til at udarbejde, ajourføre og vurdere bankernes genopretnings- og afviklingsplaner, nøje respekterer den fortrolige karakter af den relevante information. |
| --- | --- |

4.1.4

Fortrolighedskravene vedrørende kreditinstitutter og deres genopretnings- og afviklingsplaner bør skærpes. Særlige bestemmelser i direktivet bør sikre, at alle myndigheder, institutter og aktører, som er med til at udarbejde, ajourføre og vurdere bankernes genopretnings- og afviklingsplaner, nøje respekterer den fortrolige karakter af den relevante information.

4.2   Koncernintern finansiel støtte

| 4.2.1 | EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser, som gør det muligt at indføre harmoniserede regler og betingelser for ydelse af koncernintern finansiel støtte, men henstiller samtidigt, at såvel erhververens som den overdragende enheds interesser og rettigheder bør beskyttes på en velafbalanceret måde, når der er uenighed mellem dem om støtten. EØSU støtter fuldt ud bestemmelsen i artikel 19, stk. 1, og påpeger, at kravet i artikel 19, stk. 1, litra f), bør udvides til også at omfatte et hvilket som helst højere egenkapital- og likviditetskrav, som måtte blive pålagt af tilsynsmyndigheden i det land, hvor den overdragende enhed er etableret. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser, som gør det muligt at indføre harmoniserede regler og betingelser for ydelse af koncernintern finansiel støtte, men henstiller samtidigt, at såvel erhververens som den overdragende enheds interesser og rettigheder bør beskyttes på en velafbalanceret måde, når der er uenighed mellem dem om støtten. EØSU støtter fuldt ud bestemmelsen i artikel 19, stk. 1, og påpeger, at kravet i artikel 19, stk. 1, litra f), bør udvides til også at omfatte et hvilket som helst højere egenkapital- og likviditetskrav, som måtte blive pålagt af tilsynsmyndigheden i det land, hvor den overdragende enhed er etableret.

4.3   Administration

| 4.3.1 | Det er som fastsat i artikel 24, stk. 1, de kompetente myndigheder, der afgør, om de udløsende kriterier for udpegelsen af en administrator er opfyldt (11). EØSU anerkender behovet for blødere udløsningsmekanismer og større fleksibilitet, som vil give de kompetente myndigheder en vis skønsmargen, men i betragtning af den store rolle og magt, som administratorerne får, vil vi gerne opfordre til at give institutterne større vished ved at opstille eksplicitte og mere klart definerede udløsende kriterier og mekanismer. Erfaringen har vist, at tidlige advarselssignaler ofte er af kvalitativ art, og om de opdages afhænger ikke så meget af computere og nøgletal, men derimod af tilsynsmyndighedernes erfaring og viden eller af effektiv overvågning. I sådanne tilfælde vil tilsynsmyndighederne i mangel af klart definerede regler, som fritager dem for ansvar for deres bedømmelse af situationen, måske tøve med at tage initiativet og dermed gå glip af en værdifuld mulighed for rettidig tidlig indgriben. Klart definerede udløsende kriterier og mekanismer er afgørende, også fordi tredjeparter i tilfælde af reel eller påstået dårlig forvaltning ikke alene kan holde administratoren personligt ansvarlig, men anlægge sag mod tilsynsmyndighederne for fejlbedømmelse af situationen i forbindelse med deres beslutning om tidlig indgriben eller deres valg af administrator. |
| --- | --- |

4.3.1

Det er som fastsat i artikel 24, stk. 1, de kompetente myndigheder, der afgør, om de udløsende kriterier for udpegelsen af en administrator er opfyldt (11). EØSU anerkender behovet for blødere udløsningsmekanismer og større fleksibilitet, som vil give de kompetente myndigheder en vis skønsmargen, men i betragtning af den store rolle og magt, som administratorerne får, vil vi gerne opfordre til at give institutterne større vished ved at opstille eksplicitte og mere klart definerede udløsende kriterier og mekanismer. Erfaringen har vist, at tidlige advarselssignaler ofte er af kvalitativ art, og om de opdages afhænger ikke så meget af computere og nøgletal, men derimod af tilsynsmyndighedernes erfaring og viden eller af effektiv overvågning. I sådanne tilfælde vil tilsynsmyndighederne i mangel af klart definerede regler, som fritager dem for ansvar for deres bedømmelse af situationen, måske tøve med at tage initiativet og dermed gå glip af en værdifuld mulighed for rettidig tidlig indgriben. Klart definerede udløsende kriterier og mekanismer er afgørende, også fordi tredjeparter i tilfælde af reel eller påstået dårlig forvaltning ikke alene kan holde administratoren personligt ansvarlig, men anlægge sag mod tilsynsmyndighederne for fejlbedømmelse af situationen i forbindelse med deres beslutning om tidlig indgriben eller deres valg af administrator.

| 4.3.2 | Direktivet fastlægger en bestemt rækkefølge i iværksættelsen af de forskellige former for tidlig indgriben. Udpegelsen af en administrator er en yderst påtrængende form for tidlig indgriben, som først må tages i anvendelse, når mildere indgreb er kommet til kort. Der kan dog være situationer, hvor der pludseligt indtræder en betydelig forværring af instituttets finansielle stilling, så en administrator må udpeges uden at afvente iværksættelsen af de mildere former for tidlig indgriben, der foreslås i artikel 23, stk. 1. I så fald bør det være muligt at udpege en administrator, selv om en af de udløsende kriterier, der er nævnt i artikel 24 (dvs. »...hvis andre foranstaltninger truffet i overensstemmelse med artikel 23 ikke er tilstrækkelige til at vende situationen...«), ikke er blevet opfyldt. |
| --- | --- |

4.3.2

Direktivet fastlægger en bestemt rækkefølge i iværksættelsen af de forskellige former for tidlig indgriben. Udpegelsen af en administrator er en yderst påtrængende form for tidlig indgriben, som først må tages i anvendelse, når mildere indgreb er kommet til kort. Der kan dog være situationer, hvor der pludseligt indtræder en betydelig forværring af instituttets finansielle stilling, så en administrator må udpeges uden at afvente iværksættelsen af de mildere former for tidlig indgriben, der foreslås i artikel 23, stk. 1. I så fald bør det være muligt at udpege en administrator, selv om en af de udløsende kriterier, der er nævnt i artikel 24 (dvs. »...hvis andre foranstaltninger truffet i overensstemmelse med artikel 23 ikke er tilstrækkelige til at vende situationen...«), ikke er blevet opfyldt.

| 4.3.3 | Udvalget vil gerne opfordre Kommissionen til at overveje et scenarium, hvor udpegelsen af en administrator risikerer at udløse stormløb på banker, og foreslå passende foranstaltninger for at forebygge sådanne. I visse tilfælde og situationer kan udpegelsen af en administrator være et signal til markedet om, at banken har alvorlige finansielle problemer, og dermed udløse stormløb på bankens indeståender. Situationen kan være endnu vanskeligere, hvis udpegelsen af flere administratorer for forskellige banker finder sted samtidigt på nationalt eller grænseoverskridende plan, og sektoren udsættes for stormløb og en tillidskrise. Udvalget er overbevist om, at der må indføjes visse bestemmelser i direktivet for at forhindre, at sådanne situationer opstår i fasen for tidlig indgriben. Den fremtidige fælles tilsynsmyndighed skulle være godt placeret og passende udstyret til effektivt at tackle sådanne situationer rettidigt. |
| --- | --- |

4.3.3

Udvalget vil gerne opfordre Kommissionen til at overveje et scenarium, hvor udpegelsen af en administrator risikerer at udløse stormløb på banker, og foreslå passende foranstaltninger for at forebygge sådanne. I visse tilfælde og situationer kan udpegelsen af en administrator være et signal til markedet om, at banken har alvorlige finansielle problemer, og dermed udløse stormløb på bankens indeståender. Situationen kan være endnu vanskeligere, hvis udpegelsen af flere administratorer for forskellige banker finder sted samtidigt på nationalt eller grænseoverskridende plan, og sektoren udsættes for stormløb og en tillidskrise. Udvalget er overbevist om, at der må indføjes visse bestemmelser i direktivet for at forhindre, at sådanne situationer opstår i fasen for tidlig indgriben. Den fremtidige fælles tilsynsmyndighed skulle være godt placeret og passende udstyret til effektivt at tackle sådanne situationer rettidigt.

4.4   Afvikling

| 4.4.1 | Afviklingsmyndighedernes beføjelser og opgaver trænger til at blive yderligere afklaret. Mens de kompetente myndigheder/tilsynsmyndigheder har ansvaret for tidlig indgriben, er det op til afviklingsmyndighederne at udvælge og anvende afviklingsværktøjerne. I nogle tilfælde er der dog visse beføjelser, som udøves af såvel tilsynsmyndigheder som afviklingsmyndigheder. For eksempel hedder det i artikel 27, stk. 1, litra a), at »...(hvis) ... den kompetente myndighed eller afviklingsmyndigheden har fastslået, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende«. Afhængigt af de valg, som medlemsstaterne træffer, vil tilsynsmyndighederne kunne udføre afviklingsmyndighedernes opgaver, men de to funktioner bør adskilles for at mindske risikoen for tilbageholdenhed (12). Udvalget vil gerne opfordre til en klar afgrænsning mellem tilsynsmyndighedernes og afviklingsmyndighedernes opgaver og ansvar og tidspunkterne for deres indgriben. Udvalget mener, at procedurerne for vurdering og underretning om betingelserne for afvikling bør baseres på klare afgrænsninger af de forskellige involverede myndigheders opgaver, og de bør forenkles for at fremskynde afgørelsen og gennemførelsen af afviklingen. |
| --- | --- |

4.4.1

Afviklingsmyndighedernes beføjelser og opgaver trænger til at blive yderligere afklaret. Mens de kompetente myndigheder/tilsynsmyndigheder har ansvaret for tidlig indgriben, er det op til afviklingsmyndighederne at udvælge og anvende afviklingsværktøjerne. I nogle tilfælde er der dog visse beføjelser, som udøves af såvel tilsynsmyndigheder som afviklingsmyndigheder. For eksempel hedder det i artikel 27, stk. 1, litra a), at »...(hvis) ... den kompetente myndighed eller afviklingsmyndigheden har fastslået, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende«. Afhængigt af de valg, som medlemsstaterne træffer, vil tilsynsmyndighederne kunne udføre afviklingsmyndighedernes opgaver, men de to funktioner bør adskilles for at mindske risikoen for tilbageholdenhed (12). Udvalget vil gerne opfordre til en klar afgrænsning mellem tilsynsmyndighedernes og afviklingsmyndighedernes opgaver og ansvar og tidspunkterne for deres indgriben. Udvalget mener, at procedurerne for vurdering og underretning om betingelserne for afvikling bør baseres på klare afgrænsninger af de forskellige involverede myndigheders opgaver, og de bør forenkles for at fremskynde afgørelsen og gennemførelsen af afviklingen.

| 4.4.2 | Kravet om, at et instituts ledelsesorgan skal underrette den kompetente myndighed, hvis den vurderer, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende, ville have været ganske rimeligt, hvis der ikke havde været tvivl om tidspunktet for ledelsesorganets underretning af den kompetente myndighed. Tidligere erfaringer har vist, at underretningen kan blive forsinket af forskellige grunde, såsom tvivl om, hvorvidt kapitalkravsreglerne er opfyldt. EØSU mener, at hvis det helt overlades til bankens ledelse at tage initiativet, kan afviklingsmyndighedens beslutning blive truffet for sent. Artikel 74 bør gøre det helt klart, at tilsynsmyndighederne har ret til og mulighed for at informere afviklingsmyndigheden uden at afvente underretning fra bankens ledelse, hvis de vurderer, at de udløsende kriterier for afvikling er opfyldt, men underretningen lader vente på sig. Artikel 101, stk. 1, litra (d), og stk. 2, bør pålægge medlemsstaterne at idømme bankernes ledelse store bøder for enhver overtrædelse af bestemmelserne i artikel 74, stk. 1, og ikke artikel 73, stk. 1, som det fremgår af direktivet. |
| --- | --- |

4.4.2

Kravet om, at et instituts ledelsesorgan skal underrette den kompetente myndighed, hvis den vurderer, at instituttet er nødlidende eller forventeligt nødlidende, ville have været ganske rimeligt, hvis der ikke havde været tvivl om tidspunktet for ledelsesorganets underretning af den kompetente myndighed. Tidligere erfaringer har vist, at underretningen kan blive forsinket af forskellige grunde, såsom tvivl om, hvorvidt kapitalkravsreglerne er opfyldt. EØSU mener, at hvis det helt overlades til bankens ledelse at tage initiativet, kan afviklingsmyndighedens beslutning blive truffet for sent. Artikel 74 bør gøre det helt klart, at tilsynsmyndighederne har ret til og mulighed for at informere afviklingsmyndigheden uden at afvente underretning fra bankens ledelse, hvis de vurderer, at de udløsende kriterier for afvikling er opfyldt, men underretningen lader vente på sig. Artikel 101, stk. 1, litra (d), og stk. 2, bør pålægge medlemsstaterne at idømme bankernes ledelse store bøder for enhver overtrædelse af bestemmelserne i artikel 74, stk. 1, og ikke artikel 73, stk. 1, som det fremgår af direktivet.

| 4.4.3 | Artikel 27, stk. 1, litra c), omhandler situationer, hvor »en afviklingsforanstaltning er nødvendig ud fra almene hensyn«. Vurderingen af almene hensyn er noget, som centralbanker har de bedste forudsætninger for at bidrage til i kraft af deres ekspertise og erfaring med at vurdere finansiel stabilitet, videreførelse af væsentlige ydelser, beskyttelse af offentlige midler og beskyttelse af indskydere. Det er på sin plads at medtage dem blandt de myndigheder, som skal vurdere, om udløsningskriterierne er blevet opfyldt, men dette bør kunne ske på et tidligere stade, især når der foretages vurderinger af flere institutter i en national eller grænseoverskridende kontekst. Måske vil ECB i den fremtidige bankunion – i tæt samarbejde med Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici – være bedre placeret og bedre udstyret til at foretage lignende vurderinger i lyset af almene hensyn i dens egenskab af både centralbank og fælles tilsynsmyndighed. Den mulige indførelse af en fælles afviklingsmekanisme vil være særligt nyttig i denne forbindelse. |
| --- | --- |

4.4.3

Artikel 27, stk. 1, litra c), omhandler situationer, hvor »en afviklingsforanstaltning er nødvendig ud fra almene hensyn«. Vurderingen af almene hensyn er noget, som centralbanker har de bedste forudsætninger for at bidrage til i kraft af deres ekspertise og erfaring med at vurdere finansiel stabilitet, videreførelse af væsentlige ydelser, beskyttelse af offentlige midler og beskyttelse af indskydere. Det er på sin plads at medtage dem blandt de myndigheder, som skal vurdere, om udløsningskriterierne er blevet opfyldt, men dette bør kunne ske på et tidligere stade, især når der foretages vurderinger af flere institutter i en national eller grænseoverskridende kontekst. Måske vil ECB i den fremtidige bankunion – i tæt samarbejde med Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici – være bedre placeret og bedre udstyret til at foretage lignende vurderinger i lyset af almene hensyn i dens egenskab af både centralbank og fælles tilsynsmyndighed. Den mulige indførelse af en fælles afviklingsmekanisme vil være særligt nyttig i denne forbindelse.

| 4.4.4 | I offentlighedens interesse bør der i tilfælde af, at en bank får finansielle problemer, foretages en anden allokering af tab end den gængse ved insolvensbehandling. Derfor opstiller forslaget et specifikt hierarki over krav, hvor aktionærerne kommer først, fulgt af usikrede kreditorer i en faldende orden som fastsat i artikel 43. EØSU har ingen indvendinger mod det foreslåede hierarki for krav, men vil gerne gøre opmærksom på, at »kreditorer« også – teknisk og juridisk set – er samtlige indskydere/kunder. Bortset fra »berørte kreditorer« giver artikel 2 ingen definition af »kreditorer« og »indskydere« i deres forskellige former. EØSU så gerne klare definitioner af disse begreber, især når det betænkes, at prioriteringen af indskydere i kreditorrækkefølgen i dag ikke er harmoniseret i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.4.4

I offentlighedens interesse bør der i tilfælde af, at en bank får finansielle problemer, foretages en anden allokering af tab end den gængse ved insolvensbehandling. Derfor opstiller forslaget et specifikt hierarki over krav, hvor aktionærerne kommer først, fulgt af usikrede kreditorer i en faldende orden som fastsat i artikel 43. EØSU har ingen indvendinger mod det foreslåede hierarki for krav, men vil gerne gøre opmærksom på, at »kreditorer« også – teknisk og juridisk set – er samtlige indskydere/kunder. Bortset fra »berørte kreditorer« giver artikel 2 ingen definition af »kreditorer« og »indskydere« i deres forskellige former. EØSU så gerne klare definitioner af disse begreber, især når det betænkes, at prioriteringen af indskydere i kreditorrækkefølgen i dag ikke er harmoniseret i medlemsstaterne.

| 4.4.5 | Offentlige indskud behandles forskelligt i medlemsstaterne. De kan indgå i eller være udelukket fra de nedskrivningsrelevante passiver, der kan være omfattet af bail in, alt efter, om de hører med i de dækkede indskud – op til et vist beløb – og alt efter, om de er securiserede. Desuden er offentlige indskud, som er nedskrivningsrelevante og kan være omfattet af bail in, faktisk skatteydernes penge. Men hvordan kan en bail in-foranstaltning, som bruger offentlige midler, egentlig defineres som »bail in«? |
| --- | --- |

4.4.5

Offentlige indskud behandles forskelligt i medlemsstaterne. De kan indgå i eller være udelukket fra de nedskrivningsrelevante passiver, der kan være omfattet af bail in, alt efter, om de hører med i de dækkede indskud – op til et vist beløb – og alt efter, om de er securiserede. Desuden er offentlige indskud, som er nedskrivningsrelevante og kan være omfattet af bail in, faktisk skatteydernes penge. Men hvordan kan en bail in-foranstaltning, som bruger offentlige midler, egentlig defineres som »bail in«?

| 4.4.6 | Forslaget giver afviklingsmyndigheden vide beføjelser til at fastlægge, i hvilken rækkefølge passiverne skal afvikles. Afviklingsmyndigheden har endda beføjelse til at nedskrive kommercielle handelskreditter, hvis de bedømmes som ikke værende »væsentlige for den daglige drift af instituttets aktiviteter« (artikel 38, stk. 2, litra e), ii), hvilket betyder, at en cateringleverandør eller et hotel kan få deres krav nedskrevet, hvis afviklingsmyndigheden fastslår, at sådanne tjenester ikke er »væsentlige«.
  Lige vilkår for kreditorer er en hovedhjørnesten i alle insolvensprocedurer og skal også respekteres i dette tilfælde. |
| --- | --- |

4.4.6

Forslaget giver afviklingsmyndigheden vide beføjelser til at fastlægge, i hvilken rækkefølge passiverne skal afvikles. Afviklingsmyndigheden har endda beføjelse til at nedskrive kommercielle handelskreditter, hvis de bedømmes som ikke værende »væsentlige for den daglige drift af instituttets aktiviteter« (artikel 38, stk. 2, litra e), ii), hvilket betyder, at en cateringleverandør eller et hotel kan få deres krav nedskrevet, hvis afviklingsmyndigheden fastslår, at sådanne tjenester ikke er »væsentlige«.
  Lige vilkår for kreditorer er en hovedhjørnesten i alle insolvensprocedurer og skal også respekteres i dette tilfælde.

| 4.4.7 | EØSU forstår behovet for at sikre, at kreditinstitutter på deres statuskonti har en tilstrækkelig mængde nedskrivningsrelevante passiver, som kan være omfattet af bail in-beføjelserne. Udstedelsen af nedskrivningsrelevante gældsinstrumenter kan være en vanskelig opgave, eftersom forskellen mellem efterstillet gæld og usikret foranstillet gæld vil blive udvisket. På mindre udviklede markeder kan det være endnu vanskeligere, dyrt og endda umuligt i krisetider, især under systemiske kriser. Udvalget anbefaler, at forslaget om harmoniseret anvendelse af minimumskravet for gældsnedskrivningsrelevante passiver på EU-niveau, som skal fastlægges af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, bør overvejes nøje og vurderes under hensyntagen til udviklingen af det lokale kapitalmarked i hver medlemsstat. |
| --- | --- |

4.4.7

EØSU forstår behovet for at sikre, at kreditinstitutter på deres statuskonti har en tilstrækkelig mængde nedskrivningsrelevante passiver, som kan være omfattet af bail in-beføjelserne. Udstedelsen af nedskrivningsrelevante gældsinstrumenter kan være en vanskelig opgave, eftersom forskellen mellem efterstillet gæld og usikret foranstillet gæld vil blive udvisket. På mindre udviklede markeder kan det være endnu vanskeligere, dyrt og endda umuligt i krisetider, især under systemiske kriser. Udvalget anbefaler, at forslaget om harmoniseret anvendelse af minimumskravet for gældsnedskrivningsrelevante passiver på EU-niveau, som skal fastlægges af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter, bør overvejes nøje og vurderes under hensyntagen til udviklingen af det lokale kapitalmarked i hver medlemsstat.

| 4.4.8 | Bail in-værktøjet bør beskrives nærmere og afklares. For at modvirke usikkerhed blandt investorer mest muligt bør der indføres klare regler for nedskrivningsrelevante passiver og tærskelkriterier for bail-in. |
| --- | --- |

4.4.8

Bail in-værktøjet bør beskrives nærmere og afklares. For at modvirke usikkerhed blandt investorer mest muligt bør der indføres klare regler for nedskrivningsrelevante passiver og tærskelkriterier for bail-in.

4.5   Juridiske spørgsmål: tredjeparters rettigheder

| 4.5.1 | Tredjeparters rettigheder synes at være blevet nedprioriteret i forhold til de rettigheder, de har i henhold til insolvenslovgivningen i de fleste medlemsstater. Den betragtning, at offentlighedens interesse har forrang frem for beskyttelsen af private rettigheder og allokeringen af tab, følger en anden logik. Artikel 78 gør det muligt at anmode om domstolsprøvelse af afviklingsmyndighedernes beslutning, men kun for så vidt angår lovligheden af beslutningen om afvikling, måden hvorpå den pågældende beslutning er blevet gennemført og størrelsen af en eventuel kompensation. Afviklingsmyndighedernes beslutninger kan ikke stoppes eller gøres til genstand for nogen form for automatisk suspendering. Selv hvis en afviklingsbeslutning annulleres, er tredjeparters rettigheder begrænset til kompensation for det tab, de har lidt (artikel 78, stk. 2, litra d)). |
| --- | --- |

4.5.1

Tredjeparters rettigheder synes at være blevet nedprioriteret i forhold til de rettigheder, de har i henhold til insolvenslovgivningen i de fleste medlemsstater. Den betragtning, at offentlighedens interesse har forrang frem for beskyttelsen af private rettigheder og allokeringen af tab, følger en anden logik. Artikel 78 gør det muligt at anmode om domstolsprøvelse af afviklingsmyndighedernes beslutning, men kun for så vidt angår lovligheden af beslutningen om afvikling, måden hvorpå den pågældende beslutning er blevet gennemført og størrelsen af en eventuel kompensation. Afviklingsmyndighedernes beslutninger kan ikke stoppes eller gøres til genstand for nogen form for automatisk suspendering. Selv hvis en afviklingsbeslutning annulleres, er tredjeparters rettigheder begrænset til kompensation for det tab, de har lidt (artikel 78, stk. 2, litra d)).

| 4.5.2 | I hastesager, hvor der f.eks. er fare for, at en bank bliver nødlidende, er den almindelige insolvensbehandling ikke nogen god løsning, men den brede vifte af beføjelser, som afviklingsmyndighederne udstyres med – hvortil kommer en begrænset regresret for tredjeparter – rejser tvivl om det foreslåede regelsæts juridiske fundament. I mange medlemsstater, især dem, hvis retssystemer bygger på sædvaneret, vil domstolene nok værne om deres egne beføjelser til at behandle sager om prøvelse af lovligheden af en beslutning truffet af en administrativ myndighed, når en privatperson eller gruppe kan godtgøre, at de har lidt tab som følge af den beslutning. |
| --- | --- |

4.5.2

I hastesager, hvor der f.eks. er fare for, at en bank bliver nødlidende, er den almindelige insolvensbehandling ikke nogen god løsning, men den brede vifte af beføjelser, som afviklingsmyndighederne udstyres med – hvortil kommer en begrænset regresret for tredjeparter – rejser tvivl om det foreslåede regelsæts juridiske fundament. I mange medlemsstater, især dem, hvis retssystemer bygger på sædvaneret, vil domstolene nok værne om deres egne beføjelser til at behandle sager om prøvelse af lovligheden af en beslutning truffet af en administrativ myndighed, når en privatperson eller gruppe kan godtgøre, at de har lidt tab som følge af den beslutning.

| 4.5.3 | Den bekymring, der udtrykkes i ovenstående punkt, er blevet imødegået i forskellige kredse, både med juridiske og sociale argumenter. Derfor vil EØSU overlade dette spørgsmål til lovgivningsinstansernes vurdering. Dog henledes opmærksomheden på et aspekt af en vis betydning: Hvis nogen mener, at afviklingsmyndigheden eller administratorerne har optrådt med grov embedsforseelse, er det kun dommerne, som nyder godt af en slags immunitet for afgørelser truffet i retten, men ingen lov eller forordning kan udvide dette privilegium til en administrativ myndighed såsom afviklingsmyndigheden, der i så fald kan blive holdt juridisk ansvarlig for tab. I så fald vil ethvert beløb, der udbetales i erstatning, være offentlige midler. |
| --- | --- |

4.5.3

Den bekymring, der udtrykkes i ovenstående punkt, er blevet imødegået i forskellige kredse, både med juridiske og sociale argumenter. Derfor vil EØSU overlade dette spørgsmål til lovgivningsinstansernes vurdering. Dog henledes opmærksomheden på et aspekt af en vis betydning: Hvis nogen mener, at afviklingsmyndigheden eller administratorerne har optrådt med grov embedsforseelse, er det kun dommerne, som nyder godt af en slags immunitet for afgørelser truffet i retten, men ingen lov eller forordning kan udvide dette privilegium til en administrativ myndighed såsom afviklingsmyndigheden, der i så fald kan blive holdt juridisk ansvarlig for tab. I så fald vil ethvert beløb, der udbetales i erstatning, være offentlige midler.

4.6   Afviklingsfinansiering

| 4.6.1 | Kommissionen har allerede behandlet afviklingsfinansiering i to meddelelser – om Bankafviklingsfonde og om En EU-ramme for krisestyring i finanssektoren (13). Det foreliggende forslag til direktiv udbygger forslagene i de to tidligere meddelelser. EØSU har allerede fremsat sine synspunkter om disse meddelelser i to udtalelser (14). I begge tilfælde har udvalget givet sin støtte til Kommissionens forslag om at indføre et harmoniseret netværk af nationale afviklingsfonde baseret på ex ante-bidrag og har anbefalet at konstruere netværket forsigtigt under hensyntagen til de specifikke forhold i hver medlemsstat. |
| --- | --- |

4.6.1

Kommissionen har allerede behandlet afviklingsfinansiering i to meddelelser – om Bankafviklingsfonde og om En EU-ramme for krisestyring i finanssektoren (13). Det foreliggende forslag til direktiv udbygger forslagene i de to tidligere meddelelser. EØSU har allerede fremsat sine synspunkter om disse meddelelser i to udtalelser (14). I begge tilfælde har udvalget givet sin støtte til Kommissionens forslag om at indføre et harmoniseret netværk af nationale afviklingsfonde baseret på ex ante-bidrag og har anbefalet at konstruere netværket forsigtigt under hensyntagen til de specifikke forhold i hver medlemsstat.

| 4.6.2 | Direktivet foreslår, at afviklingsomkostninger, som ikke betales af aktionærer og kreditorer, skal dækkes af banksektoren gennem tilførsel af yderligere midler. Indskudsgarantifonden kan blive bedt om at træde til om nødvendigt. EØSU bifalder indførelsen af harmoniserede finansieringsregler baseret på ex ante-bidrag til indskudsgaranti- og afviklingsfonden. Kriterierne for ex ante-finansiering af afvikling synes at være passende og realistiske i den nuværende situation. De økonomiske og finansielle vilkår kan dog uventet ændre sig, som vi har set i de seneste år. I betragtning af, at en afviklingsfond vil være ti år om at dække omkostningerne fuldt ud, foreslår EØSU, at der indføres en bestemmelse om, at kriterierne for ex ante-bidrag kan revideres fra tid til anden. |
| --- | --- |

4.6.2

Direktivet foreslår, at afviklingsomkostninger, som ikke betales af aktionærer og kreditorer, skal dækkes af banksektoren gennem tilførsel af yderligere midler. Indskudsgarantifonden kan blive bedt om at træde til om nødvendigt. EØSU bifalder indførelsen af harmoniserede finansieringsregler baseret på ex ante-bidrag til indskudsgaranti- og afviklingsfonden. Kriterierne for ex ante-finansiering af afvikling synes at være passende og realistiske i den nuværende situation. De økonomiske og finansielle vilkår kan dog uventet ændre sig, som vi har set i de seneste år. I betragtning af, at en afviklingsfond vil være ti år om at dække omkostningerne fuldt ud, foreslår EØSU, at der indføres en bestemmelse om, at kriterierne for ex ante-bidrag kan revideres fra tid til anden.

| 4.6.3 | EØSU forstår behovet for solidaritet og godtager forslaget om låntagning mellem finansieringsordninger (artikel 97) og gensidiggørelse af nationale finansieringsordninger i tilfælde af afvikling af koncerner (artikel 98). Imidlertid vil det være vanskeligt at gennemføre forslaget om gensidiggørelse af finansieringsordninger, førend disse har nået deres målkapacitet og en vis grad af harmonisering. De fleste medlemsstater kan gå med til, at deres afviklings- og indskudsgarantifonde baseres på ex ante-finansiering, men ex post-finansiering foretrækkes stadig af nogle medlemsstater. Bestemmelserne i artikel 97, stk. 2, og artikel 98 vil være problematiske for lande, hvor det ikke er tilladt for centralbankerne at yde lån i henhold til artikel 96 og 98. Udvalget vil gerne opfordre Kommissionen til at tage initiativ til specifikke tiltag og henstillinger for at overvinde problemerne og sætte tempoet i harmoniseringsprocessen op. |
| --- | --- |

4.6.3

EØSU forstår behovet for solidaritet og godtager forslaget om låntagning mellem finansieringsordninger (artikel 97) og gensidiggørelse af nationale finansieringsordninger i tilfælde af afvikling af koncerner (artikel 98). Imidlertid vil det være vanskeligt at gennemføre forslaget om gensidiggørelse af finansieringsordninger, førend disse har nået deres målkapacitet og en vis grad af harmonisering. De fleste medlemsstater kan gå med til, at deres afviklings- og indskudsgarantifonde baseres på ex ante-finansiering, men ex post-finansiering foretrækkes stadig af nogle medlemsstater. Bestemmelserne i artikel 97, stk. 2, og artikel 98 vil være problematiske for lande, hvor det ikke er tilladt for centralbankerne at yde lån i henhold til artikel 96 og 98. Udvalget vil gerne opfordre Kommissionen til at tage initiativ til specifikke tiltag og henstillinger for at overvinde problemerne og sætte tempoet i harmoniseringsprocessen op.

| 4.6.4 | Selv om der kan være potentielle fordele ved den mulige synergi i en fælles indskudsgaranti- og afviklingsfond, vil dette nok være en vanskelig opgave for nogle medlemsstater i dag, hvor mange indskudsgarantifonde er underfinansierede. Udvalget ser positivt på Kommissionens tilgang, som lader det være op til hver enkelt medlemsstat at afgøre, om den vil have en eller to finansieringsordninger (fonde). Samtidigt anbefaler EØSU, at direktivet indfører bestemmelser, som kan sikre, at indskudsgarantifonden til enhver tid kan opfylde sin vigtigste funktion, nemlig at beskytte private indskydere. |
| --- | --- |

4.6.4

Selv om der kan være potentielle fordele ved den mulige synergi i en fælles indskudsgaranti- og afviklingsfond, vil dette nok være en vanskelig opgave for nogle medlemsstater i dag, hvor mange indskudsgarantifonde er underfinansierede. Udvalget ser positivt på Kommissionens tilgang, som lader det være op til hver enkelt medlemsstat at afgøre, om den vil have en eller to finansieringsordninger (fonde). Samtidigt anbefaler EØSU, at direktivet indfører bestemmelser, som kan sikre, at indskudsgarantifonden til enhver tid kan opfylde sin vigtigste funktion, nemlig at beskytte private indskydere.

4.6.5   EØSU glæder sig over Kommissionens indsats for at oprette et europæisk system af finansieringsordninger, som skal sikre, at alle kreditinstitutter i EU er omfattet af lige effektive regler om afviklingsfinansiering. Sikring af effektiv afviklingsfinansiering på samme vilkår i alle medlemsstater er i hver enkelt medlemsstats bedste interesse og til gavn for det indre finansielle marked, eftersom det bidrager til stabilitet og lige konkurrencevilkår. Udvalget vil gerne opfordre til, at der hurtigst muligt opstilles en realistisk køreplan for fastlæggelsen af det fremtidige system af afviklingsfinansieringsordninger.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 280 final.

1

(2)  COM(2010) 579 final.

2

(3)  Se dokumentet fra FSB »Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions«, oktober 2011.

3

(4)  COM(2012) 280 final, Begrundelse, s. 4.

4

(5)  Kommissionen har vurderet, at højere finansieringsomkostninger kan få indvirkning på investeringerne og reducere BNP-væksten med 0,1-0,4 % årligt. Se Kommissionens konsekvensanalyse, SWD(2012) 166, s. 26, og SWD(2012) 167, s. 64 (foreligger ikke på dansk).

5

(6)  Idem, s. 68.

6

(7)  Se ESRB, »Reports of the Advisory Scientific Committee, Forbearance, resolution and deposit insurance«, Nr. 1/juli 2012, s. 23.

7

(8)  Se COM(2012) 510 final.

8

(9)  Se COM(2010) 579 final, En EU-ramme for krisestyring i finanssektoren, s. 6.

9

(10)  Se Kommissionens konsekvensanalyse, SWD(2012) 166, s. 26, og SWD(2012) 167, s. 64 (foreligger ikke på dansk).

10

(11)  De kompetente myndigheder skal vurdere, om der er sket en »betydelig forværring af et instituts finansielle situation«, »alvorlige overtrædelser af love...«, »alvorlige administrative uregelmæssigheder, og ... andre foranstaltninger truffet i overensstemmelse med artikel 23 ikke er tilstrækkelige til at vende situationen...«.

11

betydelig

alvorlige

alvorlige

(12)  COM(2010) 579 final forklarer, at hver medlemsstat skal udpege en afviklingsmyndighed, som skal udøve afviklingsbeføjelserne. På den måde kan medlemsstaterne beholde de eksisterende nationale ordninger, i henhold til hvilke finansministeriet, centralbanken eller indskudsgarantiordningen kan være ansvarlige for afvikling. Kommissionen har dog konstateret, at i mange jurisdiktioner er afviklingsmyndighederne tilstrækkeligt adskilt fra tilsynsmyndighederne, og mener, at en sådan adskillelse er vigtig for at mindske risikoen for tilbageholdenhed. Afviklingsmyndighederne bør være administrative og ikke retlige organer.

12

(13)  Se COM(2010) 254 final og COM(2010) 579 final.

13

(14)  Se EØSU's udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Den Europæiske Centralbank om Bankafviklingsfonde, EUT C 107 af 6.4.2011, s. 16, og EØSU's udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Centralbank om En EU-ramme for krisestyring i finanssektoren, EUT C 248 af 25.8.2011, s. 101.

14

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/76 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/76

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006

COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD)

2013/C 44/13

Ordfører: M. Stefano MALLIA

Medordfører: M. Gerfried GRUBER

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede hhv. den 27. september 2012 og den 22. oktober 2012 under henvisning til artikel 177 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond, som er omfattet af den fælles strategiske ramme, om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006«

COM(2012) 496 final — 2011/0276 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som vedtog sin udtalelse den 21. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 154 stemmer for, 3 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Samhørighedspolitikken er en af EU's grundlæggende politikker, hvis hovedformål er at opnå økonomisk, social og territorial konvergens i hele EU og i alle dens medlemsstater. EØSU er enigt i, at de politiske mål for de fonde, der er omfattet af den fælles strategiske ramme (i det følgende benævnt »FSR-fondene«) bør bringes på linje med Europa 2020-strategien. Det må imidlertid ikke medføre en svækkelse af konvergensen, som er den vigtigste målsætning for EU's samhørighedspolitik. |
| --- | --- |

1.1

Samhørighedspolitikken er en af EU's grundlæggende politikker, hvis hovedformål er at opnå økonomisk, social og territorial konvergens i hele EU og i alle dens medlemsstater. EØSU er enigt i, at de politiske mål for de fonde, der er omfattet af den fælles strategiske ramme (i det følgende benævnt »FSR-fondene«) bør bringes på linje med Europa 2020-strategien. Det må imidlertid ikke medføre en svækkelse af konvergensen, som er den vigtigste målsætning for EU's samhørighedspolitik.

| 1.2 | Da samhørighedspolitikken er den vigtigste kilde til vækst og et middel til opnåelse af Europa 2020-strategiens mål, især for de lande, som er hårdest ramt af den nuværende krise, bør de finansielle midler til denne politik opretholdes på mindst det nuværende niveau og fordeles mellem medlemsstaterne på retfærdig vis for at sikre, at støtten til de mindst udviklede medlemsstater ikke reduceres. |
| --- | --- |

1.2

Da samhørighedspolitikken er den vigtigste kilde til vækst og et middel til opnåelse af Europa 2020-strategiens mål, især for de lande, som er hårdest ramt af den nuværende krise, bør de finansielle midler til denne politik opretholdes på mindst det nuværende niveau og fordeles mellem medlemsstaterne på retfærdig vis for at sikre, at støtten til de mindst udviklede medlemsstater ikke reduceres.

| 1.3 | EØSU bakker op om etableringen af en fælles strategisk ramme (FSR), som skal forbedre koordineringen og komplementariteten mellem EU's vigtigste finansieringsinstrumenter. En effektiv fælles strategisk ramme vil også ophæve de unødvendige og uvirksomme skel, der på nuværende tidspunkt hersker mellem de vigtigste fonde. |
| --- | --- |

1.3

EØSU bakker op om etableringen af en fælles strategisk ramme (FSR), som skal forbedre koordineringen og komplementariteten mellem EU's vigtigste finansieringsinstrumenter. En effektiv fælles strategisk ramme vil også ophæve de unødvendige og uvirksomme skel, der på nuværende tidspunkt hersker mellem de vigtigste fonde.

| 1.4 | EØSU udtrykker bekymring over, at det trækker ud med at opnå politisk enighed om lovgivningspakken om samhørighedspolitikken, herunder FSR, hvilket kan få negative følger for udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og dermed forringe chancerne for, at programmeringsperioden 2014-2020 kommer effektivt fra start. |
| --- | --- |

1.4

EØSU udtrykker bekymring over, at det trækker ud med at opnå politisk enighed om lovgivningspakken om samhørighedspolitikken, herunder FSR, hvilket kan få negative følger for udarbejdelsen af partnerskabsaftaler og dermed forringe chancerne for, at programmeringsperioden 2014-2020 kommer effektivt fra start.

| 1.5 | De vejledende aktioner med høj europæisk merværdi, som er beskrevet i de enkelte tematiske mål, skal give prioritet til investeringer, der øger den socioøkonomiske og territoriale konvergens i hele EU. Desuden er det vigtigt, at de vejledende aktioner ikke betragtes som en udtømmende liste, så der er plads til landespecifikke løsninger. |
| --- | --- |

1.5

De vejledende aktioner med høj europæisk merværdi, som er beskrevet i de enkelte tematiske mål, skal give prioritet til investeringer, der øger den socioøkonomiske og territoriale konvergens i hele EU. Desuden er det vigtigt, at de vejledende aktioner ikke betragtes som en udtømmende liste, så der er plads til landespecifikke løsninger.

| 1.6 | I FSR er der lagt stor vægt på gennemførelse af flerfondsprojekter, hvilket er en vigtig forbedring i forhold til programmeringsperioden 2007-2013. Der er imidlertid ingen henvisninger til gennemførelsen af projekter med flere tematiske mål, der har stort potentiale til at skabe øget merværdi. FSR bør udtrykkeligt tillade denne mulighed. |
| --- | --- |

1.6

I FSR er der lagt stor vægt på gennemførelse af flerfondsprojekter, hvilket er en vigtig forbedring i forhold til programmeringsperioden 2007-2013. Der er imidlertid ingen henvisninger til gennemførelsen af projekter med flere tematiske mål, der har stort potentiale til at skabe øget merværdi. FSR bør udtrykkeligt tillade denne mulighed.

| 1.7 | Den højere grad af koordinering, som FSR forudsætter, må imidlertid mindske den administrative byrde for de myndigheder, der har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen, samt for modtagerne. Koordinationen skal styrkes både internt i medlemsstaterne og i Kommissionen med henblik på at udnytte synergier mellem politikker og instrumenter og for at mindske overlapning, kompleksitet og bureaukrati. Kommissionen må foretage en indgående undersøgelse af de nye administrative procedurer, inden de iværksættes i praksis. |
| --- | --- |

1.7

Den højere grad af koordinering, som FSR forudsætter, må imidlertid mindske den administrative byrde for de myndigheder, der har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen, samt for modtagerne. Koordinationen skal styrkes både internt i medlemsstaterne og i Kommissionen med henblik på at udnytte synergier mellem politikker og instrumenter og for at mindske overlapning, kompleksitet og bureaukrati. Kommissionen må foretage en indgående undersøgelse af de nye administrative procedurer, inden de iværksættes i praksis.

| 1.8 | Det organiserede civilsamfund (1) skal deltage i udformningen af partnerskabsaftalerne på en hensigtsmæssig måde. Kommissionen skal anerkende, at de enkelte medlemsstater og regioner har deres egne mekanismer og strukturer for inddragelse af civilsamfundet, men samtidig overvåge disse processer. Skulle det vise sig, at civilsamfundet ikke er blevet inddraget ordentligt, bør Kommissionen først acceptere partnerskabsaftalen, når der er rettet op på problemet. |
| --- | --- |

1.8

Det organiserede civilsamfund (1) skal deltage i udformningen af partnerskabsaftalerne på en hensigtsmæssig måde. Kommissionen skal anerkende, at de enkelte medlemsstater og regioner har deres egne mekanismer og strukturer for inddragelse af civilsamfundet, men samtidig overvåge disse processer. Skulle det vise sig, at civilsamfundet ikke er blevet inddraget ordentligt, bør Kommissionen først acceptere partnerskabsaftalen, når der er rettet op på problemet.

| 1.9 | Partnerskabsprincippet må dog ikke begrænses til programmeringsfasen, men skal også anvendes i gennemførelses-, overvågnings- og evalueringsfasen. |
| --- | --- |

1.9

Partnerskabsprincippet må dog ikke begrænses til programmeringsfasen, men skal også anvendes i gennemførelses-, overvågnings- og evalueringsfasen.

| 1.10 | Partnerskabsaftalerne vedrørende Europa 2020-strategien bør ikke fokusere på de landespecifikke henstillinger. De bør snarere bygge på andre aspekter som de nationale reformprogrammer, der er afstemt til de særlige forhold i de enkelte medlemsstater i modsætning til de landespecifikke henstillinger, som ikke nødvendigvis tilpasses til den enkelte medlemsstats særlige situation. Partnerskabsaftalerne bør også fokusere på nationale strategier for fattigdomsbekæmpelse og ligestilling mellem kønnene, nationale handicapstrategier samt strategier for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.10

Partnerskabsaftalerne vedrørende Europa 2020-strategien bør ikke fokusere på de landespecifikke henstillinger. De bør snarere bygge på andre aspekter som de nationale reformprogrammer, der er afstemt til de særlige forhold i de enkelte medlemsstater i modsætning til de landespecifikke henstillinger, som ikke nødvendigvis tilpasses til den enkelte medlemsstats særlige situation. Partnerskabsaftalerne bør også fokusere på nationale strategier for fattigdomsbekæmpelse og ligestilling mellem kønnene, nationale handicapstrategier samt strategier for bæredygtig udvikling.

| 1.11 | Det vil kræve større fleksibilitet at give medlemsstaterne mulighed for at reagere mest effektivt på de fælles mål, der fastsættes, og samtidig tage hensyn til særlige territoriale, økonomiske og sociale vilkår. Desuden skal den fælles strategiske ramme udtrykkeligt anerkende særlige territoriale forhold, som påvirker gennemførelsen af FSR-fondene. |
| --- | --- |

1.11

Det vil kræve større fleksibilitet at give medlemsstaterne mulighed for at reagere mest effektivt på de fælles mål, der fastsættes, og samtidig tage hensyn til særlige territoriale, økonomiske og sociale vilkår. Desuden skal den fælles strategiske ramme udtrykkeligt anerkende særlige territoriale forhold, som påvirker gennemførelsen af FSR-fondene.

2.   Indledning

| 2.1 | Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) er de fem EU-fonde, som forvaltes af medlemsstaterne og Kommissionen. Kommissionen foreslår, at man forfølger de enkelte fondes mål mere effektivt ved at koordinere fondene bedre, så man undgår overlapninger og skaber størst mulig synergi. |
| --- | --- |

2.1

Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) er de fem EU-fonde, som forvaltes af medlemsstaterne og Kommissionen. Kommissionen foreslår, at man forfølger de enkelte fondes mål mere effektivt ved at koordinere fondene bedre, så man undgår overlapninger og skaber størst mulig synergi.

| 2.2 | Med henblik på at lette udviklingen af partnerskabsaftalerne og de operative programmer foreslår Kommissionen, at der etableres en fælles strategisk ramme, som skal øge samhørigheden mellem de fem fonde med hensyn til de politiske forpligtelser, der er indgået som led i Europa 2020-strategien og investeringer på lokalt plan. FSR bygger på 11 tematiske målsætninger, som er fastsat i forordningen om fælles bestemmelser. |
| --- | --- |

2.2

Med henblik på at lette udviklingen af partnerskabsaftalerne og de operative programmer foreslår Kommissionen, at der etableres en fælles strategisk ramme, som skal øge samhørigheden mellem de fem fonde med hensyn til de politiske forpligtelser, der er indgået som led i Europa 2020-strategien og investeringer på lokalt plan. FSR bygger på 11 tematiske målsætninger, som er fastsat i forordningen om fælles bestemmelser.

| 2.3 | Formålet med FSR er at forbedre koordineringen og sikre en mere målrettet brug af EU's fonde. En fælles strategisk ramme vil også ophæve de unødvendige og uvirksomme skel, der på nuværende tidspunkt hersker mellem fondene. Det er et positivt skridt, som bør medføre, at samhørighedspolitikken bliver mere effektiv og dermed får større indflydelse. EØSU bakker fuldt og helt op om denne udvikling. |
| --- | --- |

2.3

Formålet med FSR er at forbedre koordineringen og sikre en mere målrettet brug af EU's fonde. En fælles strategisk ramme vil også ophæve de unødvendige og uvirksomme skel, der på nuværende tidspunkt hersker mellem fondene. Det er et positivt skridt, som bør medføre, at samhørighedspolitikken bliver mere effektiv og dermed får større indflydelse. EØSU bakker fuldt og helt op om denne udvikling.

3.   Iværksættelse og vedtagelse af FSR

| 3.1 | Der er brug for klare retningslinjer for, hvordan FSR-fondene mest effektivt kan fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst i partnerskabsaftalerne. |
| --- | --- |

3.1

Der er brug for klare retningslinjer for, hvordan FSR-fondene mest effektivt kan fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst i partnerskabsaftalerne.

| 3.2 | Som reaktion på de betænkeligheder, Europa-Parlamentet og Rådet har fremført, foreslår Kommissionen at opdele nogle elementer i FSR i i) et nyt bilag til forordningen om fælles bestemmelser og ii) en delegeret retsakt, som hovedsageligt indeholder »vejledende aktioner med høj europæisk merværdi«. |
| --- | --- |

3.2

Som reaktion på de betænkeligheder, Europa-Parlamentet og Rådet har fremført, foreslår Kommissionen at opdele nogle elementer i FSR i i) et nyt bilag til forordningen om fælles bestemmelser og ii) en delegeret retsakt, som hovedsageligt indeholder »vejledende aktioner med høj europæisk merværdi«.

| 3.3 | EØSU støtter Kommissionens strategi under forudsætning af, at den sikrer følgende:






  — | hurtigere vedtagelse af FSR, |
| --- | --- | --- |

3.3

EØSU støtter Kommissionens strategi under forudsætning af, at den sikrer følgende:

—

hurtigere vedtagelse af FSR,

| — | tydeligere signaler om, hvad der kan finansieres, og hvad der ikke kan finansieres, |
| --- | --- |

—

tydeligere signaler om, hvad der kan finansieres, og hvad der ikke kan finansieres,

| — | medlemsstaternes mulighed for at iværksætte foranstaltninger med fokus på særlige territoriale spørgsmål. |
| --- | --- |

—

medlemsstaternes mulighed for at iværksætte foranstaltninger med fokus på særlige territoriale spørgsmål.

| 3.4 | Kommissionen foreslår dog også, at alle komponenter i FSR, som findes i enten bilaget eller den delegerede retsakt, til gengæld skal kunne ændres af en delegeret retsakt. EØSU mener, at dette er uacceptabelt og modvirker hensigten med at lade de vigtigste FSR-komponenter indgå i et bilag til forordningen om fælles bestemmelser. |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen foreslår dog også, at alle komponenter i FSR, som findes i enten bilaget eller den delegerede retsakt, til gengæld skal kunne ændres af en delegeret retsakt. EØSU mener, at dette er uacceptabelt og modvirker hensigten med at lade de vigtigste FSR-komponenter indgå i et bilag til forordningen om fælles bestemmelser.

| 3.5 | Kommissionens rolle mht. hvad der udgør en
  teknisk
  i modsætning til en mere
  substantiel
  ændring skal fastlægges klart i forordningen, så man undgår eventuelle fortolkningsproblemer. |
| --- | --- |

3.5

Kommissionens rolle mht. hvad der udgør en
  teknisk
  i modsætning til en mere
  substantiel
  ændring skal fastlægges klart i forordningen, så man undgår eventuelle fortolkningsproblemer.

| 3.6 | EØSU udtrykker bekymring over, at det trækker ud med at opnå politisk enighed om samhørighedspolitikken, herunder FSR. Hvis processen forsinkes yderligere, kan det få konsekvenser for udarbejdelsen af partnerskabsaftalerne og dermed påvirke chancerne for, at programmeringsperioden 2014-2020 kommer effektivt fra start. |
| --- | --- |

3.6

EØSU udtrykker bekymring over, at det trækker ud med at opnå politisk enighed om samhørighedspolitikken, herunder FSR. Hvis processen forsinkes yderligere, kan det få konsekvenser for udarbejdelsen af partnerskabsaftalerne og dermed påvirke chancerne for, at programmeringsperioden 2014-2020 kommer effektivt fra start.

| 3.7 | Arten og formen af den foreslåede partnerskabsaftale skal defineres klart. Forordningen om fælles bestemmelser indeholder oplysninger om de komponenter, der skal indgå i partnerskabsaftalerne, men det er uvist, præcist hvilket format dokumentet får. |
| --- | --- |

3.7

Arten og formen af den foreslåede partnerskabsaftale skal defineres klart. Forordningen om fælles bestemmelser indeholder oplysninger om de komponenter, der skal indgå i partnerskabsaftalerne, men det er uvist, præcist hvilket format dokumentet får.

4.   Koblinger mellem samhørighedspolitikken og Europa 2020-strategien

| 4.1 | Europa 2020-strategien blev vedtaget for at fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Det er åbenlyst, at FSR-fondene kan yde et positivt bidrag til at nå Europa 2020-strategiens overordnede mål. Derfor er det et logisk skridt at afstemme de politiske mål for FSR-fondene med Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

4.1

Europa 2020-strategien blev vedtaget for at fremme intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Det er åbenlyst, at FSR-fondene kan yde et positivt bidrag til at nå Europa 2020-strategiens overordnede mål. Derfor er det et logisk skridt at afstemme de politiske mål for FSR-fondene med Europa 2020-strategien.

| 4.2 | Europa 2020-strategien er helt afgørende for at opnå den rette balance mellem forsvarlig budgetdisciplin og vækst og udvikling i Den Europæiske Union. Opnåelse af Europa 2020-strategiens mål bliver en større udfordring for de mindre udviklede medlemsstater i Den Europæiske Union. Især vil medlemsstater, som håndhæver ansvarlig budgetdisciplin få brug for støtte og beviser på solidaritet fra EU's side via samhørighedspolitikken. Finansieringen skal fastholdes på i hvert fald det nuværende niveau, og ingen form for lofter er acceptable. |
| --- | --- |

4.2

Europa 2020-strategien er helt afgørende for at opnå den rette balance mellem forsvarlig budgetdisciplin og vækst og udvikling i Den Europæiske Union. Opnåelse af Europa 2020-strategiens mål bliver en større udfordring for de mindre udviklede medlemsstater i Den Europæiske Union. Især vil medlemsstater, som håndhæver ansvarlig budgetdisciplin få brug for støtte og beviser på solidaritet fra EU's side via samhørighedspolitikken. Finansieringen skal fastholdes på i hvert fald det nuværende niveau, og ingen form for lofter er acceptable.

| 4.3 | EØSU støtter denne tilgang og fastholder, at alle EU's politikker skal fokusere på at opnå den hårdt tiltrængte vækst. Det betyder, at EØSU også er af den faste overbevisning, at de centrale mål – økonomisk, social og territorial integration – fortsat skal have øverste prioritet i EU's samhørighedspolitik. Samhørighedspolitikkens merværdi må på ingen måde sættes på spil. |
| --- | --- |

4.3

EØSU støtter denne tilgang og fastholder, at alle EU's politikker skal fokusere på at opnå den hårdt tiltrængte vækst. Det betyder, at EØSU også er af den faste overbevisning, at de centrale mål – økonomisk, social og territorial integration – fortsat skal have øverste prioritet i EU's samhørighedspolitik. Samhørighedspolitikkens merværdi må på ingen måde sættes på spil.

| 4.4 | Det er EØSU's klare overbevisning, at de vejledende aktioner med høj europæisk merværdi, som er fastsat i overensstemmelse med de enkelte tematiske mål, skal give prioritet til initiativer, der øger den socioøkonomiske og territoriale udvikling i hele EU. |
| --- | --- |

4.4

Det er EØSU's klare overbevisning, at de vejledende aktioner med høj europæisk merværdi, som er fastsat i overensstemmelse med de enkelte tematiske mål, skal give prioritet til initiativer, der øger den socioøkonomiske og territoriale udvikling i hele EU.

5.   Den tematiske strategi

| 5.1 | EØSU bifalder Kommissionens forslag om tematisk koncentration som middel til at modvirke opsplitningen af indsatsen. Der er brug for en nøje koordinering mellem de forskellige FSR-fonde og alle andre EU-programmer og -initiativer. |
| --- | --- |

5.1

EØSU bifalder Kommissionens forslag om tematisk koncentration som middel til at modvirke opsplitningen af indsatsen. Der er brug for en nøje koordinering mellem de forskellige FSR-fonde og alle andre EU-programmer og -initiativer.

| 5.2 | I forbindelse med FSR bør man præcisere og bekræfte, at det er op til medlemsstaterne at beslutte, hvilke fonde man primært vil satse på, når det gælder om at opnå de centrale målsætninger inden for de enkelte temaområder. |
| --- | --- |

5.2

I forbindelse med FSR bør man præcisere og bekræfte, at det er op til medlemsstaterne at beslutte, hvilke fonde man primært vil satse på, når det gælder om at opnå de centrale målsætninger inden for de enkelte temaområder.

| 5.3 | De centrale mål i FSR ændres ikke, men fleksibiliteten skal sættes i højsædet. Partnerskabsaftalerne skal tage hensyn til de lokale og regionale interesser. Der skal være mulighed for at bevilge støtte til specifikke regionale prioriteter. EØSU har den klare holdning, at nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet fortsat skal spille en afgørende rolle i gennemførelsen af EU's samhørighedspolitik. |
| --- | --- |

5.3

De centrale mål i FSR ændres ikke, men fleksibiliteten skal sættes i højsædet. Partnerskabsaftalerne skal tage hensyn til de lokale og regionale interesser. Der skal være mulighed for at bevilge støtte til specifikke regionale prioriteter. EØSU har den klare holdning, at nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet fortsat skal spille en afgørende rolle i gennemførelsen af EU's samhørighedspolitik.

| 5.4 | De forskellige tematiske målsætninger fastlægger foranstaltninger, som skal iværksættes inden for rammerne af de enkelte fonde, men man bør afklare komplementaritetsaspektet, fordi det ikke fremgår tydeligt, hvilke af de instrumenter, der foreslås i forbindelse med de forskellige fonde og foranstaltninger, der kompletterer hinanden. EØSU mener, at de foreslåede foranstaltninger under de enkelte tematiske målsætninger skal give prioritet til investeringer, der styrker den socioøkonomiske samhørighed. Det er afgørende, at der kan tilføjes vejledende aktioner, så der levnes plads til landespecifikke løsninger. |
| --- | --- |

5.4

De forskellige tematiske målsætninger fastlægger foranstaltninger, som skal iværksættes inden for rammerne af de enkelte fonde, men man bør afklare komplementaritetsaspektet, fordi det ikke fremgår tydeligt, hvilke af de instrumenter, der foreslås i forbindelse med de forskellige fonde og foranstaltninger, der kompletterer hinanden. EØSU mener, at de foreslåede foranstaltninger under de enkelte tematiske målsætninger skal give prioritet til investeringer, der styrker den socioøkonomiske samhørighed. Det er afgørende, at der kan tilføjes vejledende aktioner, så der levnes plads til landespecifikke løsninger.

| 5.5 | EØSU mener, at de 11 temaer, som beskrives i forordningen om fælles bestemmelser, er relevante, men at man bør indkredse nogle centrale temaer, som alle medlemsstaterne skal fokusere på. Ud over disse centrale temaer bør alle medlemsstater have tilstrækkeligt spillerum til at afstemme deres egne partnerskabsaftaler efter andre temaer (fra den på forhånd fastlagte liste), som er relevante for det enkelte land. |
| --- | --- |

5.5

EØSU mener, at de 11 temaer, som beskrives i forordningen om fælles bestemmelser, er relevante, men at man bør indkredse nogle centrale temaer, som alle medlemsstaterne skal fokusere på. Ud over disse centrale temaer bør alle medlemsstater have tilstrækkeligt spillerum til at afstemme deres egne partnerskabsaftaler efter andre temaer (fra den på forhånd fastlagte liste), som er relevante for det enkelte land.

| 5.6 | Ud over de nuværende 11 temaer bør listen omfatte følgende specifikke temaer:






  1. | bedre adgang for handicappede og bevægelseshæmmede, |
| --- | --- | --- |

5.6

Ud over de nuværende 11 temaer bør listen omfatte følgende specifikke temaer:

1.

bedre adgang for handicappede og bevægelseshæmmede,

| 2. | kapacitetsopbygning hos aktører inden for samhørighedspolitikken (2), |
| --- | --- |

2.

kapacitetsopbygning hos aktører inden for samhørighedspolitikken (2),

| 3. | håndtering af den demografiske udfordring. |
| --- | --- |

3.

håndtering af den demografiske udfordring.

Disse nye temaområder bør indarbejdes i forordningen om fælles bestemmelser.

| 5.7 | På nuværende tidspunkt indeholder det fjerde tematiske mål ingen foranstaltninger vedrørende bæredygtige transportmetoder og transportforvaltningssystemer (støtte til overgangen til en lavemissionsøkonomi). I betragtning af transportens betydning for emissionerne bør man rette op på dette. |
| --- | --- |

5.7

På nuværende tidspunkt indeholder det fjerde tematiske mål ingen foranstaltninger vedrørende bæredygtige transportmetoder og transportforvaltningssystemer (støtte til overgangen til en lavemissionsøkonomi). I betragtning af transportens betydning for emissionerne bør man rette op på dette.

| 5.8 | De tematiske mål er fastlagt i artikel 9 i forordningen om fælles bestemmelser, mens de fondsspecifikke investeringsprioriteter for hver enkelt FSR-fond er fastlagt i de respektive forordningsforslag. De tematiske mål og de fondsspecifikke investeringsprioriteter stemmer ikke helt overens, hvilket skaber usikkerhed og muligvis forvirring om, hvilket mål man skal følge. Problemet bliver ikke mindre presserende af, at processen omkring partnerskabsaftalerne allerede er indledt i nogle medlemsstater. |
| --- | --- |

5.8

De tematiske mål er fastlagt i artikel 9 i forordningen om fælles bestemmelser, mens de fondsspecifikke investeringsprioriteter for hver enkelt FSR-fond er fastlagt i de respektive forordningsforslag. De tematiske mål og de fondsspecifikke investeringsprioriteter stemmer ikke helt overens, hvilket skaber usikkerhed og muligvis forvirring om, hvilket mål man skal følge. Problemet bliver ikke mindre presserende af, at processen omkring partnerskabsaftalerne allerede er indledt i nogle medlemsstater.

| 5.9 | FSR lægger stor vægt på gennemførelse af flerfondsprojekter, men indeholder imidlertid ingen henvisninger til gennemførelsen af projekter med flere tematiske mål, som har stort potentiale til at skabe øget merværdi. FSR bør udtrykkeligt tillade denne mulighed. |
| --- | --- |

5.9

FSR lægger stor vægt på gennemførelse af flerfondsprojekter, men indeholder imidlertid ingen henvisninger til gennemførelsen af projekter med flere tematiske mål, som har stort potentiale til at skabe øget merværdi. FSR bør udtrykkeligt tillade denne mulighed.

6.   Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og Samhørighedsfonden

| 6.1 | EØSU har allerede gjort udførligt rede for sine synspunkter om de to fonde i udtalelserne om hhv. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (3) og Samhørighedsfonden (4). |
| --- | --- |

6.1

EØSU har allerede gjort udførligt rede for sine synspunkter om de to fonde i udtalelserne om hhv. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (3) og Samhørighedsfonden (4).

| 6.2 | Den Europæiske Fond for Regionaludvikling er øremærket til at bidrage til alle 11 tematiske mål. |
| --- | --- |

6.2

Den Europæiske Fond for Regionaludvikling er øremærket til at bidrage til alle 11 tematiske mål.

| 6.3 | Det fremgår ikke klart, hvad det fastlagte »fokus« nøjagtigt indebærer. Skal man prioritere ét fokusområde højere end andre, eller skal man overlade beslutningen til medlemsstaterne? Der skal ikke herske tvivl om, at EØSU hælder til den sidste mulighed, eftersom den giver mulighed for at vedtage lande- eller regionsspecifikke tilgange. |
| --- | --- |

6.3

Det fremgår ikke klart, hvad det fastlagte »fokus« nøjagtigt indebærer. Skal man prioritere ét fokusområde højere end andre, eller skal man overlade beslutningen til medlemsstaterne? Der skal ikke herske tvivl om, at EØSU hælder til den sidste mulighed, eftersom den giver mulighed for at vedtage lande- eller regionsspecifikke tilgange.

| 6.4 | EØSU er af den faste overbevisning, at EFRU først og fremmest skal fortsætte med at yde den nødvendige støtte til SMV'er. Denne støtte bør bestå i levering af finansieringsinstrumenter, etablering af SMV-netværk samt levering af den nødvendige infrastruktur (5). |
| --- | --- |

6.4

EØSU er af den faste overbevisning, at EFRU først og fremmest skal fortsætte med at yde den nødvendige støtte til SMV'er. Denne støtte bør bestå i levering af finansieringsinstrumenter, etablering af SMV-netværk samt levering af den nødvendige infrastruktur (5).

| 6.5 | EØSU er imidlertid bekymret over forslaget om helt at udelukke store virksomheder fra at få tildelt midler fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. Store virksomheder er vigtige kilder til FoU, og gennemførelse af FoU bør derfor være støtteberettiget. Ellers risikerer vi, at situationen – som i forvejen er alvorlig – forværres yderligere, så Europa for alvor sakker bagud i forhold til konkurrenter som USA og Japan. |
| --- | --- |

6.5

EØSU er imidlertid bekymret over forslaget om helt at udelukke store virksomheder fra at få tildelt midler fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling. Store virksomheder er vigtige kilder til FoU, og gennemførelse af FoU bør derfor være støtteberettiget. Ellers risikerer vi, at situationen – som i forvejen er alvorlig – forværres yderligere, så Europa for alvor sakker bagud i forhold til konkurrenter som USA og Japan.

| 6.6 | Eftersom de finansielle ressourcer ikke kan øges særligt markant, mener EØSU, at det vil kunne give større gevinst at definere mere præcise målsætninger og sikre, at de foreslåede investeringsprioriteter knyttes tættere til målsætningerne (6). |
| --- | --- |

6.6

Eftersom de finansielle ressourcer ikke kan øges særligt markant, mener EØSU, at det vil kunne give større gevinst at definere mere præcise målsætninger og sikre, at de foreslåede investeringsprioriteter knyttes tættere til målsætningerne (6).

| 6.7 | Samhørighedsfonden er øremærket til at bidrage til fire tematiske områder vedrørende miljø, bæredygtig udvikling og transport (TEN-T). |
| --- | --- |

6.7

Samhørighedsfonden er øremærket til at bidrage til fire tematiske områder vedrørende miljø, bæredygtig udvikling og transport (TEN-T).

| 6.8 | For at undgå tidligere fejltagelser, hvor Samhørighedsfonden blev spredt ud over for mange projekter, ønsker EØSU endnu engang at understrege sin opfordring om øget koncentration om større projekter, som forventes at bidrage væsentligt til at mindske ulighederne mellem medlemsstaterne og til at opnå social, territorial og økonomisk samhørighed. |
| --- | --- |

6.8

For at undgå tidligere fejltagelser, hvor Samhørighedsfonden blev spredt ud over for mange projekter, ønsker EØSU endnu engang at understrege sin opfordring om øget koncentration om større projekter, som forventes at bidrage væsentligt til at mindske ulighederne mellem medlemsstaterne og til at opnå social, territorial og økonomisk samhørighed.

| 6.9 | Når disse store projekter iværksættes, skal medlemsstaterne sikre, at der er konsistens og komplementaritet med andre EU-fonde og -initiativer (såsom Connecting Europe-faciliteten, LIFE-programmet og de forskellige makroregionale strategier) for at sikre, at det fulde potentiale i de forskellige fonde og initiativer kan udfoldes. Det er f.eks. utroligt vigtigt, når det gælder udviklingen af energi- og transportinfrastruktur. Det er afgørende, at de forskellige instrumenter er kompatible og ikke konkurrerer indbyrdes. |
| --- | --- |

6.9

Når disse store projekter iværksættes, skal medlemsstaterne sikre, at der er konsistens og komplementaritet med andre EU-fonde og -initiativer (såsom Connecting Europe-faciliteten, LIFE-programmet og de forskellige makroregionale strategier) for at sikre, at det fulde potentiale i de forskellige fonde og initiativer kan udfoldes. Det er f.eks. utroligt vigtigt, når det gælder udviklingen af energi- og transportinfrastruktur. Det er afgørende, at de forskellige instrumenter er kompatible og ikke konkurrerer indbyrdes.

7.   Den Europæiske Socialfond

| 7.1 | Den Europæiske Socialfond er øremærket til at bidrage til fire tematiske mål: i) beskæftigelse og arbejdskraftens mobilitet, ii) uddannelse, kvalifikationer og livslang læring, iii) fremme af social inklusion bekæmpelse af fattigdom samt iv) styrkelse af den institutionelle kapacitet. Den forventes dog også at bidrage til de andre tematiske målsætninger. |
| --- | --- |

7.1

Den Europæiske Socialfond er øremærket til at bidrage til fire tematiske mål: i) beskæftigelse og arbejdskraftens mobilitet, ii) uddannelse, kvalifikationer og livslang læring, iii) fremme af social inklusion bekæmpelse af fattigdom samt iv) styrkelse af den institutionelle kapacitet. Den forventes dog også at bidrage til de andre tematiske målsætninger.

| 7.2 | Dette er i overensstemmelse med EØSU's synspunkter, som udvalget gav udtryk for i udtalelsen om »Den Europæiske Socialfond« (7), hvor vi skrev, at ESF burde være det foretrukne instrument for gennemførelse af Europa 2020-strategien, navnlig når det gælder beskæftigelse, uddannelse, social inklusion og bekæmpelse af fattigdom. Dette synspunkt er særligt relevant nu, hvor vi oplever stigende arbejdsløshed og et hidtil uset tab af arbejdspladser. |
| --- | --- |

7.2

Dette er i overensstemmelse med EØSU's synspunkter, som udvalget gav udtryk for i udtalelsen om »Den Europæiske Socialfond« (7), hvor vi skrev, at ESF burde være det foretrukne instrument for gennemførelse af Europa 2020-strategien, navnlig når det gælder beskæftigelse, uddannelse, social inklusion og bekæmpelse af fattigdom. Dette synspunkt er særligt relevant nu, hvor vi oplever stigende arbejdsløshed og et hidtil uset tab af arbejdspladser.

| 7.3 | Udvalget går stærkt ind for forslaget om, at mindst 20 % af de samlede nationale midler fra ESF skal afsættes til social inklusion og bekæmpelse af fattigdom. |
| --- | --- |

7.3

Udvalget går stærkt ind for forslaget om, at mindst 20 % af de samlede nationale midler fra ESF skal afsættes til social inklusion og bekæmpelse af fattigdom.

8.   Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne.

| 8.1 | På baggrund af reformen af den fælles landbrugspolitik for perioden 2014-2020, forslaget til en ny flerårig finansiel ramme 2014-2020 og den nuværende økonomiske situation har Kommissionen fremsat et forslag om en ny ELFUL-forordning (8). Den nye ELFUL-forordning støtter prioriteterne i Europa 2020-strategien, bygger på forslaget til forordningen om fælles bestemmelser og er i overensstemmelse med rammen for økonomisk styring i EU. |
| --- | --- |

8.1

På baggrund af reformen af den fælles landbrugspolitik for perioden 2014-2020, forslaget til en ny flerårig finansiel ramme 2014-2020 og den nuværende økonomiske situation har Kommissionen fremsat et forslag om en ny ELFUL-forordning (8). Den nye ELFUL-forordning støtter prioriteterne i Europa 2020-strategien, bygger på forslaget til forordningen om fælles bestemmelser og er i overensstemmelse med rammen for økonomisk styring i EU.

| 8.2 | I sin udtalelse om reformpakken vedrørende den fælles landbrugspolitik (9) bifaldt EØSU forslaget om, at den fælles landbrugspolitik i højere grad tilpasses til Europa 2020-strategien og bæredygtighedsstrategien for udvikling af landdistrikterne. |
| --- | --- |

8.2

I sin udtalelse om reformpakken vedrørende den fælles landbrugspolitik (9) bifaldt EØSU forslaget om, at den fælles landbrugspolitik i højere grad tilpasses til Europa 2020-strategien og bæredygtighedsstrategien for udvikling af landdistrikterne.

| 8.3 | Det er imidlertid vigtigt, at medlemsstaterne er i stand til selv at opstille prioriteter på en fleksibel måde for at opnå balance mellem på den ene side at overholde de specifikke mål for den fælles landbrugspolitik som fastsat i traktaterne og på den anden side at styrke Europa 2020-strategien. Det skal til hver en tid sikres, at der er sammenhæng mellem disse to søjler. |
| --- | --- |

8.3

Det er imidlertid vigtigt, at medlemsstaterne er i stand til selv at opstille prioriteter på en fleksibel måde for at opnå balance mellem på den ene side at overholde de specifikke mål for den fælles landbrugspolitik som fastsat i traktaterne og på den anden side at styrke Europa 2020-strategien. Det skal til hver en tid sikres, at der er sammenhæng mellem disse to søjler.

| 8.4 | På nuværende tidspunkt er det usikkert, i hvor høj grad ELFUL's prioriteter kan forenes med prioriteterne i FSR. Foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af ELFUL, bør derfor skabe incitamenter for landbrugere, skovejere og andre, der agter at bidrage til jobskabelse, jobsikring og økonomisk vækst, og på samme tid opnå bæredygtig udvikling og afbøde klimaændringer. |
| --- | --- |

8.4

På nuværende tidspunkt er det usikkert, i hvor høj grad ELFUL's prioriteter kan forenes med prioriteterne i FSR. Foranstaltninger, der iværksættes inden for rammerne af ELFUL, bør derfor skabe incitamenter for landbrugere, skovejere og andre, der agter at bidrage til jobskabelse, jobsikring og økonomisk vækst, og på samme tid opnå bæredygtig udvikling og afbøde klimaændringer.

| 8.5 | Dette bør suppleres af en stærk forbindelse til det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed for at øge den grønne vækst i alle EU's landdistrikter. |
| --- | --- |

8.5

Dette bør suppleres af en stærk forbindelse til det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed for at øge den grønne vækst i alle EU's landdistrikter.

| 8.6 | Inden for rammerne af ELFUL skal mindst 25 % af midlerne afsættes til foranstaltninger vedrørende miljø og klimaændringer, hvilket EØSU har udtrykt tilfredshed med. Det virker imidlertid en smule overdrevet i denne sammenhæng at øremærke 20 % af midlerne til klimaforanstaltninger, hvorfor dette spørgsmål bør uddybes inden for rammerne af FSR. |
| --- | --- |

8.6

Inden for rammerne af ELFUL skal mindst 25 % af midlerne afsættes til foranstaltninger vedrørende miljø og klimaændringer, hvilket EØSU har udtrykt tilfredshed med. Det virker imidlertid en smule overdrevet i denne sammenhæng at øremærke 20 % af midlerne til klimaforanstaltninger, hvorfor dette spørgsmål bør uddybes inden for rammerne af FSR.

9.   Den Europæiske Hav- og Fiskerifond

| 9.1 | Den 2. december 2011 vedtog Kommissionen i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme og Europa 2020-strategien forslaget til forordning om en ny fond, som udgør den finansielle ramme for den fælles fiskeripolitik og den integrerede havpolitik for EU for perioden 2014-2020 (10). |
| --- | --- |

9.1

Den 2. december 2011 vedtog Kommissionen i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme og Europa 2020-strategien forslaget til forordning om en ny fond, som udgør den finansielle ramme for den fælles fiskeripolitik og den integrerede havpolitik for EU for perioden 2014-2020 (10).

| 9.2 | EØSU støtter i princippet de foreslåede centrale foranstaltninger. Det er vigtigt at følge en integreret tilgang, som inddrager alle andre politikområder. |
| --- | --- |

9.2

EØSU støtter i princippet de foreslåede centrale foranstaltninger. Det er vigtigt at følge en integreret tilgang, som inddrager alle andre politikområder.

| 9.3 | FSR bør lige som ELFUL bidrage til, at målene tilpasses på en fleksibel måde, uden at det går ud over sammenhængen mellem de specifikke mål for den fælles fiskeripolitik og for Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

9.3

FSR bør lige som ELFUL bidrage til, at målene tilpasses på en fleksibel måde, uden at det går ud over sammenhængen mellem de specifikke mål for den fælles fiskeripolitik og for Europa 2020-strategien.

| 9.4 | FSR kan medvirke til at øge gennemsigtigheden i tilfælde af uoverensstemmelser mellem de forskellige EU-politikker, f.eks. mellem vandrammedirektivet og bestemmelserne for dyrehygiejne. |
| --- | --- |

9.4

FSR kan medvirke til at øge gennemsigtigheden i tilfælde af uoverensstemmelser mellem de forskellige EU-politikker, f.eks. mellem vandrammedirektivet og bestemmelserne for dyrehygiejne.

10.   Horisontale principper og politiske mål

| 10.1 | FSR indeholder forslag om fremme af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af forskelsbehandling, adgang for handicappede samt bæredygtig udvikling som horisontale principper, der bør finde anvendelse i alle fondene og dermed i alle de operationelle programmer. EØSU støtter disse principper og opfordrer til en grundig analyse af alle projektforslagene samt en nøje overvågning af alle programmerne for at sikre, at principperne integreres ordentligt. |
| --- | --- |

10.1

FSR indeholder forslag om fremme af ligestilling mellem kønnene og bekæmpelse af forskelsbehandling, adgang for handicappede samt bæredygtig udvikling som horisontale principper, der bør finde anvendelse i alle fondene og dermed i alle de operationelle programmer. EØSU støtter disse principper og opfordrer til en grundig analyse af alle projektforslagene samt en nøje overvågning af alle programmerne for at sikre, at principperne integreres ordentligt.

| 10.2 | EØSU mener, at man også burde gøre brug af et andet horisontalt princip i denne sammenhæng, nemlig »Formidling af Europa«. I betragtning af den generelle undergravning af og manglende tillid til det europæiske projekt skal alle projekter, der udføres inden for rammerne af samhørighedspolitikken, skabe en merværdi, som demonstrerer, hvordan EU kan gøre en forskel i borgernes liv. |
| --- | --- |

10.2

EØSU mener, at man også burde gøre brug af et andet horisontalt princip i denne sammenhæng, nemlig »Formidling af Europa«. I betragtning af den generelle undergravning af og manglende tillid til det europæiske projekt skal alle projekter, der udføres inden for rammerne af samhørighedspolitikken, skabe en merværdi, som demonstrerer, hvordan EU kan gøre en forskel i borgernes liv.

11.   Behovet for fleksibilitet, forenkling og dynamik

| 11.1 | Både Kommissionen og medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder skal sætte forenkling af procedurerne øverst på dagsordenen. Det anfægtes ikke, at man skal stå til regnskab for hver en øre, der gives ud, men alligevel er det uacceptabelt, at det fortsat er så besværligt at forvalte og ansøge om EU-fonde, med det resultat, at de modtagere, der har hårdest brug for støtte (f.eks. SMV'er og ngo'er), ofte trækker det korteste strå (11). Desuden bør man sætte alt ind på at sikre, at det kun er projekter med egentlig merværdi, som modtager støtte. |
| --- | --- |

11.1

Både Kommissionen og medlemsstaternes forvaltningsmyndigheder skal sætte forenkling af procedurerne øverst på dagsordenen. Det anfægtes ikke, at man skal stå til regnskab for hver en øre, der gives ud, men alligevel er det uacceptabelt, at det fortsat er så besværligt at forvalte og ansøge om EU-fonde, med det resultat, at de modtagere, der har hårdest brug for støtte (f.eks. SMV'er og ngo'er), ofte trækker det korteste strå (11). Desuden bør man sætte alt ind på at sikre, at det kun er projekter med egentlig merværdi, som modtager støtte.

| 11.2 | FSR skal medføre en konkret mindskelse af de administrative byrder og omkostninger, både for modtagerne og de gennemførende myndigheder, før der kan være tale om merværdi. Den højere grad af koordinering, som FSR kræver, kan imidlertid øge den administrative byrde for de myndigheder, der har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen, hvilket igen gør processen endnu mere besværlig og kompliceret for modtagerne. Kommissionen skal foretage en indgående, formel undersøgelse af både de eksisterende og de nye administrative procedurer, inden disse iværksættes i praksis. |
| --- | --- |

11.2

FSR skal medføre en konkret mindskelse af de administrative byrder og omkostninger, både for modtagerne og de gennemførende myndigheder, før der kan være tale om merværdi. Den højere grad af koordinering, som FSR kræver, kan imidlertid øge den administrative byrde for de myndigheder, der har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen, hvilket igen gør processen endnu mere besværlig og kompliceret for modtagerne. Kommissionen skal foretage en indgående, formel undersøgelse af både de eksisterende og de nye administrative procedurer, inden disse iværksættes i praksis.

| 11.3 | Koordinationen skal styrkes både internt i medlemsstaterne og i Kommissionen med henblik på at udnytte synergier mellem politikker og instrumenter og for at mindske overlapning, kompleksitet og bureaukrati. Dette kræver tættere samordning i alle forhandlings- og implementeringsfaser både internt i Kommissionens tjenestegrene med ansvar for FSR-fonde og mellem disse tjenestegrene for sikre en mere sammenhængende og ensartet tilgang. Dette skal foregå på en måde, så den administrative byrde ikke øges. |
| --- | --- |

11.3

Koordinationen skal styrkes både internt i medlemsstaterne og i Kommissionen med henblik på at udnytte synergier mellem politikker og instrumenter og for at mindske overlapning, kompleksitet og bureaukrati. Dette kræver tættere samordning i alle forhandlings- og implementeringsfaser både internt i Kommissionens tjenestegrene med ansvar for FSR-fonde og mellem disse tjenestegrene for sikre en mere sammenhængende og ensartet tilgang. Dette skal foregå på en måde, så den administrative byrde ikke øges.

| 11.4 | EØSU bifalder den foreslåede brug af e-forvaltning for at øge effektiviteten. Et sådant system bør dog ikke kun gælde for FSR-fonde, men bør bruges i forbindelse med alle EU's finansieringskilder og gøres tilgængelig for alle. |
| --- | --- |

11.4

EØSU bifalder den foreslåede brug af e-forvaltning for at øge effektiviteten. Et sådant system bør dog ikke kun gælde for FSR-fonde, men bør bruges i forbindelse med alle EU's finansieringskilder og gøres tilgængelig for alle.

| 11.5 | Den nuværende plan går på, at Europa-Parlamentet og Rådet kan bede Kommissionen fremsætte forslag om revidering af FSR i tilfælde af større ændringer i Europa 2020-strategien. Efter EØSU's mening er dette for restriktivt. Udvalget mener, at det bør være muligt at tilpasse FSR til skiftende forhold, særligt hvis den socioøkonomiske situation ændres så markant, at det kræver en EU-dækkende reaktion. |
| --- | --- |

11.5

Den nuværende plan går på, at Europa-Parlamentet og Rådet kan bede Kommissionen fremsætte forslag om revidering af FSR i tilfælde af større ændringer i Europa 2020-strategien. Efter EØSU's mening er dette for restriktivt. Udvalget mener, at det bør være muligt at tilpasse FSR til skiftende forhold, særligt hvis den socioøkonomiske situation ændres så markant, at det kræver en EU-dækkende reaktion.

| 11.6 | Medlemsstaterne bør have samme fleksibilitet til at tilpasse deres nationale programmer til en række omstændigheder, der spænder videre end politikkens tematiske målsætninger. |
| --- | --- |

11.6

Medlemsstaterne bør have samme fleksibilitet til at tilpasse deres nationale programmer til en række omstændigheder, der spænder videre end politikkens tematiske målsætninger.

| 11.7 | EØSU opfordrer Kommissionen til at indføre en periodisk, obligatorisk revision af FSR, der gør det muligt at foretage relevante ændringer. |
| --- | --- |

11.7

EØSU opfordrer Kommissionen til at indføre en periodisk, obligatorisk revision af FSR, der gør det muligt at foretage relevante ændringer.

12.   Metoden med partnerskabsaftaler

| 12.1 | Partnerskabsprincippet som beskrevet i artikel 5 i den generelle forordning er et væsentligt princip, som vil bidrage til at øge effektiviteten af EU's samhørighedspolitik, og bør som sådan have både Rådets og Europa-Parlamentets fulde opbakning. |
| --- | --- |

12.1

Partnerskabsprincippet som beskrevet i artikel 5 i den generelle forordning er et væsentligt princip, som vil bidrage til at øge effektiviteten af EU's samhørighedspolitik, og bør som sådan have både Rådets og Europa-Parlamentets fulde opbakning.

| 12.2 | Det er afgørende at gennemføre en høring af de relevante interessenter i forbindelse med udformningen af partnerskabsaftalerne for at sikre, at de tematiske målsætninger omsættes til konkret handling og konkrete mål for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. |
| --- | --- |

12.2

Det er afgørende at gennemføre en høring af de relevante interessenter i forbindelse med udformningen af partnerskabsaftalerne for at sikre, at de tematiske målsætninger omsættes til konkret handling og konkrete mål for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

| 12.3 | Partnerskabsaftalerne bør omsætte elementerne i FSR i den nationale kontekst og stadfæste partnernes faste forpligtelser for gennemførelsen af de prioriteter, der er fastlagt i bestemmelserne om FSR-midlerne. For at partnerskabsprincipperne kan anvendes i praksis skal man følge en bundstyret strategi i beslutningsprocessen, hvor der tages tilstrækkeligt hensyn til civilsamfundets synspunkter, inden Kommissionen og medlemsstaterne undertegner partnerskabsaftalerne. |
| --- | --- |

12.3

Partnerskabsaftalerne bør omsætte elementerne i FSR i den nationale kontekst og stadfæste partnernes faste forpligtelser for gennemførelsen af de prioriteter, der er fastlagt i bestemmelserne om FSR-midlerne. For at partnerskabsprincipperne kan anvendes i praksis skal man følge en bundstyret strategi i beslutningsprocessen, hvor der tages tilstrækkeligt hensyn til civilsamfundets synspunkter, inden Kommissionen og medlemsstaterne undertegner partnerskabsaftalerne.

| 12.4 | Kommissionen har fastlagt en adfærdskodeks for udarbejdelsen af partnerskabsaftaler. Dette yderst relevante dokument indeholder nyttig vejledning til medlemsstaterne vedrørende samarbejde med civilsamfundet. EØSU har vanskeligt ved at forstå, hvorfor Rådet har afvist denne adfærdskodeks, og opfordrer Rådet til at genindføre den. |
| --- | --- |

12.4

Kommissionen har fastlagt en adfærdskodeks for udarbejdelsen af partnerskabsaftaler. Dette yderst relevante dokument indeholder nyttig vejledning til medlemsstaterne vedrørende samarbejde med civilsamfundet. EØSU har vanskeligt ved at forstå, hvorfor Rådet har afvist denne adfærdskodeks, og opfordrer Rådet til at genindføre den.

| 12.5 | Selv om det er op til medlemsstaterne at justere deres egne processer for inddragelse af civilsamfundet, er det Kommissionens pligt at sikre, at alle relevante aktører inddrages aktivt og konstruktivt. EØSU mener imidlertid, at Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke sidder inde med de overvågningsredskaber og de mekanismer, der er nødvendige for at opnå dette. Hvis en medlemsstat ikke formår at inddrage civilsamfundet på hensigtsmæssig vis, bør partnerskabsaftalen annulleres. Desuden bør partnerskabsprincippet udvides, så det ikke kun anvendes i programmeringsfasen, men også i gennemførelses-, overvågnings- og evalueringsfasen. |
| --- | --- |

12.5

Selv om det er op til medlemsstaterne at justere deres egne processer for inddragelse af civilsamfundet, er det Kommissionens pligt at sikre, at alle relevante aktører inddrages aktivt og konstruktivt. EØSU mener imidlertid, at Kommissionen på nuværende tidspunkt ikke sidder inde med de overvågningsredskaber og de mekanismer, der er nødvendige for at opnå dette. Hvis en medlemsstat ikke formår at inddrage civilsamfundet på hensigtsmæssig vis, bør partnerskabsaftalen annulleres. Desuden bør partnerskabsprincippet udvides, så det ikke kun anvendes i programmeringsfasen, men også i gennemførelses-, overvågnings- og evalueringsfasen.

| 12.6 | EØSU understreger, at civilsamfundet skal have adgang til al information om den »nye metode«, som Kommissionen anvender i forbindelse med FSR-fonde og partnerskabsaftalerne. Kommissionen skal redegøre for processen og inddragelsen af civilsamfundet i alle faser af partnerskabsaftalernes udarbejdelse og gennemførelse. Dette skal kommunikeres klart og effektivt for at sikre, at civilsamfundet inddrages fuldt og helt i partnerskabsprocessen. |
| --- | --- |

12.6

EØSU understreger, at civilsamfundet skal have adgang til al information om den »nye metode«, som Kommissionen anvender i forbindelse med FSR-fonde og partnerskabsaftalerne. Kommissionen skal redegøre for processen og inddragelsen af civilsamfundet i alle faser af partnerskabsaftalernes udarbejdelse og gennemførelse. Dette skal kommunikeres klart og effektivt for at sikre, at civilsamfundet inddrages fuldt og helt i partnerskabsprocessen.

| 12.7 | Partnerskabsaftalerne vedrørende Europa 2020-strategien bør ikke fokusere på de landespecifikke henstillinger. De bør snarere bygge på andre aspekter som de nationale reformprogrammer, der er afstemt til de særlige forhold i medlemsstaterne i modsætning til de landespecifikke henstillinger, som ikke nødvendigvis tilpasses til den enkelte medlemsstats særlige situation. Partnerskabsaftalerne bør også fokusere på nationale strategier for fattigdomsbekæmpelse og ligestilling mellem kønnene, nationale handicapstrategier samt strategier for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

12.7

Partnerskabsaftalerne vedrørende Europa 2020-strategien bør ikke fokusere på de landespecifikke henstillinger. De bør snarere bygge på andre aspekter som de nationale reformprogrammer, der er afstemt til de særlige forhold i medlemsstaterne i modsætning til de landespecifikke henstillinger, som ikke nødvendigvis tilpasses til den enkelte medlemsstats særlige situation. Partnerskabsaftalerne bør også fokusere på nationale strategier for fattigdomsbekæmpelse og ligestilling mellem kønnene, nationale handicapstrategier samt strategier for bæredygtig udvikling.

13.   De territoriale aspekter af FSR

| 13.1 | FSR skal udtrykkeligt anerkende særlige territoriale forhold – særligt angående størrelsen og karakteren af de økonomiske, sociale og territoriale strukturer – som påvirker gennemførelsen af FSR-fondene. Dette er et vigtigt aspekt af FSR, fordi det er med til at afgøre, om medlemsstaterne kan sikre, at partnerskaberne udformes, så de imødekommer de særlige krav, der udgår fra deres udviklingsbehov og dermed deres områder. |
| --- | --- |

13.1

FSR skal udtrykkeligt anerkende særlige territoriale forhold – særligt angående størrelsen og karakteren af de økonomiske, sociale og territoriale strukturer – som påvirker gennemførelsen af FSR-fondene. Dette er et vigtigt aspekt af FSR, fordi det er med til at afgøre, om medlemsstaterne kan sikre, at partnerskaberne udformes, så de imødekommer de særlige krav, der udgår fra deres udviklingsbehov og dermed deres områder.

| 13.2 | Det vil kræve større fleksibilitet at give medlemsstaterne mulighed for at reagere mest effektivt på de fælles mål, der fastsættes, og samtidig at tage hensyn til de territoriale, økonomiske og sociale særtræk, for dermed at sikre tilslutningen til Europa 2020-strategien. |
| --- | --- |

13.2

Det vil kræve større fleksibilitet at give medlemsstaterne mulighed for at reagere mest effektivt på de fælles mål, der fastsættes, og samtidig at tage hensyn til de territoriale, økonomiske og sociale særtræk, for dermed at sikre tilslutningen til Europa 2020-strategien.

| 13.3 | FSR bør derfor give yderligere vejledning om, hvordan man håndterer de territoriale udfordringer og særlige behov i partnerskabsaftalen. Det gælder især for de områder, der nævnes i artikel 174 i den konsoliderede udgave af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
| --- | --- |

13.3

FSR bør derfor give yderligere vejledning om, hvordan man håndterer de territoriale udfordringer og særlige behov i partnerskabsaftalen. Det gælder især for de områder, der nævnes i artikel 174 i den konsoliderede udgave af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

| 13.4 | EØSU anbefaler, at der tages større hensyn til territoriale forskelle i fordelingsnøglen for FSR-fondene. |
| --- | --- |

13.4

EØSU anbefaler, at der tages større hensyn til territoriale forskelle i fordelingsnøglen for FSR-fondene.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det organiserede civilsamfund er den del af civilsamfundet, som repræsenteres af organisationer, der selv udgør grundpillerne i samfundet. Civilsamfundsorganisationer er med andre ord alle ikke-statslige organisationer oprettet på privat initiativ, hvis medlemmer er aktivt engageret i at forme offentlige anliggender ud fra deres egne holdninger og med anvendelse af deres egen specifikke viden, færdigheder og virkefelt. Denne definition omfatter en lang række organisationer: arbejdsgiversammenslutninger, fagforeninger, foreninger, som fremmer særlige anliggender af almen interesse samt såkaldte ikke-statslige organisationer (ngo'er).

1

(2)  Forslag 1 og 2 iht. EØSU's udtalelse om »Generelle bestemmelser for strukturfondene«, EUT C 191 af 29.6.2012, s. 30.

2

(3)  EUT C 191 af 29.6.2012, s. 44.

3

(4)  EUT C 191 af 29.6.2012, s. 38.

4

(5)  F.eks. udvikling af industriparker.

5

(6)  Se EØSU's udtalelse om »Den Europæiske Fond for Regionaludvikling«, EUT C 191 af 29.6.2012, s. 44.

6

(7)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 82.

7

(8)  COM(2011) 627 final af 19.10.2011.

8

(9)  EUT C 191 af 29.6.2012, s. 116.

9

(10)  COM(2011) 804 final – 2011/0380 (COD).

10

(11)  If. Den Europæiske Organisation for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder (UEAPME) er det kun mellem 2 % og 3 % af alle SMV'er, der modtager EU-støtte, hvilket svarer til 1 %-2 % af den støtte, der samlet er til rådighed for SMV'er.

11

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/83 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/83

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2011

COM(2012) 253 final

2013/C 44/14

Ordfører: Thomas PALMGREN

Kommissionen besluttede den 30. maj 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Beretning om konkurrencepolitikken 2011«

COM(2012) 253 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, enstemmigt følgende udtalelse:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg udarbejder hvert år en evaluering af Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken og vil i den forbindelse benytte lejligheden til at fremsætte en række bemærkninger og forslag. EØSU gratulerer Kommissionen med beretningens nye, velfungerende format - noget, som udvalget har slået til lyd for i flere af sine tidligere udtalelser. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg udarbejder hvert år en evaluering af Kommissionens beretning om konkurrencepolitikken og vil i den forbindelse benytte lejligheden til at fremsætte en række bemærkninger og forslag. EØSU gratulerer Kommissionen med beretningens nye, velfungerende format - noget, som udvalget har slået til lyd for i flere af sine tidligere udtalelser.

| 1.2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg beklager imidlertid, at beretningen ikke tager højde for en række områder, som EØSU tidligere har advaret om, og at den begrænser sig til aspekter, som GD for Konkurrence har tradition for at beskæftige sig med. Beretningen giver således blot et snævert og begrænset indblik i de vigtigste elementer i konkurrencepolitikken. De problemstillinger, der fortjener at blive behandlet, går langt videre end blot de sædvanlige søjler denne årsberetning kommer ind på, såsom problemer i forbindelse med fusioner og sammenlægninger, monopoler, statsstøtte og mekanismer til fremme af konkurrencen set ud fra forbrugernes synspunkt. |
| --- | --- |

1.2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg beklager imidlertid, at beretningen ikke tager højde for en række områder, som EØSU tidligere har advaret om, og at den begrænser sig til aspekter, som GD for Konkurrence har tradition for at beskæftige sig med. Beretningen giver således blot et snævert og begrænset indblik i de vigtigste elementer i konkurrencepolitikken. De problemstillinger, der fortjener at blive behandlet, går langt videre end blot de sædvanlige søjler denne årsberetning kommer ind på, såsom problemer i forbindelse med fusioner og sammenlægninger, monopoler, statsstøtte og mekanismer til fremme af konkurrencen set ud fra forbrugernes synspunkt.

| 1.3 | En af de vigtigste prioriteter er at gøre op med den illoyale konkurrence fra eksterne handelspartnere, der drager fordel af den manglende overholdelse af de grundlæggende sociale og miljømæssige principper og rettigheder for at vinde markedsandele i EU. |
| --- | --- |

1.3

En af de vigtigste prioriteter er at gøre op med den illoyale konkurrence fra eksterne handelspartnere, der drager fordel af den manglende overholdelse af de grundlæggende sociale og miljømæssige principper og rettigheder for at vinde markedsandele i EU.

| 1.4 | I kølvandet på finanskrisen er der opstået en ny politisk nationaliseringsbølge, potentielt modstridende interesser blandt medlemsstaterne samt en række protektionistiske foranstaltninger fra regeringernes side. Disse elementer kan udgøre en trussel, fordi de kan få alvorlige konsekvenser for det indre marked og konkurrencepolitikken. Netop i den nuværende økonomiske situation bør man sørge for, at markederne fungerer, og at erhvervsmiljøet skaber de rette vilkår for økonomisk vækst. Politikken for konkurrence, bør koordineres med og integreres i de andre politikker på samme måde som den eksterne handelspolitik og politikken for det indre marked, så politikkerne danner en sammenhængende helhed, der på effektiv vis forsvarer de europæiske forbrugeres og producenters interesser inden for rammerne af den sociale økonomi og fører til resultater i form af økonomisk vækst og beskæftigelse. Politikken for konkurrence, handel, industri og det indre marked må afveje forbrugernes og virksomhedernes interesser og altid sikre, at alle parter har fair markedsvilkår. |
| --- | --- |

1.4

I kølvandet på finanskrisen er der opstået en ny politisk nationaliseringsbølge, potentielt modstridende interesser blandt medlemsstaterne samt en række protektionistiske foranstaltninger fra regeringernes side. Disse elementer kan udgøre en trussel, fordi de kan få alvorlige konsekvenser for det indre marked og konkurrencepolitikken. Netop i den nuværende økonomiske situation bør man sørge for, at markederne fungerer, og at erhvervsmiljøet skaber de rette vilkår for økonomisk vækst. Politikken for konkurrence, bør koordineres med og integreres i de andre politikker på samme måde som den eksterne handelspolitik og politikken for det indre marked, så politikkerne danner en sammenhængende helhed, der på effektiv vis forsvarer de europæiske forbrugeres og producenters interesser inden for rammerne af den sociale økonomi og fører til resultater i form af økonomisk vækst og beskæftigelse. Politikken for konkurrence, handel, industri og det indre marked må afveje forbrugernes og virksomhedernes interesser og altid sikre, at alle parter har fair markedsvilkår.

| 1.5 | Konkurrencepolitikken bør afspejle EU's integrerede industripolitik, fordi man ikke kan opnå bæredygtig vækst og sikre EU-borgernes trivsel uden et stærkt, alsidigt, konkurrencedygtigt og jobskabende europæisk industrielt grundlag. |
| --- | --- |

1.5

Konkurrencepolitikken bør afspejle EU's integrerede industripolitik, fordi man ikke kan opnå bæredygtig vækst og sikre EU-borgernes trivsel uden et stærkt, alsidigt, konkurrencedygtigt og jobskabende europæisk industrielt grundlag.

| 1.6 | Dette års beretning er den 41. beretning om konkurrencepolitikken, og den beskriver de vigtigste milepæle i udviklingen på området samt deres betydning for EU's målsætninger. |
| --- | --- |

1.6

Dette års beretning er den 41. beretning om konkurrencepolitikken, og den beskriver de vigtigste milepæle i udviklingen på området samt deres betydning for EU's målsætninger.

| 1.7 | EØSU er enigt med Kommissionen i, at håndhævelsen af konkurrencereglerne tager sigte på at nå andre bredere langsigtede mål, såsom forbedring af forbrugernes velfærd og fremme af væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen i EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. |
| --- | --- |

1.7

EØSU er enigt med Kommissionen i, at håndhævelsen af konkurrencereglerne tager sigte på at nå andre bredere langsigtede mål, såsom forbedring af forbrugernes velfærd og fremme af væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen i EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

| 1.8 | Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes konkurrencemyndigheder har overordentligt stor betydning. Det gælder både tilsynet med statsstøtte og virkningerne af indførelsen af konkurrencebegrænsning samt troværdigheden af hele det konkurrencepolitiske system. Myndighedernes samarbejde skal være præget af fleksibilitet og aktiv kommunikation. |
| --- | --- |

1.8

Samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaternes konkurrencemyndigheder har overordentligt stor betydning. Det gælder både tilsynet med statsstøtte og virkningerne af indførelsen af konkurrencebegrænsning samt troværdigheden af hele det konkurrencepolitiske system. Myndighedernes samarbejde skal være præget af fleksibilitet og aktiv kommunikation.

| 1.9 | EØSU opfordrer Kommissionen til at samarbejde aktivt med konkurrencemyndighederne i tredjelande og værne om de åbne og fair markeder. EØSU støtter de igangværende overvejelser vedrørende modernisering af statsstøtteordningen, fordi EU bør stræbe efter at sikre, at konkurrencevilkårene bliver så ensartede som muligt på internationalt plan, så EU's virksomheder ikke påføres et handicap i konkurrencen med tredjelande, som ikke er underlagt strenge betingelser og ikke behøver at efterleve skrappe bestemmelser og begrænsninger (f.eks. fødevaremarkedet, energiintensive industrier), men alligevel har fri adgang til EU og det globale marked. |
| --- | --- |

1.9

EØSU opfordrer Kommissionen til at samarbejde aktivt med konkurrencemyndighederne i tredjelande og værne om de åbne og fair markeder. EØSU støtter de igangværende overvejelser vedrørende modernisering af statsstøtteordningen, fordi EU bør stræbe efter at sikre, at konkurrencevilkårene bliver så ensartede som muligt på internationalt plan, så EU's virksomheder ikke påføres et handicap i konkurrencen med tredjelande, som ikke er underlagt strenge betingelser og ikke behøver at efterleve skrappe bestemmelser og begrænsninger (f.eks. fødevaremarkedet, energiintensive industrier), men alligevel har fri adgang til EU og det globale marked.

| 1.10 | Udvalget har gentagne gange gjort opmærksom på behovet for at forbedre forbrugernes retsbeskyttelse. Derfor beklager udvalget, at lovgivningsforslaget om erstatningssøgsmål på konkurrenceområdet ikke blev vedtaget i 2011. |
| --- | --- |

1.10

Udvalget har gentagne gange gjort opmærksom på behovet for at forbedre forbrugernes retsbeskyttelse. Derfor beklager udvalget, at lovgivningsforslaget om erstatningssøgsmål på konkurrenceområdet ikke blev vedtaget i 2011.

| 1.11 | Det er vigtigt, at Kommissionens konkurrencepolitiske indgreb og de lovgivningsmæssige foranstaltninger supplerer hinanden, da de søger at opnå sikre, sunde og effektive finansmarkeder, især for det fælles eurobetalingsområde (SEPA), i sektoren for finansielle oplysninger og i kreditvurderingssektoren. |
| --- | --- |

1.11

Det er vigtigt, at Kommissionens konkurrencepolitiske indgreb og de lovgivningsmæssige foranstaltninger supplerer hinanden, da de søger at opnå sikre, sunde og effektive finansmarkeder, især for det fælles eurobetalingsområde (SEPA), i sektoren for finansielle oplysninger og i kreditvurderingssektoren.

2.   Indholdet af beretningen om konkurrencepolitikken 2011

| 2.1 | 2011 var et turbulent år. I nogle lande i euroområdet udviklede finanskrisen sig til en statsgældskrise, der truede banksektoren og mange EU-landes finanspolitiske bæredygtighed. Krisen medførte også en alvorlig forværring af kreditstrømmene til realøkonomien. |
| --- | --- |

2.1

2011 var et turbulent år. I nogle lande i euroområdet udviklede finanskrisen sig til en statsgældskrise, der truede banksektoren og mange EU-landes finanspolitiske bæredygtighed. Krisen medførte også en alvorlig forværring af kreditstrømmene til realøkonomien.

| 2.2 | Kommissionens beretning er delt op i tre afsnit: konkurrencepolitikken i den nuværende økonomiske situation, konkurrencepolitikken i en bredere sammenhæng samt dialog med andre EU-institutioner på konkurrenceområdet. Beretningen har særligt fokus på finansielle tjenester, fødevarer og luftfart. Formålet med den nye struktur er at give et bedre indblik i, hvordan Kommissionen gennemfører konkurrencepolitikken og hvorledes denne politik kan gavne den europæiske økonomi og øge EU-borgernes velfærd. |
| --- | --- |

2.2

Kommissionens beretning er delt op i tre afsnit: konkurrencepolitikken i den nuværende økonomiske situation, konkurrencepolitikken i en bredere sammenhæng samt dialog med andre EU-institutioner på konkurrenceområdet. Beretningen har særligt fokus på finansielle tjenester, fødevarer og luftfart. Formålet med den nye struktur er at give et bedre indblik i, hvordan Kommissionen gennemfører konkurrencepolitikken og hvorledes denne politik kan gavne den europæiske økonomi og øge EU-borgernes velfærd.

| 2.3 | Den nye struktur i Kommissionens beretning, hvilket udvalget har slået til lyd for i flere tidligere udtalelser, fungerer upåklageligt. I beretningen fokuseres der på væsentlige spørgsmål og udviklingstendenser, og den indeholder en glimrende oversigt over hovedelementerne i konkurrencepolitikken samt flere meget beskrivende eksempler. Beretningen vil med fordel kunne suppleres med kvantitative data, hvilket vil gøre det lettere at vurdere dimensionerne af de enkelte foranstaltninger og problemer. Det er hensigtsmæssigt, at Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence har lagt en lang række supplerende oplysninger ud på sin hjemmeside. |
| --- | --- |

2.3

Den nye struktur i Kommissionens beretning, hvilket udvalget har slået til lyd for i flere tidligere udtalelser, fungerer upåklageligt. I beretningen fokuseres der på væsentlige spørgsmål og udviklingstendenser, og den indeholder en glimrende oversigt over hovedelementerne i konkurrencepolitikken samt flere meget beskrivende eksempler. Beretningen vil med fordel kunne suppleres med kvantitative data, hvilket vil gøre det lettere at vurdere dimensionerne af de enkelte foranstaltninger og problemer. Det er hensigtsmæssigt, at Kommissionens Generaldirektorat for Konkurrence har lagt en lang række supplerende oplysninger ud på sin hjemmeside.

| 2.4 | I meddelelsen beskrives det, hvordan Kommissionen i 2011 anvendte konkurrencepolitikken som et middel til at løse finans- og statsgældskrisen, og hvordan konkurrencepolitikken og håndhævelsen af reglerne i årets løb generelt bidrog til Europa 2020-strategiens bredere politiske mål. |
| --- | --- |

2.4

I meddelelsen beskrives det, hvordan Kommissionen i 2011 anvendte konkurrencepolitikken som et middel til at løse finans- og statsgældskrisen, og hvordan konkurrencepolitikken og håndhævelsen af reglerne i årets løb generelt bidrog til Europa 2020-strategiens bredere politiske mål.

3.   Konkurrencepolitikken i den nuværende økonomiske situation

3.1   Generelle bemærkninger

| 3.1.1 | I disse tider kan der opstå krav om protektionistiske foranstaltninger. Dette er forståeligt som følge af de mange uretfærdigheder, europæerne er vidner til og navnlig fordi Europa stadig undlader at handle i modsætning til visse internationale partnere. Selvom historien bekræfter, at forsvar og overholdelse af konkurrencereglerne ikke bør tilsidesættes i krisetider, så vil en enfoldig og ensidig adfærd i Europa, hvor man overholder de principper andre ikke skænker en tanke, føre til en svækkelse af konkurrencerammen samt gå ud over væksten på mellemlangt og langt sigt. |
| --- | --- |

3.1.1

I disse tider kan der opstå krav om protektionistiske foranstaltninger. Dette er forståeligt som følge af de mange uretfærdigheder, europæerne er vidner til og navnlig fordi Europa stadig undlader at handle i modsætning til visse internationale partnere. Selvom historien bekræfter, at forsvar og overholdelse af konkurrencereglerne ikke bør tilsidesættes i krisetider, så vil en enfoldig og ensidig adfærd i Europa, hvor man overholder de principper andre ikke skænker en tanke, føre til en svækkelse af konkurrencerammen samt gå ud over væksten på mellemlangt og langt sigt.

| 3.1.2 | Konkurrencepolitikken kan få afgørende betydning for en vellykket exitstrategi fra krisen og for at sætte præg på forholdene efter krisen, så man undgår mulige konkurrenceforvridninger. |
| --- | --- |

3.1.2

Konkurrencepolitikken kan få afgørende betydning for en vellykket exitstrategi fra krisen og for at sætte præg på forholdene efter krisen, så man undgår mulige konkurrenceforvridninger.

| 3.1.3 | Finanskrisen har haft dramatiske følger for realøkonomien i form af mindskede udlån til husholdningerne og erhvervslivet, med alvorlige konsekvenser for investeringerne og beskæftigelsen til følge. Flere medlemsstater har været nødt til at gennemføre økonomiske stramninger og nedskæringer i deres offentlige udgifter i stedet for at foretage yderligere investeringer for at genoprette økonomien. Krisen har i sidste ende påvirket – og påvirker stadig – alle borgere, forbrugere og arbejdstagere samt alle virksomheder og deres driftsvilkår. Det har stor betydning for alle disse gruppers velfærd, at konkurrencepolitikken er hensigtsmæssig, effektiv og velafbalanceret. |
| --- | --- |

3.1.3

Finanskrisen har haft dramatiske følger for realøkonomien i form af mindskede udlån til husholdningerne og erhvervslivet, med alvorlige konsekvenser for investeringerne og beskæftigelsen til følge. Flere medlemsstater har været nødt til at gennemføre økonomiske stramninger og nedskæringer i deres offentlige udgifter i stedet for at foretage yderligere investeringer for at genoprette økonomien. Krisen har i sidste ende påvirket – og påvirker stadig – alle borgere, forbrugere og arbejdstagere samt alle virksomheder og deres driftsvilkår. Det har stor betydning for alle disse gruppers velfærd, at konkurrencepolitikken er hensigtsmæssig, effektiv og velafbalanceret.

3.2   Særlige bemærkninger

| 3.2.1 | Fra krisen brød ud og frem til den 31. december 2011 blev der ydet 1,6 bio. EUR i statsstøtte til redning og omstrukturering af de europæiske banker. Kommissionen har truffet 39 afgørelser om omstrukturering og fører tilsyn med gennemførelsen af omstruktureringsplanerne. Trods de massive støtteforanstaltninger er krisen gradvist blevet værre. |
| --- | --- |

3.2.1

Fra krisen brød ud og frem til den 31. december 2011 blev der ydet 1,6 bio. EUR i statsstøtte til redning og omstrukturering af de europæiske banker. Kommissionen har truffet 39 afgørelser om omstrukturering og fører tilsyn med gennemførelsen af omstruktureringsplanerne. Trods de massive støtteforanstaltninger er krisen gradvist blevet værre.

| 3.2.2 | Set fra alle økonomiske og sociale aktørers synspunkt er det vigtigt, at markedernes funktionsevne ikke hæmmes af, at staterne og deres banksystemer/banker modtager massiv støtte. Det er også i borgernes interesse, at der føres effektivt tilsyn med bankstøtten. |
| --- | --- |

3.2.2

Set fra alle økonomiske og sociale aktørers synspunkt er det vigtigt, at markedernes funktionsevne ikke hæmmes af, at staterne og deres banksystemer/banker modtager massiv støtte. Det er også i borgernes interesse, at der føres effektivt tilsyn med bankstøtten.

| 3.2.3 | Effektiviteten af det fælles eurobetalingsområde (SEPA) går hånd i hånd med udviklingsniveauet i banksystemerne i de forskellige lande. Forskellene er markante. I nogle lande består udfordringen i at udvikle et betalingssystem, hvor man kan drage nytte af fordelene ved SEPA. Det forudsætter, at banksektoren er kundeorienteret og viser vilje til at hjælpe navnlig små virksomheder i forberedelsesfasen. I mange lande, heriblandt Finland, forløb indførelsen af SEPA næsten uden problemer. Et problem, der fik megen omtale, var, at interbankgebyrerne mangedobledes, da nogle betalingskort, som udelukkende havde debetfunktion, blev afskaffet. |
| --- | --- |

3.2.3

Effektiviteten af det fælles eurobetalingsområde (SEPA) går hånd i hånd med udviklingsniveauet i banksystemerne i de forskellige lande. Forskellene er markante. I nogle lande består udfordringen i at udvikle et betalingssystem, hvor man kan drage nytte af fordelene ved SEPA. Det forudsætter, at banksektoren er kundeorienteret og viser vilje til at hjælpe navnlig små virksomheder i forberedelsesfasen. I mange lande, heriblandt Finland, forløb indførelsen af SEPA næsten uden problemer. Et problem, der fik megen omtale, var, at interbankgebyrerne mangedobledes, da nogle betalingskort, som udelukkende havde debetfunktion, blev afskaffet.

| 3.2.4 | Standardisering af e-betalinger er et af de emner, der fremhæves i Kommissionens beretning. Der er betydelige stordriftsfordele forbundet med e-betaling, og det er derfor naturligt, at der opstår koncentration på området. Det er indlysende, at et effektivt overførselssystem gavner hele økonomien. Derfor er det vigtigt, at Kommissionen udviser særlig opmærksomhed på e-betalingstjenesteområdet. Som udgangspunkt skal der være ensartede vilkår for alle markedsdeltagere. Det er værd at bemærke, at det er ganske få virksomheder, som sidder på en stor andel af markedet for både betalingsoverførsler samt kredit- og betalingskort. |
| --- | --- |

3.2.4

Standardisering af e-betalinger er et af de emner, der fremhæves i Kommissionens beretning. Der er betydelige stordriftsfordele forbundet med e-betaling, og det er derfor naturligt, at der opstår koncentration på området. Det er indlysende, at et effektivt overførselssystem gavner hele økonomien. Derfor er det vigtigt, at Kommissionen udviser særlig opmærksomhed på e-betalingstjenesteområdet. Som udgangspunkt skal der være ensartede vilkår for alle markedsdeltagere. Det er værd at bemærke, at det er ganske få virksomheder, som sidder på en stor andel af markedet for både betalingsoverførsler samt kredit- og betalingskort.

| 3.2.5 | Finansmarkederne leverer mere effektive ydelser, når de er gennemsigtige, åbne, konkurrenceprægede og reguleres på en måde, som gør dem i stand til at varetage deres funktion, nemlig at finansiere realøkonomien. Det er præcis, hvad Kommissionen stræber efter at opnå i sine undersøgelser af konkurrenceforholdene på OTC-markedet for derivater, betalingstjenesteområdet samt formidling af handelsdata og finansielle oplysninger til markedet. Beretningen kunne også med fordel have indeholdt nogle tal, som illustrerer omfanget af spørgsmålet vedrørende OTC-derivater. Det er helt på sin plads at indføre strengere regulering for og øget tilsyn med derivatmarkederne. |
| --- | --- |

3.2.5

Finansmarkederne leverer mere effektive ydelser, når de er gennemsigtige, åbne, konkurrenceprægede og reguleres på en måde, som gør dem i stand til at varetage deres funktion, nemlig at finansiere realøkonomien. Det er præcis, hvad Kommissionen stræber efter at opnå i sine undersøgelser af konkurrenceforholdene på OTC-markedet for derivater, betalingstjenesteområdet samt formidling af handelsdata og finansielle oplysninger til markedet. Beretningen kunne også med fordel have indeholdt nogle tal, som illustrerer omfanget af spørgsmålet vedrørende OTC-derivater. Det er helt på sin plads at indføre strengere regulering for og øget tilsyn med derivatmarkederne.

| 3.2.6 | Desuden bør de skærpede regler nu og inden for den nærmeste fremtid ikke mindske bankernes udlån, hvilket ville hæmme virksomhedernes investeringer og hindre adgangen til finansiering. |
| --- | --- |

3.2.6

Desuden bør de skærpede regler nu og inden for den nærmeste fremtid ikke mindske bankernes udlån, hvilket ville hæmme virksomhedernes investeringer og hindre adgangen til finansiering.

| 3.2.7 | EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at overvåge konkurrencesituationen på markedet for kreditvurderingsbureauer i lyset af deres »modus operandi« og mulige interessekonflikter med deres kunder, som kan medføre konkurrenceforvridning. |
| --- | --- |

3.2.7

EØSU opfordrer Kommissionen til fortsat at overvåge konkurrencesituationen på markedet for kreditvurderingsbureauer i lyset af deres »modus operandi« og mulige interessekonflikter med deres kunder, som kan medføre konkurrenceforvridning.

4.   Konkurrencepolitikken i en bredere sammenhæng

4.1   Generelle bemærkninger

| 4.1.1 | Mange af Kommissionens konkurrencepolitiske tiltag sigtede mod at afbøde krisens virkninger på finansmarkederne. Ved at opretholde og fremme konkurrencen tages der dog også sigte på at nå andre, mere generelle mål, såsom forbedring af forbrugernes velfærd og fremme af væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen i EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. |
| --- | --- |

4.1.1

Mange af Kommissionens konkurrencepolitiske tiltag sigtede mod at afbøde krisens virkninger på finansmarkederne. Ved at opretholde og fremme konkurrencen tages der dog også sigte på at nå andre, mere generelle mål, såsom forbedring af forbrugernes velfærd og fremme af væksten, beskæftigelsen og konkurrenceevnen i EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.

| 4.1.2 | Kommissionen har i teorien til hensigt at forbedre forbrugernes velfærd og de økonomiske aktørers interesse for lige muligheder gennem sin politik for fusionskontrol, hvor der foretages en afvejning af de økonomiske fordele, som fusionen medfører, og andre parametre som pris, valgmuligheder, kvalitet eller innovation. Denne fremgangsmåde har vist sig at være effektiv inden for telekommunikation og bør udvides til så mange sektorer som muligt. Man bør dog være realistisk og indse, at der i de seneste årtier er opstået stadigt større konglomerater, der begrænser SMV'ernes udfoldelsesmuligheder i en række sektorer, og som reducerer mulighederne betragteligt for at lade nye operatører med et stort potentiale komme til, hvilket naturligvis sætter en stopper for dynamikken og innovationen og ikke mindst den kreativitet, som på forskellige niveauer kan komme hele samfundet til gode. |
| --- | --- |

4.1.2

Kommissionen har i teorien til hensigt at forbedre forbrugernes velfærd og de økonomiske aktørers interesse for lige muligheder gennem sin politik for fusionskontrol, hvor der foretages en afvejning af de økonomiske fordele, som fusionen medfører, og andre parametre som pris, valgmuligheder, kvalitet eller innovation. Denne fremgangsmåde har vist sig at være effektiv inden for telekommunikation og bør udvides til så mange sektorer som muligt. Man bør dog være realistisk og indse, at der i de seneste årtier er opstået stadigt større konglomerater, der begrænser SMV'ernes udfoldelsesmuligheder i en række sektorer, og som reducerer mulighederne betragteligt for at lade nye operatører med et stort potentiale komme til, hvilket naturligvis sætter en stopper for dynamikken og innovationen og ikke mindst den kreativitet, som på forskellige niveauer kan komme hele samfundet til gode.

| 4.1.3 | Udvalget understreger, at konkurrencepolitikken er nært forbundet med andre politikområder, navnlig foranstaltninger for bedre regulering, industripolitikken samt SMV-politikken. Lovgivning, som tager hensyn til små virksomheders behov og erhvervsmiljø, er en garanti for, at markederne fungerer. |
| --- | --- |

4.1.3

Udvalget understreger, at konkurrencepolitikken er nært forbundet med andre politikområder, navnlig foranstaltninger for bedre regulering, industripolitikken samt SMV-politikken. Lovgivning, som tager hensyn til små virksomheders behov og erhvervsmiljø, er en garanti for, at markederne fungerer.

| 4.1.4 | Det er positivt, at Kommissionen i år har udgivet en praktisk vejledning til vurdering af konsekvenserne for sektorernes konkurrenceevne (Operational guidance for assessing impacts on sectoral competitiveness within the Commission Impact Assessment system). Den er et velkomment redskab, også set fra et konkurrencepolitisk perspektiv. |
| --- | --- |

4.1.4

Det er positivt, at Kommissionen i år har udgivet en praktisk vejledning til vurdering af konsekvenserne for sektorernes konkurrenceevne (Operational guidance for assessing impacts on sectoral competitiveness within the Commission Impact Assessment system). Den er et velkomment redskab, også set fra et konkurrencepolitisk perspektiv.

| 4.1.5 | EØSU fremhæver vigtigheden af, at Kommissionen spiller en aktiv rolle i samarbejdet med konkurrencemyndighederne i tredjelande. Det er en forudsætning for, at konkurrencepolitikken kan gennemføres effektivt, og det sikrer også, at konkurrencevilkårene bliver så ensartede som muligt på internationalt plan. |
| --- | --- |

4.1.5

EØSU fremhæver vigtigheden af, at Kommissionen spiller en aktiv rolle i samarbejdet med konkurrencemyndighederne i tredjelande. Det er en forudsætning for, at konkurrencepolitikken kan gennemføres effektivt, og det sikrer også, at konkurrencevilkårene bliver så ensartede som muligt på internationalt plan.

| 4.1.6 | EØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte arbejdet med at forbedre reglerne om kompensation for public service-forpligtelser, når det gælder tjenesteydelser, der opfylder sociale behov, som det i dag er tilfældet med sundhed og langtidspleje, barnepleje, adgang til og reintegration på arbejdsmarkedet, sociale boliger, pleje og social inklusion af udsatte grupper. |
| --- | --- |

4.1.6

EØSU opfordrer Kommissionen til at fortsætte arbejdet med at forbedre reglerne om kompensation for public service-forpligtelser, når det gælder tjenesteydelser, der opfylder sociale behov, som det i dag er tilfældet med sundhed og langtidspleje, barnepleje, adgang til og reintegration på arbejdsmarkedet, sociale boliger, pleje og social inklusion af udsatte grupper.

| 4.1.7 | Udvalget henstiller til, at konkurrencepolitikken skal omfatte koordinering med andre generaldirektorater, hvis tiltag i allerhøjeste grad påvirker konkurrencesituationen i hele EU. Det vil bidrage til at opnå en realistisk modernisering af WTO. Der er brug for mekanismer til at skabe balance i de forskellige vilkår og sikre overholdelse af regler inden for det sociale område, miljø- og produktsikkerhed osv. samt tiltag, der sigter mod en effektiv (og ikke blot teoretisk) bekæmpelse af de store detailhandelskæders misbrug af deres dominerende stilling, der gradvist ødelægger de mindre konkurrenter og deres små leverandører. Man bør indføre mekanismer for tilsyn med forhandlinger, der hyppigt udelukkende består i, at der dikteres vilkår samt mekanismer for at modvirke (og sanktionere) misbrug af en dominerende stilling, uanset hvilke sektorer der er tale om. Desuden bør man indføre udligningsmekanismer for konkurrenceforvridning mellem operatører i større forbrugscentre og operatører i centre i yderområderne, hvis merudgifter også bør tages i betragtning. |
| --- | --- |

4.1.7

Udvalget henstiller til, at konkurrencepolitikken skal omfatte koordinering med andre generaldirektorater, hvis tiltag i allerhøjeste grad påvirker konkurrencesituationen i hele EU. Det vil bidrage til at opnå en realistisk modernisering af WTO. Der er brug for mekanismer til at skabe balance i de forskellige vilkår og sikre overholdelse af regler inden for det sociale område, miljø- og produktsikkerhed osv. samt tiltag, der sigter mod en effektiv (og ikke blot teoretisk) bekæmpelse af de store detailhandelskæders misbrug af deres dominerende stilling, der gradvist ødelægger de mindre konkurrenter og deres små leverandører. Man bør indføre mekanismer for tilsyn med forhandlinger, der hyppigt udelukkende består i, at der dikteres vilkår samt mekanismer for at modvirke (og sanktionere) misbrug af en dominerende stilling, uanset hvilke sektorer der er tale om. Desuden bør man indføre udligningsmekanismer for konkurrenceforvridning mellem operatører i større forbrugscentre og operatører i centre i yderområderne, hvis merudgifter også bør tages i betragtning.

4.2   Særlige bemærkninger

| 4.2.1 | EØSU håber, at det fælles europæiske patent kan gennemføres, og forventer, at Kommissionens initiativer vil give væsentligt mindre transaktionsomkostninger, særligt for patent på opfindelser (1). Det europæiske patent vil erstatte det nuværende system, hvor patenter skal anmeldes separat i hvert enkelt EU-land. Ifølge Kommissionens vurdering kommer udgifterne til et patent let op på 32 000 EUR, mens det i USA kan gøres for 1 850 USD. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU håber, at det fælles europæiske patent kan gennemføres, og forventer, at Kommissionens initiativer vil give væsentligt mindre transaktionsomkostninger, særligt for patent på opfindelser (1). Det europæiske patent vil erstatte det nuværende system, hvor patenter skal anmeldes separat i hvert enkelt EU-land. Ifølge Kommissionens vurdering kommer udgifterne til et patent let op på 32 000 EUR, mens det i USA kan gøres for 1 850 USD.

| 4.2.2 | EØSU mener, at den europæiske standardiseringsproces bør gøres hurtigere, enklere, mere moderne og mere inklusive (2). Der skal foretages mere regelmæssige vurderinger af, hvorvidt det europæiske standardiseringssystem i tilstrækkeligt omfang er i stand til at tilpasse sig til de stærkt foranderlige vilkår, og hvorvidt det bidrager til EU's interne og eksterne strategiske målsætninger, navnlig på områderne industripolitik, innovation og teknologisk udvikling. |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU mener, at den europæiske standardiseringsproces bør gøres hurtigere, enklere, mere moderne og mere inklusive (2). Der skal foretages mere regelmæssige vurderinger af, hvorvidt det europæiske standardiseringssystem i tilstrækkeligt omfang er i stand til at tilpasse sig til de stærkt foranderlige vilkår, og hvorvidt det bidrager til EU's interne og eksterne strategiske målsætninger, navnlig på områderne industripolitik, innovation og teknologisk udvikling.

| 4.2.3 | Fødevarer er en af de mest håndfaste udgiftsposter i forbrugernes hverdag. Derfor er det vigtigt, at konkurrencen inden for fødevaresektoren fungerer, som den skal. Det er dog vigtigt at minde om, at der er mange forskellige faktorer – som ofte falder uden for konkurrencepolitikkens område – der kan påvirke fødevarepriserne. De stigende råvarepriser er et af de vigtigste eksempler på dette. |
| --- | --- |

4.2.3

Fødevarer er en af de mest håndfaste udgiftsposter i forbrugernes hverdag. Derfor er det vigtigt, at konkurrencen inden for fødevaresektoren fungerer, som den skal. Det er dog vigtigt at minde om, at der er mange forskellige faktorer – som ofte falder uden for konkurrencepolitikkens område – der kan påvirke fødevarepriserne. De stigende råvarepriser er et af de vigtigste eksempler på dette.

| 4.2.4 | Man bør ligeledes påpege, at de forskellige led i fødevareforsyningskæden ikke har lige stor forhandlingsstyrke, og at primærproducenterne og de mindre operatører står svagest. EØSU ser derfor med interesse frem til resultaterne fra det forum på højt plan, der blev oprettet i 2010, og som skal forbedre fødevareforsyningskædens funktion. |
| --- | --- |

4.2.4

Man bør ligeledes påpege, at de forskellige led i fødevareforsyningskæden ikke har lige stor forhandlingsstyrke, og at primærproducenterne og de mindre operatører står svagest. EØSU ser derfor med interesse frem til resultaterne fra det forum på højt plan, der blev oprettet i 2010, og som skal forbedre fødevareforsyningskædens funktion.

| 4.2.4.1 | Det vil også være hensigtsmæssigt at hensyn til det indre marked at indføre en mere ensartet tilgang på EU-niveau, når det gælder gennemførelsen af konkurrencelovgivningen og definitionen af det relevante marked. |
| --- | --- |

4.2.4.1

Det vil også være hensigtsmæssigt at hensyn til det indre marked at indføre en mere ensartet tilgang på EU-niveau, når det gælder gennemførelsen af konkurrencelovgivningen og definitionen af det relevante marked.

| 4.2.5 | EU's producenter er underlagt relativt strenge betingelser, mens deres konkurrenter fra andre kontinenter, som frit kan eksportere til EU-markedet, har meget lempeligere lovgivningsrammer. Når alt kommer til alt, fører det til konkurrenceforvridning, fordi produktionsomkostningerne i tredjelande er lavere. Det gælder også for EU's energiintensive industrier, som er nødt til at overholde skrappe miljøbestemmelser og målsætninger for energieffektivitet begrænsninger, hvilket kræver massive investeringer, mens deres konkurrenter – som stadig opererer på det samme globale marked – ikke har tilsvarende omkostninger. Man bør derfor modernisere statsstøtteordningen med henblik på at etablere et »level playing field« på internationalt niveau ved at samordne denne reform med Kommissionens øvrige tiltag vedrørende handelspolitiske instrumenter (3). |
| --- | --- |

4.2.5

EU's producenter er underlagt relativt strenge betingelser, mens deres konkurrenter fra andre kontinenter, som frit kan eksportere til EU-markedet, har meget lempeligere lovgivningsrammer. Når alt kommer til alt, fører det til konkurrenceforvridning, fordi produktionsomkostningerne i tredjelande er lavere. Det gælder også for EU's energiintensive industrier, som er nødt til at overholde skrappe miljøbestemmelser og målsætninger for energieffektivitet begrænsninger, hvilket kræver massive investeringer, mens deres konkurrenter – som stadig opererer på det samme globale marked – ikke har tilsvarende omkostninger. Man bør derfor modernisere statsstøtteordningen med henblik på at etablere et »level playing field« på internationalt niveau ved at samordne denne reform med Kommissionens øvrige tiltag vedrørende handelspolitiske instrumenter (3).

| 4.2.6 | Der er størst chancer for, at virksomhederne kan opnå succes på lang sigt på konkurrenceprægede markeder. En stærk konkurrencepolitik er et vigtigt element i en sammenhængende og integreret politik til fremme af de europæiske industriers konkurrenceevne. Udfordringen består i den globale konkurrence og det, at man er nødt til at konkurrere med lande, hvor lovgivningsrammerne er meget lempeligere og omkostningsniveauet, arbejdsvilkårene og sociallovgivningen er helt anderledes. EØSU konstaterede i sin udtalelse CESE 1176/2011 (4), at visse former for statsstøtte til skibsbygning er berettigede, og at f.eks. miljøvenlige teknologier burde omfattes af rammebestemmelserne. EØSU mener, at det nye initiativ om statsstøtte er et vigtigt skridt for at skabe ny dynamik i industripolitikken i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Med hensyn til reduktionen af drivhusgasser, som udgør en af de fem hovedmålsætninger for denne strategi, støtter EØSU Kommissionens retningslinjer for statsstøtte til industrier, som er storforbrugere af elektricitet, som f.eks. producenter af stål, aluminium, kemiske produkter og papir (5). Denne form for statsstøtte, der har til formål at undgå »kulstoflækager«, skal kompensere for de stigende elektricitetsafgifter som følge af indførelsen af EU's emissionshandelssystem i 2013 og fremme investeringer i højeffektive kraftværker. |
| --- | --- |

4.2.6

Der er størst chancer for, at virksomhederne kan opnå succes på lang sigt på konkurrenceprægede markeder. En stærk konkurrencepolitik er et vigtigt element i en sammenhængende og integreret politik til fremme af de europæiske industriers konkurrenceevne. Udfordringen består i den globale konkurrence og det, at man er nødt til at konkurrere med lande, hvor lovgivningsrammerne er meget lempeligere og omkostningsniveauet, arbejdsvilkårene og sociallovgivningen er helt anderledes. EØSU konstaterede i sin udtalelse CESE 1176/2011 (4), at visse former for statsstøtte til skibsbygning er berettigede, og at f.eks. miljøvenlige teknologier burde omfattes af rammebestemmelserne. EØSU mener, at det nye initiativ om statsstøtte er et vigtigt skridt for at skabe ny dynamik i industripolitikken i overensstemmelse med Europa 2020-strategien. Med hensyn til reduktionen af drivhusgasser, som udgør en af de fem hovedmålsætninger for denne strategi, støtter EØSU Kommissionens retningslinjer for statsstøtte til industrier, som er storforbrugere af elektricitet, som f.eks. producenter af stål, aluminium, kemiske produkter og papir (5). Denne form for statsstøtte, der har til formål at undgå »kulstoflækager«, skal kompensere for de stigende elektricitetsafgifter som følge af indførelsen af EU's emissionshandelssystem i 2013 og fremme investeringer i højeffektive kraftværker.

| 4.2.7 | Bogforlagsbranchen er ved at gennemgå en moderniseringsproces, som navnlig er forårsaget af digitaliseringen. Denne sektor er ikke bare vigtig for den europæiske kulturs udvikling, men har også afgørende betydning for innovationen. Branchen befinder sig midt i overgangen til digitale medier, hvilket medfører store omvæltninger. Udbuddet af e-bøger vokser, og det er derfor helt på sin plads, at Kommissionen reagerer på forsøg på at begrænse konkurrencen og udviklingen. |
| --- | --- |

4.2.7

Bogforlagsbranchen er ved at gennemgå en moderniseringsproces, som navnlig er forårsaget af digitaliseringen. Denne sektor er ikke bare vigtig for den europæiske kulturs udvikling, men har også afgørende betydning for innovationen. Branchen befinder sig midt i overgangen til digitale medier, hvilket medfører store omvæltninger. Udbuddet af e-bøger vokser, og det er derfor helt på sin plads, at Kommissionen reagerer på forsøg på at begrænse konkurrencen og udviklingen.

| 4.2.8 | Der er voksende efterspørgsel efter løsningsmodeller for, hvordan energibehovet kan dækkes med vedvarende energi. EØSU støtter Kommissionens forslag, som sigter mod at modernisere og udbygge EU's energiinfrastruktur, som er en forudsætning for en sikker, stabil og bæredygtig energiforsyning i EU. |
| --- | --- |

4.2.8

Der er voksende efterspørgsel efter løsningsmodeller for, hvordan energibehovet kan dækkes med vedvarende energi. EØSU støtter Kommissionens forslag, som sigter mod at modernisere og udbygge EU's energiinfrastruktur, som er en forudsætning for en sikker, stabil og bæredygtig energiforsyning i EU.

| 4.2.9 | Fremover vil man oftere skulle transportere energi i større mængder og over længere strækninger, end det er tilfældet i dag. En transeuropæisk energiinfrastruktur er forudsætningen for, at alle EU-lande kan udnytte deres placeringsmæssige fordele i forbindelse med de nationale energikilder. Det gælder vedvarende energikilder som vand- og vindkraft samt solenergi. Udnyttelsen af fossile energikilder, f.eks. olie, gas og kul, vil også kunne optimeres på denne måde (6). |
| --- | --- |

4.2.9

Fremover vil man oftere skulle transportere energi i større mængder og over længere strækninger, end det er tilfældet i dag. En transeuropæisk energiinfrastruktur er forudsætningen for, at alle EU-lande kan udnytte deres placeringsmæssige fordele i forbindelse med de nationale energikilder. Det gælder vedvarende energikilder som vand- og vindkraft samt solenergi. Udnyttelsen af fossile energikilder, f.eks. olie, gas og kul, vil også kunne optimeres på denne måde (6).

| 4.2.10 | EØSU mener, at der er behov for et sæt standardiserede EU-regler, der gælder for hele luftfartssektoren, og som sætter en stopper for ukontrollerede subsidieordninger og sikrer lige konkurrencevilkår for alle markedsaktører, også på lokalt niveau (7). Udvalget går ind for, at der kun bør være mulighed for at tildele statsstøtte til investeringer i lufthavnsinfrastruktur og startstøtte til flyselskaber i klart definerede tilfælde, og at denne støtte tilpasses efter tidsperiode og intensitet. Desuden anbefaler EØSU, at der udarbejdes en langsigtet politik for udvikling af regionale lufthavne. Det er en forudsætning for en vellykket håndhævelse af luftfartsretningslinjerne, at man bliver enige om klare politiske prioriteter for udviklingen af regionale lufthavne. Vedligeholdelsen af regionale lufthavne er et vigtigt erhvervspolitisk spørgsmål. Udvalget henviser til sin udtalelse om pakken »Bedre lufthavne«, der omhandlede tildeling af slots og groundhandlingydelser i Den Europæiske Unions lufthavne. |
| --- | --- |

4.2.10

EØSU mener, at der er behov for et sæt standardiserede EU-regler, der gælder for hele luftfartssektoren, og som sætter en stopper for ukontrollerede subsidieordninger og sikrer lige konkurrencevilkår for alle markedsaktører, også på lokalt niveau (7). Udvalget går ind for, at der kun bør være mulighed for at tildele statsstøtte til investeringer i lufthavnsinfrastruktur og startstøtte til flyselskaber i klart definerede tilfælde, og at denne støtte tilpasses efter tidsperiode og intensitet. Desuden anbefaler EØSU, at der udarbejdes en langsigtet politik for udvikling af regionale lufthavne. Det er en forudsætning for en vellykket håndhævelse af luftfartsretningslinjerne, at man bliver enige om klare politiske prioriteter for udviklingen af regionale lufthavne. Vedligeholdelsen af regionale lufthavne er et vigtigt erhvervspolitisk spørgsmål. Udvalget henviser til sin udtalelse om pakken »Bedre lufthavne«, der omhandlede tildeling af slots og groundhandlingydelser i Den Europæiske Unions lufthavne.

| 4.2.11 | Udvalget har gentagne gange gjort opmærksom på behovet for en troværdig forbedring af forbrugerrettighederne på dette område. Derfor beklager udvalget, at lovgivningsforslaget om erstatningssøgsmål for overtrædelse af konkurrencelovgivningen ikke blev vedtaget i 2011, og at der end ikke er udsigt til, at dette vil ske inden udgangen af 2012. |
| --- | --- |

4.2.11

Udvalget har gentagne gange gjort opmærksom på behovet for en troværdig forbedring af forbrugerrettighederne på dette område. Derfor beklager udvalget, at lovgivningsforslaget om erstatningssøgsmål for overtrædelse af konkurrencelovgivningen ikke blev vedtaget i 2011, og at der end ikke er udsigt til, at dette vil ske inden udgangen af 2012.

| 4.2.12 | EØSU glæder sig over konsolideringen af de institutionelle rammer for håndhævelsen af konkurrencereglerne, hvorved et administrativt organ som Kommissionen træffer afgørelser, som er underlagt fuld domstolsprøvelse, hvilket sikrer tilstrækkelig beskyttelse af de berørte personers grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

4.2.12

EØSU glæder sig over konsolideringen af de institutionelle rammer for håndhævelsen af konkurrencereglerne, hvorved et administrativt organ som Kommissionen træffer afgørelser, som er underlagt fuld domstolsprøvelse, hvilket sikrer tilstrækkelig beskyttelse af de berørte personers grundlæggende rettigheder.

5.   Dialog med andre institutioner på konkurrenceområdet

| 5.1 | Selv om Kommissionen har fuld kompetence til at håndhæve EU's konkurrenceregler under EU-domstolenes kontrol, deltager konkurrencekommissæren og hans tjenestegrene i en vedvarende struktureret dialog om konkurrencepolitiske spørgsmål med Europa-Parlamentet. Kommissionen holder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) orienteret om større politiske initiativer og deltager i møder i undersøgelsesgrupper og i sektionsmøder. EØSU bemærker med tilfredshed, at samarbejdet med udvalget udtrykkeligt nævnes i beretningen. |
| --- | --- |

5.1

Selv om Kommissionen har fuld kompetence til at håndhæve EU's konkurrenceregler under EU-domstolenes kontrol, deltager konkurrencekommissæren og hans tjenestegrene i en vedvarende struktureret dialog om konkurrencepolitiske spørgsmål med Europa-Parlamentet. Kommissionen holder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) orienteret om større politiske initiativer og deltager i møder i undersøgelsesgrupper og i sektionsmøder. EØSU bemærker med tilfredshed, at samarbejdet med udvalget udtrykkeligt nævnes i beretningen.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 68 af 6.3.2012, s. 28.

1

(2)  EUT C 68 af 6.3.2012, s. 35.

2

(3)  Modernisering af EU's statsstøttepolitik, EUT C 11 af 15.1.2013, s. 49.

3

(4)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 62.

4

(5)  Meddelelse fra Kommissionen om retningslinjer for visse statsstøtteforanstaltninger som led i ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner efter 2012 (2012/C 158/04), EUT af 5.6.2012.

5

(6)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 125.

6

(7)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 49.

7

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/88 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/88

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En europæisk strategi for centrale støtteteknologier — En bro til vækst og job

COM(2012) 341 final

2013/C 44/15

Ordfører: Peter MORGAN

Kommissionen besluttede den 26. juni 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En europæisk strategi for centrale støtteteknologier — En bro til vækst og job«

COM(2012) 341 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 102 stemmer for, 2 imod og 7 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Dette er Kommissionens anden meddelelse om centrale støtteteknologier. EØSU afgav udtalelse (1) om den tidligere meddelelse (2) i september 2010. I den hilste EØSU EU's fokus på cst'er velkommen, men udtrykte store betænkeligheder mht. forslagenes effektivitet pga. de konstaterede svagheder i EU's højteknologiske fremstillingsindustri. |
| --- | --- |

1.1

Dette er Kommissionens anden meddelelse om centrale støtteteknologier. EØSU afgav udtalelse (1) om den tidligere meddelelse (2) i september 2010. I den hilste EØSU EU's fokus på cst'er velkommen, men udtrykte store betænkeligheder mht. forslagenes effektivitet pga. de konstaterede svagheder i EU's højteknologiske fremstillingsindustri.

| 1.2 | Punkt 1.10 i omtalte udtalelse indeholdt EØSU's henstillinger om at:






  — | erkende det indre markeds manglende evne til at stimulere iværksætterlysten og udarbejde en industripolitik som svar på EU's betydelige efterslæb, hvad angår højteknologiske virksomheder; |
| --- | --- | --- |

1.2

Punkt 1.10 i omtalte udtalelse indeholdt EØSU's henstillinger om at:

—

erkende det indre markeds manglende evne til at stimulere iværksætterlysten og udarbejde en industripolitik som svar på EU's betydelige efterslæb, hvad angår højteknologiske virksomheder;

| — | hente fremstillingsindustrien tilbage til Europa og lade nystartede virksomheder vokse sig store i Europa; |
| --- | --- |

—

hente fremstillingsindustrien tilbage til Europa og lade nystartede virksomheder vokse sig store i Europa;

| — | gøre det nemmere for virksomhederne at opnå støtte til innovative teknologier; |
| --- | --- |

—

gøre det nemmere for virksomhederne at opnå støtte til innovative teknologier;

| — | skabe økonomiske incitamenter, der kan gøre EU til et profitabelt sted at placere cst-innovation og -virksomheder; |
| --- | --- |

—

skabe økonomiske incitamenter, der kan gøre EU til et profitabelt sted at placere cst-innovation og -virksomheder;

| — | igangsætte radikale reformer på skoler og universiteter for at sikre de nødvendige kompetencer; |
| --- | --- |

—

igangsætte radikale reformer på skoler og universiteter for at sikre de nødvendige kompetencer;

| — | tilskynde til dannelse af klynger af innovative højteknologiske virksomheder omkring universiteter og forskningscentre; |
| --- | --- |

—

tilskynde til dannelse af klynger af innovative højteknologiske virksomheder omkring universiteter og forskningscentre;

| — | erkende, at verden har forandret sig, og vedtage en aggressiv international handelspolitik |
| --- | --- |

—

erkende, at verden har forandret sig, og vedtage en aggressiv international handelspolitik

| — | sikre, at initiativet favner så bredt som muligt og inddrager samtlige relaterede initiativer i Kommissionens generaldirektorater. |
| --- | --- |

—

sikre, at initiativet favner så bredt som muligt og inddrager samtlige relaterede initiativer i Kommissionens generaldirektorater.

EØSU gentager disse henstillinger.

| 1.3 | I sin seneste meddelelse foreslår Kommissionen, at EU's FoU-arbejde udmøntes i en strategi baseret på tre søjler med støtte ikke alene til FoU, men også til pilotlinjer til udvikling af prototyper og til avancerede fremstillingssystemer for at omsætte teknologi til produkter. EØSU har i den forbindelse to henstillinger. For det første skal fokus på de to nye søjler i strategien ikke aflede opmærksomheden fra eller mindske omfanget af EU's FoU, da forskning, og navnlig grundforskning, er det nødvendige frø, hvoraf fremtidige cst'er spirer frem. For det andet bør denne ordning, som udelukkende synes at være baseret på at markedsmodne nye teknologier, suppleres af efterspørgsel fra etablerede produktionsvirksomheder. EØSU ser derfor gerne, at der lægges større vægt på at opbygge kapaciteten hos EU's produktionsvirksomheder. |
| --- | --- |

1.3

I sin seneste meddelelse foreslår Kommissionen, at EU's FoU-arbejde udmøntes i en strategi baseret på tre søjler med støtte ikke alene til FoU, men også til pilotlinjer til udvikling af prototyper og til avancerede fremstillingssystemer for at omsætte teknologi til produkter. EØSU har i den forbindelse to henstillinger. For det første skal fokus på de to nye søjler i strategien ikke aflede opmærksomheden fra eller mindske omfanget af EU's FoU, da forskning, og navnlig grundforskning, er det nødvendige frø, hvoraf fremtidige cst'er spirer frem. For det andet bør denne ordning, som udelukkende synes at være baseret på at markedsmodne nye teknologier, suppleres af efterspørgsel fra etablerede produktionsvirksomheder. EØSU ser derfor gerne, at der lægges større vægt på at opbygge kapaciteten hos EU's produktionsvirksomheder.

| 1.4 | EØSU stiller sig generelt positivt over for den handlingsplan, som er skitseret i nedenstående afsnit 3. Alligevel så EØSU gerne handlingsprogrammer, der i betragtning af forskellene mellem medlemsstaterne var tilrettelagt på baggrund af de færdigheder og evner, der er til stede i den enkelte region. |
| --- | --- |

1.4

EØSU stiller sig generelt positivt over for den handlingsplan, som er skitseret i nedenstående afsnit 3. Alligevel så EØSU gerne handlingsprogrammer, der i betragtning af forskellene mellem medlemsstaterne var tilrettelagt på baggrund af de færdigheder og evner, der er til stede i den enkelte region.

| 1.5 | Visse dele af handlingsplanen vil sandsynligvis kræve mere fremdrift, især statsstøttemodernisering, risikovillig kapital, forhandlinger om intellektuel ejendomsret på globalt plan, handelsforhandlinger i højteknologiske virksomheder og forbedringer af den almene og faglige uddannelse på alle niveauer, med særlig vægt på ingeniører og forskere. |
| --- | --- |

1.5

Visse dele af handlingsplanen vil sandsynligvis kræve mere fremdrift, især statsstøttemodernisering, risikovillig kapital, forhandlinger om intellektuel ejendomsret på globalt plan, handelsforhandlinger i højteknologiske virksomheder og forbedringer af den almene og faglige uddannelse på alle niveauer, med særlig vægt på ingeniører og forskere.

| 1.6 | Selvom handlingsplanen kommer ind på forvaltning af cst-projektet, er betingelserne ikke klare, og programmet kan således komme til at mangle fremdrift. |
| --- | --- |

1.6

Selvom handlingsplanen kommer ind på forvaltning af cst-projektet, er betingelserne ikke klare, og programmet kan således komme til at mangle fremdrift.

2.   Indledning

| 2.1 | Kommissionen gav en ekspertgruppe på højt plan i opdrag at undersøge reaktionerne på sin første meddelelse og udarbejde en rapport (3), som blev offentliggjort i juni 2011. I denne anden meddelelse fremlægges så en »Europæisk strategi for centrale støtteteknologier«. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen gav en ekspertgruppe på højt plan i opdrag at undersøge reaktionerne på sin første meddelelse og udarbejde en rapport (3), som blev offentliggjort i juni 2011. I denne anden meddelelse fremlægges så en »Europæisk strategi for centrale støtteteknologier«.

| 2.2 | Ekspertgruppen på højt plan har i sin rapport indkredset Europas vigtigste vanskeligheder med at omsætte sine ideer til salgbare produkter – dvs. med at krydse den internationalt anerkendte »Valley of Death«. For at komme igennem denne dal foreslår gruppen en strategi baseret på tre søjler:






  — | Søjlen for teknologisk forskning baseret på teknologiske faciliteter og understøttet af forsknings- og teknologiske institutter; |
| --- | --- | --- |

2.2

Ekspertgruppen på højt plan har i sin rapport indkredset Europas vigtigste vanskeligheder med at omsætte sine ideer til salgbare produkter – dvs. med at krydse den internationalt anerkendte »Valley of Death«. For at komme igennem denne dal foreslår gruppen en strategi baseret på tre søjler:

—

Søjlen for teknologisk forskning baseret på teknologiske faciliteter og understøttet af forsknings- og teknologiske institutter;

| — | Søjlen for produktudvikling baseret på pilotlinjer og demonstrationsprojekter understøttet af industrikonsortier; |
| --- | --- |

—

Søjlen for produktudvikling baseret på pilotlinjer og demonstrationsprojekter understøttet af industrikonsortier;

| — | Søjlen for konkurrencedygtige fremstillingsaktiviteter baseret på globalt konkurrencedygtige fremstillingsfaciliteter understøttet af nøglevirksomheder. |
| --- | --- |

—

Søjlen for konkurrencedygtige fremstillingsaktiviteter baseret på globalt konkurrencedygtige fremstillingsfaciliteter understøttet af nøglevirksomheder.

| 2.3 | Forslaget går ud på at udvikle en avanceret fremstillingsindustri og dermed skabe en kilde til eksportindtægter og at støtte underleverandørerne af maskinel, der er i stand til at fremstille de mest avancerede produktionsteknologier i Europa (maskiner, software, tjenester osv.), samt at udvikle og forbedre produktionssystemer (teknologi og processer) med det sigte at opbygge effektive, moderne og højteknologiske produktionsanlæg i Europa. |
| --- | --- |

2.3

Forslaget går ud på at udvikle en avanceret fremstillingsindustri og dermed skabe en kilde til eksportindtægter og at støtte underleverandørerne af maskinel, der er i stand til at fremstille de mest avancerede produktionsteknologier i Europa (maskiner, software, tjenester osv.), samt at udvikle og forbedre produktionssystemer (teknologi og processer) med det sigte at opbygge effektive, moderne og højteknologiske produktionsanlæg i Europa.

| 2.4 | De elleve anbefalinger lyder som følger:






  — | Cst'er skal gøres til en europæisk teknologisk prioritet |
| --- | --- | --- |

2.4

De elleve anbefalinger lyder som følger:

—

Cst'er skal gøres til en europæisk teknologisk prioritet

| — | EU bør anvende Technology Readiness Level-skalaens definition af FoU |
| --- | --- |

—

EU bør anvende Technology Readiness Level-skalaens definition af FoU

| — | Mulighederne i relevante FoU-definitioner skal udnyttes fuldt ud |
| --- | --- |

—

Mulighederne i relevante FoU-definitioner skal udnyttes fuldt ud

| — | Der skal genskabes balance i EU's FoU-finansieringsprogrammer |
| --- | --- |

—

Der skal genskabes balance i EU's FoU-finansieringsprogrammer

| — | Der skal anlægges en strategisk tilgang til cst-programmer |
| --- | --- |

—

Der skal anlægges en strategisk tilgang til cst-programmer

| — | Der skal opstilles et passende regelsæt for gennemførelse af cst-programmer |
| --- | --- |

—

Der skal opstilles et passende regelsæt for gennemførelse af cst-programmer

| — | Der skal anvendes kombinerede finansieringsmekanismer |
| --- | --- |

—

Der skal anvendes kombinerede finansieringsmekanismer

| — | Der skal være regler for statsstøtte til cst'er |
| --- | --- |

—

Der skal være regler for statsstøtte til cst'er

| — | Der skal udarbejdes en globalt konkurrencedygtig politik om intellektuel ejendomsret i Europa |
| --- | --- |

—

Der skal udarbejdes en globalt konkurrencedygtig politik om intellektuel ejendomsret i Europa

| — | Cst-færdigheder skal opbygges, styrkes og bevares |
| --- | --- |

—

Cst-færdigheder skal opbygges, styrkes og bevares

| — | Der skal oprettes et europæisk observations- og høringsorgan om cst. |
| --- | --- |

—

Der skal oprettes et europæisk observations- og høringsorgan om cst.

3.   Resumé af meddelelsen

| 3.1 | »Ud fra aktuel forskning, økonomiske analyser af markedstendenser og deres bidrag til at løse samfundsmæssige problemer er mikro- og nanoelektronik, nanoteknologi, fotonik, avancerede materialer, industriel bioteknologi og avancerede fremstillingsteknologier (»tværgående« centrale støtteteknologier) blevet udpeget som EU’s centrale støtteteknologier«. |
| --- | --- |

3.1

»Ud fra aktuel forskning, økonomiske analyser af markedstendenser og deres bidrag til at løse samfundsmæssige problemer er mikro- og nanoelektronik, nanoteknologi, fotonik, avancerede materialer, industriel bioteknologi og avancerede fremstillingsteknologier (»tværgående« centrale støtteteknologier) blevet udpeget som EU’s centrale støtteteknologier«.

| 3.2 | I sin situationsanalyse fastslår Kommissionen følgende:






  — | Den Europæiske Union er førende på verdensplan i udviklingen af centrale støtteteknologier. |
| --- | --- | --- |

3.2

I sin situationsanalyse fastslår Kommissionen følgende:

—

Den Europæiske Union er førende på verdensplan i udviklingen af centrale støtteteknologier.

| — | EU udnytter ikke sin videnbase. |
| --- | --- |

—

EU udnytter ikke sin videnbase.

| — | EU's største svaghed ligger i den manglende omsætning af sin videnbase til varer og tjenester. |
| --- | --- |

—

EU's største svaghed ligger i den manglende omsætning af sin videnbase til varer og tjenester.

| — | Manglen på fremstillingsvirksomhed på grundlag af centrale støtteteknologier er skadelig af to grunde: på kort sigt går man glip af muligheder for vækst og jobskabelse og på lang sigt kan der forekomme tab af videngenerering. |
| --- | --- |

—

Manglen på fremstillingsvirksomhed på grundlag af centrale støtteteknologier er skadelig af to grunde: på kort sigt går man glip af muligheder for vækst og jobskabelse og på lang sigt kan der forekomme tab af videngenerering.

| 3.3 | Meddelelsen fremsætter følgende grunde til disse mangler:






  — | Ingen fælles definition eller kendskab til centrale støtteteknologier |
| --- | --- | --- |

3.3

Meddelelsen fremsætter følgende grunde til disse mangler:

—

Ingen fælles definition eller kendskab til centrale støtteteknologier

| — | Utilstrækkelige politikker mht. at udnytte synergieffekterne ved centrale støtteteknologier og fremme deres markedsføring |
| --- | --- |

—

Utilstrækkelige politikker mht. at udnytte synergieffekterne ved centrale støtteteknologier og fremme deres markedsføring

| — | Mangel på demonstrations- og »proof-of-concept«-projekter |
| --- | --- |

—

Mangel på demonstrations- og »proof-of-concept«-projekter

| — | Ineffektiv anvendelse og koordinering af offentlige ressourcer |
| --- | --- |

—

Ineffektiv anvendelse og koordinering af offentlige ressourcer

| — | Utilstrækkelig adgang til egnede kilder til risikovillig kapital |
| --- | --- |

—

Utilstrækkelig adgang til egnede kilder til risikovillig kapital

| — | Fragmentering af EU's indre marked og regelforskelle pga. utilstrækkelig koordinering mellem forskellige regioner og medlemsstater |
| --- | --- |

—

Fragmentering af EU's indre marked og regelforskelle pga. utilstrækkelig koordinering mellem forskellige regioner og medlemsstater

| — | Mangel på tilstrækkelig kvalificeret arbejdskraft og iværksættere. |
| --- | --- |

—

Mangel på tilstrækkelig kvalificeret arbejdskraft og iværksættere.

| 3.4 | Strategien i denne meddelelse har til formål at:






  — | fokusere EU-politikker i det næste flerårige finansielle rammeprogram på forskning og innovation samt samhørighedspolitik og prioritere EIB's långivningsaktiviteter til fordel for anvendelse af centrale støtteteknologier |
| --- | --- | --- |

3.4

Strategien i denne meddelelse har til formål at:

—

fokusere EU-politikker i det næste flerårige finansielle rammeprogram på forskning og innovation samt samhørighedspolitik og prioritere EIB's långivningsaktiviteter til fordel for anvendelse af centrale støtteteknologier

| — | sikre samordning af EU-aktiviteter og nationale aktiviteter for at opnå synergieffekter og komplementaritet mellem disse aktiviteter og i givet fald forening af ressourcer |
| --- | --- |

—

sikre samordning af EU-aktiviteter og nationale aktiviteter for at opnå synergieffekter og komplementaritet mellem disse aktiviteter og i givet fald forening af ressourcer

| — | etablere en ekstern gruppe for spørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier, som skal rådgive Kommissionen i politikspørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier |
| --- | --- |

—

etablere en ekstern gruppe for spørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier, som skal rådgive Kommissionen i politikspørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier

| — | mobilisere nuværende handelspolitiske instrumenter for at sikre redelig konkurrence og ensartede internationale spilleregler. |
| --- | --- |

—

mobilisere nuværende handelspolitiske instrumenter for at sikre redelig konkurrence og ensartede internationale spilleregler.

| 3.5 | Nedenstående er et resumé af Kommissionens handlingsplan: |
| --- | --- |

3.5

Nedenstående er et resumé af Kommissionens handlingsplan:

| 3.5.1 | Tilpasning af EU-instrumenter






  — | Horisont 2020






  — | Øremærket budget på 6,7 mia. EUR |
| --- | --- | --- | --- |

3.5.1

Tilpasning af EU-instrumenter

—

Horisont 2020

—

Øremærket budget på 6,7 mia. EUR

| — | Omfordeling til fordel for pilotlinjer/demonstrationsprojekter |
| --- | --- |

—

Omfordeling til fordel for pilotlinjer/demonstrationsprojekter

| — | Tværgående projekter |
| --- | --- |

—

Tværgående projekter

| — | Udvælgelseskriterier |
| --- | --- |

—

Udvælgelseskriterier

| — | Den Europæiske Fond for Regionaludvikling






  — | Intelligent specialisering |
| --- | --- | --- |

—

Den Europæiske Fond for Regionaludvikling

—

Intelligent specialisering

| — | Klyngespecifikke tiltag |
| --- | --- |

—

Klyngespecifikke tiltag

| — | Modernisering af statsstøtteregler |
| --- | --- |

—

Modernisering af statsstøtteregler

| — | En aftale med Den Europæiske Investeringsbank |
| --- | --- |

—

En aftale med Den Europæiske Investeringsbank

| — | Fremme af nødvendige tværfaglige færdigheder |
| --- | --- |

—

Fremme af nødvendige tværfaglige færdigheder

| 3.5.2 | Koordinering






  — | Synergier med nationale industrielle innovationspolitikker |
| --- | --- | --- |

3.5.2

Koordinering

—

Synergier med nationale industrielle innovationspolitikker

| — | Aftalememorandum med de berørte parter i erhvervslivet |
| --- | --- |

—

Aftalememorandum med de berørte parter i erhvervslivet

| 3.5.3 | Forvaltning






  — | Koordinationsgruppe om centrale støtteteknologier inden for Horisont 2020 |
| --- | --- | --- |

3.5.3

Forvaltning

—

Koordinationsgruppe om centrale støtteteknologier inden for Horisont 2020

| — | En ekstern gruppe for spørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier |
| --- | --- |

—

En ekstern gruppe for spørgsmål vedrørende centrale støtteteknologier

| 3.5.4 | Færdigheder - Kommissionen vil:






  — | under Horisont 2020-initiativet fortsætte og styrke foranstaltninger for at tiltrække unge til centrale støtteteknologier |
| --- | --- | --- |

3.5.4

Færdigheder - Kommissionen vil:

—

under Horisont 2020-initiativet fortsætte og styrke foranstaltninger for at tiltrække unge til centrale støtteteknologier

| — | opfordre til, at EIT’et opretter et VIF vedrørende produktion med høj værditilvækst, som inddrager erhvervsliv, forskning og videregående uddannelse på dette område |
| --- | --- |

—

opfordre til, at EIT’et opretter et VIF vedrørende produktion med høj værditilvækst, som inddrager erhvervsliv, forskning og videregående uddannelse på dette område

| — | offentliggøre en meddelelse om de skiftende og stadig nye udfordringer for udbuddet af færdigheder i EU inden udgangen af 2012 |
| --- | --- |

—

offentliggøre en meddelelse om de skiftende og stadig nye udfordringer for udbuddet af færdigheder i EU inden udgangen af 2012

| — | udvikle partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervsliv, som f.eks. videnalliancer inden for videregående uddannelser, og |
| --- | --- |

—

udvikle partnerskaber mellem uddannelsesinstitutioner og erhvervsliv, som f.eks. videnalliancer inden for videregående uddannelser, og

| — | se på, hvordan man kan øge udbuddet af faglært arbejdskraft på områder i forbindelse med centrale støtteteknologier, bl.a. takket være højtuddannede fagfolk fra lande uden for EU. |
| --- | --- |

—

se på, hvordan man kan øge udbuddet af faglært arbejdskraft på områder i forbindelse med centrale støtteteknologier, bl.a. takket være højtuddannede fagfolk fra lande uden for EU.

| 3.5.5 | Handel






  — | Kommissionen vil bestræbe sig på at sikre et gunstigt handelsmiljø og globale spilleregler. Dette indebærer at lette markedsadgangen og investeringsmulighederne, undgå international markedsfordrejning, øge beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, fremme gensidighed, navnlig i forbindelse med offentlige indkøb, nedbringe anvendelsen af subsidier samt toldmæssige og ikke-toldmæssige hindringer på globalt plan og kontrollere, at gældende EU- og WTO-regler overholdes. |
| --- | --- | --- |

3.5.5

Handel

—

Kommissionen vil bestræbe sig på at sikre et gunstigt handelsmiljø og globale spilleregler. Dette indebærer at lette markedsadgangen og investeringsmulighederne, undgå international markedsfordrejning, øge beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, fremme gensidighed, navnlig i forbindelse med offentlige indkøb, nedbringe anvendelsen af subsidier samt toldmæssige og ikke-toldmæssige hindringer på globalt plan og kontrollere, at gældende EU- og WTO-regler overholdes.

4.   Europæiske højteknologiske produktionsvirksomheder

| 4.1 | Cst-strategien er udformet til at fremme EU-baseret fremstilling af højteknologiske produkter, der spiller en afgørende rolle i EU-borgernes og de europæiske virksomheders hverdag, frem til 2020 og i tiden derefter. Den EU-baserede produktion af højteknologiske produkter er for øjeblikket ikke tilstrækkeligt konkurrencedygtig på de globale markeder, selv om europæisk FoU anses for at være i verdensklasse. Dette problem menes ikke at skyldes mangel på europæisk højteknologisk fremstillingskapacitet eller –evne, men manglende overførsel mellem FoU- og produktionsleddet. Kommissionens strategi går nemlig ud på at overføre teknologi til produktionsleddet. EØSU mener imidlertid, at en vellykket overførsel forudsætter producenter, der selv er i stand til at udnytte de teknologiske fremskridt, og efter EØSU's mening har EU ikke nok virksomheder, der konkurrerer inden for de globale højteknologiske produktionssektorer. |
| --- | --- |

4.1

Cst-strategien er udformet til at fremme EU-baseret fremstilling af højteknologiske produkter, der spiller en afgørende rolle i EU-borgernes og de europæiske virksomheders hverdag, frem til 2020 og i tiden derefter. Den EU-baserede produktion af højteknologiske produkter er for øjeblikket ikke tilstrækkeligt konkurrencedygtig på de globale markeder, selv om europæisk FoU anses for at være i verdensklasse. Dette problem menes ikke at skyldes mangel på europæisk højteknologisk fremstillingskapacitet eller –evne, men manglende overførsel mellem FoU- og produktionsleddet. Kommissionens strategi går nemlig ud på at overføre teknologi til produktionsleddet. EØSU mener imidlertid, at en vellykket overførsel forudsætter producenter, der selv er i stand til at udnytte de teknologiske fremskridt, og efter EØSU's mening har EU ikke nok virksomheder, der konkurrerer inden for de globale højteknologiske produktionssektorer.

| 4.2 | Nedenstående tabeller er uddrag af Financial Times' analyse fra 2012 af verdens 500 største virksomheder og af de 500 største virksomheder i hver af de store regioner. Analysen omfatter udelukkende højteknologiske fremstillingssektorer. |
| --- | --- |

4.2

Nedenstående tabeller er uddrag af Financial Times' analyse fra 2012 af verdens 500 største virksomheder og af de 500 største virksomheder i hver af de store regioner. Analysen omfatter udelukkende højteknologiske fremstillingssektorer.

| 4.3 | Børsnoterede virksomheder giver ikke det fulde billede, men EØSU er overbevist om, at de giver en præcis indikation af de forskellige regioners forholdsmæssige produktionskapacitet.
  Tabellen over de 500 største virksomheder i verden viser antallet af virksomheder i hver højteknologisk fremstillingssektor. Vækstmarkederne (VM) inkluderer bl.a. de fire BRIC-lande (Brasilien, Rusland, Indien og Kina). På dette plan er Europa kun førende inden for produktionsteknik, men det regionale skema giver et bedre billede.












  FT Global 500 |
| --- | --- |
| Sektor | Antal virksomheder | |
| | Verden - i alt | USA | JAPAN | VM | EU | |
| Lægemidler og
  bioteknologi | 22 | 11 | 2 | 0 | 6 | Novartis (4), Roche (4), GSK, Sanofi- Aventis, AstraZeneca, Novo Nordisk Shire |
| Teknologihardware | 16 | 10 | 1 | 2 | 3 | ASML, Ericsson, Nokia |
| Software & computertjenester | 13 | 7 | 1 | 4 | 1 | SAP |
| Bilindustri, bildele | 17 | 3 | 5 | 5 | 4 | Daimler, VW, BMW, Continental |
| Kemikalier | 18 | 7 | 1 | 4 | 5 | Bayer, BASF, Air Liquide, Syngenta (4), Linde |
| Udstyr til sundhedssektoren | 13 | 10 | 0 | 0 | 3 | Fresenius, Synthes (4), Essilor |
| Blandet industri | 12 | 5 | 1 | 5 | 1 | Siemens |
| Produktionsteknik | 13 | 4 | 3 | 1 | 5 | ABB (4), Volvo, Atlas Copco, MAN, Sandvik |
| Luft-/rumfart og forsvarsteknologi | 7 | 5 | 0 | 0 | 2 | Rolls Royce, EADS |
| Olieudstyr og -service | 11 | 7 | 0 | 0 | 2 | Sarpem, Transocean (4) |
| Fritidsforbrugsgoder | 4 | 0 | 3 | 0 | 1 | Philips Electrical |
| Elektronik og elektrisk udstyr | 4 | 1 | 1 | 1 | 1 | Schneider Electric |

4.3

Børsnoterede virksomheder giver ikke det fulde billede, men EØSU er overbevist om, at de giver en præcis indikation af de forskellige regioners forholdsmæssige produktionskapacitet.

Tabellen over de 500 største virksomheder i verden viser antallet af virksomheder i hver højteknologisk fremstillingssektor. Vækstmarkederne (VM) inkluderer bl.a. de fire BRIC-lande (Brasilien, Rusland, Indien og Kina). På dette plan er Europa kun førende inden for produktionsteknik, men det regionale skema giver et bedre billede.

FT Global 500

Sektor

Antal virksomheder

Verden - i alt

USA

JAPAN

VM

EU

Lægemidler og

bioteknologi

22

11

2

0

6

Novartis (4), Roche (4), GSK, Sanofi- Aventis, AstraZeneca, Novo Nordisk Shire

Teknologihardware

16

10

1

2

3

ASML, Ericsson, Nokia

Software & computertjenester

13

7

1

4

1

SAP

Bilindustri, bildele

17

3

5

5

4

Daimler, VW, BMW, Continental

Kemikalier

18

7

1

4

5

Bayer, BASF, Air Liquide, Syngenta (4), Linde

Udstyr til sundhedssektoren

13

10

0

0

3

Fresenius, Synthes (4), Essilor

Blandet industri

12

5

1

5

1

Siemens

Produktionsteknik

13

4

3

1

5

ABB (4), Volvo, Atlas Copco, MAN, Sandvik

Luft-/rumfart og forsvarsteknologi

7

5

0

0

2

Rolls Royce, EADS

Olieudstyr og -service

11

7

0

0

2

Sarpem, Transocean (4)

Fritidsforbrugsgoder

4

0

3

0

1

Philips Electrical

Elektronik og elektrisk udstyr

4

1

1

1

1

Schneider Electric

| 4.4 | I den regionale tabel er antallet af virksomheder vist sammen med deres samlede markedsværdi. Dette giver en indikation af hver regions underliggende styrke, mens markedsværdien er udtryk for den enkelte regionale sektors størrelse og forholdsmæssige succes. |
| --- | --- |

4.4

I den regionale tabel er antallet af virksomheder vist sammen med deres samlede markedsværdi. Dette giver en indikation af hver regions underliggende styrke, mens markedsværdien er udtryk for den enkelte regionale sektors størrelse og forholdsmæssige succes.

| 4.5 | Europa er verdens førende inden for kemikalier og produktionsteknik. Det står stærkt inden for lægemidler og bioteknologi såvel som bilindustrien. USA er dominerende inden for udstyr til sundhedssektoren såvel som teknologihardware og software, og både Japan og vækstmarkederne er stærkere end EU inden for hardware. |
| --- | --- |

4.5

Europa er verdens førende inden for kemikalier og produktionsteknik. Det står stærkt inden for lægemidler og bioteknologi såvel som bilindustrien. USA er dominerende inden for udstyr til sundhedssektoren såvel som teknologihardware og software, og både Japan og vækstmarkederne er stærkere end EU inden for hardware.

| 4.6 | Det fremgår klart af denne analyse, at cst-programmet bør have en strategi for at styrke de sektorer, hvor EU står svagt, og for at udnytte de sektorer, hvor det står relativt stærkt. Der bør gøres en særlig indsats inden for medicinsk teknologi og udstyr til sundhedssektoren.














  FT Regional 500 - Teknologisektorer |
| --- | --- |
| Sektor | Antal virksomheder (#) og markedsværdi (mia. dollar) |
| | USA | Japan | VM | Europa |
| | # | $ | # | $ | # | $ | # | $ |
| Lægemidler og bioteknologi | 21 | 948 | 27 | 176 | 8 | 48 | 15 | 708 |
| Teknologihardware | 33 | 1,391 | 18 | 146 | 9 | 146 | 7 | 111 |
| Software & computertjenester | 25 | 1,083 | 12 | 58 | 5 | 109 | 7 | 126 |
| Bilindustri, bildele | 9 | 161 | 38 | 446 | 10 | 115 | 13 | 290 |
| Kemikalier | 16 | 286 | 32 | 133 | 16 | 262 | 22 | 384 |
| Udstyr til sundhedssektoren | 29 | 495 | 5 | 20 | 1 | 4 | 10 | 114 |
| Blandet industri | 7 | 409 | 8 | 36 | 9 | 87 | 5 | 125 |
| Produktionsteknik | 13 | 247 | 34 | 217 | 15 | 143 | 21 | 275 |
| Luft-/rumfart og forsvarsteknologi | 12 | 269 | 0 | 0 | 1 | 5 | 9 | 115 |
| Olieudstyr og -service | 16 | 324 | 0 | 0 | 1 | 10 | 2 | 119 |
| Fritidsforbrugsgoder | 2 | 25 | 14 | 118 | 0 | 0 | 1 | 20 |
| Elektronik og elektrisk udstyr | 10 | 125 | 27 | 153 | 7 | 77 | 6 | 61 |
| Alternativ energi | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 4 | 0 | 0 |

4.6

Det fremgår klart af denne analyse, at cst-programmet bør have en strategi for at styrke de sektorer, hvor EU står svagt, og for at udnytte de sektorer, hvor det står relativt stærkt. Der bør gøres en særlig indsats inden for medicinsk teknologi og udstyr til sundhedssektoren.

FT Regional 500 - Teknologisektorer

Sektor

Antal virksomheder (#) og markedsværdi (mia. dollar)

USA

Japan

VM

Europa

#

$

#

$

#

$

#

$

Lægemidler og bioteknologi

21

948

27

176

8

48

15

708

Teknologihardware

33

1,391

18

146

9

146

7

111

Software & computertjenester

25

1,083

12

58

5

109

7

126

Bilindustri, bildele

9

161

38

446

10

115

13

290

Kemikalier

16

286

32

133

16

262

22

384

Udstyr til sundhedssektoren

29

495

5

20

1

4

10

114

Blandet industri

7

409

8

36

9

87

5

125

Produktionsteknik

13

247

34

217

15

143

21

275

Luft-/rumfart og forsvarsteknologi

12

269

0

0

1

5

9

115

Olieudstyr og -service

16

324

0

0

1

10

2

119

Fritidsforbrugsgoder

2

25

14

118

0

0

1

20

Elektronik og elektrisk udstyr

10

125

27

153

7

77

6

61

Alternativ energi

0

0

0

0

1

4

0

0

5.   EØSU's synspunkter

| 5.1 | Siden 1957 er EU kun barslet med tre globale højteknologiske virksomheder: ASML, Nokia og SAP. Det har hele tiden haltet bagefter. Dette synes at være udtryk for, at både kapitalismen og iværksætterkulturen har svigtet, hvis man sammenligner med, hvad amerikanske virksomheder har opnået i den samme periode, og med de efterfølgende asiatiske fremskridt i Japan, Taiwan, Korea og nu Kina. |
| --- | --- |

5.1

Siden 1957 er EU kun barslet med tre globale højteknologiske virksomheder: ASML, Nokia og SAP. Det har hele tiden haltet bagefter. Dette synes at være udtryk for, at både kapitalismen og iværksætterkulturen har svigtet, hvis man sammenligner med, hvad amerikanske virksomheder har opnået i den samme periode, og med de efterfølgende asiatiske fremskridt i Japan, Taiwan, Korea og nu Kina.

| 5.2 | På den ene side praktiserer USA fri markedskapitalisme på mange områder, men på den anden side har dets militære/industrielle infrastruktur, som er knyttet til verdens førende universiteter, skabt en særdeles frugtbar grobund for opfindelser og et væld af idéer, der kan udnyttes i den fremherskende iværksætterkultur og på et stort marked |
| --- | --- |

5.2

På den ene side praktiserer USA fri markedskapitalisme på mange områder, men på den anden side har dets militære/industrielle infrastruktur, som er knyttet til verdens førende universiteter, skabt en særdeles frugtbar grobund for opfindelser og et væld af idéer, der kan udnyttes i den fremherskende iværksætterkultur og på et stort marked

| 5.3 | Asiatiske lande yder aktiv statsstøtte til og beskyttelse af nystartede virksomheder, indtil de er veletablerede. De har været både åbne over for og attraktive for udefra kommende højteknologiske investeringer. De har absorberet den teknologi, der er blevet overført med udefra kommende investeringer, og udnytter den. |
| --- | --- |

5.3

Asiatiske lande yder aktiv statsstøtte til og beskyttelse af nystartede virksomheder, indtil de er veletablerede. De har været både åbne over for og attraktive for udefra kommende højteknologiske investeringer. De har absorberet den teknologi, der er blevet overført med udefra kommende investeringer, og udnytter den.

| 5.4 | Situationen ser meget anderledes ud i Europa, og den manglende ensartethed er en væsentlig faktor. På næsten alle områder, hvad enten der er tale om BNP pr. indbygger, arbejdsløshedstal, erhvervsinfrastruktur, universitetsinfrastruktur, præstationer på uddannelsesområdet, kapitalmarkeder, arbejdsmarkedsfleksibilitet eller internetudbredelse osv., synes der generelt at være store forskelle på de syv undergrupperinger af EU, som Verdensbanken har indkredset. Undergrupperingerne hedder EU 15 Nord (Britiske Øer, de nordiske lande), EU 15 Central (de oprindelige seks minus Italien plus Østrig), EU 15 Syd (4 Middelhavslande), EU 12 Nord (omkring Østersøen), EU 12 Central (PL, CZ, HU, SL, SK), EU 12 Syd (RO og BG). |
| --- | --- |

5.4

Situationen ser meget anderledes ud i Europa, og den manglende ensartethed er en væsentlig faktor. På næsten alle områder, hvad enten der er tale om BNP pr. indbygger, arbejdsløshedstal, erhvervsinfrastruktur, universitetsinfrastruktur, præstationer på uddannelsesområdet, kapitalmarkeder, arbejdsmarkedsfleksibilitet eller internetudbredelse osv., synes der generelt at være store forskelle på de syv undergrupperinger af EU, som Verdensbanken har indkredset. Undergrupperingerne hedder EU 15 Nord (Britiske Øer, de nordiske lande), EU 15 Central (de oprindelige seks minus Italien plus Østrig), EU 15 Syd (4 Middelhavslande), EU 12 Nord (omkring Østersøen), EU 12 Central (PL, CZ, HU, SL, SK), EU 12 Syd (RO og BG).

| 5.5 | Hvis man vil forsøge at skabe en cst-kapacitet i verdensklasse, ville det være logisk at skræddersy politikker og programmer til hver af disse grupperinger, således at der tages hensyn til niveauet på deres universiteter og forskningsinstitutter, arbejdsstyrkens videnskabelige og teknologiske færdigheder, deres fremstillingsvirksomheders formåen og eksisterende markeder osv. Hvis man gjorde det sådan, ville indsatsen kunne prioriteres pr. område med de bedst placerede områder i front. De samhørighedspolitikker, der foreslås i meddelelsen, bør vurderes på denne baggrund. |
| --- | --- |

5.5

Hvis man vil forsøge at skabe en cst-kapacitet i verdensklasse, ville det være logisk at skræddersy politikker og programmer til hver af disse grupperinger, således at der tages hensyn til niveauet på deres universiteter og forskningsinstitutter, arbejdsstyrkens videnskabelige og teknologiske færdigheder, deres fremstillingsvirksomheders formåen og eksisterende markeder osv. Hvis man gjorde det sådan, ville indsatsen kunne prioriteres pr. område med de bedst placerede områder i front. De samhørighedspolitikker, der foreslås i meddelelsen, bør vurderes på denne baggrund.

| 5.6 | Kommissionen styrer EU gennem lovgivning og finansiel støtte bistået af observatorier og agenturer. Det kan være effektivt på områder, hvor én kommissær kan tage det fulde ansvar for et initiativ. Der er mindst seks kommissærer involveret i cst-projektet, og EØSU mener ikke, at det kan gennemføres uden at samle beføjelserne på et sted og uden en mere direkte forvaltningsmetode. |
| --- | --- |

5.6

Kommissionen styrer EU gennem lovgivning og finansiel støtte bistået af observatorier og agenturer. Det kan være effektivt på områder, hvor én kommissær kan tage det fulde ansvar for et initiativ. Der er mindst seks kommissærer involveret i cst-projektet, og EØSU mener ikke, at det kan gennemføres uden at samle beføjelserne på et sted og uden en mere direkte forvaltningsmetode.

| 5.7 | Der trænger til at blive rusket op i mange fasttømrede ideer. Man kunne f.eks. prøve en regional indfaldsvinkel. Såvel ekspertgruppen på højt niveau som meddelelsen har anerkendt, at det er nødvendigt at udtænke nye statsstøttemekanismer til cst-projekter. Meddelelsen behandler ikke forslagene om intellektuelle ejendomsrettigheder så indgående som beskrevet i rapporten fra ekspertgruppen på højt plan (5). EØSU bifalder, hvad meddelelsen siger om handel, men føler ikke, at de eksisterende handelspolitikker har beskyttet EU's interesser tilstrækkeligt. Det er endnu et område, der ville have gavn af en ny forvaltning og en ufortrøden forfølgelse af EU's interesser. |
| --- | --- |

5.7

Der trænger til at blive rusket op i mange fasttømrede ideer. Man kunne f.eks. prøve en regional indfaldsvinkel. Såvel ekspertgruppen på højt niveau som meddelelsen har anerkendt, at det er nødvendigt at udtænke nye statsstøttemekanismer til cst-projekter. Meddelelsen behandler ikke forslagene om intellektuelle ejendomsrettigheder så indgående som beskrevet i rapporten fra ekspertgruppen på højt plan (5). EØSU bifalder, hvad meddelelsen siger om handel, men føler ikke, at de eksisterende handelspolitikker har beskyttet EU's interesser tilstrækkeligt. Det er endnu et område, der ville have gavn af en ny forvaltning og en ufortrøden forfølgelse af EU's interesser.

| 5.8 | EØSU ser med positive øjne på den nye prioritering, som ekspertgruppen på højt plan har foretaget ved at flytte fokus fra FoU-støtte over til en afbalanceret tilgang med tre søjler. På den baggrund virker det syvende rammeprogram nu ret mangelfuldt. Alligevel er EØSU bekymret for, at der muligvis ikke er nok virksomheder i EU med de rette evner, produkter og global rækkevidde til at implementere og markedsføre resultaterne af FoU-søjlen. Hele forslaget bygger på en formodning om, at søjle to og tre er i stand til at markedsmodne cst'er. I virkeligheden markedsmodnes cst'er oftere af højteknologiske fremstillingsvirksomheder som f.eks. Apple, BMW, Bayer, Rolls Royce eller Airbus. EU er nødt til sammen med medlemsstaterne at udarbejde en strategi for at støtte og udvikle flere virksomheder, der producerer slutprodukter i verdensklasse. Eksisterende virksomheder bør gives incitamenter til at udvide deres produktsortiment med nye, cst-tunge produkter til de globale markeder. I meddelelsen siges det ofte, at cst'er kan skabe vækst og arbejdspladser. EØSU mener snarere, at det er virksomheder, der bruger cst'er, der kan skabe vækst og arbejdspladser. EU har brug for flere virksomheder med produkter og markeder, der kan udnytte cst'er. |
| --- | --- |

5.8

EØSU ser med positive øjne på den nye prioritering, som ekspertgruppen på højt plan har foretaget ved at flytte fokus fra FoU-støtte over til en afbalanceret tilgang med tre søjler. På den baggrund virker det syvende rammeprogram nu ret mangelfuldt. Alligevel er EØSU bekymret for, at der muligvis ikke er nok virksomheder i EU med de rette evner, produkter og global rækkevidde til at implementere og markedsføre resultaterne af FoU-søjlen. Hele forslaget bygger på en formodning om, at søjle to og tre er i stand til at markedsmodne cst'er. I virkeligheden markedsmodnes cst'er oftere af højteknologiske fremstillingsvirksomheder som f.eks. Apple, BMW, Bayer, Rolls Royce eller Airbus. EU er nødt til sammen med medlemsstaterne at udarbejde en strategi for at støtte og udvikle flere virksomheder, der producerer slutprodukter i verdensklasse. Eksisterende virksomheder bør gives incitamenter til at udvide deres produktsortiment med nye, cst-tunge produkter til de globale markeder. I meddelelsen siges det ofte, at cst'er kan skabe vækst og arbejdspladser. EØSU mener snarere, at det er virksomheder, der bruger cst'er, der kan skabe vækst og arbejdspladser. EU har brug for flere virksomheder med produkter og markeder, der kan udnytte cst'er.

| 5.9 | Når cst'er ikke markedsføres af etablerede producenter af slutprodukter, er det iværksættere, der står for det. De fleste iværksættere er for deres vedkommende enten fremhjulpet af venturekapitalister eller af etablerede virksomheder, der er tiltrukket af iværksætterne. IBM har sponsoreret Microsoft og reddet Intel, Apple har sponsoreret ARM Holdings, som nu er rival til Intel, og både Google og Facebook har modtaget investeringer fra rige investorer i teknologisektoren. Venturekapitalister har efterfølgende støttet Google, og Microsoft har støttet Facebook. I Europa har de nordiske iværksættere bag Skype og Angry Birds modtaget venturekapitalstøtte fra London og Californien. |
| --- | --- |

5.9

Når cst'er ikke markedsføres af etablerede producenter af slutprodukter, er det iværksættere, der står for det. De fleste iværksættere er for deres vedkommende enten fremhjulpet af venturekapitalister eller af etablerede virksomheder, der er tiltrukket af iværksætterne. IBM har sponsoreret Microsoft og reddet Intel, Apple har sponsoreret ARM Holdings, som nu er rival til Intel, og både Google og Facebook har modtaget investeringer fra rige investorer i teknologisektoren. Venturekapitalister har efterfølgende støttet Google, og Microsoft har støttet Facebook. I Europa har de nordiske iværksættere bag Skype og Angry Birds modtaget venturekapitalstøtte fra London og Californien.

| 5.10 | Cst-projektet er en mindre del af den overordnede udfordring om at skabe velstand i EU. USA har en markedsstyret formel, og Asien har statsstyrede politikker. EU's medlemsstater, som f.eks. Tyskland og de nordiske lande, har succes med deres politikker, men det er der mange andre, der ikke har. På det overordnede EU-plan stiller meddelelsen EU's begrænsede midler bag cst-programmet, men EØSU frygter, at denne model for velstandsskabelse vil vise sig ikke at være tilstrækkeligt effektiv i lyset af den globale konkurrence. |
| --- | --- |

5.10

Cst-projektet er en mindre del af den overordnede udfordring om at skabe velstand i EU. USA har en markedsstyret formel, og Asien har statsstyrede politikker. EU's medlemsstater, som f.eks. Tyskland og de nordiske lande, har succes med deres politikker, men det er der mange andre, der ikke har. På det overordnede EU-plan stiller meddelelsen EU's begrænsede midler bag cst-programmet, men EØSU frygter, at denne model for velstandsskabelse vil vise sig ikke at være tilstrækkeligt effektiv i lyset af den globale konkurrence.

6.   Særlige bemærkninger

| 6.1 | EØSU er bekymret for, at en »omfordeling« til fordel for anden og tredje søjle kan betyde en nedskæring af omfanget af EU's FoU. Det går EØSU ikke ind for. Der er behov for omfattende grundforskning for at sikre den næste generation af innovation. Moderne teknologi er for det meste baseret på uventede resultater af grundforskning. |
| --- | --- |

6.1

EØSU er bekymret for, at en »omfordeling« til fordel for anden og tredje søjle kan betyde en nedskæring af omfanget af EU's FoU. Det går EØSU ikke ind for. Der er behov for omfattende grundforskning for at sikre den næste generation af innovation. Moderne teknologi er for det meste baseret på uventede resultater af grundforskning.

| 6.2 | Eftersom EU ikke har militære eller industrielle anlæg af samme størrelsesorden som USA (eller Kina), er det nødvendigt at stimulere og udfordre forskningen på andre måder. Her ligger værdien af projekter som Galileo og Iter. |
| --- | --- |

6.2

Eftersom EU ikke har militære eller industrielle anlæg af samme størrelsesorden som USA (eller Kina), er det nødvendigt at stimulere og udfordre forskningen på andre måder. Her ligger værdien af projekter som Galileo og Iter.

| 6.3 | EØSU bifalder Kommissionens fokus på uddannelse og færdigheder. Det bemærker imidlertid, at meddelelsen fremhæver faldet i kandidater inden for videnskab og ingeniørfag i EU. EU's mangel på videnskabs- og ingeniørfag på alle uddannelsesniveauer er Akilleshælen for både EU's konkurrenceevne i almindelighed og cst-projekterne i særdeleshed. I betragtning af problemets omfang og presserende karakter er de planer, der skitseres i meddelelsen, ikke tilstrækkelige. |
| --- | --- |

6.3

EØSU bifalder Kommissionens fokus på uddannelse og færdigheder. Det bemærker imidlertid, at meddelelsen fremhæver faldet i kandidater inden for videnskab og ingeniørfag i EU. EU's mangel på videnskabs- og ingeniørfag på alle uddannelsesniveauer er Akilleshælen for både EU's konkurrenceevne i almindelighed og cst-projekterne i særdeleshed. I betragtning af problemets omfang og presserende karakter er de planer, der skitseres i meddelelsen, ikke tilstrækkelige.

| 6.4 | EØSU har for nylig afgivet en udtalelse om Kommissionens meddelelse om »Modernisering af EU's statsstøttepolitik« (6). I forbindelse med cst'er er forbeholdene i afsnit 1.5.1 (definition af markedssvigt) 1.6.3 og 1.6.4 (lige vilkår) relevante. I sin iver efter at opretholde konkurrencen på det indre marked har EU bragt sin eksterne konkurrenceevne i fare. |
| --- | --- |

6.4

EØSU har for nylig afgivet en udtalelse om Kommissionens meddelelse om »Modernisering af EU's statsstøttepolitik« (6). I forbindelse med cst'er er forbeholdene i afsnit 1.5.1 (definition af markedssvigt) 1.6.3 og 1.6.4 (lige vilkår) relevante. I sin iver efter at opretholde konkurrencen på det indre marked har EU bragt sin eksterne konkurrenceevne i fare.

| 6.5 | Meddelelsen bemærker, at venturekapitalaktiviteterne i EU er faldet gennem de seneste ti år, og sigter faktisk mod at erstatte venturekapitalmidlerne med EU-midler. Selv om dette hilses velkommen, er det ikke tilstrækkeligt. EØSU foreslår derfor, at EU samarbejder med medlemsstaterne om at skabe forudsætningerne for venturekapital i Europa. |
| --- | --- |

6.5

Meddelelsen bemærker, at venturekapitalaktiviteterne i EU er faldet gennem de seneste ti år, og sigter faktisk mod at erstatte venturekapitalmidlerne med EU-midler. Selv om dette hilses velkommen, er det ikke tilstrækkeligt. EØSU foreslår derfor, at EU samarbejder med medlemsstaterne om at skabe forudsætningerne for venturekapital i Europa.

| 6.6 | Kommissionen har underrettet EØSU om sine hensigter med gruppen om cst-spørgsmål, efterfølgeren til ekspertgruppen på højt plan. »Ud over teknologirepræsentanter for hver af de seks cst'er (nanoteknologi, mikroelektronik, bioteknologi, fotonik, avancerede materialer, avancerede fremstillingsteknologier), foreslås det at have repræsentanter for flere cst'er samtidigt (de fleste innovative produkter er en kombination af forskellige cst'er) og flere industrielle brugere i de efterfølgende led med (f.eks. rum- og luftfartsindustri, bilindustri, bygningsindustri, energi, fødevarer, medicinsk udstyr, maskiner, design...) end i den første ekspertgruppe på højt plan (da målet med cst-strategien er at fremme virksomhedernes produktion af cst-baserede produkter)«. |
| --- | --- |

6.6

Kommissionen har underrettet EØSU om sine hensigter med gruppen om cst-spørgsmål, efterfølgeren til ekspertgruppen på højt plan. »Ud over teknologirepræsentanter for hver af de seks cst'er (nanoteknologi, mikroelektronik, bioteknologi, fotonik, avancerede materialer, avancerede fremstillingsteknologier), foreslås det at have repræsentanter for flere cst'er samtidigt (de fleste innovative produkter er en kombination af forskellige cst'er) og flere industrielle brugere i de efterfølgende led med (f.eks. rum- og luftfartsindustri, bilindustri, bygningsindustri, energi, fødevarer, medicinsk udstyr, maskiner, design...) end i den første ekspertgruppe på højt plan (da målet med cst-strategien er at fremme virksomhedernes produktion af cst-baserede produkter)«.

| 6.7 | Meget vil afhænge af de repræsenterede virksomheder, deres indflydelse på den (meget) udvidede gruppe om cst-spørgsmål, gruppens evne til at hjælpe flere af de 118 regionale virksomheder i den højteknologiske fremstillingssektor med at få global status, og vigtigst af alt, dens evne til at bane vej for fremvæksten af de kommende 118 på regionalt plan. |
| --- | --- |

6.7

Meget vil afhænge af de repræsenterede virksomheder, deres indflydelse på den (meget) udvidede gruppe om cst-spørgsmål, gruppens evne til at hjælpe flere af de 118 regionale virksomheder i den højteknologiske fremstillingssektor med at få global status, og vigtigst af alt, dens evne til at bane vej for fremvæksten af de kommende 118 på regionalt plan.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 48 af 15.2.2011, s. 112.

1

(2)  COM(2009) 512 final.

2

(3)  http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/ict/files/kets/hlg_report_final_en.pdf

3

(4)  Virksomheder, der er markeret med en stjerne (*), er schweiziske, ikke fra EU.

4

(5)  Ekspertgruppen på højt plan anbefaler, at EU tilpasser statsstøttereglerne, så de fremmer FUI-aktiviteter og storstilede investeringer i cst'er, navnlig gennem indførelse af en tilsvarende horisontal klausul i EU's ramme for statsstøtte, revision af justeringsmekanismen for større investeringer, øgede lofter for indberetninger, hurtigere procedurer og brug af projekter af fælles europæisk interesse.

5

(6)  Modernisering af EU's statsstøttepolitik (EUT C 11 af 15.1.2013).

6

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/95 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/95

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forsikringsformidling (omarbejdning)

COM(2012) 360 final — 2012/0175 (COD)

2013/C 44/16

Ordfører: Ellen NYGREN

Europa-Parlamentet besluttede den 11. september 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om forsikringsformidling (omarbejdning)«

COM(2012) 360 final — 2012/0175 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, enstemmigt følgende udtalelse:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU bifalder Kommissionens initiativ til revision af direktivet om forsikringsformidling og forholder sig hovedsageligt positivt til forslaget. De grundlæggende formål er motiverede, og forslagene er generelt rimelige. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder Kommissionens initiativ til revision af direktivet om forsikringsformidling og forholder sig hovedsageligt positivt til forslaget. De grundlæggende formål er motiverede, og forslagene er generelt rimelige.

| 1.2 | Nogle af forslagene er imidlertid ikke undersøgt godt nok og kræver yderligere overvejelser, inden de kan gennemføres. I visse tilfælde kræves tydeligere definitioner af begreberne, hvis reglerne skal have den ønskede virkning. |
| --- | --- |

1.2

Nogle af forslagene er imidlertid ikke undersøgt godt nok og kræver yderligere overvejelser, inden de kan gennemføres. I visse tilfælde kræves tydeligere definitioner af begreberne, hvis reglerne skal have den ønskede virkning.

| 1.3 | De krav, som forslaget indeholder om information til kunden er i det store og hele rimelige og til forbrugernes fordel. |
| --- | --- |

1.3

De krav, som forslaget indeholder om information til kunden er i det store og hele rimelige og til forbrugernes fordel.

| 1.4 | Forslaget anfører, at forsikringsformidlere og forsikringsselskaber skal vedtage forholdsregler for at identificere interessekonflikter, der kan opstå ved formidling af forsikringsprodukter, og at de skal informere kunden om forholdet. EØSU finder det vigtigt og tilslutter sig ambitionen bag forslaget, men synes, at forslaget bør kunne forbedres på nogle af de områder, som anføres nedenfor. |
| --- | --- |

1.4

Forslaget anfører, at forsikringsformidlere og forsikringsselskaber skal vedtage forholdsregler for at identificere interessekonflikter, der kan opstå ved formidling af forsikringsprodukter, og at de skal informere kunden om forholdet. EØSU finder det vigtigt og tilslutter sig ambitionen bag forslaget, men synes, at forslaget bør kunne forbedres på nogle af de områder, som anføres nedenfor.

| 1.5 | EØSU bifalder, at der nedfældes mere specifikke krav, når det gælder forbrugerbeskyttelse ved køb af forsikringsprodukter med investeringselementer. Der er ofte tale om pensionsopsparinger, som har stor økonomisk værdi for forbrugeren, og som løber over en længere periode. Udformningen af sådanne produkter er ofte kompleks, og det kan være vanskeligt på forhånd at skabe sig et overblik over forskelle i indhold og vilkår. Derfor er beskyttelse af forbrugernes interesse betydeligt vigtigere for denne kategori af forsikringer end for enklere forsikringsprodukter med mindre økonomisk betydning. |
| --- | --- |

1.5

EØSU bifalder, at der nedfældes mere specifikke krav, når det gælder forbrugerbeskyttelse ved køb af forsikringsprodukter med investeringselementer. Der er ofte tale om pensionsopsparinger, som har stor økonomisk værdi for forbrugeren, og som løber over en længere periode. Udformningen af sådanne produkter er ofte kompleks, og det kan være vanskeligt på forhånd at skabe sig et overblik over forskelle i indhold og vilkår. Derfor er beskyttelse af forbrugernes interesse betydeligt vigtigere for denne kategori af forsikringer end for enklere forsikringsprodukter med mindre økonomisk betydning.

2.   Resumé af Kommissionens meddelelse

| 2.1 | Forsikringsformidlingsdirektivet er den eneste EU-lovgivning, som regulerer salg af forsikringsprodukter med henblik på at beskytte forbrugernes rettigheder. Direktivet blev vedtaget i 2002 og skulle være gennemført af medlemsstaterne senest i januar 2005. Direktivet er et instrument, som sikrer minimumsharmonisering ved hjælp af en række overordnede principper, men det er gennemført på meget forskellig måde i medlemsstaterne. Allerede ved Kommissionens kontrol af direktivets gennemførelse i 2005-2008 stod det klart, at der er behov for en revision. |
| --- | --- |

2.1

Forsikringsformidlingsdirektivet er den eneste EU-lovgivning, som regulerer salg af forsikringsprodukter med henblik på at beskytte forbrugernes rettigheder. Direktivet blev vedtaget i 2002 og skulle være gennemført af medlemsstaterne senest i januar 2005. Direktivet er et instrument, som sikrer minimumsharmonisering ved hjælp af en række overordnede principper, men det er gennemført på meget forskellig måde i medlemsstaterne. Allerede ved Kommissionens kontrol af direktivets gennemførelse i 2005-2008 stod det klart, at der er behov for en revision.

| 2.2 | Turbulensen på finansmarkederne har desuden vist, hvor vigtigt det er at sikre effektiv forbrugerbeskyttelse i alle finansielle sektorer. I 2010 anmodede G20 OECD og andre relevante internationale organisationer om at udarbejde fælles principper for at forbedre forbrugerbeskyttelsen ved køb af finansielle tjenester. Det nu foreliggende forslag til omarbejdning af forsikringsformidlingsdirektivet bør også ses på den baggrund. |
| --- | --- |

2.2

Turbulensen på finansmarkederne har desuden vist, hvor vigtigt det er at sikre effektiv forbrugerbeskyttelse i alle finansielle sektorer. I 2010 anmodede G20 OECD og andre relevante internationale organisationer om at udarbejde fælles principper for at forbedre forbrugerbeskyttelsen ved køb af finansielle tjenester. Det nu foreliggende forslag til omarbejdning af forsikringsformidlingsdirektivet bør også ses på den baggrund.

| 2.3 | Forslaget om et revideret direktiv (det andet forsikringsformidlingsdirektiv) har til hensigt at forbedre reguleringen af forsikringsmarkedet ved at skabe lige vilkår for alle, der deltager i salg af forsikringsprodukter samt at forbedre beskyttelsen af forsikringstagerne. |
| --- | --- |

2.3

Forslaget om et revideret direktiv (det andet forsikringsformidlingsdirektiv) har til hensigt at forbedre reguleringen af forsikringsmarkedet ved at skabe lige vilkår for alle, der deltager i salg af forsikringsprodukter samt at forbedre beskyttelsen af forsikringstagerne.

| 2.3.1 | De overordnede mål er fair konkurrence, forbrugerbeskyttelse og markedsintegration. Man skal identificere, styre og begrænse interessekonflikter. Sælgernes faglige kvalifikationer skal stå mål med kompleksiteten af de produkter, som sælges. Proceduren for grænseoverskridende virksomhed bør forenkles. |
| --- | --- |

2.3.1

De overordnede mål er fair konkurrence, forbrugerbeskyttelse og markedsintegration. Man skal identificere, styre og begrænse interessekonflikter. Sælgernes faglige kvalifikationer skal stå mål med kompleksiteten af de produkter, som sælges. Proceduren for grænseoverskridende virksomhed bør forenkles.

| 2.3.2 | Gennem forslaget udvides direktivets anvendelsesområde fra blot at omhandle distribution gennem forsikringsformidlere som mellemled til stor set al distribution af forsikringsprodukter. |
| --- | --- |

2.3.2

Gennem forslaget udvides direktivets anvendelsesområde fra blot at omhandle distribution gennem forsikringsformidlere som mellemled til stor set al distribution af forsikringsprodukter.

| 2.3.3 | Ifølge Kommissionen er forslaget generelt set et minimumharmoniseringsdirektiv, hvilket vil sige, at medlemsstaterne har mulighed for at stille strengere krav af hensyn til større forbrugerbeskyttelse. |
| --- | --- |

2.3.3

Ifølge Kommissionen er forslaget generelt set et minimumharmoniseringsdirektiv, hvilket vil sige, at medlemsstaterne har mulighed for at stille strengere krav af hensyn til større forbrugerbeskyttelse.

3.   EØSU's bemærkninger til forslaget til direktiv

| 3.1 | EØSU bifalder Kommissionens initiativ til revision af direktivet om forsikringsformidling og forholder sig hovedsageligt positivt til forslaget. De grundlæggende formål er motiverede og forslagene er generelt rimelige. Udvalget tilslutter sig tillige forslaget om at indføre en bestemmelse om at direktivet bør revideres igen fem år efter, det er trådt i kraft. Nogle af forslagene er imidlertid ikke undersøgt godt nok og kræver yderligere overvejelser, inden de kan gennemføres. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bifalder Kommissionens initiativ til revision af direktivet om forsikringsformidling og forholder sig hovedsageligt positivt til forslaget. De grundlæggende formål er motiverede og forslagene er generelt rimelige. Udvalget tilslutter sig tillige forslaget om at indføre en bestemmelse om at direktivet bør revideres igen fem år efter, det er trådt i kraft. Nogle af forslagene er imidlertid ikke undersøgt godt nok og kræver yderligere overvejelser, inden de kan gennemføres.

3.2   Anvendelsesområde og definitioner

| 3.2.1 | Med forslaget i artikel 1 udvides anvendelsesområdet ret så kraftigt i forhold til den nuværende lovgivning. Begrebet forsikringsformidling udvides med forslaget og kommer ikke blot til at omfatte selvstændige formidlere, men også ansatte i forsikringsselskaber. Det kan være positivt, da hele forsikringsmarkedet dermed omfattes af de samme regler. Banker vil blive berørt i det omfang, deres produktsortiment også omfatter forsikringsprodukter. |
| --- | --- |

3.2.1

Med forslaget i artikel 1 udvides anvendelsesområdet ret så kraftigt i forhold til den nuværende lovgivning. Begrebet forsikringsformidling udvides med forslaget og kommer ikke blot til at omfatte selvstændige formidlere, men også ansatte i forsikringsselskaber. Det kan være positivt, da hele forsikringsmarkedet dermed omfattes af de samme regler. Banker vil blive berørt i det omfang, deres produktsortiment også omfatter forsikringsprodukter.

| 3.2.2 | Ifølge EØSU er det vigtigt, at det er selve salgssituationen, som reguleres, uanset hvilken erhvervskategori i forsikringsbranchen der står for salget. Derfor forekommer det besynderligt, at forslaget udtrykkeligt nævner erhvervsmæssig administration af skadestilfælde og skadesafregning. |
| --- | --- |

3.2.2

Ifølge EØSU er det vigtigt, at det er selve salgssituationen, som reguleres, uanset hvilken erhvervskategori i forsikringsbranchen der står for salget. Derfor forekommer det besynderligt, at forslaget udtrykkeligt nævner erhvervsmæssig administration af skadestilfælde og skadesafregning.

3.3   Faglige og organisatoriske krav

| 3.3.1 | Udvalget opfatter det meget positivt, at man foreslår medlemsstaterne at sikre, at forsikringsmæglere og personale i forsikringsselskaber, som udøver forsikringsformidling, løbende opdaterer deres viden og kunnen gennem efteruddannelse på området. Det er i denne sammenhæng vigtigt at fremhæve arbejdsgivernes ansvar for, at de ansatte har adgang til den nødvendige efteruddannelse, så de kan udføre deres opgaver effektivt og tilfredsstillende. |
| --- | --- |

3.3.1

Udvalget opfatter det meget positivt, at man foreslår medlemsstaterne at sikre, at forsikringsmæglere og personale i forsikringsselskaber, som udøver forsikringsformidling, løbende opdaterer deres viden og kunnen gennem efteruddannelse på området. Det er i denne sammenhæng vigtigt at fremhæve arbejdsgivernes ansvar for, at de ansatte har adgang til den nødvendige efteruddannelse, så de kan udføre deres opgaver effektivt og tilfredsstillende.

| 3.3.2 | Derudover finder udvalget det ønskværdigt, om alle forsikringsformidlere, såvel ansatte som de, der arbejder i eget regi (»selvstændige«), blev pålagt at fremlægge dokumentation for, hvilken erhvervsrelevant uddannelse de har. |
| --- | --- |

3.3.2

Derudover finder udvalget det ønskværdigt, om alle forsikringsformidlere, såvel ansatte som de, der arbejder i eget regi (»selvstændige«), blev pålagt at fremlægge dokumentation for, hvilken erhvervsrelevant uddannelse de har.

| 3.3.3 | I artikel 8, stk. 2, foreslås det, at ingen, der udfører direkte forsikringsformidling må være registreret hos politiet for alvorlige formueforbrydelser, eller anden kriminalitet i forbindelse med økonomisk aktivitet. Udvalget mener, at et sådant tilsyn bør kunne udføres af formelle nationale myndigheder, så man sikrer integritet og undgår komplicerede og dyre procedurer. Et problem i den forbindelse kan være, at forskellige lande har forskellige kriterier for, hvad der indføres i et politiregister, og derved kan bestemmelsen få forskellig virkning i forskellige lande. |
| --- | --- |

3.3.3

I artikel 8, stk. 2, foreslås det, at ingen, der udfører direkte forsikringsformidling må være registreret hos politiet for alvorlige formueforbrydelser, eller anden kriminalitet i forbindelse med økonomisk aktivitet. Udvalget mener, at et sådant tilsyn bør kunne udføres af formelle nationale myndigheder, så man sikrer integritet og undgår komplicerede og dyre procedurer. Et problem i den forbindelse kan være, at forskellige lande har forskellige kriterier for, hvad der indføres i et politiregister, og derved kan bestemmelsen få forskellig virkning i forskellige lande.

3.4   Informationskrav

| 3.4.1 | Forslaget opstiller krav om, at al information – herunder markedsføring – skal være tydelig og ikke må være vildledende. Det bør fremgå af det fremlagte dokumentationsmateriale, hvorvidt det vedrører markedsføring eller anden information. Forsikringsformidleren skal informere kunden, om der ydes rådgivning om forsikringsprodukterne. Det skal tydeligt fremgå, om formidleren arbejder for et forsikringsselskab eller handler uafhængigt, og hvem der betaler vederlag til formidleren. EØSU opfatter i det store hele forslagene som rimelige og til forbrugernes fordel. |
| --- | --- |

3.4.1

Forslaget opstiller krav om, at al information – herunder markedsføring – skal være tydelig og ikke må være vildledende. Det bør fremgå af det fremlagte dokumentationsmateriale, hvorvidt det vedrører markedsføring eller anden information. Forsikringsformidleren skal informere kunden, om der ydes rådgivning om forsikringsprodukterne. Det skal tydeligt fremgå, om formidleren arbejder for et forsikringsselskab eller handler uafhængigt, og hvem der betaler vederlag til formidleren. EØSU opfatter i det store hele forslagene som rimelige og til forbrugernes fordel.

| 3.4.2 | Der kan være en risiko for, at formidlere forsøger at fralægge sig ansvaret for at rådgive kunden, ved at informere kunden om, at der ikke ydes rådgivning. Den foreslåede bestemmelse kan derved give anledning til fortolkningsproblemer. Hvis denne bestemmelse skal eksistere, bør den suppleres med en regel, der indebærer, at såfremt det senere viser sig, at formidleren rent faktisk har ydet rådgivning om de formidlede produkter, så bør dette ikke påvirke kundens mulighed for at opnå erstatning for værdiløs rådgivning. |
| --- | --- |

3.4.2

Der kan være en risiko for, at formidlere forsøger at fralægge sig ansvaret for at rådgive kunden, ved at informere kunden om, at der ikke ydes rådgivning. Den foreslåede bestemmelse kan derved give anledning til fortolkningsproblemer. Hvis denne bestemmelse skal eksistere, bør den suppleres med en regel, der indebærer, at såfremt det senere viser sig, at formidleren rent faktisk har ydet rådgivning om de formidlede produkter, så bør dette ikke påvirke kundens mulighed for at opnå erstatning for værdiløs rådgivning.

| 3.4.3 | Mange enklere forsikringsprodukter sælges uden rådgivning eksempelvis via internettet. I artikel 18 behandles salg uden rådgivning. I artikel 18, stk. 1, litra b, oplyses, at formidleren i så fald over for kunden skal begrunde den rådgivning denne får, til trods for, at artiklen omhandler situationer, hvor der ikke ydes rådgivning. Formuleringen er selvmodsigende, og forslaget bør gøres klarere. |
| --- | --- |

3.4.3

Mange enklere forsikringsprodukter sælges uden rådgivning eksempelvis via internettet. I artikel 18 behandles salg uden rådgivning. I artikel 18, stk. 1, litra b, oplyses, at formidleren i så fald over for kunden skal begrunde den rådgivning denne får, til trods for, at artiklen omhandler situationer, hvor der ikke ydes rådgivning. Formuleringen er selvmodsigende, og forslaget bør gøres klarere.

| 3.4.4 | I artikel 20 anføres et formkrav om information til forbrugeren om, at al information skal gives på papir. Mængden af undtagelser viser, at det næppe kan hævdes at handle om en hovedregel. I stedet ville det være bedre eksempelvis at anføre den grundlæggende produktinformation på papir med henvisning til, hvor der kan findes yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

3.4.4

I artikel 20 anføres et formkrav om information til forbrugeren om, at al information skal gives på papir. Mængden af undtagelser viser, at det næppe kan hævdes at handle om en hovedregel. I stedet ville det være bedre eksempelvis at anføre den grundlæggende produktinformation på papir med henvisning til, hvor der kan findes yderligere oplysninger.

3.5   Interessekonflikter og gennemsigtighed

| 3.5.1 | Forslaget går ud på, at forsikringsformidlere og forsikringsselskaber skal vedtage forholdsregler for at kunne påvise interessekonflikter, som kan opstå ved formidling af forsikringsprodukter, og at de skal informere kunden om forholdet. EØSU finder det vigtigt og tilslutter sig ambitionen bag forslaget, men synes, at forslaget bør kunne forbedres som anført nedenfor. |
| --- | --- |

3.5.1

Forslaget går ud på, at forsikringsformidlere og forsikringsselskaber skal vedtage forholdsregler for at kunne påvise interessekonflikter, som kan opstå ved formidling af forsikringsprodukter, og at de skal informere kunden om forholdet. EØSU finder det vigtigt og tilslutter sig ambitionen bag forslaget, men synes, at forslaget bør kunne forbedres som anført nedenfor.

| 3.5.2 | I artikel 17, stk. 1, litra d-g, foreslås regler for de oplysninger, som skal gives, om hvilken form for vederlag formidleren modtager i forbindelse med aftalen. EØSU tilslutter sig, at der skal oplyses om, hvorledes vederlaget fastsættes, men frygter, at en alt for detaljeret information om beløb, jf. litra f, risikerer at være misvisende for kunden i beslutningssituationen. Det er vigtigt, at kunden har indgående kendskab til produktets samlede pris, ligesom at kunden har kendskab til, hvor meget han betaler formidleren, samt hvilket vederlag formidleren eventuelt modtager af forsikringsselskabet. |
| --- | --- |

3.5.2

I artikel 17, stk. 1, litra d-g, foreslås regler for de oplysninger, som skal gives, om hvilken form for vederlag formidleren modtager i forbindelse med aftalen. EØSU tilslutter sig, at der skal oplyses om, hvorledes vederlaget fastsættes, men frygter, at en alt for detaljeret information om beløb, jf. litra f, risikerer at være misvisende for kunden i beslutningssituationen. Det er vigtigt, at kunden har indgående kendskab til produktets samlede pris, ligesom at kunden har kendskab til, hvor meget han betaler formidleren, samt hvilket vederlag formidleren eventuelt modtager af forsikringsselskabet.

| 3.5.3 | Artikel 17, stk. 4, opstiller et krav om information om formidlerens vederlag, hver gang kunden foretager betalinger efter forsikringsaftalens indgåelse. I en tid med automatiserede betalingsformer, som nu er almindelige for længerevarende forsikringskontrakter, som eksempelvis stående betalingsordrer, virker forslaget som overregulering. Det må være tilstrækkeligt, at kunden informeres en gang årligt om formidlerens vederlag. |
| --- | --- |

3.5.3

Artikel 17, stk. 4, opstiller et krav om information om formidlerens vederlag, hver gang kunden foretager betalinger efter forsikringsaftalens indgåelse. I en tid med automatiserede betalingsformer, som nu er almindelige for længerevarende forsikringskontrakter, som eksempelvis stående betalingsordrer, virker forslaget som overregulering. Det må være tilstrækkeligt, at kunden informeres en gang årligt om formidlerens vederlag.

| 3.5.4 | EØSU støtter forslaget i artikel 21 vedrørende krydssalg, som går ud på, at en forsikringsmægler skal informere kunden om, at det er muligt at købe produkterne i en pakke separat. |
| --- | --- |

3.5.4

EØSU støtter forslaget i artikel 21 vedrørende krydssalg, som går ud på, at en forsikringsmægler skal informere kunden om, at det er muligt at købe produkterne i en pakke separat.

| 3.5.5 | Indførelsen af det overordnede princip om lige vilkår for distributionskanalerne er meget vigtig for en velafbalanceret information og transparens uden risiko for konkurrenceforvridning. |
| --- | --- |

3.5.5

Indførelsen af det overordnede princip om lige vilkår for distributionskanalerne er meget vigtig for en velafbalanceret information og transparens uden risiko for konkurrenceforvridning.

3.6   Supplerende krav til kundebeskyttelse i forhold til forsikringsprodukter med investeringselementer

| 3.6.1 | EØSU bifalder, at der nedfældes mere specifikke krav, når det gælder forbrugerbeskyttelse ved køb af forsikringsinvesteringsprodukter. Der er store forskelle på enklere former for forsikringer og forsikringer, der indeholder investeringsprodukter. Der er ofte tale om pensionsopsparinger, som har stor økonomisk værdi for forbrugeren, og som løber over en længere periode. Såvel opsparingsfasen som udbetalingsfasen kan spænde over flere årtier. Sammensætningen af sådanne produkter er ofte meget kompleks, og det kan være vanskeligt for forbrugeren at skabe sig et overblik over forskelle i indhold og vilkår. Derfor er beskyttelse af forbrugernes interesse betydeligt vigtigere for denne kategori af forsikringer end for enklere forsikringsprodukter med mindre økonomisk betydning. |
| --- | --- |

3.6.1

EØSU bifalder, at der nedfældes mere specifikke krav, når det gælder forbrugerbeskyttelse ved køb af forsikringsinvesteringsprodukter. Der er store forskelle på enklere former for forsikringer og forsikringer, der indeholder investeringsprodukter. Der er ofte tale om pensionsopsparinger, som har stor økonomisk værdi for forbrugeren, og som løber over en længere periode. Såvel opsparingsfasen som udbetalingsfasen kan spænde over flere årtier. Sammensætningen af sådanne produkter er ofte meget kompleks, og det kan være vanskeligt for forbrugeren at skabe sig et overblik over forskelle i indhold og vilkår. Derfor er beskyttelse af forbrugernes interesse betydeligt vigtigere for denne kategori af forsikringer end for enklere forsikringsprodukter med mindre økonomisk betydning.

| 3.6.2 | Udvalget efterlyser derfor større klarhed over, hvilke produkter der er tale om. Den definition, der gives i forslagets artikel 2, stk. 4, refererer til forordningen om dokumenter med central information for investeringsprodukter. Efter udvalgets mening er denne definition alt for vag i betragtning af, at forslaget anfører mere specifikke krav til beskyttelse af forbrugerne i denne form for formidling, og derfor er det vigtigt, at anvendelsesområdet for disse regler bliver så tydeligt og relevant, at den planlagte forbrugerbeskyttelse kan udføres i praksis (1). |
| --- | --- |

3.6.2

Udvalget efterlyser derfor større klarhed over, hvilke produkter der er tale om. Den definition, der gives i forslagets artikel 2, stk. 4, refererer til forordningen om dokumenter med central information for investeringsprodukter. Efter udvalgets mening er denne definition alt for vag i betragtning af, at forslaget anfører mere specifikke krav til beskyttelse af forbrugerne i denne form for formidling, og derfor er det vigtigt, at anvendelsesområdet for disse regler bliver så tydeligt og relevant, at den planlagte forbrugerbeskyttelse kan udføres i praksis (1).

| 3.6.3 | Når formidlere informerer kunder, om at rådgivning om forsikringer gives på uafhængigt grundlag, foreslås i artikel 24, stk. 5, litra b), at formidleren ikke må tage imod gebyrer, provisioner eller andre pengeydelser fra tredjepart. EØSU støtter forslaget under henvisning til den særlige interesse for forbrugerbeskyttelse, som foreligger i den pågældende situation. |
| --- | --- |

3.6.3

Når formidlere informerer kunder, om at rådgivning om forsikringer gives på uafhængigt grundlag, foreslås i artikel 24, stk. 5, litra b), at formidleren ikke må tage imod gebyrer, provisioner eller andre pengeydelser fra tredjepart. EØSU støtter forslaget under henvisning til den særlige interesse for forbrugerbeskyttelse, som foreligger i den pågældende situation.

3.7   Udenretslig bilæggelse af tvister

| 3.7.1 | I artikel 13 fremsættes der krav om, at medlemsstaterne skal sikre, at der findes tilstrækkelige, effektive, uvildige og uafhængige muligheder for kunderne for at bilægge tvister. I denne sammenhæng understreger EØSU, hvor vigtigt det er, at sådanne institutioner får reelle klagemuligheder, og at der er mulighed for under mundtlig forhandling at undersøge bevismateriale for at opfylde direktivets krav. Udvalget vil også understrege, at det er vigtigt at sikre muligheden for at kunne bilægge en tvist ved domstolen, så forbrugeren ikke blot henvises til den alternative form for tvistbilæggelse. |
| --- | --- |

3.7.1

I artikel 13 fremsættes der krav om, at medlemsstaterne skal sikre, at der findes tilstrækkelige, effektive, uvildige og uafhængige muligheder for kunderne for at bilægge tvister. I denne sammenhæng understreger EØSU, hvor vigtigt det er, at sådanne institutioner får reelle klagemuligheder, og at der er mulighed for under mundtlig forhandling at undersøge bevismateriale for at opfylde direktivets krav. Udvalget vil også understrege, at det er vigtigt at sikre muligheden for at kunne bilægge en tvist ved domstolen, så forbrugeren ikke blot henvises til den alternative form for tvistbilæggelse.

3.8   Sanktioner

| 3.8.1 | Forslagets artikel 26 foreskriver, at medlemsstaterne skal sikre, at deres administrative sanktioner i forbindelse med overtrædelse er effektive, forholdsmæssige og har afskrækkende virkning. EØSU støtter denne målsætning. |
| --- | --- |

3.8.1

Forslagets artikel 26 foreskriver, at medlemsstaterne skal sikre, at deres administrative sanktioner i forbindelse med overtrædelse er effektive, forholdsmæssige og har afskrækkende virkning. EØSU støtter denne målsætning.

| 3.8.2 | Artikel 28 stk. 2, litra f), indeholder imidlertid et forslag om, at fysiske personer skal kunne pålægges administrative bøder på op til 5 000 000 EUR. Udvalget anser dette for at være et urimeligt højt beløb, selvom det udgør loftet for, hvor høj en administrativ bøde skal kunne være. Reglen er tvivlsom, navnlig når det drejer sig om en administrativ bøde og ikke erstatning til skadelidte eller domstolsprøvelse. |
| --- | --- |

3.8.2

Artikel 28 stk. 2, litra f), indeholder imidlertid et forslag om, at fysiske personer skal kunne pålægges administrative bøder på op til 5 000 000 EUR. Udvalget anser dette for at være et urimeligt højt beløb, selvom det udgør loftet for, hvor høj en administrativ bøde skal kunne være. Reglen er tvivlsom, navnlig når det drejer sig om en administrativ bøde og ikke erstatning til skadelidte eller domstolsprøvelse.

3.9   Indberetning af overtrædelser

| 3.9.1 | I artikel 30 hedder det, at der skal etableres effektive ordninger til indberetning af overtrædelser. Her vil udvalget understrege, at ansatte skal have mulighed for uden arbejdsretlige eller andre konsekvenser at indberette eventuelle overtrædelser af regler til den relevante tilsynsmyndighed. Det er vigtigt for retssikkerheden, for en fair konkurrence og naturligvis for forbrugerbeskyttelsen. Indberetningsmuligheden bør også gælde for mistanke om overtrædelse af gældende regelsæt. Det er ikke tilstrækkeligt, at ansatte i forsikrings- og formidlingsselskaber blot henvises til virksomhedsintern indberetning af overtrædelser. |
| --- | --- |

3.9.1

I artikel 30 hedder det, at der skal etableres effektive ordninger til indberetning af overtrædelser. Her vil udvalget understrege, at ansatte skal have mulighed for uden arbejdsretlige eller andre konsekvenser at indberette eventuelle overtrædelser af regler til den relevante tilsynsmyndighed. Det er vigtigt for retssikkerheden, for en fair konkurrence og naturligvis for forbrugerbeskyttelsen. Indberetningsmuligheden bør også gælde for mistanke om overtrædelse af gældende regelsæt. Det er ikke tilstrækkeligt, at ansatte i forsikrings- og formidlingsselskaber blot henvises til virksomhedsintern indberetning af overtrædelser.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Definitionen af, hvad der udgør et forsikringsprodukt med investeringselementer er af stor betydning, da disse omfattes af striksere regler end øvrige forsikringsprodukter. Definitionen i den pågældende artikel (»en forsikringsaftale, der også kan klassificeres ...«) er derfor uheldig. Den åbner op for fortolkninger af, hvad der kan være et forsikringsprodukt med investeringselementer. |
| --- | --- |

4.1

Definitionen af, hvad der udgør et forsikringsprodukt med investeringselementer er af stor betydning, da disse omfattes af striksere regler end øvrige forsikringsprodukter. Definitionen i den pågældende artikel (»en forsikringsaftale, der også kan klassificeres ...«) er derfor uheldig. Den åbner op for fortolkninger af, hvad der kan være et forsikringsprodukt med investeringselementer.

| 4.2 | Udvalget mener, at definitionen af, hvad der udgør rådgivning, er utydelig. Forskellige steder i forslaget gøres der forskellige forsøg på at definere rådgivning. Artikel 2, stk. 9, hævder, at rådgivning er en anbefaling til en kunde. Dette er en meget bred definition af rådgivning, og der kan opstå misforståelser om, hvorvidt det overhovedet er muligt at formidle forsikringsprodukter uden rådgivning. |
| --- | --- |

4.2

Udvalget mener, at definitionen af, hvad der udgør rådgivning, er utydelig. Forskellige steder i forslaget gøres der forskellige forsøg på at definere rådgivning. Artikel 2, stk. 9, hævder, at rådgivning er en anbefaling til en kunde. Dette er en meget bred definition af rådgivning, og der kan opstå misforståelser om, hvorvidt det overhovedet er muligt at formidle forsikringsprodukter uden rådgivning.

| 4.2.1 | Samtidig forsøger man andre steder i forslaget at definere rådgivning. I kapitel VI, artikel 17, stk. 1, litra c), står der, at »formidleren yder rådgivning på basis af en objektiv analyse«. Artikel 18, stk. 3, giver konkret anvisning til, hvordan rådgivning på grundlag af en objektiv analyse bør ydes. En sådan rådgivning skal ydes »på grundlag af en analyse af et så stort antal af de på markedet disponible forsikringsaftaler, at de er i stand til ud fra faglige kriterier at rådgive kunden om, hvilken forsikringsaftale der ville være egnet til at opfylde hans behov«. |
| --- | --- |

4.2.1

Samtidig forsøger man andre steder i forslaget at definere rådgivning. I kapitel VI, artikel 17, stk. 1, litra c), står der, at »formidleren yder rådgivning på basis af en objektiv analyse«. Artikel 18, stk. 3, giver konkret anvisning til, hvordan rådgivning på grundlag af en objektiv analyse bør ydes. En sådan rådgivning skal ydes »på grundlag af en analyse af et så stort antal af de på markedet disponible forsikringsaftaler, at de er i stand til ud fra faglige kriterier at rådgive kunden om, hvilken forsikringsaftale der ville være egnet til at opfylde hans behov«.

| 4.2.2 | I artikel 24, stk. 3, og artikel 24, stk. 5, anvendes en anden formulering. Der står der, at »rådgivningen ydes på uafhængigt grundlag.« Ifølge forslaget kan denne rådgivning på uafhængigt grundlag desuden være baseret på en enten »generel« eller »en mere begrænset analyse af markedet«. |
| --- | --- |

4.2.2

I artikel 24, stk. 3, og artikel 24, stk. 5, anvendes en anden formulering. Der står der, at »rådgivningen ydes på uafhængigt grundlag.« Ifølge forslaget kan denne rådgivning på uafhængigt grundlag desuden være baseret på en enten »generel« eller »en mere begrænset analyse af markedet«.

| 4.2.3 | Man kan derfor konkludere, at forslaget indeholder en lang række forskellige formidlingssituationer:






  — | formidling uden rådgivning, eksempelvis ved salg på internettet, |
| --- | --- | --- |

4.2.3

Man kan derfor konkludere, at forslaget indeholder en lang række forskellige formidlingssituationer:

—

formidling uden rådgivning, eksempelvis ved salg på internettet,

| — | formidling med rådgivning, som er en anbefaling, |
| --- | --- |

—

formidling med rådgivning, som er en anbefaling,

| — | formidling med rådgivning, som skal ske på grundlag af en objektiv analyse og dermed krav om gennemførelse af en sådan, |
| --- | --- |

—

formidling med rådgivning, som skal ske på grundlag af en objektiv analyse og dermed krav om gennemførelse af en sådan,

| — | formidling med rådgivning, som ydes på uafhængigt grundlag.






  — | igen baseret på en generel analyse af markedet eller |
| --- | --- | --- |

—

formidling med rådgivning, som ydes på uafhængigt grundlag.

—

igen baseret på en generel analyse af markedet eller

| — | en mere begrænset analyse af markedet. |
| --- | --- |

—

en mere begrænset analyse af markedet.

| 4.2.4 | Rådgivning ydet på et uafhængigt grundlag sætter som anført ovenfor også krav til, hvordan denne skal udformes. Det er dog uklart, hvorvidt disse formkrav skal følges såvel ved en generel analyse som ved en mere begrænset analyse af markedet. |
| --- | --- |

4.2.4

Rådgivning ydet på et uafhængigt grundlag sætter som anført ovenfor også krav til, hvordan denne skal udformes. Det er dog uklart, hvorvidt disse formkrav skal følges såvel ved en generel analyse som ved en mere begrænset analyse af markedet.

4.3   Artikel 17

| 4.3.1 | Udvalgt er enigt i, at det er vigtigt for forbrugeren at blive oplyst om interessekonflikter, og at der hersker gennemsigtighed omkring erstatningsformerne. Der bør dog ikke kun være fokus på åbenhed omkring spørgsmål om vederlag, men også om de »resultatstyringssystemer«, der ligger til grund for såvel variable vederlagsbetalinger som den faste løns udvikling. Interessekonflikter kan opstå, uden at der er blevet udbetalt nogen form for vederlag, såfremt formidleren skal leve op til operationelle mål. Ofte kan dette være salgsmål for et givent produkt, men det kan også være af en mere indirekte art. Sådanne mål kan medføre åbenlyse risici for interessekonflikt mellem de af forsikringsselskabet fastsatte mål og kundens behov for et passende forsikringsprodukt. |
| --- | --- |

4.3.1

Udvalgt er enigt i, at det er vigtigt for forbrugeren at blive oplyst om interessekonflikter, og at der hersker gennemsigtighed omkring erstatningsformerne. Der bør dog ikke kun være fokus på åbenhed omkring spørgsmål om vederlag, men også om de »resultatstyringssystemer«, der ligger til grund for såvel variable vederlagsbetalinger som den faste løns udvikling. Interessekonflikter kan opstå, uden at der er blevet udbetalt nogen form for vederlag, såfremt formidleren skal leve op til operationelle mål. Ofte kan dette være salgsmål for et givent produkt, men det kan også være af en mere indirekte art. Sådanne mål kan medføre åbenlyse risici for interessekonflikt mellem de af forsikringsselskabet fastsatte mål og kundens behov for et passende forsikringsprodukt.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse CESE 1841/2012 af 14. november 2012 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om dokumenter med central information til investeringsprodukter« (endnu ikke offentliggjort i EUT).

1

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/99 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/99

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kliniske forsøg med humanmedicinske lægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/20/EF

COM(2012) 369 final — 2012/0192 (COD)

2013/C 44/17

Ordfører: Ingrid KÖSSLER

Rådet og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 7. september 2012 og den 11. september 2012 under henvisning til artikel 114 og artikel 168, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kliniske forsøg med humanmedicinske lægemidler og om ophævelse af direktiv 2001/20/EF«

COM(2012) 369 final — 2012/192 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 105 stemmer for, 1 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU anerkender, at klinisk forskning er et vigtigt videnskabsområde, som er i konstant udvikling og har til formål at skabe forståelse for sygdomme og udvikle lægemidler til patienter. |
| --- | --- |

1.1

EØSU anerkender, at klinisk forskning er et vigtigt videnskabsområde, som er i konstant udvikling og har til formål at skabe forståelse for sygdomme og udvikle lægemidler til patienter.

| 1.2 | I lyset af den videnskabelige udvikling inden for klinisk forskning og udviklingen af innovative behandlinger bør der fuldt ud tages højde for beskyttelse af forsøgspersoner mod urimelige risici og byrder, og den enkelte forsøgspersons velvære bør gå forud for alle andre interesser. |
| --- | --- |

1.2

I lyset af den videnskabelige udvikling inden for klinisk forskning og udviklingen af innovative behandlinger bør der fuldt ud tages højde for beskyttelse af forsøgspersoner mod urimelige risici og byrder, og den enkelte forsøgspersons velvære bør gå forud for alle andre interesser.

| 1.3 | I forordningens gyldighedsperiode vil den udgøre det system, som bedømmer udvikling og nye forsøgsdesign. I betragtning af videnskabens og teknologiens udvikling samt deres indvirkning på den måde, hvorpå der vil blive udført forsøg og afprøvet produkter i kliniske forsøg i fremtiden, er det hensigtsmæssigt at indføre en streng bestemmelse med henblik på regelmæssigt at evaluere og om nødvendigt ændre forordningen. |
| --- | --- |

1.3

I forordningens gyldighedsperiode vil den udgøre det system, som bedømmer udvikling og nye forsøgsdesign. I betragtning af videnskabens og teknologiens udvikling samt deres indvirkning på den måde, hvorpå der vil blive udført forsøg og afprøvet produkter i kliniske forsøg i fremtiden, er det hensigtsmæssigt at indføre en streng bestemmelse med henblik på regelmæssigt at evaluere og om nødvendigt ændre forordningen.

| 1.4 | EØSU opfordrer til, at der oprettes et fælles forvaltningsområde for kliniske forsøg på EU-plan, så patienterne får mulighed for at deltage i forskellige kliniske forsøg i forskellige medlemsstater uafhængigt af deres oprindelses- eller bopælsland, og hvor de universelle etiske, videnskabelige og tekniske principper for vurderingen af kliniske forsøg respekteres. |
| --- | --- |

1.4

EØSU opfordrer til, at der oprettes et fælles forvaltningsområde for kliniske forsøg på EU-plan, så patienterne får mulighed for at deltage i forskellige kliniske forsøg i forskellige medlemsstater uafhængigt af deres oprindelses- eller bopælsland, og hvor de universelle etiske, videnskabelige og tekniske principper for vurderingen af kliniske forsøg respekteres.

| 1.5 | EØSU bifalder og forsvarer på det kraftigste etableringen og anvendelsen af en fælles portal for både multinationale og enkelte landes kliniske forsøg, der ikke kræver øvrig indkodning af data i de nationale systemer. Dette vil lette den administrative byrde, der er opstået som følge af det nuværende direktiv, samt sikre harmonisering af de nationale myndigheders ansøgningskrav. Desuden vil den fælles portal sikre en strømlinet proces for kliniske forsøgs livscyklus, idet den vil gøre det lettere at tilføje flere medlemsstater i forbindelse med et klinisk forsøg. |
| --- | --- |

1.5

EØSU bifalder og forsvarer på det kraftigste etableringen og anvendelsen af en fælles portal for både multinationale og enkelte landes kliniske forsøg, der ikke kræver øvrig indkodning af data i de nationale systemer. Dette vil lette den administrative byrde, der er opstået som følge af det nuværende direktiv, samt sikre harmonisering af de nationale myndigheders ansøgningskrav. Desuden vil den fælles portal sikre en strømlinet proces for kliniske forsøgs livscyklus, idet den vil gøre det lettere at tilføje flere medlemsstater i forbindelse med et klinisk forsøg.

| 1.6 | EØSU støtter, at den koordinerede vurderingsprocedure opdeles i to dele som foreslået i forordningen. Det vil skabe et klart og letforståeligt system, hvor organerne ikke foretager dobbelte vurderinger, og hvor patienterne tidligst muligt får adgang til et klinisk forsøg på ca. samme tidspunkt i alle de pågældende medlemsstater. |
| --- | --- |

1.6

EØSU støtter, at den koordinerede vurderingsprocedure opdeles i to dele som foreslået i forordningen. Det vil skabe et klart og letforståeligt system, hvor organerne ikke foretager dobbelte vurderinger, og hvor patienterne tidligst muligt får adgang til et klinisk forsøg på ca. samme tidspunkt i alle de pågældende medlemsstater.

| 1.7 | EØSU opfordrer til, at de uafhængige etiske komitéers vurderinger udtrykkeligt omfattes af forordningen (i overensstemmelse med kravene i punkt 15 i Helsingforserklæringen, kapitel II i forslaget og direktiv 2001/20/EF). Den etiske vurdering er en kritisk del af godkendelsesproceduren for kliniske forsøg, der har til formål at sikre, at patienternes rettigheder respekteres. Kliniske forsøg bør ikke godkendes, før en uafhængig etisk komité har afgivet positiv udtalelse. |
| --- | --- |

1.7

EØSU opfordrer til, at de uafhængige etiske komitéers vurderinger udtrykkeligt omfattes af forordningen (i overensstemmelse med kravene i punkt 15 i Helsingforserklæringen, kapitel II i forslaget og direktiv 2001/20/EF). Den etiske vurdering er en kritisk del af godkendelsesproceduren for kliniske forsøg, der har til formål at sikre, at patienternes rettigheder respekteres. Kliniske forsøg bør ikke godkendes, før en uafhængig etisk komité har afgivet positiv udtalelse.

| 1.8 | EØSU opfordrer EU til at støtte og lette medlemsstaternes samarbejde omkring og udveksling af videnskabelige oplysninger gennem et netværk, som forbinder de etiske komitéer, der udpeges af medlemsstaterne. EØSU er bekendt med, at EurecNet eksisterer, men opfordrer til, at der oprettes et formelt patientcentreret organ til erstatning af EurecNet. Forordningen bør indeholde bestemmelser vedrørende netværket af etiske komitéer. |
| --- | --- |

1.8

EØSU opfordrer EU til at støtte og lette medlemsstaternes samarbejde omkring og udveksling af videnskabelige oplysninger gennem et netværk, som forbinder de etiske komitéer, der udpeges af medlemsstaterne. EØSU er bekendt med, at EurecNet eksisterer, men opfordrer til, at der oprettes et formelt patientcentreret organ til erstatning af EurecNet. Forordningen bør indeholde bestemmelser vedrørende netværket af etiske komitéer.

| 1.9 | EØSU støtter i høj grad den skelnen, der er indført i forordningen om kliniske lav-interventionsforsøg. |
| --- | --- |

1.9

EØSU støtter i høj grad den skelnen, der er indført i forordningen om kliniske lav-interventionsforsøg.

| 1.10 | EØSU bifalder intentionerne om at styrke sikkerhedsforanstaltningerne for behandling af personoplysninger, så længe der er passende balance mellem den enkeltes rettigheder og en sikker anvendelse af patientoplysninger til sundhedsforskning. |
| --- | --- |

1.10

EØSU bifalder intentionerne om at styrke sikkerhedsforanstaltningerne for behandling af personoplysninger, så længe der er passende balance mellem den enkeltes rettigheder og en sikker anvendelse af patientoplysninger til sundhedsforskning.

| 1.11 | EØSU støtter oprettelsen af en koordinerende og rådgivende gruppe for kliniske forsøg (Clinical Trials Coordination and Advisory Group – »CTAG«) i henhold til artikel 81. |
| --- | --- |

1.11

EØSU støtter oprettelsen af en koordinerende og rådgivende gruppe for kliniske forsøg (Clinical Trials Coordination and Advisory Group – »CTAG«) i henhold til artikel 81.

| 1.12 | Kliniske forsøg – også kaldet undersøgelser af klinisk ydeevne – udføres oftest på lægemidler, men det er værd at bemærke, at de i visse tilfælde også kan udføres på medicinsk udstyr og in vitro-diagnostik, og Kommissionens nye forslag til forordninger om henholdsvis medicinsk udstyr (1) og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (2) omfatter krav til undersøgelser af klinisk ydeevne. Især i forbindelse med individualiseret medicin vil antallet af fælles forsøg med lægemidler og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik sandsynligvis stige. Det bør derfor sikres, at kravene til og ansøgningsprocedurerne for lægemidler og medicinsk udstyr er forenelige og reducerer dobbeltarbejde i videst muligt omfang. |
| --- | --- |

1.12

Kliniske forsøg – også kaldet undersøgelser af klinisk ydeevne – udføres oftest på lægemidler, men det er værd at bemærke, at de i visse tilfælde også kan udføres på medicinsk udstyr og in vitro-diagnostik, og Kommissionens nye forslag til forordninger om henholdsvis medicinsk udstyr (1) og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (2) omfatter krav til undersøgelser af klinisk ydeevne. Især i forbindelse med individualiseret medicin vil antallet af fælles forsøg med lægemidler og medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik sandsynligvis stige. Det bør derfor sikres, at kravene til og ansøgningsprocedurerne for lægemidler og medicinsk udstyr er forenelige og reducerer dobbeltarbejde i videst muligt omfang.

| 1.12.1 | EØSU forstår, at data om kliniske forsøg, der indleveres i et ansøgningsdossier med henblik på en markedsføringstilladelse, bør være baseret på kliniske forsøg, som inden de indledes skal registreres i et offentligt register, der er anerkendt som primærregister af Verdenssundhedsorganisationens Internationale Clinical Trials Registry Platform eller som register af »International Committee of Medical Journal Editors (ICMJE)«. |
| --- | --- |

1.12.1

EØSU forstår, at data om kliniske forsøg, der indleveres i et ansøgningsdossier med henblik på en markedsføringstilladelse, bør være baseret på kliniske forsøg, som inden de indledes skal registreres i et offentligt register, der er anerkendt som primærregister af Verdenssundhedsorganisationens Internationale Clinical Trials Registry Platform eller som register af »International Committee of Medical Journal Editors (ICMJE)«.

2.   Resumé af Kommissionens forslag til forordning

| 2.1 | I de seneste år er antallet af ansøgninger om kliniske forsøg i EU faldet markant (med 25 % fra 2007 til 2011), mens omkostningerne til udførelse af kliniske forsøg er steget og den gennemsnitlige forsinkelse af iværksættelsen af kliniske forsøg er blevet større. Ifølge Kommissionen har direktiv 2001/20/EF haft mange direkte virkninger for omkostningerne ved og mulighederne for at gennemføre kliniske forsøg, hvilket igen har ført til et fald i aktiviteten med hensyn til kliniske forsøg i EU. |
| --- | --- |

2.1

I de seneste år er antallet af ansøgninger om kliniske forsøg i EU faldet markant (med 25 % fra 2007 til 2011), mens omkostningerne til udførelse af kliniske forsøg er steget og den gennemsnitlige forsinkelse af iværksættelsen af kliniske forsøg er blevet større. Ifølge Kommissionen har direktiv 2001/20/EF haft mange direkte virkninger for omkostningerne ved og mulighederne for at gennemføre kliniske forsøg, hvilket igen har ført til et fald i aktiviteten med hensyn til kliniske forsøg i EU.

| 2.2 | Formålet med dette forslag er at gøre udførelsen af kliniske forsøg hurtigere, lettere og billigere ved at fastlægge harmoniserede regler for godkendelse og udførelse af kliniske forsøg med henblik på at gøre EU mere tiltrækkende som et sted for kliniske forsøg, reducere omkostningerne ved kliniske forsøg og fremme den offentlige sundhed. |
| --- | --- |

2.2

Formålet med dette forslag er at gøre udførelsen af kliniske forsøg hurtigere, lettere og billigere ved at fastlægge harmoniserede regler for godkendelse og udførelse af kliniske forsøg med henblik på at gøre EU mere tiltrækkende som et sted for kliniske forsøg, reducere omkostningerne ved kliniske forsøg og fremme den offentlige sundhed.

| 2.3 | Forslaget har form af en forordning, der erstatter direktiv 2001/20/EF. Denne juridiske form sikrer, at medlemsstaterne baserer deres vurdering af en ansøgning om godkendelse af et klinisk forsøg på en identisk tekst, snarere end på forskellige nationale gennemførelsesforanstaltninger. Forordningen giver desuden aktørerne mulighed for at planlægge og udføre kliniske forsøg, herunder multinationale kliniske forsøg, på baggrund af én lovgivningsmæssig ramme. |
| --- | --- |

2.3

Forslaget har form af en forordning, der erstatter direktiv 2001/20/EF. Denne juridiske form sikrer, at medlemsstaterne baserer deres vurdering af en ansøgning om godkendelse af et klinisk forsøg på en identisk tekst, snarere end på forskellige nationale gennemførelsesforanstaltninger. Forordningen giver desuden aktørerne mulighed for at planlægge og udføre kliniske forsøg, herunder multinationale kliniske forsøg, på baggrund af én lovgivningsmæssig ramme.

| 2.4 | Forslaget omfatter følgende hovedpunkter: godkendelsesprocedure for kliniske forsøg, sikkerhedsindberetning, informeret samtykke, fremstilling og mærkning af det afprøvede produkt, udførelse af forsøget, kompensation for skader, ansvar (investigator, sponsor, medsponsor), kontaktperson i EU og EU-inspektioner. |
| --- | --- |

2.4

Forslaget omfatter følgende hovedpunkter: godkendelsesprocedure for kliniske forsøg, sikkerhedsindberetning, informeret samtykke, fremstilling og mærkning af det afprøvede produkt, udførelse af forsøget, kompensation for skader, ansvar (investigator, sponsor, medsponsor), kontaktperson i EU og EU-inspektioner.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU bifalder revisionen af EU's lovgivning vedrørende kliniske forsøg som en mulighed for Europa til at vise, at det handler som én samlet og sammenhængende region i forbindelse med fastsættelse af bestemmelser vedrørende kliniske forsøg og forvaltning af udførelsen heraf, og at det er et attraktivt sted for sponsorer til at foretage deres kliniske forskning og give patienter adgang til kliniske forsøg. |
| --- | --- |

3.1

EØSU bifalder revisionen af EU's lovgivning vedrørende kliniske forsøg som en mulighed for Europa til at vise, at det handler som én samlet og sammenhængende region i forbindelse med fastsættelse af bestemmelser vedrørende kliniske forsøg og forvaltning af udførelsen heraf, og at det er et attraktivt sted for sponsorer til at foretage deres kliniske forskning og give patienter adgang til kliniske forsøg.

| 3.2 | EØSU er klar over, at antallet af kliniske forsøg i EU er faldende (især i forbindelse med akademisk forskning er antallet faldet betydeligt i EU); faldet skyldes ikke udelukkende EU-lovgivningen, men også en række komplicerende faktorer. I USA er antallet af kliniske forsøg ligeledes faldet, og den økonomiske krise kan være en medvirkende årsag til tilbagegangen. EU-lovgivningen kan imidlertid bidrage til at afhjælpe situationen. |
| --- | --- |

3.2

EØSU er klar over, at antallet af kliniske forsøg i EU er faldende (især i forbindelse med akademisk forskning er antallet faldet betydeligt i EU); faldet skyldes ikke udelukkende EU-lovgivningen, men også en række komplicerende faktorer. I USA er antallet af kliniske forsøg ligeledes faldet, og den økonomiske krise kan være en medvirkende årsag til tilbagegangen. EU-lovgivningen kan imidlertid bidrage til at afhjælpe situationen.

| 3.3 | EØSU bemærker, at dette forslag eventuelt vil få faldet til at ske langsommere, men at det i sin nuværende form ikke vil kunne standse eller vende det fuldstændigt. Det giver imidlertid mulighed for at skabe et bedre miljø for klinisk forskning i EU, hvilket kan fremme en mere konkurrencedygtig lovgivningsmæssig ramme for klinisk forskning globalt. |
| --- | --- |

3.3

EØSU bemærker, at dette forslag eventuelt vil få faldet til at ske langsommere, men at det i sin nuværende form ikke vil kunne standse eller vende det fuldstændigt. Det giver imidlertid mulighed for at skabe et bedre miljø for klinisk forskning i EU, hvilket kan fremme en mere konkurrencedygtig lovgivningsmæssig ramme for klinisk forskning globalt.

| 3.4 | EØSU understreger, at den videnskabelige forskning gør fremskridt i takt med den videnskabelige og tekniske viden. For at sikre, at forordningen fortsat støtter den europæiske kliniske forskning bør der foretages en periodisk revision af forordningen – som med fuld retsvirkning kan foranledige eventuelt nødvendige ændringer. Denne betragtning støttes i Kommissionens meddelelse om »En integreret industripolitik for en globaliseret verden – fokus på konkurrenceevne og bæredygtighed« (3), hvoraf det fremgår, at »systematiske evalueringer af lovgivningen skal være en integreret del af intelligent lovgivning«. |
| --- | --- |

3.4

EØSU understreger, at den videnskabelige forskning gør fremskridt i takt med den videnskabelige og tekniske viden. For at sikre, at forordningen fortsat støtter den europæiske kliniske forskning bør der foretages en periodisk revision af forordningen – som med fuld retsvirkning kan foranledige eventuelt nødvendige ændringer. Denne betragtning støttes i Kommissionens meddelelse om »En integreret industripolitik for en globaliseret verden – fokus på konkurrenceevne og bæredygtighed« (3), hvoraf det fremgår, at »systematiske evalueringer af lovgivningen skal være en integreret del af intelligent lovgivning«.

| 3.4.1 | EØSU anmoder om, at der fastsættes bestemmelser vedrørende vurdering af og rapportering om gennemførelsen af denne forordning, når der er indhøstet erfaringer, med særlig opmærksomhed rettet mod de forskellige typer af godkendte kliniske forsøg og de videnskabelige og teknologiske fremskridt. |
| --- | --- |

3.4.1

EØSU anmoder om, at der fastsættes bestemmelser vedrørende vurdering af og rapportering om gennemførelsen af denne forordning, når der er indhøstet erfaringer, med særlig opmærksomhed rettet mod de forskellige typer af godkendte kliniske forsøg og de videnskabelige og teknologiske fremskridt.

| 3.4.2 | EØSU opfordrer til, at der indføres følgende bestemmelse om fornyet revision: »Fem år efter denne forordnings ikrafttræden og hvert femte år derefter forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens anvendelse med udførlige oplysninger om de forskellige typer af godkendte kliniske forsøg i henhold til denne forordning, herunder en redegørelse for eventuelle planer om at foretage fornødne ændringer«. |
| --- | --- |

3.4.2

EØSU opfordrer til, at der indføres følgende bestemmelse om fornyet revision: »Fem år efter denne forordnings ikrafttræden og hvert femte år derefter forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om forordningens anvendelse med udførlige oplysninger om de forskellige typer af godkendte kliniske forsøg i henhold til denne forordning, herunder en redegørelse for eventuelle planer om at foretage fornødne ændringer«.

| 3.4.3 | EØSU anmoder hermed Kommissionen om at vurdere indvirkningen af de videnskabelige og teknologiske fremskridt på denne forordnings anvendelse. |
| --- | --- |

3.4.3

EØSU anmoder hermed Kommissionen om at vurdere indvirkningen af de videnskabelige og teknologiske fremskridt på denne forordnings anvendelse.

| 3.5 | EØSU bemærker, at mængden af klinisk forskning udført af den akademiske verden er faldet i Europa som følge af de gældende uproportionale administrative krav til kliniske lavinterventionsforsøg. Kliniske lavinterventionsforsøg udføres hovedsageligt af den akademiske verden og har stor betydning for fremskridtene i forbindelse med medicinsk praksis. |
| --- | --- |

3.5

EØSU bemærker, at mængden af klinisk forskning udført af den akademiske verden er faldet i Europa som følge af de gældende uproportionale administrative krav til kliniske lavinterventionsforsøg. Kliniske lavinterventionsforsøg udføres hovedsageligt af den akademiske verden og har stor betydning for fremskridtene i forbindelse med medicinsk praksis.

| 3.5.1 | EØSU støtter klassificeringen af kliniske lavinterventionsforsøg i artikel 5, stk. 2, litra d), idet den vil reducere de tunge administrative forpligtelser, der påhviler sponsorerne, og dermed på ny give patienterne adgang til disse kliniske lavinterventionsforsøg. |
| --- | --- |

3.5.1

EØSU støtter klassificeringen af kliniske lavinterventionsforsøg i artikel 5, stk. 2, litra d), idet den vil reducere de tunge administrative forpligtelser, der påhviler sponsorerne, og dermed på ny give patienterne adgang til disse kliniske lavinterventionsforsøg.

| 3.6 | EØSU opfordrer til, at der udarbejdes en forordning, som sikrer dannelsen af et fælles forvaltningsområde for kliniske forsøg på EU-plan, der giver patienter adgang til oplysninger vedrørende kliniske forsøg og mulighed for at deltage i forskellige kliniske forsøg umiddelbart efter hinanden i forskellige medlemsstater uafhængigt af deres oprindelses- eller bopælsland, og hvor de etiske, videnskabelige og tekniske principper for vurderingen af kliniske forsøg, er universelle. På den internationale konference om harmonisering af krav til god klinisk praksis blev man enige om disse principper, som er forenelige med principperne i Verdenslægesammenslutningens Helsingforserklæring om etiske principper for medicinsk forskning med mennesker. EØSU mener, at der i forordningen bør henvises til Helsingforserklæringen, ikke blot i betragtningerne, men også i artikel 9. |
| --- | --- |

3.6

EØSU opfordrer til, at der udarbejdes en forordning, som sikrer dannelsen af et fælles forvaltningsområde for kliniske forsøg på EU-plan, der giver patienter adgang til oplysninger vedrørende kliniske forsøg og mulighed for at deltage i forskellige kliniske forsøg umiddelbart efter hinanden i forskellige medlemsstater uafhængigt af deres oprindelses- eller bopælsland, og hvor de etiske, videnskabelige og tekniske principper for vurderingen af kliniske forsøg, er universelle. På den internationale konference om harmonisering af krav til god klinisk praksis blev man enige om disse principper, som er forenelige med principperne i Verdenslægesammenslutningens Helsingforserklæring om etiske principper for medicinsk forskning med mennesker. EØSU mener, at der i forordningen bør henvises til Helsingforserklæringen, ikke blot i betragtningerne, men også i artikel 9.

| 3.7 | EØSU foreslår, at der indføres et fælles område uden grænser på EU-plan for udførelsen af forsøg, som vil være den trinvise ændring, der skal til for at gøre en grundlæggende forskel med hensyn til Europas tiltrækningskraft som destination for kliniske forsøg og give europæiske patienter adgang til de mest innovative behandlinger. |
| --- | --- |

3.7

EØSU foreslår, at der indføres et fælles område uden grænser på EU-plan for udførelsen af forsøg, som vil være den trinvise ændring, der skal til for at gøre en grundlæggende forskel med hensyn til Europas tiltrækningskraft som destination for kliniske forsøg og give europæiske patienter adgang til de mest innovative behandlinger.

| 3.8 | EØSU understreger, at der for at overholde fristerne for den stiltiende godkendelsesmekanisme er behov for en præcisering i teksten af, at forsøget kan indledes på indberetningsdatoen, medmindre medlemsstaten har begrundet, hvorfor den ikke accepterer det kliniske forsøg. Fristerne for den stiltiende godkendelsesmekanisme, der nævnes i forordningsforslaget, skal imidlertid tydeligvis betragtes som for korte og bør derfor forlænges. |
| --- | --- |

3.8

EØSU understreger, at der for at overholde fristerne for den stiltiende godkendelsesmekanisme er behov for en præcisering i teksten af, at forsøget kan indledes på indberetningsdatoen, medmindre medlemsstaten har begrundet, hvorfor den ikke accepterer det kliniske forsøg. Fristerne for den stiltiende godkendelsesmekanisme, der nævnes i forordningsforslaget, skal imidlertid tydeligvis betragtes som for korte og bør derfor forlænges.

| 3.9 | EØSU forstår, at der er behov for en mekanisme til at bistå de etiske komitéer med at dele ekspertise og viden samt lære af hinanden. Platformen for et sådant netværk bør koordineres og finansieres på EU-plan. EØSU anbefaler, at inddragelsen af patienter skal være obligatorisk, idet en tilstrækkelig patientrepræsentation vil sikre, at afgørelserne afspejler patienternes interesser og forhold samt deres inddragelse i vurderingsproceduren som fastlagt i artikel 9. |
| --- | --- |

3.9

EØSU forstår, at der er behov for en mekanisme til at bistå de etiske komitéer med at dele ekspertise og viden samt lære af hinanden. Platformen for et sådant netværk bør koordineres og finansieres på EU-plan. EØSU anbefaler, at inddragelsen af patienter skal være obligatorisk, idet en tilstrækkelig patientrepræsentation vil sikre, at afgørelserne afspejler patienternes interesser og forhold samt deres inddragelse i vurderingsproceduren som fastlagt i artikel 9.

| 3.10 | EØSU anbefaler, at de etiske komitéers samarbejde styrkes med henblik på at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at opnå større effektivitet, stordriftsfordele og undgå dobbeltarbejde. Denne forordning bør lette oprettelsen af varige strukturer, der involverer medlemsstaternes relevante myndigheder, og disse bør bygge på eksisterende pilotprojekter og høring af en lang række interessenter. Forordningen bør således danne grundlag for fortsat EU-støtte til et sådant samarbejde. Den bør samtidig danne baggrund for at forbedre effektiviteten i forbindelse med vurderingen af de aspekter, der fremgår af artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1. |
| --- | --- |

3.10

EØSU anbefaler, at de etiske komitéers samarbejde styrkes med henblik på at støtte medlemsstaternes bestræbelser på at opnå større effektivitet, stordriftsfordele og undgå dobbeltarbejde. Denne forordning bør lette oprettelsen af varige strukturer, der involverer medlemsstaternes relevante myndigheder, og disse bør bygge på eksisterende pilotprojekter og høring af en lang række interessenter. Forordningen bør således danne grundlag for fortsat EU-støtte til et sådant samarbejde. Den bør samtidig danne baggrund for at forbedre effektiviteten i forbindelse med vurderingen af de aspekter, der fremgår af artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1.

| 3.10.1 | EØSU er klar over, at forsikring af kliniske forsøg har store omkostninger for sponsorerne og kan medføre yderligere prisstigninger på medicin i løbet af få år. Kommissionens forsøg på at reducere sponsorernes omkostninger til ansvarsforsikring bør dog ikke føre til ringere sikkerhed for deltagerne i tilfælde af erstatningskrav, hvilket kan ske, hvis man afskaffer den lovpligtige forsikring. EØSU er imod en generel afskaffelse af lovpligtig forsikring, men er dog enig i, at der i visse klart definerede tilfælde bør gælde undtagelser. |
| --- | --- |

3.10.1

EØSU er klar over, at forsikring af kliniske forsøg har store omkostninger for sponsorerne og kan medføre yderligere prisstigninger på medicin i løbet af få år. Kommissionens forsøg på at reducere sponsorernes omkostninger til ansvarsforsikring bør dog ikke føre til ringere sikkerhed for deltagerne i tilfælde af erstatningskrav, hvilket kan ske, hvis man afskaffer den lovpligtige forsikring. EØSU er imod en generel afskaffelse af lovpligtig forsikring, men er dog enig i, at der i visse klart definerede tilfælde bør gælde undtagelser.

| 3.10.2 | Etableringen af en kompensationsmekanisme kræver en mere detaljeret specificering, navnlig med hensyn til hvordan og af hvem mekanismen skal finansieres. Oprettelsen af nationale kompensationsmekanismer medfører en risiko for forskellig finansiel dækning i de enkelte medlemsstater. Forskellige ansvarsforsikringsordninger for lægemidler og udstyr samt forskellige ansvarsregler mellem medlemsstaterne kan også føre til en ringere dækning, hvis forsøgspersonerne pådrager sig skader. |
| --- | --- |

3.10.2

Etableringen af en kompensationsmekanisme kræver en mere detaljeret specificering, navnlig med hensyn til hvordan og af hvem mekanismen skal finansieres. Oprettelsen af nationale kompensationsmekanismer medfører en risiko for forskellig finansiel dækning i de enkelte medlemsstater. Forskellige ansvarsforsikringsordninger for lægemidler og udstyr samt forskellige ansvarsregler mellem medlemsstaterne kan også føre til en ringere dækning, hvis forsøgspersonerne pådrager sig skader.

| 3.11 | En forenkling af sikkerhedsrapporteringen og mere præcist dennes centralisering ved Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering vil være et vigtigt resultat og bør nedbringe den unødvendige administrative arbejdsbyrde i relation til lægemiddelovervågning og samtidig maksimere EU's kapacitet til at opdage de relevante omstændigheder i tide. |
| --- | --- |

3.11

En forenkling af sikkerhedsrapporteringen og mere præcist dennes centralisering ved Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering vil være et vigtigt resultat og bør nedbringe den unødvendige administrative arbejdsbyrde i relation til lægemiddelovervågning og samtidig maksimere EU's kapacitet til at opdage de relevante omstændigheder i tide.

| 3.11.1 | EØSU anbefaler, at man ikke indfører særlige sygdomskategorier eller typer af lægemidler i forordningen. Denne bør sætte fokus på at sikre deltagernes sikkerhed og pålideligheden af de genererede data. Hvis specifikke sygdomme får deres egen klassificering i forordningen, er der stor fare for, at der bliver indført for mange nye klassificeringer, hvilket vil skabe forvirring hos sponsorerne og de nationale kompetente myndigheder. Der er stor risiko for, at et omfattende klassificeringssystem ikke vil være i overensstemmelse med forordningens mål, navnlig med hensyn til forenkling og harmonisering. |
| --- | --- |

3.11.1

EØSU anbefaler, at man ikke indfører særlige sygdomskategorier eller typer af lægemidler i forordningen. Denne bør sætte fokus på at sikre deltagernes sikkerhed og pålideligheden af de genererede data. Hvis specifikke sygdomme får deres egen klassificering i forordningen, er der stor fare for, at der bliver indført for mange nye klassificeringer, hvilket vil skabe forvirring hos sponsorerne og de nationale kompetente myndigheder. Der er stor risiko for, at et omfattende klassificeringssystem ikke vil være i overensstemmelse med forordningens mål, navnlig med hensyn til forenkling og harmonisering.

| 3.12 | EØSU støtter oprettelsen af en koordinerende og rådgivende gruppe for kliniske forsøg (Clinical Trials Coordination and Advisory Group – »CTAG«) som et vigtigt skridt til at sikre en reel harmonisering af klinisk forskning i hele Europa. For at maksimere gruppens virke bør kun de personer, der fremgår af artikel 81, deltage i møderne. Det bør imidlertid sikres, at interessenter, der omfattes af denne forordning, kan stille spørgsmål og fremføre emner til drøftelse i den rådgivende gruppe. Dette vil skabe øget gennemsigtighed og en bedre balance mellem alle interessenter, som er involveret i et klinisk forsøg, herunder patienter. |
| --- | --- |

3.12

EØSU støtter oprettelsen af en koordinerende og rådgivende gruppe for kliniske forsøg (Clinical Trials Coordination and Advisory Group – »CTAG«) som et vigtigt skridt til at sikre en reel harmonisering af klinisk forskning i hele Europa. For at maksimere gruppens virke bør kun de personer, der fremgår af artikel 81, deltage i møderne. Det bør imidlertid sikres, at interessenter, der omfattes af denne forordning, kan stille spørgsmål og fremføre emner til drøftelse i den rådgivende gruppe. Dette vil skabe øget gennemsigtighed og en bedre balance mellem alle interessenter, som er involveret i et klinisk forsøg, herunder patienter.

| 3.12.1 | EØSU opfordrer derfor til, at følgende tekst indføjes i artikel 81, stk. 5: »Efter anmodning fra en berørt interessentgruppe forelægger Kommissionen et eller flere spørgsmål, som i henhold til artikel 81, stk. 2, er relevante for CTAG med henblik på en drøftelse på et møde så tidligt som muligt og kontakter om nødvendigt CTAG i den henseende. Hvis Kommissionen afviser at forelægge et spørgsmål til eller kontakte CTAG efter anmodning fra en interessentgruppe, underretter den skriftligt den anmodende part om afvisningen med begrundelse herfor. Når CTAG drøfter et spørgsmål i henhold til denne bestemmelse, sørger Kommissionen for, at den anmodende part underrettes om resultatet af drøftelsen«. |
| --- | --- |

3.12.1

EØSU opfordrer derfor til, at følgende tekst indføjes i artikel 81, stk. 5: »Efter anmodning fra en berørt interessentgruppe forelægger Kommissionen et eller flere spørgsmål, som i henhold til artikel 81, stk. 2, er relevante for CTAG med henblik på en drøftelse på et møde så tidligt som muligt og kontakter om nødvendigt CTAG i den henseende. Hvis Kommissionen afviser at forelægge et spørgsmål til eller kontakte CTAG efter anmodning fra en interessentgruppe, underretter den skriftligt den anmodende part om afvisningen med begrundelse herfor. Når CTAG drøfter et spørgsmål i henhold til denne bestemmelse, sørger Kommissionen for, at den anmodende part underrettes om resultatet af drøftelsen«.

| 3.13 | EØSU støtter Kommissionens intentioner om at styrke kontrolforanstaltningerne for behandling af personlige oplysninger, men understreger, at en passende balance mellem den enkeltes rettigheder og en sikker anvendelse af patientoplysninger i forbindelse med sundhedsforskning er nødvendig. Især i tilfælde, hvor patienter, der deltager i kliniske forsøg, har givet bredt informeret samtykke, der gør det muligt at anvende prøver og data i fremtidig forskning, er det nødvendigt at forklare god klinisk praksis og etiske principper for anvendelse af de pågældende data. |
| --- | --- |

3.13

EØSU støtter Kommissionens intentioner om at styrke kontrolforanstaltningerne for behandling af personlige oplysninger, men understreger, at en passende balance mellem den enkeltes rettigheder og en sikker anvendelse af patientoplysninger i forbindelse med sundhedsforskning er nødvendig. Især i tilfælde, hvor patienter, der deltager i kliniske forsøg, har givet bredt informeret samtykke, der gør det muligt at anvende prøver og data i fremtidig forskning, er det nødvendigt at forklare god klinisk praksis og etiske principper for anvendelse af de pågældende data.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | EESC støtter på det kraftigste en fælles forvaltningsstruktur for kliniske forsøg på EU-plan, som i høj grad vil lette udførelsen af klinisk forskning i EU og bør være benchmark og formål med en ændring og revision af denne forordning. |
| --- | --- |

4.1

EESC støtter på det kraftigste en fælles forvaltningsstruktur for kliniske forsøg på EU-plan, som i høj grad vil lette udførelsen af klinisk forskning i EU og bør være benchmark og formål med en ændring og revision af denne forordning.

| 4.2 | EØSU opfordrer til, at der indføres bestemmelser om netværket af etiske komitéer i forordningen. |
| --- | --- |

4.2

EØSU opfordrer til, at der indføres bestemmelser om netværket af etiske komitéer i forordningen.

| 4.2.1 | Medlemmerne af et sådant netværk udpeges af den medlemsstat, som underretter Kommissionen om deres navne og kontaktoplysninger. Medlemmerne deltager i og bidrager til netværkets aktiviteter. Netværket bør være baseret på princippet om god forvaltning, herunder gennemsigtighed, objektivitet, uafhængig ekspertise, rimelige procedurer og passende høringer af interessenter med relevant patientinddragelse på alle stadier. |
| --- | --- |

4.2.1

Medlemmerne af et sådant netværk udpeges af den medlemsstat, som underretter Kommissionen om deres navne og kontaktoplysninger. Medlemmerne deltager i og bidrager til netværkets aktiviteter. Netværket bør være baseret på princippet om god forvaltning, herunder gennemsigtighed, objektivitet, uafhængig ekspertise, rimelige procedurer og passende høringer af interessenter med relevant patientinddragelse på alle stadier.

| 4.2.2 | Formålene med netværket af etiske komitéer:






  a) | støtte samarbejdet mellem de nationale og lokale etiske komitéer eller organer med henblik på at strømline og harmonisere fremgangsmåderne for de etiske komitéers udstedelse af godkendelser |
| --- | --- | --- |

4.2.2

Formålene med netværket af etiske komitéer:

a)

støtte samarbejdet mellem de nationale og lokale etiske komitéer eller organer med henblik på at strømline og harmonisere fremgangsmåderne for de etiske komitéers udstedelse af godkendelser

| b) | støtte undersøgelsen af, hvilken form for og hvilken type data der kan udveksles |
| --- | --- |

b)

støtte undersøgelsen af, hvilken form for og hvilken type data der kan udveksles

| c) | undgå dobbeltarbejde i forbindelse med vurderinger |
| --- | --- |

c)

undgå dobbeltarbejde i forbindelse med vurderinger

| d) | sikre, at patienter, der deltager i kliniske forsøg i EU, er beskyttet på baggrund af samme universelle etiske principper |
| --- | --- |

d)

sikre, at patienter, der deltager i kliniske forsøg i EU, er beskyttet på baggrund af samme universelle etiske principper

| e) | støtte en fælleseuropæisk harmonisering af kvalifikationer og uddannelse af medlemmerne af etiske komitéer. |
| --- | --- |

e)

støtte en fælleseuropæisk harmonisering af kvalifikationer og uddannelse af medlemmerne af etiske komitéer.

| 4.2.3 | EØSU støtter EU's forskningsprograms finansiering af disse komitéer. Kun myndigheder og organer i netværket, der er udpeget som modtagere af de deltagende medlemsstater, er berettigede til EU-støtte. |
| --- | --- |

4.2.3

EØSU støtter EU's forskningsprograms finansiering af disse komitéer. Kun myndigheder og organer i netværket, der er udpeget som modtagere af de deltagende medlemsstater, er berettigede til EU-støtte.

| 4.3 | EØSU erkender, at tidsfristerne for tilføjelse af en ny medlemsstat hverken er konkurrencedygtige eller i tråd med tidsfristerne i del II i de berørte medlemsstaters vurderingsrapport som defineret i artikel 7. Den yderligere berørte medlemsstat må kun erklære sig uenig i den rapporterende medlemsstats konklusion af del I af følgende grunde:






  a) | betydelige forskelle mellem normal klinisk praksis i den berørte medlemsstat og den rapporterende medlemsstat, hvilket ville føre til, at en forsøgsperson ville modtage en ringere behandling end i normal klinisk praksis |
| --- | --- | --- |

4.3

EØSU erkender, at tidsfristerne for tilføjelse af en ny medlemsstat hverken er konkurrencedygtige eller i tråd med tidsfristerne i del II i de berørte medlemsstaters vurderingsrapport som defineret i artikel 7. Den yderligere berørte medlemsstat må kun erklære sig uenig i den rapporterende medlemsstats konklusion af del I af følgende grunde:

a)

betydelige forskelle mellem normal klinisk praksis i den berørte medlemsstat og den rapporterende medlemsstat, hvilket ville føre til, at en forsøgsperson ville modtage en ringere behandling end i normal klinisk praksis

| b) | overtrædelse af national lovgivning jf. artikel 86. Det bør også være muligt at suspendere fristen i et færre antal dage end de foreslåede 10 og 20 dage, f.eks. i ti dage, og muligheden for at suspendere den relevante frist for tilegnelse af disse supplerende redegørelser bør være i overensstemmelse med tidsfristerne i del II i de berørte medlemsstaters vurderingsrapport i henhold til artikel 7 og artikel 14, stk. 8. |
| --- | --- |

b)

overtrædelse af national lovgivning jf. artikel 86. Det bør også være muligt at suspendere fristen i et færre antal dage end de foreslåede 10 og 20 dage, f.eks. i ti dage, og muligheden for at suspendere den relevante frist for tilegnelse af disse supplerende redegørelser bør være i overensstemmelse med tidsfristerne i del II i de berørte medlemsstaters vurderingsrapport i henhold til artikel 7 og artikel 14, stk. 8.

| 4.4 | Med hensyn til evalueringsproceduren anbefaler EØSU, at hver medlemsstat ud over de betingelser, som er fastlagt i artikel 7, stk. 1, vurderer anvendelsen med respekt for opfyldelse af kravene om beskyttelse af forsøgspersoner. For at undgå lange godkendelsesprocedurer for kliniske forsøg, som vil forsinke patienternes adgang til kliniske forsøg, foreslår EØSU følgende ændring af artikel 7, stk. 2, første sætning: »Hver medlemsstat færdiggør sin vurdering, herunder den nationale etiske komités udtalelse, senest 10 dage efter valideringsdatoen i henhold til artikel 6, stk. 4«. |
| --- | --- |

4.4

Med hensyn til evalueringsproceduren anbefaler EØSU, at hver medlemsstat ud over de betingelser, som er fastlagt i artikel 7, stk. 1, vurderer anvendelsen med respekt for opfyldelse af kravene om beskyttelse af forsøgspersoner. For at undgå lange godkendelsesprocedurer for kliniske forsøg, som vil forsinke patienternes adgang til kliniske forsøg, foreslår EØSU følgende ændring af artikel 7, stk. 2, første sætning: »Hver medlemsstat færdiggør sin vurdering, herunder den nationale etiske komités udtalelse, senest 10 dage efter valideringsdatoen i henhold til artikel 6, stk. 4«.

| 4.5 | I slutningen af artikel 8, stk. 6, bør følgende sætning tilføjes: »Sponsoren kan straks påbegynde det kliniske forsøg på meddelelsesdatoen, medmindre den berørte medlemsstat i henhold til stk. 2 har givet meddelelse om, at den ikke kan acceptere forsøget«. |
| --- | --- |

4.5

I slutningen af artikel 8, stk. 6, bør følgende sætning tilføjes: »Sponsoren kan straks påbegynde det kliniske forsøg på meddelelsesdatoen, medmindre den berørte medlemsstat i henhold til stk. 2 har givet meddelelse om, at den ikke kan acceptere forsøget«.

| 4.6 | Med henblik på at sikre patienternes sikkerhed anmoder udvalget kraftigt om en uopsættelig forlængelse af tidsfristerne i forordningsforslaget. Følgende perioder bør især forlænges: i artikel 5, stk. 2, fra seks til 14 dage, i artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, fra tre til syv dage, i artikel 6, stk. 4, fra 10 til 25, fra 25 til 35 og fra 30 til 40 dage, samt i artikel 17, stk. 2, fra 4 til 10 dage. |
| --- | --- |

4.6

Med henblik på at sikre patienternes sikkerhed anmoder udvalget kraftigt om en uopsættelig forlængelse af tidsfristerne i forordningsforslaget. Følgende perioder bør især forlænges: i artikel 5, stk. 2, fra seks til 14 dage, i artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, fra tre til syv dage, i artikel 6, stk. 4, fra 10 til 25, fra 25 til 35 og fra 30 til 40 dage, samt i artikel 17, stk. 2, fra 4 til 10 dage.

| 4.7 | Beskyttelsesstandarderne i artikel 31 og 32 i forordningsforslaget bør være baseret på bestemmelserne i direktiv 2001/20/EF eller i det mindste indeholde en opt-out-mulighed for medlemsstaterne med hensyn til beskyttelse af sårbare grupper. |
| --- | --- |

4.7

Beskyttelsesstandarderne i artikel 31 og 32 i forordningsforslaget bør være baseret på bestemmelserne i direktiv 2001/20/EF eller i det mindste indeholde en opt-out-mulighed for medlemsstaterne med hensyn til beskyttelse af sårbare grupper.

| 4.8 | For dokumentation vedrørende testpræparatets overensstemmelse med god fremstillingspraksis (GMP) (bilag I, punkt 6), understreger EØSU, at ansøgningen skal indeholde en erklæring, der bekræfter, at al dokumentation vedrørende testpræparatets overensstemmelse med GMP foreligger og er tilgængelig for inspektion med henblik på at sikre opretholdelsen af patientsikkerheden. |
| --- | --- |

4.8

For dokumentation vedrørende testpræparatets overensstemmelse med god fremstillingspraksis (GMP) (bilag I, punkt 6), understreger EØSU, at ansøgningen skal indeholde en erklæring, der bekræfter, at al dokumentation vedrørende testpræparatets overensstemmelse med GMP foreligger og er tilgængelig for inspektion med henblik på at sikre opretholdelsen af patientsikkerheden.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2012) 542 final.

1

(2)  COM(2012) 541 final.

2

(3)  COM(2010) 614 final.

3

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/104 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/104

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder samt multiterritoriale licenser for rettigheder til musikværker med henblik på online-anvendelse i det indre marked

COM(2012) 372 final — 2012/0180 (COD)

2013/C 44/18

Ordfører: Jacques LEMERCIER

Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet besluttede henholdsvis den 10. september 2012 og den 11. september 2012 under henvisning til artikel 50 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder samt multiterritoriale licenser for rettigheder til musikværker med henblik på online-anvendelse i det indre marked«

COM(2012) 372 final — 2012/0180 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 116 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU godkender og støtter Kommissionens forslag til direktiv om styring af kollektive forvaltningsselskabers forvaltning af digitale rettigheder og om tildeling af multiterritoriale licenser til musikværker på det indre marked. |
| --- | --- |

1.1

EØSU godkender og støtter Kommissionens forslag til direktiv om styring af kollektive forvaltningsselskabers forvaltning af digitale rettigheder og om tildeling af multiterritoriale licenser til musikværker på det indre marked.

| 1.2 | Udvalget finder anvendelsesområdet velvalgt med tanke på musikkens betydning på online-markedet for kulturelt indhold og mener, at det giver mulighed for at høste erfaringer vedrørende grænseoverskridende forvaltning af rettigheder, som senere vil kunne tjene som model eller i hvert fald inspiration for online-salg af multimedieindhold og bøger. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget finder anvendelsesområdet velvalgt med tanke på musikkens betydning på online-markedet for kulturelt indhold og mener, at det giver mulighed for at høste erfaringer vedrørende grænseoverskridende forvaltning af rettigheder, som senere vil kunne tjene som model eller i hvert fald inspiration for online-salg af multimedieindhold og bøger.

| 1.3 | EØSU har taget hensyn til konsekvensanalysen (1) og reaktionerne fra de faglige miljøer og forbrugerne. Udvalget er enigt i, at der bør fastsættes en ensartet juridisk ramme for forvaltningsselskaberne, og at der bør indføres en form for europæisk licenspas for online-musik. |
| --- | --- |

1.3

EØSU har taget hensyn til konsekvensanalysen (1) og reaktionerne fra de faglige miljøer og forbrugerne. Udvalget er enigt i, at der bør fastsættes en ensartet juridisk ramme for forvaltningsselskaberne, og at der bør indføres en form for europæisk licenspas for online-musik.

| 1.4 | Udvalget henleder opmærksomheden på behovet for støtte til de kollektive forvaltningsselskaber i en overgangsfase, for at disse kan tilpasse sig til denne form for grænseoverskridende distribution, som EØSU godt ved giver dem tekniske og materielle problemer. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget henleder opmærksomheden på behovet for støtte til de kollektive forvaltningsselskaber i en overgangsfase, for at disse kan tilpasse sig til denne form for grænseoverskridende distribution, som EØSU godt ved giver dem tekniske og materielle problemer.

| 1.5 | Udvalget godkender det foreslåede retsgrundlag (artikel 50 til 54 i TEUF), som vedrører etableringsfrihed og frihed til at levere tjenesteydelser på det indre marked. Hvad angår anvendelsen af tjenesteydelsesdirektivet, bør det erindres, at forvaltningsselskaberne er nonprofitorganisationer, hvis særlige karakteristika adskiller dem fra andre virksomheder. |
| --- | --- |

1.5

Udvalget godkender det foreslåede retsgrundlag (artikel 50 til 54 i TEUF), som vedrører etableringsfrihed og frihed til at levere tjenesteydelser på det indre marked. Hvad angår anvendelsen af tjenesteydelsesdirektivet, bør det erindres, at forvaltningsselskaberne er nonprofitorganisationer, hvis særlige karakteristika adskiller dem fra andre virksomheder.

| 1.6 | Kunstnere befinder sig ofte i en meget sårbar situation, da de ikke kan være sikre på succes, hvorfor deres indtægter er uregelmæssige. Forvaltningsselskaberne kan hjælpe kunstnere med at udvikle deres kulturelle aktiviteter ved at støtte de svageste repertoirer og nye, uetablerede kunstnere. Med udgangspunkt i solidaritetsprincippet yder forvaltningsselskaber støtte til ophavsmænd, der er i vanskeligheder, og til at fremme nye talenter. Forvaltningsselskaberne bidrager i virkeligheden betydeligt til udviklingen af den kulturelle scene i Europa og væksten i den kulturelle økonomi. |
| --- | --- |

1.6

Kunstnere befinder sig ofte i en meget sårbar situation, da de ikke kan være sikre på succes, hvorfor deres indtægter er uregelmæssige. Forvaltningsselskaberne kan hjælpe kunstnere med at udvikle deres kulturelle aktiviteter ved at støtte de svageste repertoirer og nye, uetablerede kunstnere. Med udgangspunkt i solidaritetsprincippet yder forvaltningsselskaber støtte til ophavsmænd, der er i vanskeligheder, og til at fremme nye talenter. Forvaltningsselskaberne bidrager i virkeligheden betydeligt til udviklingen af den kulturelle scene i Europa og væksten i den kulturelle økonomi.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1 | Ifølge Kommissionen begrænser EU's eksisterende lovgivning vedrørende ophavsret sig til en definition af ophavsret og beslægtede rettigheder, begrænsninger og undtagelser og til bestemmelserne herom. |
| --- | --- |

2.1

Ifølge Kommissionen begrænser EU's eksisterende lovgivning vedrørende ophavsret sig til en definition af ophavsret og beslægtede rettigheder, begrænsninger og undtagelser og til bestemmelserne herom.

| 2.2 | Meget få bestemmelser i ophavsretsdirektivet og de hermed forbundne retsakter (2) omhandler kollektiv forvaltning af rettigheder, og ingen af dem opstiller rammer for driften af selskaber, der beskæftiger sig med kollektiv forvaltning af rettigheder. Påkrævede standarder for forvaltning af disse rettigheder og for gennemsigtighed på området, som allerede er fastsat og fortsat udvikles, er resultatet af Domstolens retspraksis og Kommissionens afgørelser. |
| --- | --- |

2.2

Meget få bestemmelser i ophavsretsdirektivet og de hermed forbundne retsakter (2) omhandler kollektiv forvaltning af rettigheder, og ingen af dem opstiller rammer for driften af selskaber, der beskæftiger sig med kollektiv forvaltning af rettigheder. Påkrævede standarder for forvaltning af disse rettigheder og for gennemsigtighed på området, som allerede er fastsat og fortsat udvikles, er resultatet af Domstolens retspraksis og Kommissionens afgørelser.

| 2.3 | Lovgivningen varierer imidlertid i praksis fra medlemsstat til medlemsstat. Reglerne for forvaltningsselskaber er forskellige, men frem for alt varierer bestemmelser og praksis for kontrollen med anvendelsen af de opkrævede midler og fordelingen til rettighedshaverne meget og mangler ofte gennemsigtighed. Man finder endog i visse medlemsstater en praksis, der grænser til misbrug af virksomhedsaktiver. |
| --- | --- |

2.3

Lovgivningen varierer imidlertid i praksis fra medlemsstat til medlemsstat. Reglerne for forvaltningsselskaber er forskellige, men frem for alt varierer bestemmelser og praksis for kontrollen med anvendelsen af de opkrævede midler og fordelingen til rettighedshaverne meget og mangler ofte gennemsigtighed. Man finder endog i visse medlemsstater en praksis, der grænser til misbrug af virksomhedsaktiver.

| 2.4 | Formålet med forslaget er at »skabe passende retlige rammer for den kollektive rettighedsforvaltning, der varetages af forvaltningsselskaber på vegne af rettighedshavere, idet der hermed etableres






  — | en række regler, som sikrer bedre styring og større gennemsigtighed i alle forvaltningsselskaber, og |
| --- | --- | --- |

2.4

Formålet med forslaget er at »skabe passende retlige rammer for den kollektive rettighedsforvaltning, der varetages af forvaltningsselskaber på vegne af rettighedshavere, idet der hermed etableres

—

en række regler, som sikrer bedre styring og større gennemsigtighed i alle forvaltningsselskaber, og

| — | som tilskynder til og fremmer selskabernes multiterritoriale forvaltning af ophavsmænds licensrettigheder til deres musikværker«. |
| --- | --- |

—

som tilskynder til og fremmer selskabernes multiterritoriale forvaltning af ophavsmænds licensrettigheder til deres musikværker«.

| 2.5 | Kun en passende retsakt på EU-niveau (i dette tilfælde et direktiv) kan gøre det muligt at opfylde de således fastsatte målsætninger under hensyntagen til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

2.5

Kun en passende retsakt på EU-niveau (i dette tilfælde et direktiv) kan gøre det muligt at opfylde de således fastsatte målsætninger under hensyntagen til nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet.

| 2.6 | EØSU godkender målsætningerne i forslaget og de retlige bestemmelser, der skal indfri dem. Udvalget bifalder ligeledes det retsgrundlag, der er valgt for direktivet: artikel 50 og artikel 51 til 54 i TEUF, samt at forslaget er budgetneutralt. |
| --- | --- |

2.6

EØSU godkender målsætningerne i forslaget og de retlige bestemmelser, der skal indfri dem. Udvalget bifalder ligeledes det retsgrundlag, der er valgt for direktivet: artikel 50 og artikel 51 til 54 i TEUF, samt at forslaget er budgetneutralt.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | EØSU har allerede udtalt sig (3) om de vigtigste regler for forvaltning af kollektive rettigheder og forvaltningsselskabernes funktion, som bør fastlægges og være bindende for at sikre en retfærdig fordeling af de indtægter, der opkræves på vegne af ophavsmænd og andre rettighedshavere, og en gennemsigtig forvaltning, som bør kontrolleres af forvaltningsselskabernes medlemmer og af en uafhængig administrativ eller juridisk regnskabskontrol, som med faste mellemrum skal offentliggøre en rapport om de enkelte forvaltningsselskaber, sådan som det allerede foregår i flere medlemsstater. |
| --- | --- |

3.1

EØSU har allerede udtalt sig (3) om de vigtigste regler for forvaltning af kollektive rettigheder og forvaltningsselskabernes funktion, som bør fastlægges og være bindende for at sikre en retfærdig fordeling af de indtægter, der opkræves på vegne af ophavsmænd og andre rettighedshavere, og en gennemsigtig forvaltning, som bør kontrolleres af forvaltningsselskabernes medlemmer og af en uafhængig administrativ eller juridisk regnskabskontrol, som med faste mellemrum skal offentliggøre en rapport om de enkelte forvaltningsselskaber, sådan som det allerede foregår i flere medlemsstater.

| 3.2 | Ånden i direktivforslaget bør være i overensstemmelse med ånden i »ophavsretdirektivet«, ifølge hvilket enhver harmonisering af ophavsret og beslægtede rettigheder skal baseres på et højt beskyttelsesniveau. En sådan beskyttelse bidrager til at bevare og udvikle kreativiteten til gavn for ophavsmænd, kunstnere, producenter, industrien og almenheden generelt. |
| --- | --- |

3.2

Ånden i direktivforslaget bør være i overensstemmelse med ånden i »ophavsretdirektivet«, ifølge hvilket enhver harmonisering af ophavsret og beslægtede rettigheder skal baseres på et højt beskyttelsesniveau. En sådan beskyttelse bidrager til at bevare og udvikle kreativiteten til gavn for ophavsmænd, kunstnere, producenter, industrien og almenheden generelt.

| 3.3 | Valget af musikmarkedet som emne for et lovgivningsforslag retfærdiggøres af musikkens store betydning på det europæiske marked i forhold til andre kulturudbud samt af tekniske forhold, idet musik jo ikke kræver nogen sproglig tilpasning af udbuddet. |
| --- | --- |

3.3

Valget af musikmarkedet som emne for et lovgivningsforslag retfærdiggøres af musikkens store betydning på det europæiske marked i forhold til andre kulturudbud samt af tekniske forhold, idet musik jo ikke kræver nogen sproglig tilpasning af udbuddet.

| 3.4 | Det havde måske været bedre, hvis Kommissionen havde forelagt to direktivforslag: ét generelt forslag om de kollektive forvaltningsselskaber og et andet om multiterritoriale licenser til distribution af online-musik. |
| --- | --- |

3.4

Det havde måske været bedre, hvis Kommissionen havde forelagt to direktivforslag: ét generelt forslag om de kollektive forvaltningsselskaber og et andet om multiterritoriale licenser til distribution af online-musik.

| 3.5 | EØSU kan ikke desto mindre acceptere et samlet direktiv i betragtning af de kollektive forvaltningsselskabers fremtrædende rolle i musikformidlingen. Det er dem, som er bedst placeret til at forvalte licenserne, opkræve indtægterne for rettighedshaverne og stå for fordelingen. Hvis rettighedshaverne vælger at overdrage deres rettigheder til et kollektivt forvaltningsselskab, skal de imidlertid bevare muligheden for at kontrollere brugen af disse rettigheder og for at sikre, at den økonomiske forvaltning er gennemsigtig og retfærdig. |
| --- | --- |

3.5

EØSU kan ikke desto mindre acceptere et samlet direktiv i betragtning af de kollektive forvaltningsselskabers fremtrædende rolle i musikformidlingen. Det er dem, som er bedst placeret til at forvalte licenserne, opkræve indtægterne for rettighedshaverne og stå for fordelingen. Hvis rettighedshaverne vælger at overdrage deres rettigheder til et kollektivt forvaltningsselskab, skal de imidlertid bevare muligheden for at kontrollere brugen af disse rettigheder og for at sikre, at den økonomiske forvaltning er gennemsigtig og retfærdig.

| 3.6 | EØSU vurderer, at frivillige standarder, sådan som forvaltningsselskaberne har ønsket, vil være utilstrækkelige til at sikre ophavsmændene og rettighedshaverne de åbne, klare og ensartede regler, som de gerne vil have. Soft law-bestemmelser vil i praksis bidrage til at opretholde mangfoldigheden og til at tildele en alt for stor rolle til de territoriale bestemmelser, som dominerer billedet, og som opsplitter det europæiske marked for kulturelt online-indhold. |
| --- | --- |

3.6

EØSU vurderer, at frivillige standarder, sådan som forvaltningsselskaberne har ønsket, vil være utilstrækkelige til at sikre ophavsmændene og rettighedshaverne de åbne, klare og ensartede regler, som de gerne vil have. Soft law-bestemmelser vil i praksis bidrage til at opretholde mangfoldigheden og til at tildele en alt for stor rolle til de territoriale bestemmelser, som dominerer billedet, og som opsplitter det europæiske marked for kulturelt online-indhold.

| 3.7 | EØSU anser et direktiv for at være en passende retsakt, eftersom det samler juraen ét sted, samtidig med at medlemsstaterne kan foretage justeringer i forbindelse med gennemførelsen under hensyntagen til særlige nationale forhold og omstændigheder. |
| --- | --- |

3.7

EØSU anser et direktiv for at være en passende retsakt, eftersom det samler juraen ét sted, samtidig med at medlemsstaterne kan foretage justeringer i forbindelse med gennemførelsen under hensyntagen til særlige nationale forhold og omstændigheder.

| 3.8 | Hvad forvaltningsselskaberne angår, er EØSU helt enigt i, at det »for det første er [...] nødvendigt med en tilpasning af den kollektive forvaltning af rettigheder for så vidt angår de tjenesteydelser, der leveres til medlemmer og brugere, med hensyn til effektivitet, præcision, gennemsigtighed og ansvarliggørelse«. Disse krav passer naturligt ind i rammerne for den digitale dagsorden for Europa og Europa 2020-strategien »for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« og Kommissionens meddelelser »Et indre marked for intellektuelle ejendomsrettigheder« og »En sammenhængende ramme til styrkelse af tilliden til det digitale indre marked for e-handel og onlinetjenester« samt opfølgningen på »Grønbog om onlinedistribution af audiovisuelle værker i Den Europæiske Union«. |
| --- | --- |

3.8

Hvad forvaltningsselskaberne angår, er EØSU helt enigt i, at det »for det første er [...] nødvendigt med en tilpasning af den kollektive forvaltning af rettigheder for så vidt angår de tjenesteydelser, der leveres til medlemmer og brugere, med hensyn til effektivitet, præcision, gennemsigtighed og ansvarliggørelse«. Disse krav passer naturligt ind i rammerne for den digitale dagsorden for Europa og Europa 2020-strategien »for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« og Kommissionens meddelelser »Et indre marked for intellektuelle ejendomsrettigheder« og »En sammenhængende ramme til styrkelse af tilliden til det digitale indre marked for e-handel og onlinetjenester« samt opfølgningen på »Grønbog om onlinedistribution af audiovisuelle værker i Den Europæiske Union«.

| 3.9 | I Kommissionens henstilling 2005/737/EF om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet opfordres medlemsstaterne til at fremme en regulering, der er egnet til forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i forbindelse med levering af lovlige online-musiktjenester og til at forbedre forvaltningsselskabernes standarder for styring og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

3.9

I Kommissionens henstilling 2005/737/EF om grænseoverskridende kollektiv forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i tilknytning til lovlige musiktjenester på nettet opfordres medlemsstaterne til at fremme en regulering, der er egnet til forvaltning af ophavsret og beslægtede rettigheder i forbindelse med levering af lovlige online-musiktjenester og til at forbedre forvaltningsselskabernes standarder for styring og gennemsigtighed.

| 3.10 | Men anbefalingerne er ikke bindende standarder. Direktivforslaget udfylder dette hul. |
| --- | --- |

3.10

Men anbefalingerne er ikke bindende standarder. Direktivforslaget udfylder dette hul.

| 3.11 | Forslaget supplerer desuden »direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked, som har til formål at skabe en retlig ramme for at sikre etableringsfriheden og den frie bevægelighed for tjenesteydelser mellem medlemsstaterne. Forvaltningsselskaber er som udbydere af kollektiv rettighedsforvaltning omfattet af direktiv 2006/123/EF«. EØSU spørger, om det er rigtigt, at tjenesteydelsesdirektivet skal gælde analogt og fuldt ud for forvaltningsselskaberne. Disse selskaber er nonprofitorganisationer, hvis særlige karakter bør undersøges nøjere. |
| --- | --- |

3.11

Forslaget supplerer desuden »direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked, som har til formål at skabe en retlig ramme for at sikre etableringsfriheden og den frie bevægelighed for tjenesteydelser mellem medlemsstaterne. Forvaltningsselskaber er som udbydere af kollektiv rettighedsforvaltning omfattet af direktiv 2006/123/EF«. EØSU spørger, om det er rigtigt, at tjenesteydelsesdirektivet skal gælde analogt og fuldt ud for forvaltningsselskaberne. Disse selskaber er nonprofitorganisationer, hvis særlige karakter bør undersøges nøjere.

| 3.12 | Udformningen af direktivforslaget er således fuldt ud kohærent med den gældende lovgivning og perspektiverne i programmerne for udvikling af det indre marked, ligesom det stemmer overens med de internationale aftaler, som medlemsstaterne er underskrivere af, og EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser. |
| --- | --- |

3.12

Udformningen af direktivforslaget er således fuldt ud kohærent med den gældende lovgivning og perspektiverne i programmerne for udvikling af det indre marked, ligesom det stemmer overens med de internationale aftaler, som medlemsstaterne er underskrivere af, og EØSU bifalder de foreslåede bestemmelser.

| 3.13 | Ligesom Kommissionen er EØSU i fuld overensstemmelse med sine tidligere udtalelser fortaler for en retlig ramme for styring og gennemsigtighed, der vil kodificere de eksisterende principper og give mere detaljerede regler om styring og gennemsigtighed, hvilket vil øge mulighederne for kontrol med forvaltningsselskaberne. Kun en årlig gennemgang af forvaltningen, som udføres af medlemmerne og en uafhængig myndighed eller institution, kan sikre overholdelsen af god forvaltningsskik. |
| --- | --- |

3.13

Ligesom Kommissionen er EØSU i fuld overensstemmelse med sine tidligere udtalelser fortaler for en retlig ramme for styring og gennemsigtighed, der vil kodificere de eksisterende principper og give mere detaljerede regler om styring og gennemsigtighed, hvilket vil øge mulighederne for kontrol med forvaltningsselskaberne. Kun en årlig gennemgang af forvaltningen, som udføres af medlemmerne og en uafhængig myndighed eller institution, kan sikre overholdelsen af god forvaltningsskik.

| 3.14 | EØSU sætter ikke desto mindre spørgsmålstegn ved den tekniske kapacitet hos mange forvaltningsselskaber, som i øjeblikket opererer i EU: De vil næppe kunne påtage sig forvaltningen af multiterritoriale licenser uden problemer. |
| --- | --- |

3.14

EØSU sætter ikke desto mindre spørgsmålstegn ved den tekniske kapacitet hos mange forvaltningsselskaber, som i øjeblikket opererer i EU: De vil næppe kunne påtage sig forvaltningen af multiterritoriale licenser uden problemer.

| 3.15 | Et andet vigtigt problem er sammenlægning af repertoirer. Kommissionen foreslår et europæisk licenspas, som ville lette en sådan sammenlægning og dermed tildelingen af licenser betydeligt. Dette ville gøre det muligt at »fastlægge fælles regler [...] og skabe et konkurrencemæssigt pres på forvaltningsselskaberne til at udvikle en mere effektiv licenseringspraksis«. EØSU støtter denne tilgang. |
| --- | --- |

3.15

Et andet vigtigt problem er sammenlægning af repertoirer. Kommissionen foreslår et europæisk licenspas, som ville lette en sådan sammenlægning og dermed tildelingen af licenser betydeligt. Dette ville gøre det muligt at »fastlægge fælles regler [...] og skabe et konkurrencemæssigt pres på forvaltningsselskaberne til at udvikle en mere effektiv licenseringspraksis«. EØSU støtter denne tilgang.

| 3.16 | Udvalget bifalder ligeledes retsgrundlaget: artikel 50 i TEUF (tidligere art. 44 i traktaten om Det Europæiske Fællesskab) om etableringsfrihed samt artikel 53 (tidligere art. 47) og artikel 62 (tidligere art. 55), som henviser til artikel 51 til 55 i TEUF om frihed til at levere tjenesteydelser. |
| --- | --- |

3.16

Udvalget bifalder ligeledes retsgrundlaget: artikel 50 i TEUF (tidligere art. 44 i traktaten om Det Europæiske Fællesskab) om etableringsfrihed samt artikel 53 (tidligere art. 47) og artikel 62 (tidligere art. 55), som henviser til artikel 51 til 55 i TEUF om frihed til at levere tjenesteydelser.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Ophavsret og beslægtede rettigheder skal fremme kunstnerisk kreativitet gennem et rimeligt eller proportionelt vederlag til rettighedshaverne og deres arvinger i en periode på mellem 50 og 95 år, alt efter hvilke beskyttede rettigheder der er tale om og lovningen i de medlemsstater, der er medlemmer af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret. Dette vederlag bør garantere kunstnerne tilstrækkelig materiel sikkerhed til, at de kan fortsætte deres kreative arbejde. I praksis kan kun meget få kunstnere leve af deres copyright i f.eks. musikbranchen, navnlig på grund af de kollektive forvaltningsselskabers uigennemskuelige forvaltning og overnationale oligopolers kontrol med produktion og distribution. |
| --- | --- |

4.1

Ophavsret og beslægtede rettigheder skal fremme kunstnerisk kreativitet gennem et rimeligt eller proportionelt vederlag til rettighedshaverne og deres arvinger i en periode på mellem 50 og 95 år, alt efter hvilke beskyttede rettigheder der er tale om og lovningen i de medlemsstater, der er medlemmer af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret. Dette vederlag bør garantere kunstnerne tilstrækkelig materiel sikkerhed til, at de kan fortsætte deres kreative arbejde. I praksis kan kun meget få kunstnere leve af deres copyright i f.eks. musikbranchen, navnlig på grund af de kollektive forvaltningsselskabers uigennemskuelige forvaltning og overnationale oligopolers kontrol med produktion og distribution.

| 4.2 | I praksis opkræves de fleste af de beløb, som licensbrugerne betaler, af nationale eller internationale opkrævnings- og forvaltningsselskaber, som fordeler dem videre til de ophavsmænd, som er medlemmer:






  — | enten i overensstemmelse med en fordelingsnøgle for standardbetalinger, som kan variere fra et forvaltningsselskab til et andet, hvilket er kilden til uigennemsigtigheden i deres aktiviteter |
| --- | --- | --- |

4.2

I praksis opkræves de fleste af de beløb, som licensbrugerne betaler, af nationale eller internationale opkrævnings- og forvaltningsselskaber, som fordeler dem videre til de ophavsmænd, som er medlemmer:

—

enten i overensstemmelse med en fordelingsnøgle for standardbetalinger, som kan variere fra et forvaltningsselskab til et andet, hvilket er kilden til uigennemsigtigheden i deres aktiviteter

| — | eller på grundlag af individuelle opgørelser, når rettighedshavere og værker på licens kan identificeres individuelt (dette gælder ved onlinedistribution, hvor den nødvendige fuldstændige information er lettere tilgængelig). |
| --- | --- |

—

eller på grundlag af individuelle opgørelser, når rettighedshavere og værker på licens kan identificeres individuelt (dette gælder ved onlinedistribution, hvor den nødvendige fuldstændige information er lettere tilgængelig).

| 4.3 | I f.eks. Frankrig ligger den del, som udbetales til rettighedshaverne, dog som regel på mellem 9 og 10 % af musikbranchens indtægter, uanset om der er tale om salg af CD'er eller onlinedistribution, selv om omkostningerne ved onlinedistribution er langt lavere. Produktionsselskaberne, især de store af dem, scorer henholdsvis ca. 50 % af offlineindtægterne og over 60 % af onlineindtægterne. De kollektive forvaltningsselskabers driftsudgifter er ofte meget høje, og medlemskab indebærer, at medlemmerne giver selskabet eneret til alle deres værker. Producenterne fakturerer desuden ofte ophavsmændene for udgifter til markedsføring og lignende, hvilket yderligere reducerer deres andel. |
| --- | --- |

4.3

I f.eks. Frankrig ligger den del, som udbetales til rettighedshaverne, dog som regel på mellem 9 og 10 % af musikbranchens indtægter, uanset om der er tale om salg af CD'er eller onlinedistribution, selv om omkostningerne ved onlinedistribution er langt lavere. Produktionsselskaberne, især de store af dem, scorer henholdsvis ca. 50 % af offlineindtægterne og over 60 % af onlineindtægterne. De kollektive forvaltningsselskabers driftsudgifter er ofte meget høje, og medlemskab indebærer, at medlemmerne giver selskabet eneret til alle deres værker. Producenterne fakturerer desuden ofte ophavsmændene for udgifter til markedsføring og lignende, hvilket yderligere reducerer deres andel.

| 4.4 | EØSU bemærker, at direktivforslaget opfylder både behovene for harmonisering på det indre marked i henhold til det valgte retsgrundlag, og de krav om gennemsigtighed, rimelighed og kontrol i forbindelse med forvaltningen, som rettighedshaverne har formuleret, samt kravene om et rimeligt vederlag til medlemmerne af de kollektive forvaltningsselskaber. Alt for mange medlemmer oplever det som om, de aldrig modtager noget, mens et lille antal medlemmer indkasserer broderparten (4). Udvalget gør også opmærksom på, at ulige kontrakter med de store udgivere og distributører i musikbranchen fortsat vil være gældende og stadig vil forhindre flertallet af ophavsmændene og rettighedshaverne i at modtage et rimeligt vederlag for deres arbejde. Forslaget til lovgivning er således i udvalgets øjne utilstrækkeligt til reelt at fremme kultur, litterære værker og kunstværker via et passende vederlag til ophavsmænd og kunstnere. |
| --- | --- |

4.4

EØSU bemærker, at direktivforslaget opfylder både behovene for harmonisering på det indre marked i henhold til det valgte retsgrundlag, og de krav om gennemsigtighed, rimelighed og kontrol i forbindelse med forvaltningen, som rettighedshaverne har formuleret, samt kravene om et rimeligt vederlag til medlemmerne af de kollektive forvaltningsselskaber. Alt for mange medlemmer oplever det som om, de aldrig modtager noget, mens et lille antal medlemmer indkasserer broderparten (4). Udvalget gør også opmærksom på, at ulige kontrakter med de store udgivere og distributører i musikbranchen fortsat vil være gældende og stadig vil forhindre flertallet af ophavsmændene og rettighedshaverne i at modtage et rimeligt vederlag for deres arbejde. Forslaget til lovgivning er således i udvalgets øjne utilstrækkeligt til reelt at fremme kultur, litterære værker og kunstværker via et passende vederlag til ophavsmænd og kunstnere.

| 4.5 | Der er altså tale om minimumsbestemmelser, der overlader en stor margin til medlemsstaterne ved omsætningen af EU-lovgivningen med henblik på at sætte disse i stand til bedre at opfylde ophavsmændenes og kunstnernes krav og fremme kultur og kulturformidling. EØSU er således ikke enig, når visse lovgivende forsamlinger mener, at direktivforslaget er i strid med nærhedsprincippet, fordi det er for styrende og detaljeret. Udvalget opfordrer endvidere Kommissionen til at overveje, hvordan ophavsmændene reelt kan få gavn af den reduktion af distributionsomkostningerne, som onlineudsendelse af musik indebærer, eftersom en enkelt markedsaktør lægger beslag på hele indtægtsforøgelsen og på den måde håber at få kompensation for faldet i indtægterne fra offlinedistributionen. De store selskaber forsøger gennem ulige kontrakter og intensiv lobbyvirksomhed til fordel for lovgivning, der er ekstremt repressiv over for nethandel, at opretholde et salg baseret på eksklusivitet som modtræk mod internettet, der muliggør ubegrænset masseudsendelse til en meget billig penge. |
| --- | --- |

4.5

Der er altså tale om minimumsbestemmelser, der overlader en stor margin til medlemsstaterne ved omsætningen af EU-lovgivningen med henblik på at sætte disse i stand til bedre at opfylde ophavsmændenes og kunstnernes krav og fremme kultur og kulturformidling. EØSU er således ikke enig, når visse lovgivende forsamlinger mener, at direktivforslaget er i strid med nærhedsprincippet, fordi det er for styrende og detaljeret. Udvalget opfordrer endvidere Kommissionen til at overveje, hvordan ophavsmændene reelt kan få gavn af den reduktion af distributionsomkostningerne, som onlineudsendelse af musik indebærer, eftersom en enkelt markedsaktør lægger beslag på hele indtægtsforøgelsen og på den måde håber at få kompensation for faldet i indtægterne fra offlinedistributionen. De store selskaber forsøger gennem ulige kontrakter og intensiv lobbyvirksomhed til fordel for lovgivning, der er ekstremt repressiv over for nethandel, at opretholde et salg baseret på eksklusivitet som modtræk mod internettet, der muliggør ubegrænset masseudsendelse til en meget billig penge.

| 4.6 | Kunstnerne bør blive bedre til at markedsføre deres egne værker online og selv modtage de indtægter, som værkerne genererer. De bør kunne distribuere visse værker direkte for ingen eller en billig penge af hensyn til markedsføringen. Nye finansieringskilder til ophavsmændenes arbejde er blevet mulige via internettet, som f.eks. anmodninger til lytterne om at finansiere kommende produktioner. Direktivet bør give ophavsmændene flere valgmuligheder og mere kontrol. |
| --- | --- |

4.6

Kunstnerne bør blive bedre til at markedsføre deres egne værker online og selv modtage de indtægter, som værkerne genererer. De bør kunne distribuere visse værker direkte for ingen eller en billig penge af hensyn til markedsføringen. Nye finansieringskilder til ophavsmændenes arbejde er blevet mulige via internettet, som f.eks. anmodninger til lytterne om at finansiere kommende produktioner. Direktivet bør give ophavsmændene flere valgmuligheder og mere kontrol.

| 4.7 | EØSU hilser artikel 38 velkommen, som opfordrer medlemsstaterne til at indføre sanktioner med henblik på at sikre overholdelsen af de bestemmelser, som de omsætter i national lovgivning. |
| --- | --- |

4.7

EØSU hilser artikel 38 velkommen, som opfordrer medlemsstaterne til at indføre sanktioner med henblik på at sikre overholdelsen af de bestemmelser, som de omsætter i national lovgivning.

| 4.8 | Afsnit II omhandler første del af direktivet, dvs. organisation og drift af forvaltningsselskaber af enhver art. Kravene om gennemsigtighed og pligten til at informere, som EØSU lægger særlig stor vægt på, behandles tilfredsstillende i afsnit II, kapitel 5 (artikel 17 til 20). |
| --- | --- |

4.8

Afsnit II omhandler første del af direktivet, dvs. organisation og drift af forvaltningsselskaber af enhver art. Kravene om gennemsigtighed og pligten til at informere, som EØSU lægger særlig stor vægt på, behandles tilfredsstillende i afsnit II, kapitel 5 (artikel 17 til 20).

| 4.9 | Supplerende bestemmelser styrker gennemsigtighedsforpligtelserne yderligere. Artikel 8 vedrører især tilsynsfunktioner, som skal sikre en god forvaltning for medlemmerne. EØSU støtter bestemmelserne på området. Afsnit IV om tvister (artikel 34 til 40), herunder klageprocedurer (art. 37), supplerer effektivt bestemmelserne om forvaltningsselskabernes funktion, idet de giver medlemmerne mulighed for at indgive klage over forvaltningen af deres rettigheder, hvis de mener, at forvaltningen ikke er korrekt. |
| --- | --- |

4.9

Supplerende bestemmelser styrker gennemsigtighedsforpligtelserne yderligere. Artikel 8 vedrører især tilsynsfunktioner, som skal sikre en god forvaltning for medlemmerne. EØSU støtter bestemmelserne på området. Afsnit IV om tvister (artikel 34 til 40), herunder klageprocedurer (art. 37), supplerer effektivt bestemmelserne om forvaltningsselskabernes funktion, idet de giver medlemmerne mulighed for at indgive klage over forvaltningen af deres rettigheder, hvis de mener, at forvaltningen ikke er korrekt.

| 4.10 | Med hensyn til visse af de foreslåede kriterier for ikke at overdrage multiterritoriale licenser til små forvaltningsselskaber konstaterer EØSU, at markedet risikerer koncentrationer, hvilket kan skabe konkurrenceforvridninger til ulempe for mindre aktører, som f.eks. aktører i lande med en lille befolkning eller blandt visse nationale mindretal, hvis bidrag til europæisk kultur kan kræve særlige støtteforanstaltninger for at tage del i det europæiske licensmarked. EØSU mener, at små forvaltningsselskaber i disse lande af hensyn til den kulturelle mangfoldighed i henhold til artikel 107 i TEUF bør kunne modtage offentlig støtte, der sætter dem i stand til at promovere deres kataloger på europæisk niveau og selv tilbyde multiterritoriale licenser. |
| --- | --- |

4.10

Med hensyn til visse af de foreslåede kriterier for ikke at overdrage multiterritoriale licenser til små forvaltningsselskaber konstaterer EØSU, at markedet risikerer koncentrationer, hvilket kan skabe konkurrenceforvridninger til ulempe for mindre aktører, som f.eks. aktører i lande med en lille befolkning eller blandt visse nationale mindretal, hvis bidrag til europæisk kultur kan kræve særlige støtteforanstaltninger for at tage del i det europæiske licensmarked. EØSU mener, at små forvaltningsselskaber i disse lande af hensyn til den kulturelle mangfoldighed i henhold til artikel 107 i TEUF bør kunne modtage offentlig støtte, der sætter dem i stand til at promovere deres kataloger på europæisk niveau og selv tilbyde multiterritoriale licenser.

| 4.11 | De bestemmelser, der skal forhindre interessekonflikter samt sikre forvaltningens gennemsigtighed og effektivitet og informationsformidlingen til medlemmerne, er alle relevante, navnlig artikel 9, som fastlægger forpligtelser for de personer, som skal sikre en effektiv administration af forvaltningsselskaberne. |
| --- | --- |

4.11

De bestemmelser, der skal forhindre interessekonflikter samt sikre forvaltningens gennemsigtighed og effektivitet og informationsformidlingen til medlemmerne, er alle relevante, navnlig artikel 9, som fastlægger forpligtelser for de personer, som skal sikre en effektiv administration af forvaltningsselskaberne.

| 4.12 | Afsnit III (artikel 21 til 33) vedrører europæiske licenser for online-musik. Artikel 21 (Multiterritorial licensering i det indre marked) fastsætter et princip om, at de kompetente myndigheder (se definition af disse i artikel 39) skal sikre effektiv kontrol med overholdelsen af bestemmelserne i afsnit III. |
| --- | --- |

4.12

Afsnit III (artikel 21 til 33) vedrører europæiske licenser for online-musik. Artikel 21 (Multiterritorial licensering i det indre marked) fastsætter et princip om, at de kompetente myndigheder (se definition af disse i artikel 39) skal sikre effektiv kontrol med overholdelsen af bestemmelserne i afsnit III.

| 4.13 | Artikel 22 (Kapacitet til at behandle multiterritoriale licenser) vedrører de centrale bestemmelser for anden del. Forvaltningsselskaber med kompetence til at udstede multiterritoriale licenser skal have kapacitet til på en effektiv og gennemsigtig måde at foretage elektronisk behandling af de data, der er nødvendige for forvaltningen af sådanne licenser, til fakturering af brugere, opkrævning af rettighedsindtægter og fordeling af skyldige beløb til rettighedshaverne. EØSU bifalder de nærmere krav (stk. 2) og deres minimumskarakter, men fremhæver, at der vil opstå praktiske vanskeligheder, når det skal vurderes, om de har en annullerende karakter eller ej. |
| --- | --- |

4.13

Artikel 22 (Kapacitet til at behandle multiterritoriale licenser) vedrører de centrale bestemmelser for anden del. Forvaltningsselskaber med kompetence til at udstede multiterritoriale licenser skal have kapacitet til på en effektiv og gennemsigtig måde at foretage elektronisk behandling af de data, der er nødvendige for forvaltningen af sådanne licenser, til fakturering af brugere, opkrævning af rettighedsindtægter og fordeling af skyldige beløb til rettighedshaverne. EØSU bifalder de nærmere krav (stk. 2) og deres minimumskarakter, men fremhæver, at der vil opstå praktiske vanskeligheder, når det skal vurderes, om de har en annullerende karakter eller ej.

| 4.14 | Kravene til forvaltningsselskaberne er nødvendige. I artikel 23 (Gennemsigtighed af multiterritoriale repertoireoplysninger) stilles der krav om, at »dette omfatter de musikværker, der repræsenteres, de rettigheder, der repræsenteres, helt eller delvis, og de medlemsstater, der repræsenteres«. Artikel 24 (Nøjagtighed af multiterritoriale repertoireoplysninger) kræver, at forvaltningsselskaberne indfører »procedurer, der gør det muligt for rettighedshaverne og andre forvaltningsselskaber at gøre indsigelse mod indholdet af de data, der er omhandlet i artikel 22, stk. 2, eller oplysninger i henhold til artikel 23«. EØSU mener, at forvaltningsselskaberne skal acceptere enhver form for juridisk bevis og omhyggeligt foretage de nødvendige korrektioner. |
| --- | --- |

4.14

Kravene til forvaltningsselskaberne er nødvendige. I artikel 23 (Gennemsigtighed af multiterritoriale repertoireoplysninger) stilles der krav om, at »dette omfatter de musikværker, der repræsenteres, de rettigheder, der repræsenteres, helt eller delvis, og de medlemsstater, der repræsenteres«. Artikel 24 (Nøjagtighed af multiterritoriale repertoireoplysninger) kræver, at forvaltningsselskaberne indfører »procedurer, der gør det muligt for rettighedshaverne og andre forvaltningsselskaber at gøre indsigelse mod indholdet af de data, der er omhandlet i artikel 22, stk. 2, eller oplysninger i henhold til artikel 23«. EØSU mener, at forvaltningsselskaberne skal acceptere enhver form for juridisk bevis og omhyggeligt foretage de nødvendige korrektioner.

| 4.15 | Forvaltningsselskabernes behov for at kontrollere, hvordan de udbydere, som har fået tildelt en multiterritorial licens, anvender rettighederne, tvinger dem til at tilbyde muligheden for at deklarere den effektive anvendelse af rettighederne online ved hjælp af en metode, der er i tråd med frivillige standarder og gældende praksis. EØSU bifalder forvaltningsselskabernes mulighed for at afvise rapporter i ejendomsretligt beskyttede formater, når disse har tilbudt, at dette kan gøres i overensstemmelse med en anerkendt standard for elektronisk udveksling af data. |
| --- | --- |

4.15

Forvaltningsselskabernes behov for at kontrollere, hvordan de udbydere, som har fået tildelt en multiterritorial licens, anvender rettighederne, tvinger dem til at tilbyde muligheden for at deklarere den effektive anvendelse af rettighederne online ved hjælp af en metode, der er i tråd med frivillige standarder og gældende praksis. EØSU bifalder forvaltningsselskabernes mulighed for at afvise rapporter i ejendomsretligt beskyttede formater, når disse har tilbudt, at dette kan gøres i overensstemmelse med en anerkendt standard for elektronisk udveksling af data.

| 4.16 | EØSU understreger, at anvendelse af åbne og frie standarder, herunder til elektronisk fakturering (artikel 25), vil være en passende løsning, som kan accepteres i alle tilfælde, hvilket bør præciseres på dette sted. |
| --- | --- |

4.16

EØSU understreger, at anvendelse af åbne og frie standarder, herunder til elektronisk fakturering (artikel 25), vil være en passende løsning, som kan accepteres i alle tilfælde, hvilket bør præciseres på dette sted.

| 4.17 | EØSU bifalder de krav til faktureringen, som stilles i artikel 25 (forvaltningsselskabet skal fakturere præcist og uden forsinkelse efter den faktiske anvendelse af den multiterritoriale licens), og forpligtelsen til at indføre procedurer, der giver udbyderen mulighed for at anfægte fakturaen. Betalingen til rettighedshaverne skal ske i henhold til kriterierne om nøjagtighed og rettidighed (artikel 26). EØSU bifalder de detaljerede krav til information til rettighedshaverne, som skal ledsage betalingen, samt til dokumentation for de opkrævede honorarer. |
| --- | --- |

4.17

EØSU bifalder de krav til faktureringen, som stilles i artikel 25 (forvaltningsselskabet skal fakturere præcist og uden forsinkelse efter den faktiske anvendelse af den multiterritoriale licens), og forpligtelsen til at indføre procedurer, der giver udbyderen mulighed for at anfægte fakturaen. Betalingen til rettighedshaverne skal ske i henhold til kriterierne om nøjagtighed og rettidighed (artikel 26). EØSU bifalder de detaljerede krav til information til rettighedshaverne, som skal ledsage betalingen, samt til dokumentation for de opkrævede honorarer.

| 4.18 | EØSU støtter også bestemmelserne i artikel 27, 28 og 29 (Forpligtelse til at repræsentere et andet forvaltningsselskab med henblik på multiterritorial licensering), der giver et forvaltningsselskab, der ikke giver eller tilbyder at udstede multiterritoriale licenser til rettigheder til værker i sit eget repertoire, mulighed for at anmode et andet forvaltningsselskab, der opfylder kravene i direktivet, om at indgå en repræsentationsaftale med henblik på at repræsentere disse rettigheder. |
| --- | --- |

4.18

EØSU støtter også bestemmelserne i artikel 27, 28 og 29 (Forpligtelse til at repræsentere et andet forvaltningsselskab med henblik på multiterritorial licensering), der giver et forvaltningsselskab, der ikke giver eller tilbyder at udstede multiterritoriale licenser til rettigheder til værker i sit eget repertoire, mulighed for at anmode et andet forvaltningsselskab, der opfylder kravene i direktivet, om at indgå en repræsentationsaftale med henblik på at repræsentere disse rettigheder.

| 4.19 | EØSU anmoder om, at formuleringen bliver præciseret: Drejer det sig om en forpligtelse til at acceptere mandatet under de omstændigheder, der er nævnt i artikel 29, stk.1, eller ej? |
| --- | --- |

4.19

EØSU anmoder om, at formuleringen bliver præciseret: Drejer det sig om en forpligtelse til at acceptere mandatet under de omstændigheder, der er nævnt i artikel 29, stk.1, eller ej?

| 4.20 | EØSU bifalder ligeledes bestemmelserne vedrørende multiterritorial licensering i artikel 30 (Adgang til multiterritorial licensering), artikel 31 (Multiterritorial licensering foretaget af forvaltningsselskabers datterselskaber) og artikel 32 (Licensbetingelser for online-tjenester). |
| --- | --- |

4.20

EØSU bifalder ligeledes bestemmelserne vedrørende multiterritorial licensering i artikel 30 (Adgang til multiterritorial licensering), artikel 31 (Multiterritorial licensering foretaget af forvaltningsselskabers datterselskaber) og artikel 32 (Licensbetingelser for online-tjenester).

| 4.21 | EØSU er enigt i undtagelsen (artikel 33), ifølge hvilken kravene i afsnit III ikke finder anvendelse på forvaltningsselskaber, der på grundlag af frivillig sammenlægning af de krævede rettigheder udsteder en multiterritorial licens til online-musikrettigheder, som kræves af et radio- og tv-selskab til dettes radio- og tv-programmer. |
| --- | --- |

4.21

EØSU er enigt i undtagelsen (artikel 33), ifølge hvilken kravene i afsnit III ikke finder anvendelse på forvaltningsselskaber, der på grundlag af frivillig sammenlægning af de krævede rettigheder udsteder en multiterritorial licens til online-musikrettigheder, som kræves af et radio- og tv-selskab til dettes radio- og tv-programmer.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  SWD(2012) 204 final (findes kun på engelsk) og SWD(2012) 205 final.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet; forskellige hermed forbundne retsakter (direktiver og henstillinger), f.eks. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10. marts 2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv 2010/13/EU om audiovisuelle medietjenester).

2

(3)  EUT C 68 af 6.3.2012, s. 28 og EUT C 318 af 29.10.2011, s. 32.

3

(4)  senat.fr/lc/lc30_mono.html – étude comparative sur les sociétés de gestion collective en Europe (komparativ undersøgelse af kollektive forvaltningsselskaber i Europa).

4

komparativ undersøgelse af kollektive forvaltningsselskaber i Europa)

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/109 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/109

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 443/2009 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye personbilers CO2-emissioner

COM(2012) 393 final — 2012/0190 (COD)

og

forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner

COM(2012) 394 final — 2012/0191 (COD)

2013/C 44/19

Ordfører: Edgardo Maria IOZIA

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede hver især den 11. september 2012 under henvisning til artikel 192, stk. 1, og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 443/2009 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye personbilers CO
  2-emissioner«

COM(2012) 393 final — 2012/0190 (COD)

og

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere nye lette erhvervskøretøjers CO
  2-emissioner«

COM(2012) 394 final — 2012/0191 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som vedtog sin udtalelse den 4. december 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 116 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har i sine udtalelser altid støttet Kommissionens initiativer til reduktion af CO2-emissionerne, som skal opfylde målet om et CO2-frit Europa inden 2050, hvor transportsektoren skal have reduceret sine emissioner med 60 %. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har i sine udtalelser altid støttet Kommissionens initiativer til reduktion af CO2-emissionerne, som skal opfylde målet om et CO2-frit Europa inden 2050, hvor transportsektoren skal have reduceret sine emissioner med 60 %.

| 1.2 | EØSU minder om, at Det Europæiske Råd i februar 2011 bekræftede EU's mål om frem til 2050 at nedbringe drivhusgasemissionerne med 80-95 % i forhold til niveauerne i 1990 (1). Ifølge Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer er de udviklede lande nødt til at nå reduktionsmålene som gruppe, idet den nødvendige indsats fra udviklingslandene medregnes. Dette skulle gøre det muligt at reducere emissionerne med 50 % på verdensplan frem til 2050 i henhold til et post-Kyoto-reduktionsmål, som bør fastsættes i en international aftale, der vedtages senest i 2015 med ikrafttræden i 2020. |
| --- | --- |

1.2

EØSU minder om, at Det Europæiske Råd i februar 2011 bekræftede EU's mål om frem til 2050 at nedbringe drivhusgasemissionerne med 80-95 % i forhold til niveauerne i 1990 (1). Ifølge Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer er de udviklede lande nødt til at nå reduktionsmålene som gruppe, idet den nødvendige indsats fra udviklingslandene medregnes. Dette skulle gøre det muligt at reducere emissionerne med 50 % på verdensplan frem til 2050 i henhold til et post-Kyoto-reduktionsmål, som bør fastsættes i en international aftale, der vedtages senest i 2015 med ikrafttræden i 2020.

| 1.3 | EØSU støtter fastsættelsen af stadigt mere krævende mål for bekæmpelsen af klimaændringerne, især for vejtransportsektoren, som bidrager med 24 % til EU's samlede udledninger af kuldioxid (CO2), den vigtigste drivhusgas, som er steget med næsten 23 % fra 1990 til 2010. Denne tendens er ikke holdbar i lyset af Den Europæiske Unions klimapolitik. |
| --- | --- |

1.3

EØSU støtter fastsættelsen af stadigt mere krævende mål for bekæmpelsen af klimaændringerne, især for vejtransportsektoren, som bidrager med 24 % til EU's samlede udledninger af kuldioxid (CO2), den vigtigste drivhusgas, som er steget med næsten 23 % fra 1990 til 2010. Denne tendens er ikke holdbar i lyset af Den Europæiske Unions klimapolitik.

| 1.4 | EØSU støtter ændringerne i de to forslag, men påpeger nødvendigheden af at gå harmonisk og effektivt til værks i ressourceanvendelsen, som skal være sikker og konkurrencedygtig, og i dette øjemed må alle de hindringer, som stiller sig i vejen for det indre transportmarked, fjernes, rene teknologier fremmes og transportnettene moderniseres. Udvalget opfordrer til, at forordningerne vedtages hurtigt, og at der tages hensyn til dets forslag. |
| --- | --- |

1.4

EØSU støtter ændringerne i de to forslag, men påpeger nødvendigheden af at gå harmonisk og effektivt til værks i ressourceanvendelsen, som skal være sikker og konkurrencedygtig, og i dette øjemed må alle de hindringer, som stiller sig i vejen for det indre transportmarked, fjernes, rene teknologier fremmes og transportnettene moderniseres. Udvalget opfordrer til, at forordningerne vedtages hurtigt, og at der tages hensyn til dets forslag.

| 1.5 | EØSU anser det for særligt vigtigt at opstille langsigtede mål også for tiden efter 2020 for ikke at svække det indre markeds konkurrenceevne. Ideen om senest i 2014 at fastsætte nye mål for tiden efter 2020 støttes af EØSU under forudsætning af, at der foretages en nøje dybdegående konsekvensanalyse. EØSU anbefaler en revision af målene senest i 2017 i lyset af den teknologiske udvikling, prognoserne for markedsudviklingen og behovene for at dæmme op for drivhusgasemissionerne. Virksomhederne kræver med god ret, at der på et tidligt stadium fastlægges stabile lovrammer, som samtidigt bør give konkrete muligheder for at nå meget ambitiøse mål. |
| --- | --- |

1.5

EØSU anser det for særligt vigtigt at opstille langsigtede mål også for tiden efter 2020 for ikke at svække det indre markeds konkurrenceevne. Ideen om senest i 2014 at fastsætte nye mål for tiden efter 2020 støttes af EØSU under forudsætning af, at der foretages en nøje dybdegående konsekvensanalyse. EØSU anbefaler en revision af målene senest i 2017 i lyset af den teknologiske udvikling, prognoserne for markedsudviklingen og behovene for at dæmme op for drivhusgasemissionerne. Virksomhederne kræver med god ret, at der på et tidligt stadium fastlægges stabile lovrammer, som samtidigt bør give konkrete muligheder for at nå meget ambitiøse mål.

| 1.6 | EØSU anbefaler ligesom i tidligere udtalelser at udforme en model, som gør det muligt at medtage alle emissioner i tilknytning til bilproduktionen i CO2-beregningerne. CO2-fodaftrykket bør tages med i betragtning, fordi det vedrører bilernes samlede levetid. |
| --- | --- |

1.6

EØSU anbefaler ligesom i tidligere udtalelser at udforme en model, som gør det muligt at medtage alle emissioner i tilknytning til bilproduktionen i CO2-beregningerne. CO2-fodaftrykket bør tages med i betragtning, fordi det vedrører bilernes samlede levetid.

| 1.7 | EØSU værdsætter Kommissionens forslag om senest i 2014 at overveje, hvilket nytteparameter der skal anvendes. EØSU har faktisk længe ment, at det er hensigtsmæssigt at anvende fodaftrykket frem for massen for at understøtte udviklingen af køretøjer med mindre miljøpåvirkning, som er lettere og forbruger mindre brændstof. |
| --- | --- |

1.7

EØSU værdsætter Kommissionens forslag om senest i 2014 at overveje, hvilket nytteparameter der skal anvendes. EØSU har faktisk længe ment, at det er hensigtsmæssigt at anvende fodaftrykket frem for massen for at understøtte udviklingen af køretøjer med mindre miljøpåvirkning, som er lettere og forbruger mindre brændstof.

| 1.8 | EØSU opfordrer Kommissionen til at tage forslaget vedrørende den lineære funktion (hældningsprocenten) op til nærmere overvejelse med det in mente, at en hældningsprocent på 60 vil betyde et ekstra CO2-udslip fra køretøjerne på 4,6 g. Jo mere procentsatsen nærmer sig 100, desto mere vil de tunge køretøjer blive favoriseret. |
| --- | --- |

1.8

EØSU opfordrer Kommissionen til at tage forslaget vedrørende den lineære funktion (hældningsprocenten) op til nærmere overvejelse med det in mente, at en hældningsprocent på 60 vil betyde et ekstra CO2-udslip fra køretøjerne på 4,6 g. Jo mere procentsatsen nærmer sig 100, desto mere vil de tunge køretøjer blive favoriseret.

| 1.9 | For lette erhvervskøretøjer foreslår Kommissionen en hældning på 100 %, hvorefter fabrikanterne af lette erhvervskøretøjer med stor masse pålægges mindre afgifter. |
| --- | --- |

1.9

For lette erhvervskøretøjer foreslår Kommissionen en hældning på 100 %, hvorefter fabrikanterne af lette erhvervskøretøjer med stor masse pålægges mindre afgifter.

| 1.10 | EØSU er positivt stemt over for den afgiftspolitik, der indføres for tiden efter år 2020, med en harmonisering på 95 euro pr. g CO2 for personbiler og lette erhvervskøretøjer, og mener, at indtægterne herfra bør øremærkes til aktiviteter til styrkelse af bilindustrien. |
| --- | --- |

1.10

EØSU er positivt stemt over for den afgiftspolitik, der indføres for tiden efter år 2020, med en harmonisering på 95 euro pr. g CO2 for personbiler og lette erhvervskøretøjer, og mener, at indtægterne herfra bør øremærkes til aktiviteter til styrkelse af bilindustrien.

| 1.11 | EØSU mener, at det er vigtigt at bevare den globale førerposition inden for bæredygtig mobilitet; en forsinket og lidet ambitiøs indførelse af nye teknologier kan dømme Den Europæiske Unions transportindustri til en uafvendelig tilbagegang på det globale marked, som er i hastig udvikling. |
| --- | --- |

1.11

EØSU mener, at det er vigtigt at bevare den globale førerposition inden for bæredygtig mobilitet; en forsinket og lidet ambitiøs indførelse af nye teknologier kan dømme Den Europæiske Unions transportindustri til en uafvendelig tilbagegang på det globale marked, som er i hastig udvikling.

| 1.12 | EØSU anbefaler, at der indføres en mærkning af de tekniske karakteristika ved de enkelte bilmodellers emissioner, som skal være sammenlignelig, klar og oplyse om alle skadelige emissioner. Det nuværende system, som overlader det til medlemsstaterne at vælge mærkningsform, bør ændres. Der er brug for et fælles mærkningssystem i Europa, eventuelt aftalt med de andre internationale partnere. I dag kan den samme bil få påsat forskellige emissionsmærker, alt efter om medlemsstaten har indført systemet med et »relativt mærke« i stedet for at bruge det, som ethvert fornuftigt menneske ville vælge, nemlig et »absolut mærke« baseret på den absolutte værdi af producerede emissioner og ikke på en sammenligning med konkurrenterne i det givne segment. |
| --- | --- |

1.12

EØSU anbefaler, at der indføres en mærkning af de tekniske karakteristika ved de enkelte bilmodellers emissioner, som skal være sammenlignelig, klar og oplyse om alle skadelige emissioner. Det nuværende system, som overlader det til medlemsstaterne at vælge mærkningsform, bør ændres. Der er brug for et fælles mærkningssystem i Europa, eventuelt aftalt med de andre internationale partnere. I dag kan den samme bil få påsat forskellige emissionsmærker, alt efter om medlemsstaten har indført systemet med et »relativt mærke« i stedet for at bruge det, som ethvert fornuftigt menneske ville vælge, nemlig et »absolut mærke« baseret på den absolutte værdi af producerede emissioner og ikke på en sammenligning med konkurrenterne i det givne segment.

| 1.13 | EØSU anbefaler for de fremtidige mål, at indkøringsfasen for lette erhvervskøretøjer afpasses efter sektorens lead time (7-10 år i stedet for de 5-7 år, der gælder for personbiler). Produktionsvilkårene for lette erhvervskøretøjer gør det ikke muligt at tilpasse konstruktionen så hurtigt, især ikke i en tid, hvor markedet er i meget stor krise i flere lande. |
| --- | --- |

1.13

EØSU anbefaler for de fremtidige mål, at indkøringsfasen for lette erhvervskøretøjer afpasses efter sektorens lead time (7-10 år i stedet for de 5-7 år, der gælder for personbiler). Produktionsvilkårene for lette erhvervskøretøjer gør det ikke muligt at tilpasse konstruktionen så hurtigt, især ikke i en tid, hvor markedet er i meget stor krise i flere lande.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1 | Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordningerne (EF) nr. 443/2009 og (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere personbilers og lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner. |
| --- | --- |

2.1

Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordningerne (EF) nr. 443/2009 og (EU) nr. 510/2011 for at fastlægge betingelserne for at nå 2020-målet om at reducere personbilers og lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner.

| 2.2 | Kommissionen vil nå følgende mål frem til 2020:






  — | 147 g CO2/km i gennemsnit for nye lette erhvervskøretøjer |
| --- | --- | --- |

2.2

Kommissionen vil nå følgende mål frem til 2020:

—

147 g CO2/km i gennemsnit for nye lette erhvervskøretøjer

| — | 95 g CO2/km for nye personbiler. |
| --- | --- |

—

95 g CO2/km for nye personbiler.

| 2.3 | For at nå målet i 2020 opstiller Kommissionen følgende betingelser for nye personbiler:






  — | Nytteparameteren er fortsat køretøjets masse i køreklar stand. |
| --- | --- | --- |

2.3

For at nå målet i 2020 opstiller Kommissionen følgende betingelser for nye personbiler:

—

Nytteparameteren er fortsat køretøjets masse i køreklar stand.

| — | Grænseværdikurven er fortsat lineær med en hældning på 60 % sammenlignet med køretøjsflåden i udgangssituationen, som fortsat er 2006-flåden i overensstemmelse med grænseværdikurven for 2015. |
| --- | --- |

—

Grænseværdikurven er fortsat lineær med en hældning på 60 % sammenlignet med køretøjsflåden i udgangssituationen, som fortsat er 2006-flåden i overensstemmelse med grænseværdikurven for 2015.

| — | Mellem 2020 og 2023 indføres superkreditter for biler med en emission på under 35 g CO2/km; der anvendes en multiplikator på 1,3 og antallet er begrænset til sammenlagt 20 000 køretøjer pr. producent i ordningens samlede løbetid. |
| --- | --- |

—

Mellem 2020 og 2023 indføres superkreditter for biler med en emission på under 35 g CO2/km; der anvendes en multiplikator på 1,3 og antallet er begrænset til sammenlagt 20 000 køretøjer pr. producent i ordningens samlede løbetid.

| — | Målet i forbindelse med undtagelser for nichefabrikanter er ajourført for 2020. |
| --- | --- |

—

Målet i forbindelse med undtagelser for nichefabrikanter er ajourført for 2020.

| — | Fabrikanter, der er ansvarlige for mindre end 500 registreringer af nye personbiler årligt, er undtaget fra at opfylde et CO2-mål. |
| --- | --- |

—

Fabrikanter, der er ansvarlige for mindre end 500 registreringer af nye personbiler årligt, er undtaget fra at opfylde et CO2-mål.

| — | Mere fleksibilitet er tilladt i timingen af afgørelser vedrørende udstedelse af undtagelser for små mængder. |
| --- | --- |

—

Mere fleksibilitet er tilladt i timingen af afgørelser vedrørende udstedelse af undtagelser for små mængder.

| — | Miljøinnovationer inkluderes, når en revideret prøvningsprocedure indføres. |
| --- | --- |

—

Miljøinnovationer inkluderes, når en revideret prøvningsprocedure indføres.

| — | Afgiften for emissionsoverskridelse fastholdes på 95 EUR pr. g/km pr. køretøj. |
| --- | --- |

—

Afgiften for emissionsoverskridelse fastholdes på 95 EUR pr. g/km pr. køretøj.

| 2.4 | For at nå målet i 2020 opstiller Kommissionen følgende betingelser for lette erhvervskøretøjer:






  — | Nytteparameteren er fortsat køretøjets masse i køreklar stand. |
| --- | --- | --- |

2.4

For at nå målet i 2020 opstiller Kommissionen følgende betingelser for lette erhvervskøretøjer:

—

Nytteparameteren er fortsat køretøjets masse i køreklar stand.

| — | Grænseværdikurven er fortsat lineær med en hældning på 100 % sammenlignet med køretøjsflåden i udgangssituationen. |
| --- | --- |

—

Grænseværdikurven er fortsat lineær med en hældning på 100 % sammenlignet med køretøjsflåden i udgangssituationen.

| — | Fabrikanter, der er ansvarlige for mindre end 500 registreringer af nye lette erhvervskøretøjer årligt, er ikke omfattet af forpligtelsen til at opfylde det specifikke emissionsmål. |
| --- | --- |

—

Fabrikanter, der er ansvarlige for mindre end 500 registreringer af nye lette erhvervskøretøjer årligt, er ikke omfattet af forpligtelsen til at opfylde det specifikke emissionsmål.

| — | Mere fleksibilitet er tilladt i timingen af afgørelser vedrørende udstedelse af undtagelser for små mængder. |
| --- | --- |

—

Mere fleksibilitet er tilladt i timingen af afgørelser vedrørende udstedelse af undtagelser for små mængder.

| — | Miljøinnovationer inkluderes, når en revideret prøvningsprocedure indføres. |
| --- | --- |

—

Miljøinnovationer inkluderes, når en revideret prøvningsprocedure indføres.

| — | Afgiften for emissionsoverskridelse fastholdes på 95 EUR pr. g/km pr. køretøj. |
| --- | --- |

—

Afgiften for emissionsoverskridelse fastholdes på 95 EUR pr. g/km pr. køretøj.

| 2.5 | De fastsatte mål vil gøre det muligt at reducere nye personbilers gennemsnitlige emissioner fra 135,7 g CO2/km i 2011 til 95 g CO2 pr. km i 2020, med et bindende mål på 130 g CO2/km i 2015. Emissionerne fra varebiler vil blive nedbragt fra 181,4 g CO2/km i 2010 (det sidste år, for hvilket der foreligger data) til 147 g CO2/km i 2020, med et bindende mål på 175 g CO2/km i 2017. |
| --- | --- |

2.5

De fastsatte mål vil gøre det muligt at reducere nye personbilers gennemsnitlige emissioner fra 135,7 g CO2/km i 2011 til 95 g CO2 pr. km i 2020, med et bindende mål på 130 g CO2/km i 2015. Emissionerne fra varebiler vil blive nedbragt fra 181,4 g CO2/km i 2010 (det sidste år, for hvilket der foreligger data) til 147 g CO2/km i 2020, med et bindende mål på 175 g CO2/km i 2017.

3.   Indledning

| 3.1 | Ligesom i tidligere udtalelser om lovforslag vedrørende menneskelige aktiviteter, som øger CO2-emissionerne, er EØSU enigt i målet om at stille stadigt strengere krav om reduktion af drivhusgasserne og om en tilpasning af fabrikanternes og forbrugernes adfærd, som kan svække bekæmpelsen af klimaændringerne. På dette område kan man derfor ikke undlade at tage ethvert rimeligt indgreb i anvendelse, hvis det kan bidrage til en konkret emissionsreduktion for personbiler og lette erhvervskøretøjer, som tilsammen bidrager med ca. 15 % af EU's samlede CO2-emisssioner, inklusiv emissionerne fra brændstofforsyningen. |
| --- | --- |

3.1

Ligesom i tidligere udtalelser om lovforslag vedrørende menneskelige aktiviteter, som øger CO2-emissionerne, er EØSU enigt i målet om at stille stadigt strengere krav om reduktion af drivhusgasserne og om en tilpasning af fabrikanternes og forbrugernes adfærd, som kan svække bekæmpelsen af klimaændringerne. På dette område kan man derfor ikke undlade at tage ethvert rimeligt indgreb i anvendelse, hvis det kan bidrage til en konkret emissionsreduktion for personbiler og lette erhvervskøretøjer, som tilsammen bidrager med ca. 15 % af EU's samlede CO2-emisssioner, inklusiv emissionerne fra brændstofforsyningen.

| 3.1.1 | EØSU mener, at styrkelsen af EU-lovgivningen for tiden efter 2020 er afgørende for at bevare teknologiens globale førerposition, som den har opnået først og fremmest i kraft af store investeringer i innovation kombineret med et krævende indre marked. |
| --- | --- |

3.1.1

EØSU mener, at styrkelsen af EU-lovgivningen for tiden efter 2020 er afgørende for at bevare teknologiens globale førerposition, som den har opnået først og fremmest i kraft af store investeringer i innovation kombineret med et krævende indre marked.

| 3.1.2 | EØSU støtter kraftigt ændringerne af lovrammen om reduktion af kuldioxidudslippet fra nye personbiler og nye lette erhvervskøretøjer efter 2020. De indeholder klare mål opstillet i en effektiv lovgivning med præcise og stabile retningslinjer for investeringerne, som vil sætte endnu mere skub i innovationen fra bilfabrikanternes og reservedelsleverandørernes side og dermed yderligere styrke den europæiske bilindustris konkurrencefordel. |
| --- | --- |

3.1.2

EØSU støtter kraftigt ændringerne af lovrammen om reduktion af kuldioxidudslippet fra nye personbiler og nye lette erhvervskøretøjer efter 2020. De indeholder klare mål opstillet i en effektiv lovgivning med præcise og stabile retningslinjer for investeringerne, som vil sætte endnu mere skub i innovationen fra bilfabrikanternes og reservedelsleverandørernes side og dermed yderligere styrke den europæiske bilindustris konkurrencefordel.

| 3.1.3 | EØSU mener, at indførelsen af moderne og fælles regler vil gøre det muligt at overvåge markedet bedre med det mål at skabe et klima med sund konkurrence mellem de europæiske producenter af mere brændstofeffektive og emissionslave teknologier. |
| --- | --- |

3.1.3

EØSU mener, at indførelsen af moderne og fælles regler vil gøre det muligt at overvåge markedet bedre med det mål at skabe et klima med sund konkurrence mellem de europæiske producenter af mere brændstofeffektive og emissionslave teknologier.

| 3.1.4 | EØSU påpeger, at der er nettobesparelser at hente for forbrugerne: af Kommissionens analyse fremgår det, at 2020-målene er opnåelige og økonomisk sunde. De opstillede mål er omkostningseffektive, teknologien er let tilgængelig på markedet og gennemførelsen skulle kunne sætte skub i beskæftigelsen til gavn for forbrugerne og industrien. |
| --- | --- |

3.1.4

EØSU påpeger, at der er nettobesparelser at hente for forbrugerne: af Kommissionens analyse fremgår det, at 2020-målene er opnåelige og økonomisk sunde. De opstillede mål er omkostningseffektive, teknologien er let tilgængelig på markedet og gennemførelsen skulle kunne sætte skub i beskæftigelsen til gavn for forbrugerne og industrien.

4.   Bemærkninger

4.1   Personbiler – COM(2012) 393 final

| 4.1.1 | EØSU minder om, at personbilerne er ansvarlige for ca. 12,5 % af Den Europæiske Unions samlede CO2-emissioner. Mængden af produceret CO2 er direkte proportional med den brugte mængde brændstof, og køretøjer med et lavt kuldioxid-forbrug er derfor mere brændstofeffektive og billigere i drift gennem hele deres levetid. |
| --- | --- |

4.1.1

EØSU minder om, at personbilerne er ansvarlige for ca. 12,5 % af Den Europæiske Unions samlede CO2-emissioner. Mængden af produceret CO2 er direkte proportional med den brugte mængde brændstof, og køretøjer med et lavt kuldioxid-forbrug er derfor mere brændstofeffektive og billigere i drift gennem hele deres levetid.

| 4.1.2 | Bilmarkedet har været hårdt ramt af den økonomiske krise gennem de seneste fem år. Antallet af nye indregistreringer faldt i de første ni måneder af 2012 med 7,6 % og med 10,8 % i september, sammenlignet med samme periode i 2011. |
| --- | --- |

4.1.2

Bilmarkedet har været hårdt ramt af den økonomiske krise gennem de seneste fem år. Antallet af nye indregistreringer faldt i de første ni måneder af 2012 med 7,6 % og med 10,8 % i september, sammenlignet med samme periode i 2011.

| 4.1.3 | EØSU bemærker med tilfredshed forløbet af de iværksatte foranstaltninger og forbrugernes bevidstgørelse, som det fremgår af Det Europæiske Miljøagenturs nylige undersøgelser. Der er en tendens til, at de nyindregistrerede biler kan opvise stadigt bedre resultater mht. emissioner, og de har i 2012 næsten nået delmålet for 2015.
  Udviklingen i CO2-emissionerne fra nye biler efter brændstoftype (EU27) (2) |
| --- | --- |

4.1.3

EØSU bemærker med tilfredshed forløbet af de iværksatte foranstaltninger og forbrugernes bevidstgørelse, som det fremgår af Det Europæiske Miljøagenturs nylige undersøgelser. Der er en tendens til, at de nyindregistrerede biler kan opvise stadigt bedre resultater mht. emissioner, og de har i 2012 næsten nået delmålet for 2015.

Udviklingen i CO2-emissionerne fra nye biler efter brændstoftype (EU27) (2)

Image

| 4.1.4 | EØSU anser det for afgørende at anvende en cost-benefit-analyse af nettobesparelserne for forbrugerne. For hver ny personbil vil der i gennemsnit kunne spares ca. 340 euro i brændstof det første år, og den samlede besparelse anslås til mellem 2 904 og 3 836 euro i hele bilens levetid (tretten år) set i forhold til delmålet for 2015. |
| --- | --- |

4.1.4

EØSU anser det for afgørende at anvende en cost-benefit-analyse af nettobesparelserne for forbrugerne. For hver ny personbil vil der i gennemsnit kunne spares ca. 340 euro i brændstof det første år, og den samlede besparelse anslås til mellem 2 904 og 3 836 euro i hele bilens levetid (tretten år) set i forhold til delmålet for 2015.

4.2   EØSU fremhæver Kommissionens forslag om at indføre fodaftrykket som nytteparameter i stedet for massen. Fordelene herved ville være:

| — | yderligere reduktion af emissionerne |
| --- | --- |

—

yderligere reduktion af emissionerne

| — | reduktion af bilernes masse |
| --- | --- |

—

reduktion af bilernes masse

| — | betydelig brændstofbesparelse |
| --- | --- |

—

betydelig brændstofbesparelse

| — | materialeudvikling og forskning |
| --- | --- |

—

materialeudvikling og forskning

| — | stimulering af et mere mådeholdent forbrug med vægt på funktionalitet og effektivitet. |
| --- | --- |

—

stimulering af et mere mådeholdent forbrug med vægt på funktionalitet og effektivitet.

4.3   EØSU mener, at fastholdelsen af den lineære funktion på 60 % trækker i den forkerte retning i forhold til den erklærede hensigt om yderligere at forbedre de producerede bilers emissionsprofil. Det politiske kompromis, der er opnået, beskytter nogle få europæiske virksomheder, men går ud over borgerne som helhed.

4.4   Lette erhvervskøretøjer – COM(2012) 394 final

| 4.4.1 | EØSU minder om, at de lette erhvervskøretøjer er ansvarlige for omkring 1,5 % af Den Europæiske Unions samlede CO2-emissioner. Mængden af produceret CO2 er direkte proportional med den brugte mængde brændstof, og køretøjer med et lavt kuldioxid-forbrug er derfor mere brændstofeffektive og billigere i drift gennem hele deres levetid. |
| --- | --- |

4.4.1

EØSU minder om, at de lette erhvervskøretøjer er ansvarlige for omkring 1,5 % af Den Europæiske Unions samlede CO2-emissioner. Mængden af produceret CO2 er direkte proportional med den brugte mængde brændstof, og køretøjer med et lavt kuldioxid-forbrug er derfor mere brændstofeffektive og billigere i drift gennem hele deres levetid.

| 4.4.1.1 | Udgifterne til brændstof (diesel), som for lette erhvervskøretøjer udgør ca. en tredjedel af ejerens udgifter, anslås til ca. 2 400 euro årligt. |
| --- | --- |

4.4.1.1

Udgifterne til brændstof (diesel), som for lette erhvervskøretøjer udgør ca. en tredjedel af ejerens udgifter, anslås til ca. 2 400 euro årligt.

| 4.4.1.2 | Emissionerne fra lette erhvervskøretøjer er steget med 26 % fra 1990 til 2010. |
| --- | --- |

4.4.1.2

Emissionerne fra lette erhvervskøretøjer er steget med 26 % fra 1990 til 2010.

| 4.4.2 | Markedet for lette erhvervskøretøjer har lidt meget under de seneste års økonomiske krise med et særligt markant fald i nye indregistreringer i 2009 (– 29,5 %), men til forskel fra personbilsektoren har tendensen været stigende i 2010 (+ 8,7 %) og i 2011 (+ 7,5 % ). I de første ti måneder af 2012 har der været en ny tilbagegang i salget på 10,6 %. |
| --- | --- |

4.4.2

Markedet for lette erhvervskøretøjer har lidt meget under de seneste års økonomiske krise med et særligt markant fald i nye indregistreringer i 2009 (– 29,5 %), men til forskel fra personbilsektoren har tendensen været stigende i 2010 (+ 8,7 %) og i 2011 (+ 7,5 % ). I de første ti måneder af 2012 har der været en ny tilbagegang i salget på 10,6 %.

| 4.4.3 | EØSU mener, at det foreliggende forslag, som bygger på konsekvenserne af forordningen om personbiler, undervurderer forskellene mellem personbiler og lette erhvervskøretøjer, såsom:






  — | en længere udviklings- og produktionscyklus end for personbilers vedkommende; |
| --- | --- | --- |

4.4.3

EØSU mener, at det foreliggende forslag, som bygger på konsekvenserne af forordningen om personbiler, undervurderer forskellene mellem personbiler og lette erhvervskøretøjer, såsom:

—

en længere udviklings- og produktionscyklus end for personbilers vedkommende;

| — | formålet med disse køretøjer, som bruges til en økonomisk aktivitet, hvortil motoreffektivitet og -styrke og det forholdsmæssige brændstofforbrug ofte er de væsentligste parametre, når det gælder driftsomkostningerne ved den pågældende aktivitet. Det er ikke et tilfælde, at 97 % af lette erhvervskøretøjer kører på diesel; |
| --- | --- |

—

formålet med disse køretøjer, som bruges til en økonomisk aktivitet, hvortil motoreffektivitet og -styrke og det forholdsmæssige brændstofforbrug ofte er de væsentligste parametre, når det gælder driftsomkostningerne ved den pågældende aktivitet. Det er ikke et tilfælde, at 97 % af lette erhvervskøretøjer kører på diesel;

| — | købernes profil, som for over 90 % vedkommende er små og mellemstore håndværksvirksomheder, der er meget følsomme over for omkostningsudsving. |
| --- | --- |

—

købernes profil, som for over 90 % vedkommende er små og mellemstore håndværksvirksomheder, der er meget følsomme over for omkostningsudsving.

| 4.4.4 | EØSU anser det for afgørende at anvende en cost-benefit-analyse, som tager hensyn til på den ene side de øgede omkostninger, det vil kræve at tilpasse de nye biler og de nye lette erhvervskøretøjer til forordningerne, og på den anden side nettobesparelserne for forbrugerne. For hvert nyt let erhvervskøretøj vil der i gennemsnit kunne spares ca. 400 euro i brændstof det første år, og den samlede besparelse anslås til mellem 3 363 og 4 564 euro i hele erhvervskøretøjets 13-årige levetid set i forhold til delmålet for 2017. |
| --- | --- |

4.4.4

EØSU anser det for afgørende at anvende en cost-benefit-analyse, som tager hensyn til på den ene side de øgede omkostninger, det vil kræve at tilpasse de nye biler og de nye lette erhvervskøretøjer til forordningerne, og på den anden side nettobesparelserne for forbrugerne. For hvert nyt let erhvervskøretøj vil der i gennemsnit kunne spares ca. 400 euro i brændstof det første år, og den samlede besparelse anslås til mellem 3 363 og 4 564 euro i hele erhvervskøretøjets 13-årige levetid set i forhold til delmålet for 2017.

| 4.4.5 | EØSU er enigt i nødvendigheden af at nedbringe CO2-emissionerne, men går i lyset af ovennævnte ind for, at en ny indkøringsfase for fremtidige mål afpasses efter sektorens lead time (7-10 år i stedet for de 5-7 år, der gælder for personbiler). |
| --- | --- |

4.4.5

EØSU er enigt i nødvendigheden af at nedbringe CO2-emissionerne, men går i lyset af ovennævnte ind for, at en ny indkøringsfase for fremtidige mål afpasses efter sektorens lead time (7-10 år i stedet for de 5-7 år, der gælder for personbiler).

4.5   Information og standardisering

4.5.1   EØSU mener ligesom Kommissionen, at de endelige forbrugere skal have pålidelige, klare og sammenlignelige oplysninger om de økonomiske og miljømæssige besparelser ved de køretøjer, de overvejer at købe.

4.5.2   Et middel, som har vist sig meget effektivt, er mærkning. EØSU anbefaler Kommissionen at undersøge muligheden for at udvide mærkningskravet for emissioner, beregnet efter livscyklusprincippet (LCA). En klar, udtømmende, tilgængelig og især umiddelbart forståelig information vil sætte forbrugerne i stand til at foretage et velinformeret og bevidst valg og dermed sætte gang i en positiv kædereaktion af god praksis.

4.5.3   Det nuværende direktiv 1999/94 fastlægger ikke præcise krav, men kun et mindstekrav til information herom, som har givet de enkelte medlemsstater stor fortolkningsfrihed. I nogle medlemsstater anvendes således et »relativt mærke«, som giver tvetydige oplysninger baseret på det segment, køretøjerne tilhører, uden nogen præcis angivelse af emissionerne fra det enkelte konkrete køretøj. Med dette system vildledes forbrugeren, som stillet over for et mærke for den bedste kategori forledes til at tro, at bilen absolut set producerer få emissioner, men i virkeligheden vedrører oplysningen kun selve køretøjskategorien. Således kan en luksusbil i segment F udlede 5 gange så meget som en varebil og få A-mærket, mens en varebil i forhold til sit segment kan blive forsynet med D-mærket. Kommissionen burde, således som man har gjort med eksempelvis hårde hvidevarer, foreslå, hvad ethvert fornuftigt menneske ville foretrække, nemlig et »absolut mærke«, hvorefter A-mærket f.eks. gives til køretøjer, der udsender mindre end 100 g/km, B-mærket til køretøjer, der udsender fra 101 til 120 g, med en præcis angivelse af hvert enkelt køretøjs emissioner og med de samme farver i hele Europa.

4.5.4   EØSU bifalder foranstaltningerne til oplysning af forbrugerne.

4.5.5   EØSU støtter alle de initiativer til forbrugervejledning, der med tiden vil blive iværksat og som skal føre til oplyste valg vedrørende CO2-frie køretøjer og give økonomiske fordele på grund af de besparelser, dette vil give i sidste ende.

4.5.6   EØSU noterer med tilfredshed, at aktørerne opfordres til at forsætte deres indsats på forsknings- og udviklingsområdet for at sikre investeringer i nye teknologier til grønne biler. EØSU påpeger endvidere, at det vil være afgørende at fastholde Kommissionens forslag om at investere de 80 milliarder euro, som er opført på budgettet for »Horisont 2020« for perioden 2014-2020.

4.5.7   Energi

| 4.5.7.1 | EØSU fremhæver ideen om at udvikle en strategi, som begunstiger miljøvenlige transportmidler (personbiler og lette erhvervskøretøjer) for at bekæmpe CO2-emissionerne. |
| --- | --- |

4.5.7.1

EØSU fremhæver ideen om at udvikle en strategi, som begunstiger miljøvenlige transportmidler (personbiler og lette erhvervskøretøjer) for at bekæmpe CO2-emissionerne.

| 4.5.7.2 | EØSU anbefaler muligheden for en gradvis omdannelse af den europæiske bilpark til nulemission. Den deraf følgende ændring af brændstoftypen kan bidrage til at opfylde de langsigtede mål. |
| --- | --- |

4.5.7.2

EØSU anbefaler muligheden for en gradvis omdannelse af den europæiske bilpark til nulemission. Den deraf følgende ændring af brændstoftypen kan bidrage til at opfylde de langsigtede mål.

4.5.8   Bæredygtige produkter

EØSU har ved flere lejligheder understreget den afgørende betydning af bæredygtig udvikling for Europas fremtid. EØSU støtter derfor Kommissionens retningslinjer for udvikling af mere holdbare produkter og tilskyndelse til et miljøvenligt design af alle produkter, især dem, som forbruger fossile ressourcer.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2011) 885 final.

1

(2)  http://www.eea.europa.eu/publications/monitoring-co2-emissions-from-new

2

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/115 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/115

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012-2016

COM(2012) 286 final

2013/C 44/20

Ordfører: Béatrice OUIN

Kommissionen besluttede den 19. juni 2012 under henvisning til EUF-traktatens artikel 304 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012–2016«

COM(2012) 286 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab, der vedtog sin udtalelse den 23. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 104 stemmer for, ingen imod og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Udvalget tager positivt imod denne strategi, som sigter mod at komme menneskehandel til livs, og som den ønsker at samarbejde om. Det understreger dog, at det forekommer at være et lidet realistisk mål i betragtning af fænomenets nuværende udbredelse, det klima af relativ tolerance, som omgærder det, og de beskedne ressourcer, der afsættes til at bekæmpe det. |
| --- | --- |

1.1

Udvalget tager positivt imod denne strategi, som sigter mod at komme menneskehandel til livs, og som den ønsker at samarbejde om. Det understreger dog, at det forekommer at være et lidet realistisk mål i betragtning af fænomenets nuværende udbredelse, det klima af relativ tolerance, som omgærder det, og de beskedne ressourcer, der afsættes til at bekæmpe det.

| 1.2 | Udvalget understreger, at strategien ikke kan gennemføres uden aktiv bistand fra civilsamfundet, i kontakt med ofrene. Ofrenes støtteorganisationer har brug for finansielle midler til at fuldføre deres mission. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget understreger, at strategien ikke kan gennemføres uden aktiv bistand fra civilsamfundet, i kontakt med ofrene. Ofrenes støtteorganisationer har brug for finansielle midler til at fuldføre deres mission.

| 1.3 | Udvalget foreslår at sondre mellem handel med henblik på seksuel udnyttelse og andre formål (arbejde, proformaægteskaber, tiggeri, organhandel), for at det kan stå helt klart for alle, hvad det er, der skal bekæmpes. Det foreslår at indføre et mærke for byer, som ikke tollererer seksuel udnyttelse af kvinder og børn på deres område. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget foreslår at sondre mellem handel med henblik på seksuel udnyttelse og andre formål (arbejde, proformaægteskaber, tiggeri, organhandel), for at det kan stå helt klart for alle, hvad det er, der skal bekæmpes. Det foreslår at indføre et mærke for byer, som ikke tollererer seksuel udnyttelse af kvinder og børn på deres område.

| 1.4 | Ligeledes ønsker udvalget en differentieret fremgangsmåde, når der er tale om børn (De Forenede Nationers konvention om barnets rettigheder). |
| --- | --- |

1.4

Ligeledes ønsker udvalget en differentieret fremgangsmåde, når der er tale om børn (De Forenede Nationers konvention om barnets rettigheder).

| 1.5 | EU-landene bør ratificere ILO's konvention om anstændigt arbejde for husarbejdere og alle de internationale konventioner, som behandler dette emne. |
| --- | --- |

1.5

EU-landene bør ratificere ILO's konvention om anstændigt arbejde for husarbejdere og alle de internationale konventioner, som behandler dette emne.

| 1.6 | Udvalget insisterer på, at ofrene skal ydes tilstrækkelig beskyttelse til, at de kan reintegrere sig i det lovlydige samfund, som de er blevet udelukket fra (beskyttelse, når de anmelder overgreb, adgang til bolig, til sundhedsydelser osv.). For at denne integration kan blive varig, er det vigtigt, at ofrene får en chance for at finde arbejde i et inklusivt arbejdsmarked med støtte fra offentlige midler. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget insisterer på, at ofrene skal ydes tilstrækkelig beskyttelse til, at de kan reintegrere sig i det lovlydige samfund, som de er blevet udelukket fra (beskyttelse, når de anmelder overgreb, adgang til bolig, til sundhedsydelser osv.). For at denne integration kan blive varig, er det vigtigt, at ofrene får en chance for at finde arbejde i et inklusivt arbejdsmarked med støtte fra offentlige midler.

| 1.7 | Bekæmpelsen af menneskehandel bør være en tværgående politik med en ægte socialpolitik i tilgift til bekæmpelsen af menneskehandelen. Der må skabes synergier med andre strategier: til gavn for integration af romaer, fattigdomsbekæmpelse, stofmisbrug, seksuelt misbrug af børn osv. |
| --- | --- |

1.7

Bekæmpelsen af menneskehandel bør være en tværgående politik med en ægte socialpolitik i tilgift til bekæmpelsen af menneskehandelen. Der må skabes synergier med andre strategier: til gavn for integration af romaer, fattigdomsbekæmpelse, stofmisbrug, seksuelt misbrug af børn osv.

2.   Indledning

| 2.1 | Slaveri er ikke et afsluttet kapitel. Det findes stadig og endda i de mest udviklede lande. Det forhold, at menneskehandel stadig foregår eller griber om sig på Den Europæiske Unions territorium, er en svøbe, som underminerer Unionens demokratiske fundament. Når det i retsstater forekommer, at mennesker sælges af andre mennesker med henblik på seksuel udnyttelse, arbejde eller tvangstiggeri og nu også med henblik på organhandel og proformaægteskaber, og når de kriminelle menneskehandlere tjener betydelige summer derved, så svækkes troværdigheden af de principper om respekt for menneskerettighederne, som Unionen gør en dyd af at udbrede i resten af verden. |
| --- | --- |

2.1

Slaveri er ikke et afsluttet kapitel. Det findes stadig og endda i de mest udviklede lande. Det forhold, at menneskehandel stadig foregår eller griber om sig på Den Europæiske Unions territorium, er en svøbe, som underminerer Unionens demokratiske fundament. Når det i retsstater forekommer, at mennesker sælges af andre mennesker med henblik på seksuel udnyttelse, arbejde eller tvangstiggeri og nu også med henblik på organhandel og proformaægteskaber, og når de kriminelle menneskehandlere tjener betydelige summer derved, så svækkes troværdigheden af de principper om respekt for menneskerettighederne, som Unionen gør en dyd af at udbrede i resten af verden.

| 2.2 | Artikel 5 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder forbyder specifikt menneskehandel. Direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor, som anlægger en global tilgang med vægt på menneskerettighederne og ofrene og inddrager kønsaspektet, skulle – når det bliver omsat af medlemsstaterne senest 6. april 2013 – gøre det muligt at tage bedre fat på bekæmpelsen. Andre retsinstrumenter om ofrenes rettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder, seksuel udnyttelse af børn eller instrumenter rettet mod arbejdsgivere, som bevidst udnytter tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, kan gøre det muligt at rette indsatsen mod menneskehandlerne. |
| --- | --- |

2.2

Artikel 5 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder forbyder specifikt menneskehandel. Direktiv 2011/36/EU om forebyggelse og bekæmpelse af menneskehandel og beskyttelse af ofrene herfor, som anlægger en global tilgang med vægt på menneskerettighederne og ofrene og inddrager kønsaspektet, skulle – når det bliver omsat af medlemsstaterne senest 6. april 2013 – gøre det muligt at tage bedre fat på bekæmpelsen. Andre retsinstrumenter om ofrenes rettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder, seksuel udnyttelse af børn eller instrumenter rettet mod arbejdsgivere, som bevidst udnytter tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold, kan gøre det muligt at rette indsatsen mod menneskehandlerne.

| 2.3 | Mange spredte retsinstrumenter kan komme på tværs af hinanden eller overlappe hinanden, og de kan ikke tilsammen gøre det ud for en politik. Derfor er det nødvendigt at vedtage en strategi for at fastlægge prioriteter, udfylde lakuner og skabe overensstemmelse mellem de forskellige lovtekster. Det er målet med den foreliggende strategi. |
| --- | --- |

2.3

Mange spredte retsinstrumenter kan komme på tværs af hinanden eller overlappe hinanden, og de kan ikke tilsammen gøre det ud for en politik. Derfor er det nødvendigt at vedtage en strategi for at fastlægge prioriteter, udfylde lakuner og skabe overensstemmelse mellem de forskellige lovtekster. Det er målet med den foreliggende strategi.

| 2.4 | Om den nuværende situation kan det fastslås, at der er langt fra de erklærede principper til virkelighedens verden. Principielt er Den Europæiske Union, dens medlemsstater og borgere erklærede modstandere af menneskehandel, der betegnes som moderne slaveri. I dagligdagen kan enhver borger, socialarbejder, læge, politibetjent, politiker osv. på sin vej møde ofre for menneskehandel – meget unge udenlandske piger, som prostituerer sig på fortovene i de europæiske byer, børn, som tigger – eller indirekte deltage i udnyttelsen af mennesker ved at købe produkter, der er så billige, at man må formode, at der i det mindste på et eller andet tidspunkt under produktionen har været anvendt tvangsarbejde. Der er i praksis en udbredt kollektiv tolerance, en stor fortielse af menneskehandelen. De fleste lukker øjnene, vil ikke se, føler sig ikke berørt, men alle har en rolle at spille. |
| --- | --- |

2.4

Om den nuværende situation kan det fastslås, at der er langt fra de erklærede principper til virkelighedens verden. Principielt er Den Europæiske Union, dens medlemsstater og borgere erklærede modstandere af menneskehandel, der betegnes som moderne slaveri. I dagligdagen kan enhver borger, socialarbejder, læge, politibetjent, politiker osv. på sin vej møde ofre for menneskehandel – meget unge udenlandske piger, som prostituerer sig på fortovene i de europæiske byer, børn, som tigger – eller indirekte deltage i udnyttelsen af mennesker ved at købe produkter, der er så billige, at man må formode, at der i det mindste på et eller andet tidspunkt under produktionen har været anvendt tvangsarbejde. Der er i praksis en udbredt kollektiv tolerance, en stor fortielse af menneskehandelen. De fleste lukker øjnene, vil ikke se, føler sig ikke berørt, men alle har en rolle at spille.

| 2.5 | I den foreliggende tekst foreslår Kommissionen en handlingsplan for at blive mere effektiv, hvilket udvalget, der allerede har udtalt sig i denne retning om direktivforslaget (1), kun kan støtte. |
| --- | --- |

2.5

I den foreliggende tekst foreslår Kommissionen en handlingsplan for at blive mere effektiv, hvilket udvalget, der allerede har udtalt sig i denne retning om direktivforslaget (1), kun kan støtte.

| 2.6 | Denne strategi kan kun lykkes, hvis civilsamfundet bliver dens vigtigste partner. På dette område er det civilsamfundsorganisationerne, som bedst forstår problemet, og som kan hjælpe med at spore ofrene og handle forebyggende. Politi, retsvæsen, arbejdstilsyn osv. er uundværlige, men hvis de statslige myndigheder alene kunne komme menneskehandel til livs, ville den allerede være udryddet. Inddragelse af civilsamfundets organisationer i gennemførelsen af strategien er den eneste måde, hvorpå indsatsen kan blive effektiv. Det er nødvendigt med finansiel støtte til de organisationer, som gør en indsats for at komme ofrene til hjælp. |
| --- | --- |

2.6

Denne strategi kan kun lykkes, hvis civilsamfundet bliver dens vigtigste partner. På dette område er det civilsamfundsorganisationerne, som bedst forstår problemet, og som kan hjælpe med at spore ofrene og handle forebyggende. Politi, retsvæsen, arbejdstilsyn osv. er uundværlige, men hvis de statslige myndigheder alene kunne komme menneskehandel til livs, ville den allerede være udryddet. Inddragelse af civilsamfundets organisationer i gennemførelsen af strategien er den eneste måde, hvorpå indsatsen kan blive effektiv. Det er nødvendigt med finansiel støtte til de organisationer, som gør en indsats for at komme ofrene til hjælp.

| 2.7 | Kommissionen foreslår fem prioriteter: Identificere, beskytte og bistå ofrene. Intensivere forebyggelsen. Øget retsforfølgning af menneskehandlere. Bedre koordinering, bedre samarbejde og øget politisk sammenhæng. Effektiv reaktion på de nye problemer, især de kriminelle netværks brug af internettet. |
| --- | --- |

2.7

Kommissionen foreslår fem prioriteter: Identificere, beskytte og bistå ofrene. Intensivere forebyggelsen. Øget retsforfølgning af menneskehandlere. Bedre koordinering, bedre samarbejde og øget politisk sammenhæng. Effektiv reaktion på de nye problemer, især de kriminelle netværks brug af internettet.

3.   EØSU's bemærkninger

| 3.1 | EØSU har tidligere udtalt sig om emner vedrørende menneskehandel i flere af sine udtalelser, blandt andet om seksuel udnyttelse af børn (2), om ofres rettigheder (3) og om en samlet strategi for migration og mobilitet (4). |
| --- | --- |

3.1

EØSU har tidligere udtalt sig om emner vedrørende menneskehandel i flere af sine udtalelser, blandt andet om seksuel udnyttelse af børn (2), om ofres rettigheder (3) og om en samlet strategi for migration og mobilitet (4).

Identifikation af ofre

| 3.2 | I sin udtalelse fra oktober 2010, insisterede EØSU på beskyttelsen af ofrene, så snart de er anerkendt som sådanne. Hele problemet ligger i denne anerkendelse og i bevisbyrden, som påhviler sårbare personer, der ikke taler sproget, som er overvåget af dem, der udnytter dem, som er bange, som ikke kender deres rettigheder, som ikke ved, hvor de skal henvende sig. Det er mht. opsporingen af ofrene, at der bør ske fremskridt, for at der kan være større lydhørhed. Nogle fagforeninger har iværksat pilotprojekter for at uddanne arbejdstagere, som kan møde ofre for tvangsarbejde, så de er klar over, hvornår de står over for et offer, og ved, hvordan de skal komme i kontakt med vedkommende og yde hjælp og beskyttelse. Offentlige myndigheder og foreninger bør gøre den samme indsats over for personer, som kan komme i kontakt med handlede mennesker, der er genstand for seksuel udnyttelse (næsten 80 % af ofrene). De eksisterende redskaber, kurser, retningslinjer og vejledninger bør stilles til rådighed for et meget bredere publikum, for at folk kan vide, hvordan og hvor de skal henvende sig, hvis de får mistanke om menneskehandel. |
| --- | --- |

3.2

I sin udtalelse fra oktober 2010, insisterede EØSU på beskyttelsen af ofrene, så snart de er anerkendt som sådanne. Hele problemet ligger i denne anerkendelse og i bevisbyrden, som påhviler sårbare personer, der ikke taler sproget, som er overvåget af dem, der udnytter dem, som er bange, som ikke kender deres rettigheder, som ikke ved, hvor de skal henvende sig. Det er mht. opsporingen af ofrene, at der bør ske fremskridt, for at der kan være større lydhørhed. Nogle fagforeninger har iværksat pilotprojekter for at uddanne arbejdstagere, som kan møde ofre for tvangsarbejde, så de er klar over, hvornår de står over for et offer, og ved, hvordan de skal komme i kontakt med vedkommende og yde hjælp og beskyttelse. Offentlige myndigheder og foreninger bør gøre den samme indsats over for personer, som kan komme i kontakt med handlede mennesker, der er genstand for seksuel udnyttelse (næsten 80 % af ofrene). De eksisterende redskaber, kurser, retningslinjer og vejledninger bør stilles til rådighed for et meget bredere publikum, for at folk kan vide, hvordan og hvor de skal henvende sig, hvis de får mistanke om menneskehandel.

| 3.3 | Den nuværende tendens skal vendes: når et offer henvender sig til en hjælpeorganisation, henvises vedkommende meget ofte til en anden organisation, som regnes for mere kompetent. Nogle ofre må således fortælle deres historie til snesevis af mennesker, før de får virkelig støtte. Det bør tværtimod være sådan, at alle føler sig rustede til at lytte til og hjælpe ofrene. Dette kræver, at folk er informerede, uddannede og rustede til opgaven, så de ved, hvad de skal sige og gøre, og det kræver, at foreninger og sociale myndigheder arbejder sammen. |
| --- | --- |

3.3

Den nuværende tendens skal vendes: når et offer henvender sig til en hjælpeorganisation, henvises vedkommende meget ofte til en anden organisation, som regnes for mere kompetent. Nogle ofre må således fortælle deres historie til snesevis af mennesker, før de får virkelig støtte. Det bør tværtimod være sådan, at alle føler sig rustede til at lytte til og hjælpe ofrene. Dette kræver, at folk er informerede, uddannede og rustede til opgaven, så de ved, hvad de skal sige og gøre, og det kræver, at foreninger og sociale myndigheder arbejder sammen.

| 3.4 | Der er også behov for en specialiseret behandling af ofrene, især når der er tale om børn. Barnets tarv bør være det ledende princip. Bekæmpelsen af romabørns tvangstiggeri bør medtages i EU's strategi for integration af romaer. |
| --- | --- |

3.4

Der er også behov for en specialiseret behandling af ofrene, især når der er tale om børn. Barnets tarv bør være det ledende princip. Bekæmpelsen af romabørns tvangstiggeri bør medtages i EU's strategi for integration af romaer.

Styrkelse af forebyggelsen

| 3.5 | EØSU værdsætter, at der lægges vægt på kønsaspektet. Faktisk er hen ved 80 % af ofrene for menneskehandel kvinder, og de fleste af disse er dømt til tvungen prostitution. Seksuel udnyttelse er således formålet med 76 % af menneskehandelen. At denne handel med henblik på seksuel udnyttelse stadig kan finde sted sætter uligheden mellem mænd og kvinder i perspektiv. At kvinder – ofte unge – bringes ind i Den Europæiske Unions rigeste byer for her at blive prostituerede rejser spørgsmålet om kundernes syn på disse kvinder – og på kvinder generelt – og gør de ligestillingsforanstaltninger, der i øvrigt træffes, til skamme. |
| --- | --- |

3.5

EØSU værdsætter, at der lægges vægt på kønsaspektet. Faktisk er hen ved 80 % af ofrene for menneskehandel kvinder, og de fleste af disse er dømt til tvungen prostitution. Seksuel udnyttelse er således formålet med 76 % af menneskehandelen. At denne handel med henblik på seksuel udnyttelse stadig kan finde sted sætter uligheden mellem mænd og kvinder i perspektiv. At kvinder – ofte unge – bringes ind i Den Europæiske Unions rigeste byer for her at blive prostituerede rejser spørgsmålet om kundernes syn på disse kvinder – og på kvinder generelt – og gør de ligestillingsforanstaltninger, der i øvrigt træffes, til skamme.

| 3.6 | Udvalget anbefaler derfor, at handel med henblik på seksuel udnyttelse holdes klart adskilt fra handel med henblik på udnyttelse af arbejdskraft, tvangstiggeri og handel med organer. Det anbefaler også at behandle seksuel udnyttelse af børn som en særlig kategori. Hovedparten af menneskehandelen (80 %) drejer sig om seksuel udnyttelse. Det er derfor vigtigt at nævne den ved navns nævnelse. Det er vigtigt, for at det kan stå klart, hvad det er, man bekæmper. Menneskehandlerne synes at være et tåget, fjernt uhåndgribeligt fænomen, men kunderne og ofrene er personer, som enhver kan møde på gaden i Europas byer. |
| --- | --- |

3.6

Udvalget anbefaler derfor, at handel med henblik på seksuel udnyttelse holdes klart adskilt fra handel med henblik på udnyttelse af arbejdskraft, tvangstiggeri og handel med organer. Det anbefaler også at behandle seksuel udnyttelse af børn som en særlig kategori. Hovedparten af menneskehandelen (80 %) drejer sig om seksuel udnyttelse. Det er derfor vigtigt at nævne den ved navns nævnelse. Det er vigtigt, for at det kan stå klart, hvad det er, man bekæmper. Menneskehandlerne synes at være et tåget, fjernt uhåndgribeligt fænomen, men kunderne og ofrene er personer, som enhver kan møde på gaden i Europas byer.

| 3.7 | For at styrke forebyggelsen må man tage fat på efterspørgslen. Så længe der er kunder, vil der være menneskehandlere. Hvis man skal reducere efterspørgslen, må børn fra helt små af og i alle miljøer opdrages til ligestilling mellem mænd og kvinder. Dette forudsætter også en større kønsblanding på arbejdspladserne. Når beskæftigelsen er kønsblandet, og mænd og kvinder arbejder inden for de samme fag og har lige stort ansvar, bliver det vanskeligere at have forvrængede forestillinger om kvinder, at se dem som sexobjekter, der kan købes. En seksualundervisning, som inddrager den følelsesmæssige dimension og menneskelige værdighed, er afgørende. Hvis forældrene ikke taler om seksualitet, vil de unge hente information på internettet og risikere at blive konfronteret med negative opfattelser, som kan påvirke deres fremtidige syn på forholdet mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

3.7

For at styrke forebyggelsen må man tage fat på efterspørgslen. Så længe der er kunder, vil der være menneskehandlere. Hvis man skal reducere efterspørgslen, må børn fra helt små af og i alle miljøer opdrages til ligestilling mellem mænd og kvinder. Dette forudsætter også en større kønsblanding på arbejdspladserne. Når beskæftigelsen er kønsblandet, og mænd og kvinder arbejder inden for de samme fag og har lige stort ansvar, bliver det vanskeligere at have forvrængede forestillinger om kvinder, at se dem som sexobjekter, der kan købes. En seksualundervisning, som inddrager den følelsesmæssige dimension og menneskelige værdighed, er afgørende. Hvis forældrene ikke taler om seksualitet, vil de unge hente information på internettet og risikere at blive konfronteret med negative opfattelser, som kan påvirke deres fremtidige syn på forholdet mellem mænd og kvinder.

| 3.8 | Kønsaspektet er således vigtigt, men der må også tages højde for, om ofrene er børn eller voksne. Det er nødvendigt at minde om, at seksuelle relationer med børn er en forbrydelse. Der må afsættes flere midler til en indsats på dette område, for med det stigende antal pornografiske websteder, hvor børn sættes i scene, sker det, at nogle voksne glemmer eller tilsidesætter loven. Det er også nødvendigt at give børn seksualundervisning og forklare dem, at de har krav på respekt (5). |
| --- | --- |

3.8

Kønsaspektet er således vigtigt, men der må også tages højde for, om ofrene er børn eller voksne. Det er nødvendigt at minde om, at seksuelle relationer med børn er en forbrydelse. Der må afsættes flere midler til en indsats på dette område, for med det stigende antal pornografiske websteder, hvor børn sættes i scene, sker det, at nogle voksne glemmer eller tilsidesætter loven. Det er også nødvendigt at give børn seksualundervisning og forklare dem, at de har krav på respekt (5).

| 3.9 | Forebyggelse består også i at bekæmpe den fattigdom, som jager folk fra hus og hjem, og de menneskesmuglere, som tjener herpå. Tiltrukket af drømmen om at få del i Vestens rigdom er de illegale indvandrere – som er i en sårbar situation, papirløse, uden penge, ude af stand til at kommunikere og bange for at blive fanget af politiet – prisgivet menneskehandlere, som gør dem til slaver, skønt de er kommet af egen fri vilje og ikke med magt er blevet tvunget væk fra deres hjem. |
| --- | --- |

3.9

Forebyggelse består også i at bekæmpe den fattigdom, som jager folk fra hus og hjem, og de menneskesmuglere, som tjener herpå. Tiltrukket af drømmen om at få del i Vestens rigdom er de illegale indvandrere – som er i en sårbar situation, papirløse, uden penge, ude af stand til at kommunikere og bange for at blive fanget af politiet – prisgivet menneskehandlere, som gør dem til slaver, skønt de er kommet af egen fri vilje og ikke med magt er blevet tvunget væk fra deres hjem.

| 3.10 | Hvad tvangsarbejde angår, er dets stigende udbredelse foruroligende. Det er også nødvendigt at se nærmere på misbrug af arbejdskraft ved at afklare, hvad au pair-status indebærer, eller pilgrimmes rolle i visse religiøse institutioner, idet grænsen mellem frivilligt arbejde og tvangsarbejde undertiden kan være uklar. |
| --- | --- |

3.10

Hvad tvangsarbejde angår, er dets stigende udbredelse foruroligende. Det er også nødvendigt at se nærmere på misbrug af arbejdskraft ved at afklare, hvad au pair-status indebærer, eller pilgrimmes rolle i visse religiøse institutioner, idet grænsen mellem frivilligt arbejde og tvangsarbejde undertiden kan være uklar.

Retsforfølgelse af menneskehandlere

| 3.11 | I sin tidligere udtalelse lagde EØSU vægt på efterforskningens finansielle aspekt, hvilket stadig er aktuelt. Denne form for kriminalitet er faktisk en af de mest lukrative. Den anslåede årlige profit fra udnyttelse af alle handlede tvangsarbejdere på verdensplan udgør 31,6 mia. USD. Heraf genereres 15,5 mia. USD (49 %) i industrilande (6). Den finansielle efterforskning på europæisk plan er et afgørende element i jagten på menneskehandlerne. EØSU går ind for, at de midler, der tjenes på menneskehandel, bliver konfiskeret og anvendt til at yde ofrene erstatning og bekæmpe denne aktivitet. |
| --- | --- |

3.11

I sin tidligere udtalelse lagde EØSU vægt på efterforskningens finansielle aspekt, hvilket stadig er aktuelt. Denne form for kriminalitet er faktisk en af de mest lukrative. Den anslåede årlige profit fra udnyttelse af alle handlede tvangsarbejdere på verdensplan udgør 31,6 mia. USD. Heraf genereres 15,5 mia. USD (49 %) i industrilande (6). Den finansielle efterforskning på europæisk plan er et afgørende element i jagten på menneskehandlerne. EØSU går ind for, at de midler, der tjenes på menneskehandel, bliver konfiskeret og anvendt til at yde ofrene erstatning og bekæmpe denne aktivitet.

| 3.12 | Beskyttelsen af ofrene under hensyntagen til kønsaspektet er en udfordring, der skal tages op. Ofrenes rolle i gennemførelsen af retssager mod menneskehandlere er altafgørende, og de bør derfor kunne være trygge. Beskyttelsen af ofrene bør også omfatte adgang til bolig, til sundhed og til personlig sikkerhed. For at denne integration kan blive varig, er det vigtigt, at ofrene får en chance for at finde arbejde i et inklusivt arbejdsmarked med støtte fra offentlige midler. På denne måde kan de få erhvervserfaringer og arbejdsvaner, som er en forudsætning for deres rehabilitering og vellykkede omstilling til det åbne arbejdsmarked. Efter at være blevet tvunget til at leve marginaliseret, bør disse ofre hjælpes til at integrere sig i det lovlydige samfund. |
| --- | --- |

3.12

Beskyttelsen af ofrene under hensyntagen til kønsaspektet er en udfordring, der skal tages op. Ofrenes rolle i gennemførelsen af retssager mod menneskehandlere er altafgørende, og de bør derfor kunne være trygge. Beskyttelsen af ofrene bør også omfatte adgang til bolig, til sundhed og til personlig sikkerhed. For at denne integration kan blive varig, er det vigtigt, at ofrene får en chance for at finde arbejde i et inklusivt arbejdsmarked med støtte fra offentlige midler. På denne måde kan de få erhvervserfaringer og arbejdsvaner, som er en forudsætning for deres rehabilitering og vellykkede omstilling til det åbne arbejdsmarked. Efter at være blevet tvunget til at leve marginaliseret, bør disse ofre hjælpes til at integrere sig i det lovlydige samfund.

| 3.13 | Det er nødvendigt at indgå aftaler med de stater, hvorfra de illegale indvandrere kommer, for at hjælpe dem med mere effektivt at bekæmpe menneskesmuglerne, som ikke retsforfølges for menneskehandel, skønt de leverer potentielle ofre til de kriminelle netværk. |
| --- | --- |

3.13

Det er nødvendigt at indgå aftaler med de stater, hvorfra de illegale indvandrere kommer, for at hjælpe dem med mere effektivt at bekæmpe menneskesmuglerne, som ikke retsforfølges for menneskehandel, skønt de leverer potentielle ofre til de kriminelle netværk.

Bedre koordinering og samarbejde samt øget politisk sammenhæng

| 3.14 | Udvalget glæder det sig over den planlagte europæiske virksomhedskoalition til bekæmpelse af menneskehandel. Virksomhedernes engagement er afgørende for at bekæmpe tvangsarbejde i tredjelande, men også i Den Europæiske Union. Denne koalition bør også omfatte små underleverandører til store koncerner i brancher, hvor man ved, at sort arbejde spiller en stor rolle: restaurationer, byggeri, landbrug. Kampen mod menneskehandel er en vigtig dimension af virksomhedernes sociale ansvar. Det sociale ansvar gælder også illegalt arbejde eller tvangsarbejde i tredjelande, hos alle underleverandører i alle produktionskædens etaper. I dag, hvor produktionsprocesserne er globaliserede, har de multinationale virksomheder en stor rolle at spille mht. at kontrollere, hvordan alle de produkter, de bruger, fremstilles. |
| --- | --- |

3.14

Udvalget glæder det sig over den planlagte europæiske virksomhedskoalition til bekæmpelse af menneskehandel. Virksomhedernes engagement er afgørende for at bekæmpe tvangsarbejde i tredjelande, men også i Den Europæiske Union. Denne koalition bør også omfatte små underleverandører til store koncerner i brancher, hvor man ved, at sort arbejde spiller en stor rolle: restaurationer, byggeri, landbrug. Kampen mod menneskehandel er en vigtig dimension af virksomhedernes sociale ansvar. Det sociale ansvar gælder også illegalt arbejde eller tvangsarbejde i tredjelande, hos alle underleverandører i alle produktionskædens etaper. I dag, hvor produktionsprocesserne er globaliserede, har de multinationale virksomheder en stor rolle at spille mht. at kontrollere, hvordan alle de produkter, de bruger, fremstilles.

| 3.15 | Ligeledes bør handelsaftalerne udtrykkeligt indeholde klausuler, som forbyder handel med varer og tjenesteydelser, som er produceret ved hjælp af tvangsarbejde. |
| --- | --- |

3.15

Ligeledes bør handelsaftalerne udtrykkeligt indeholde klausuler, som forbyder handel med varer og tjenesteydelser, som er produceret ved hjælp af tvangsarbejde.

| 3.16 | I tjenesteydelsessektoren, især for arbejdstagere i private husholdninger, ved man, at slaveri ikke er afskaffet. ILO vedtog i juni 2011 et instrument til bekæmpelse af misbrug med konvention nr. 189 »anstændigt arbejde for hushjælpere« (7). EØSU anbefaler, at de 27 medlemsstater hurtigt ratificerer denne konvention såvel som alle internationale instrumenter, der omhandler menneskehandel (8). |
| --- | --- |

3.16

I tjenesteydelsessektoren, især for arbejdstagere i private husholdninger, ved man, at slaveri ikke er afskaffet. ILO vedtog i juni 2011 et instrument til bekæmpelse af misbrug med konvention nr. 189 »anstændigt arbejde for hushjælpere« (7). EØSU anbefaler, at de 27 medlemsstater hurtigt ratificerer denne konvention såvel som alle internationale instrumenter, der omhandler menneskehandel (8).

| 3.17 | Udvalget går ind for oprettelse af en civilsamfundsplatform, som kan give mulighed for at formidle information og vejledning om menneskehandel inden for hver deltagende organisation, som er potentielt berørt og som har den nødvendige ekspertise. |
| --- | --- |

3.17

Udvalget går ind for oprettelse af en civilsamfundsplatform, som kan give mulighed for at formidle information og vejledning om menneskehandel inden for hver deltagende organisation, som er potentielt berørt og som har den nødvendige ekspertise.

| 3.18 | Tilstedeværelsen af nationale rapportører og bedre dataindsamling har stor betydning. Dataindsamlingen bør harmoniseres, så hver stat gennemfører den på samme måde. De nationale rapportører vil i og med, at de får hovedansvaret for bekæmpelsen af menneskehandel, kunne koordinere den indsats, der gøres af forskellige tjenester og berørte organisationer, som dog ikke altid arbejder sammen: indvandring, beskyttelse af børn og unge, arbejdstilsyn, organisation til bekæmpelse af vold mod kvinder osv. Europol har en vigtig rolle at spille, for menneskehandlerne kender ingen grænser. |
| --- | --- |

3.18

Tilstedeværelsen af nationale rapportører og bedre dataindsamling har stor betydning. Dataindsamlingen bør harmoniseres, så hver stat gennemfører den på samme måde. De nationale rapportører vil i og med, at de får hovedansvaret for bekæmpelsen af menneskehandel, kunne koordinere den indsats, der gøres af forskellige tjenester og berørte organisationer, som dog ikke altid arbejder sammen: indvandring, beskyttelse af børn og unge, arbejdstilsyn, organisation til bekæmpelse af vold mod kvinder osv. Europol har en vigtig rolle at spille, for menneskehandlerne kender ingen grænser.

| 3.19 | Ved at koordinere EU's eksterne aktiviteter og tale åbent om menneskehandel i frihandelsaftalerne kan man henlede opmærksomheden på dette fænomen, som alt for ofte tilsløres eller undervurderes. |
| --- | --- |

3.19

Ved at koordinere EU's eksterne aktiviteter og tale åbent om menneskehandel i frihandelsaftalerne kan man henlede opmærksomheden på dette fænomen, som alt for ofte tilsløres eller undervurderes.

| 3.20 | De lokale offentlige myndigheder, især de kommunale myndigheder i store byer, er særligt godt placeret til at bekæmpe den ulovlige seksuelle udnyttelse af ofre for menneskehandel, fordi de har et bedre kendskab til de lokale realiteter. Udvalget anbefaler, at der via en uafhængig myndighed indføres et logo for byer, som udmærker sig ved ikke at tolerere menneskehandel og ved at være mobiliserede mod prostitution og tvangstiggeri. Der er logoer for luft- og vandkvalitet, men er det menneskelige miljø ikke lige så vigtigt? |
| --- | --- |

3.20

De lokale offentlige myndigheder, især de kommunale myndigheder i store byer, er særligt godt placeret til at bekæmpe den ulovlige seksuelle udnyttelse af ofre for menneskehandel, fordi de har et bedre kendskab til de lokale realiteter. Udvalget anbefaler, at der via en uafhængig myndighed indføres et logo for byer, som udmærker sig ved ikke at tolerere menneskehandel og ved at være mobiliserede mod prostitution og tvangstiggeri. Der er logoer for luft- og vandkvalitet, men er det menneskelige miljø ikke lige så vigtigt?

| 3.21 | Det er helt afgørende at evaluere effektiviteten af EU's finansieringer, at udarbejde, offentliggøre og oversætte retningslinjer for god praksis, effektive procedurer, som er tilpasset de forskellige aktører, politi, retsvæsen, kommuner og foreninger. |
| --- | --- |

3.21

Det er helt afgørende at evaluere effektiviteten af EU's finansieringer, at udarbejde, offentliggøre og oversætte retningslinjer for god praksis, effektive procedurer, som er tilpasset de forskellige aktører, politi, retsvæsen, kommuner og foreninger.

Reaktion på nye problemer

| 3.22 | Rekruttering af ofre og kunder via internettet er en ny risiko. Det er nødvendigt at analysere problemet og gå til modangreb ved at benytte internettet og de sociale netværk til at udbrede et budskab om ansvarlighed og respekt for den menneskelige værdighed. Det ville være synd kun at fremhæve farerne – som er reelle – ved internettet, når dette nye redskab også kan benyttes til at fremme udbredelsen af positive budskaber og være et forebyggende middel. |
| --- | --- |

3.22

Rekruttering af ofre og kunder via internettet er en ny risiko. Det er nødvendigt at analysere problemet og gå til modangreb ved at benytte internettet og de sociale netværk til at udbrede et budskab om ansvarlighed og respekt for den menneskelige værdighed. Det ville være synd kun at fremhæve farerne – som er reelle – ved internettet, når dette nye redskab også kan benyttes til at fremme udbredelsen af positive budskaber og være et forebyggende middel.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 51 af 17.2.2011, s. 50-54.

1

(2)  EUT C 48 af 15.2.2011, s. 138-144.

2

(3)  EUT C 43 af 15.2.2012, s. 39-46.

3

(4)  EUT C 191 af 29.6.2012, s. 134-141.

4

(5)  EUT C 24 af 28.1.2012, s. 154-158.

5

(6)  Patrick Belser, »Forced Labor and Human Trafficking: Estimating the Profits«, arbejdsdokument, Genève, ILO, 2005.

6

(7)  Denne ILO-konvention er endnu ikke blevet ratificeret af nogen europæisk stat (to lande, Uruguay og Filippinerne, har ratificeret den).

7

(8)  Protokol om forebyggelse og bekæmpelse af samt straf for handel med mennesker, herunder særligt kvinder og børn, der supplerer FN-konventionen om grænseoverskridende organiseret kriminalitet, FN's traktatsamling, bind 2237, s. 319; Europarådets konvention om indsatsen mod menneskehandel (CETS nr. 197), Warszawa, 16. maj 2005. FN-konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder, New York, 18. december 1979, FN's traktatsamling, bind 1249, s. 13; FN-konvention om barnets rettigheder, 20. november 1989, FN's traktatsamling, bind 1577, s. 3; ILO's konvention om tvangsarbejde, 1930 (nr. 29); ILO's konvention om afskaffelse af tvangsarbejde, 1957 (nr. 105); ILO's konvention om de værste former for børnearbejde, 1999 (nr. 182).

8

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/119 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/119

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed

COM(2012) 79 final

2013/C 44/21

Ordfører: Franco CHIRIACO

Kommissionen besluttede den 29. februar 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed«

COM(2012) 79 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der vedtog sin udtalelse den 22. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december, følgende udtalelse med 125 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU mener, at EU fortsat skal sikre et passende niveau af offentlige foranstaltninger til fremme af innovation i landbruget. For at gavne innovation mener EØSU, at der i den forbindelse skal sikres bedre koordinering mellem de rent forskningsorienterede politikker og landbrugspolitikkerne, herunder især de politikker der finansieres af den fælles landbrugspolitik. Drøftelserne om det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed kan efter udvalgets opfattelse desuden være en anledning til at bidrage til reformprocessen for den fælles landbrugspolitik efter 2013. |
| --- | --- |

1.1

EØSU mener, at EU fortsat skal sikre et passende niveau af offentlige foranstaltninger til fremme af innovation i landbruget. For at gavne innovation mener EØSU, at der i den forbindelse skal sikres bedre koordinering mellem de rent forskningsorienterede politikker og landbrugspolitikkerne, herunder især de politikker der finansieres af den fælles landbrugspolitik. Drøftelserne om det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed kan efter udvalgets opfattelse desuden være en anledning til at bidrage til reformprocessen for den fælles landbrugspolitik efter 2013.

| 1.2 | EØSU opfordrer til, at strategien for det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed får tilstrækkelig fokus på at styrke og konsolidere den industrielle forarbejdningssektor i Europa. Den eneste måde, hvorpå man samtidig kan sikre større udbud af landbrugsprodukter, passende udnyttelse og sikker adgang til markedet for europæisk primærproduktion, er ved at integrere de forskellige led i landbrugsproduktionskæden på passende vis. |
| --- | --- |

1.2

EØSU opfordrer til, at strategien for det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed får tilstrækkelig fokus på at styrke og konsolidere den industrielle forarbejdningssektor i Europa. Den eneste måde, hvorpå man samtidig kan sikre større udbud af landbrugsprodukter, passende udnyttelse og sikker adgang til markedet for europæisk primærproduktion, er ved at integrere de forskellige led i landbrugsproduktionskæden på passende vis.

| 1.3 | EØSU mener, at der er behov for at drøfte den indikator, som Kommissionen har foreslået til evaluering af resultaterne af innovationspartnerskabets tiltag i forhold til bæredygtighed. Udvalget anerkender det afgørende bidrag til bæredygtighed, som en tilfredsstillende jordfunktion kan yde, men mener ikke desto mindre, at det også er vigtigt at anvende andre resultatindikatorer, som gør det muligt at udnytte det bidrag, som nogle former for landbrugspraksis kan yde især til bevarelse af naturressourcerne. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at der er behov for at drøfte den indikator, som Kommissionen har foreslået til evaluering af resultaterne af innovationspartnerskabets tiltag i forhold til bæredygtighed. Udvalget anerkender det afgørende bidrag til bæredygtighed, som en tilfredsstillende jordfunktion kan yde, men mener ikke desto mindre, at det også er vigtigt at anvende andre resultatindikatorer, som gør det muligt at udnytte det bidrag, som nogle former for landbrugspraksis kan yde især til bevarelse af naturressourcerne.

| 1.4 | Udvalget mener, at det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ligeledes bør støtte gennemførelsen af organisationsmæssig innovation, som kan optimere forbindelserne mellem aktørerne i de nationale og europæiske fødevarekæder. Passende udbytte for landbrugsaktører, forbedring af fødevareforsyningskædernes funktion, landbrugsaktørernes generhvervelse af markedspositionen og en mere lige værdifordeling mellem fødevarekædernes aktører er centrale målsætninger også med henblik på at hindre, at landbrugsaktiviteterne i mange europæiske landdistrikter forsvinder. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget mener, at det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ligeledes bør støtte gennemførelsen af organisationsmæssig innovation, som kan optimere forbindelserne mellem aktørerne i de nationale og europæiske fødevarekæder. Passende udbytte for landbrugsaktører, forbedring af fødevareforsyningskædernes funktion, landbrugsaktørernes generhvervelse af markedspositionen og en mere lige værdifordeling mellem fødevarekædernes aktører er centrale målsætninger også med henblik på at hindre, at landbrugsaktiviteterne i mange europæiske landdistrikter forsvinder.

| 1.5 | EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre passende deltagelse og inddragelse af repræsentanter for det økonomiske, sociale og institutionelle landbrugspartnerskab i forvaltningen af det europæiske innovationspartnerskab for at gøre de kommende tiltag så effektive som muligt. |
| --- | --- |

1.5

EØSU opfordrer Kommissionen til at sikre passende deltagelse og inddragelse af repræsentanter for det økonomiske, sociale og institutionelle landbrugspartnerskab i forvaltningen af det europæiske innovationspartnerskab for at gøre de kommende tiltag så effektive som muligt.

| 1.6 | EØSU mener, at det europæiske innovationspartnerskab kun kan skabe positive resultater, hvis de operative grupper gennemgår en effektiv omstillingsproces og reelt bliver i stand til at lancere udviklingsprocesser med konkrete mål frem for nye partnerskaber, der blot skal tiltrække offentlige midler. EØSU tilslutter sig desuden Kommissionens forslag om at sikre passende koordinering af de forskellige operative grupper under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ved hjælp af et netværk for innovationspartnerskaber inden for rammerne af det europæiske net for landdistrikter. |
| --- | --- |

1.6

EØSU mener, at det europæiske innovationspartnerskab kun kan skabe positive resultater, hvis de operative grupper gennemgår en effektiv omstillingsproces og reelt bliver i stand til at lancere udviklingsprocesser med konkrete mål frem for nye partnerskaber, der blot skal tiltrække offentlige midler. EØSU tilslutter sig desuden Kommissionens forslag om at sikre passende koordinering af de forskellige operative grupper under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ved hjælp af et netværk for innovationspartnerskaber inden for rammerne af det europæiske net for landdistrikter.

| 1.7 | Det europæiske innovationspartnerskab yder et vigtigt bidrag til innovation i landbruget ved at etablere netværk for aktører og forbinde områder, der skaber innovation, med områder, der gennemfører den. Tilgangen vil gøre det muligt at samle de forskellige aktører inden for innovation via nogle bindeled, og EØSU mener, at resultaterne af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed netop afhænger af, at man aktivt inddrager innovationsformidlere, der kan opbygge og konsolidere innovationssamarbejdet mellem de mange forskellige aktører. |
| --- | --- |

1.7

Det europæiske innovationspartnerskab yder et vigtigt bidrag til innovation i landbruget ved at etablere netværk for aktører og forbinde områder, der skaber innovation, med områder, der gennemfører den. Tilgangen vil gøre det muligt at samle de forskellige aktører inden for innovation via nogle bindeled, og EØSU mener, at resultaterne af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed netop afhænger af, at man aktivt inddrager innovationsformidlere, der kan opbygge og konsolidere innovationssamarbejdet mellem de mange forskellige aktører.

| 1.8 | EØSU finder det afgørende at integrere initiativer fra innovationspartnerskabernes operative grupper med tiltag inden for demografisk fornyelse, teknisk bistand, uddannelse (især til unge landmænd), støtte til strukturelle investeringer, markedsføring og udnyttelse af landbrugsproduktioner, oprettelse af nye afsætningsmuligheder (f.eks. korte forsyningskæder) og indkomstspredning for virksomheder ved at give prioriteret adgang til de tilgængelige ressourcer under udviklingsprogrammerne for landdistrikter. |
| --- | --- |

1.8

EØSU finder det afgørende at integrere initiativer fra innovationspartnerskabernes operative grupper med tiltag inden for demografisk fornyelse, teknisk bistand, uddannelse (især til unge landmænd), støtte til strukturelle investeringer, markedsføring og udnyttelse af landbrugsproduktioner, oprettelse af nye afsætningsmuligheder (f.eks. korte forsyningskæder) og indkomstspredning for virksomheder ved at give prioriteret adgang til de tilgængelige ressourcer under udviklingsprogrammerne for landdistrikter.

| 1.9 | Udvalget opfordrer til at iværksætte specifikke foranstaltninger, der sikrer koordinering og synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og innovationspartnerskaberne om råstoffer og vand. |
| --- | --- |

1.9

Udvalget opfordrer til at iværksætte specifikke foranstaltninger, der sikrer koordinering og synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og innovationspartnerskaberne om råstoffer og vand.

2.   De europæiske innovationspartnerskaber

| 2.1 | I sin meddelelse Europa 2020-flagskibsinitiativ – Innovation i EU foreslår Kommissionen at indføre europæiske innovationspartnerskaber (1). Disse partnerskaber skal ifølge Kommissionen bidrage til at løse forskellige problemer, som har stor samfundsmæssig betydning, bl.a. spørgsmålet om adgang til sundere fødevarer af høj kvalitet, som er fremstillet med bæredygtige produktionsmetoder. |
| --- | --- |

2.1

I sin meddelelse Europa 2020-flagskibsinitiativ – Innovation i EU foreslår Kommissionen at indføre europæiske innovationspartnerskaber (1). Disse partnerskaber skal ifølge Kommissionen bidrage til at løse forskellige problemer, som har stor samfundsmæssig betydning, bl.a. spørgsmålet om adgang til sundere fødevarer af høj kvalitet, som er fremstillet med bæredygtige produktionsmetoder.

| 2.2 | Kommissionen har indtil videre givet støtte til et første eksperimentelt partnerskab inden for aktiv og sund aldring (2). Samtidig er der fremlagt tre andre forslag om partnerskab, som er:






  — | Råstoffer (3) |
| --- | --- | --- |

2.2

Kommissionen har indtil videre givet støtte til et første eksperimentelt partnerskab inden for aktiv og sund aldring (2). Samtidig er der fremlagt tre andre forslag om partnerskab, som er:

—

Råstoffer (3)

| — | Landbrugets produktivitet og bæredygtighed (4) |
| --- | --- |

—

Landbrugets produktivitet og bæredygtighed (4)

| — | Vand (5). |
| --- | --- |

—

Vand (5).

| 2.3 | EØSU har allerede givet udtryk for sin interesse for det europæiske partnerskab. Det mindede om adskillige generelle foranstaltninger og procedurer, der allerede er gennemført i den sammenhæng. Udvalget fremhævede nødvendigheden af at tage hensyn til erfaringerne heraf og videreføre de igangsatte foranstaltninger. Kommissionens og de andre berørte aktørers hidtidige resultater skulle efter EØSU's opfattelse anerkendes, videreudvikles og udnyttes i forbindelse med udarbejdelse af nye initiativer. Udvalget anbefalede i den sammenhæng at harmonisere de nye foranstaltninger og instrumenter, der var foreslået, med allerede eksisterende processer for at undgå yderligere komplikationer og overlapninger og sikre den nødvendige kontinuitet, retssikkerhed og stabilitet (6). Endelig anmodede EØSU om at sikre principperne om frivillighed, variabel geometri, transparens og en klar, men håndterbar styring i gennemførelsen af de europæiske innovationspartnerskaber (7). |
| --- | --- |

2.3

EØSU har allerede givet udtryk for sin interesse for det europæiske partnerskab. Det mindede om adskillige generelle foranstaltninger og procedurer, der allerede er gennemført i den sammenhæng. Udvalget fremhævede nødvendigheden af at tage hensyn til erfaringerne heraf og videreføre de igangsatte foranstaltninger. Kommissionens og de andre berørte aktørers hidtidige resultater skulle efter EØSU's opfattelse anerkendes, videreudvikles og udnyttes i forbindelse med udarbejdelse af nye initiativer. Udvalget anbefalede i den sammenhæng at harmonisere de nye foranstaltninger og instrumenter, der var foreslået, med allerede eksisterende processer for at undgå yderligere komplikationer og overlapninger og sikre den nødvendige kontinuitet, retssikkerhed og stabilitet (6). Endelig anmodede EØSU om at sikre principperne om frivillighed, variabel geometri, transparens og en klar, men håndterbar styring i gennemførelsen af de europæiske innovationspartnerskaber (7).

3.   Resumé af meddelelsen

| 3.1 | Kommissionen har i forbindelse med flagskibsinitiativet Innovation i EU offentliggjort en meddelelse til fremme af et nyt europæisk innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen har i forbindelse med flagskibsinitiativet Innovation i EU offentliggjort en meddelelse til fremme af et nyt europæisk innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed.

| 3.2 | Kommissionen har fastlagt to mål for det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed:






  — | at fremme produktiviteten og effektiviteten inden for landbrugssektoren for at vende den seneste udvikling med faldende produktivitet senest i 2020; |
| --- | --- | --- |

3.2

Kommissionen har fastlagt to mål for det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed:

—

at fremme produktiviteten og effektiviteten inden for landbrugssektoren for at vende den seneste udvikling med faldende produktivitet senest i 2020;

| — | at sikre et bæredygtigt landbrug og stabilisere jordfunktionerne på et tilfredsstillende niveau senest i 2020. |
| --- | --- |

—

at sikre et bæredygtigt landbrug og stabilisere jordfunktionerne på et tilfredsstillende niveau senest i 2020.

Det europæiske innovationspartnerskab skal således være med til at bygge bro mellem den nyeste forskning og teknologi og interessenterne, herunder landbrugere, virksomheder, industri, rådgivningstjenester og ngo'er.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU støtter Kommissionens initiativ til at lancere europæiske innovationspartnerskaber og er meget positiv over for Kommissionens beslutning om at øremærke et europæisk innovationspartnerskabsinitiativ til landbrugets produktivitet og bæredygtighed. Dette initiativ kan også vise sig at være en interessant mulighed for at tilskynde interessenter i landbruget til at gøre sig nogle overvejelser om, hvilke prioriterede strategiske målsætninger der skal fastlægges for udviklingen af det europæiske landbrug frem mod 2050, og EØSU opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at overveje nogle af de forslag, udvalget har fremlagt i sine tidligere udtalelser (8). |
| --- | --- |

4.1

EØSU støtter Kommissionens initiativ til at lancere europæiske innovationspartnerskaber og er meget positiv over for Kommissionens beslutning om at øremærke et europæisk innovationspartnerskabsinitiativ til landbrugets produktivitet og bæredygtighed. Dette initiativ kan også vise sig at være en interessant mulighed for at tilskynde interessenter i landbruget til at gøre sig nogle overvejelser om, hvilke prioriterede strategiske målsætninger der skal fastlægges for udviklingen af det europæiske landbrug frem mod 2050, og EØSU opfordrer i den forbindelse Kommissionen til at overveje nogle af de forslag, udvalget har fremlagt i sine tidligere udtalelser (8).

| 4.2 | EØSU mener, at en af de største udfordringer for landbruget i fremtiden er at få lagt sig fast på en produktionsmodel, der fører til en miljøvenlig og bæredygtig landbrugsproduktion. Der er imidlertid en række faktorer, der vanskeliggør opfyldelsen af dette mål, og som i den seneste tid har været med til at forme den globale landbrugssituation: prisudsving på landbrugsprodukter, »finansialisering« af landbrugssektoren, stigende anvendelse af landbrugsafgrøder til energiformål og følgerne af den globale finansielle krise er alle alvorlige hindringer for udviklingen af en ny landbrugspraksis, der er mere produktiv og bæredygtig. I den forbindelse understreger udvalget vigtigheden af forskning og innovation og påpeger, at det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed kan yde et værdifuldt bidrag til håndteringen af denne afgørende udfordring for det europæiske landbrugs fremtid. |
| --- | --- |

4.2

EØSU mener, at en af de største udfordringer for landbruget i fremtiden er at få lagt sig fast på en produktionsmodel, der fører til en miljøvenlig og bæredygtig landbrugsproduktion. Der er imidlertid en række faktorer, der vanskeliggør opfyldelsen af dette mål, og som i den seneste tid har været med til at forme den globale landbrugssituation: prisudsving på landbrugsprodukter, »finansialisering« af landbrugssektoren, stigende anvendelse af landbrugsafgrøder til energiformål og følgerne af den globale finansielle krise er alle alvorlige hindringer for udviklingen af en ny landbrugspraksis, der er mere produktiv og bæredygtig. I den forbindelse understreger udvalget vigtigheden af forskning og innovation og påpeger, at det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed kan yde et værdifuldt bidrag til håndteringen af denne afgørende udfordring for det europæiske landbrugs fremtid.

| 4.3 | EØSU fremhæver, at hele landbrugssystemets konkurrenceevne afhænger af bidragene fra sektorerne for industriel forarbejdning og markedsføring af fødevarer, og anmoder i den henseende Kommissionen om ikke at undervurdere importen af landbrugsråvarer og dens betydning for de europæiske fødevarekæders økonomiske præstationer. EØSU opfordrer til, at strategien for det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed, får tilstrækkelig fokus på at styrke og konsolidere den industrielle forarbejdningssektor i Europa. Den eneste måde, hvorpå man samtidig kan sikre både større udbud af landbrugsprodukter, passende udnyttelse og sikker adgang til markedet for europæisk primærproduktion, er ved at integrere de forskellige led i landbrugsproduktionskæden på passende vis. |
| --- | --- |

4.3

EØSU fremhæver, at hele landbrugssystemets konkurrenceevne afhænger af bidragene fra sektorerne for industriel forarbejdning og markedsføring af fødevarer, og anmoder i den henseende Kommissionen om ikke at undervurdere importen af landbrugsråvarer og dens betydning for de europæiske fødevarekæders økonomiske præstationer. EØSU opfordrer til, at strategien for det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed, får tilstrækkelig fokus på at styrke og konsolidere den industrielle forarbejdningssektor i Europa. Den eneste måde, hvorpå man samtidig kan sikre både større udbud af landbrugsprodukter, passende udnyttelse og sikker adgang til markedet for europæisk primærproduktion, er ved at integrere de forskellige led i landbrugsproduktionskæden på passende vis.

| 4.4 | EØSU bider mærke i, at Kommissionens meddelelse ikke indeholder en definition af landbrugets produktivitet. Eventuelle overvejelser vedrørende begrebet produktivitet bør som hovedregel tage udgangspunkt i en fælles definition af landbrugets produktion. I flere af sine udtalelser (9) har udvalget netop fremhævet, hvor vigtigt det er at bevare den europæiske landbrugsmodel, og gentaget, at de europæiske borgere interesserer sig for landbrugets forskellige funktioner (produktion af fødevarer og fibre, beskyttelse af miljø og udvikling og bidrag til livskvaliteten i landdistrikter, afbalanceret territorial udvikling, fødevarekvalitet og dyrevelfærd). Derfor mener EØSU, at enhver indsats for at fremme og forbedre landbrugets produktivitet bør fokusere på at udnytte landbrugets multifunktionelle karakter og fremme en afbalanceret udvikling i sektoren, hvor der tages hensyn til alle output i den europæiske landbrugsmodel. |
| --- | --- |

4.4

EØSU bider mærke i, at Kommissionens meddelelse ikke indeholder en definition af landbrugets produktivitet. Eventuelle overvejelser vedrørende begrebet produktivitet bør som hovedregel tage udgangspunkt i en fælles definition af landbrugets produktion. I flere af sine udtalelser (9) har udvalget netop fremhævet, hvor vigtigt det er at bevare den europæiske landbrugsmodel, og gentaget, at de europæiske borgere interesserer sig for landbrugets forskellige funktioner (produktion af fødevarer og fibre, beskyttelse af miljø og udvikling og bidrag til livskvaliteten i landdistrikter, afbalanceret territorial udvikling, fødevarekvalitet og dyrevelfærd). Derfor mener EØSU, at enhver indsats for at fremme og forbedre landbrugets produktivitet bør fokusere på at udnytte landbrugets multifunktionelle karakter og fremme en afbalanceret udvikling i sektoren, hvor der tages hensyn til alle output i den europæiske landbrugsmodel.

| 4.5 | Efter EØSU's opfattelse bør begrebet om landbrugsproduktivitet også tage hensyn til forskellige faktorers indvirkning på produktionen. Mange undersøgelser af landbrugets produktivitet er tilbøjelige til kun at anerkende de tekniske faktorers bidrag (jord, vand, gødning, plantebeskyttelsesmidler, frø) og se bort fra det menneskelige aspekts grundlæggende bidrag til især realiseringen af produktioner af høj kvalitet. Det er derfor ikke muligt at fastlægge en strategi til fremme og udnyttelse af landbrugets produktivitet uden samtidig at vedtage passende tiltag (uddannelse, sikkerhed) til forbedring af arbejdskvaliteten i landbruget. |
| --- | --- |

4.5

Efter EØSU's opfattelse bør begrebet om landbrugsproduktivitet også tage hensyn til forskellige faktorers indvirkning på produktionen. Mange undersøgelser af landbrugets produktivitet er tilbøjelige til kun at anerkende de tekniske faktorers bidrag (jord, vand, gødning, plantebeskyttelsesmidler, frø) og se bort fra det menneskelige aspekts grundlæggende bidrag til især realiseringen af produktioner af høj kvalitet. Det er derfor ikke muligt at fastlægge en strategi til fremme og udnyttelse af landbrugets produktivitet uden samtidig at vedtage passende tiltag (uddannelse, sikkerhed) til forbedring af arbejdskvaliteten i landbruget.

| 4.6 | I lyset af den kommende gennemførelse af det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed finder EØSU det hensigtsmæssigt at tage begrebet om bæredygtighed op til overvejelse, også med henblik på at tilgodese den europæiske landbrugsmodels særtræk samt den udvikling og de udfordringer, der er gennemgående for hele verden. Hvad angår forholdet mellem landbrug og bæredygtighed, ønsker EØSU først og fremmest at minde om den multifunktionelle karakters bidrag til opfyldelsen af dette mål. Udvalget mener i den forbindelse, at det bør tydeliggøres, at det multifunktionelle aspekt er et særligt kendetegn ved landbruget og som sådan bør beskyttes og udnyttes, også med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

4.6

I lyset af den kommende gennemførelse af det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed finder EØSU det hensigtsmæssigt at tage begrebet om bæredygtighed op til overvejelse, også med henblik på at tilgodese den europæiske landbrugsmodels særtræk samt den udvikling og de udfordringer, der er gennemgående for hele verden. Hvad angår forholdet mellem landbrug og bæredygtighed, ønsker EØSU først og fremmest at minde om den multifunktionelle karakters bidrag til opfyldelsen af dette mål. Udvalget mener i den forbindelse, at det bør tydeliggøres, at det multifunktionelle aspekt er et særligt kendetegn ved landbruget og som sådan bør beskyttes og udnyttes, også med henblik på at fremme en bæredygtig udvikling.

| 4.7 | EØSU minder om de betydelige fremskridt i den europæiske landbrugssektor med hensyn til de tre elementer bag en bæredygtig udvikling (det økonomiske, det sociale og det miljømæssige element), men gør samtidig opmærksom på, at en bæredygtig udvikling ikke kan realiseres uden passende hensyntagen til bæredygtighedens institutionelle dimension. Udvalget understreger derfor nødvendigheden af, at man også i tiltagene under det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed fremmer tilstrækkelig deltagelse og inddragelse af alle landbrugets aktører for at maksimere den europæiske landbrugsmodels potentielle bidrag til en bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

4.7

EØSU minder om de betydelige fremskridt i den europæiske landbrugssektor med hensyn til de tre elementer bag en bæredygtig udvikling (det økonomiske, det sociale og det miljømæssige element), men gør samtidig opmærksom på, at en bæredygtig udvikling ikke kan realiseres uden passende hensyntagen til bæredygtighedens institutionelle dimension. Udvalget understreger derfor nødvendigheden af, at man også i tiltagene under det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed fremmer tilstrækkelig deltagelse og inddragelse af alle landbrugets aktører for at maksimere den europæiske landbrugsmodels potentielle bidrag til en bæredygtig udvikling.

| 4.8 | EØSU bifalder Kommissionen beslutning om at gøre bæredygtigt landbrug til et af innovationspartnerskabernes prioriterede målsætninger, men mener dog, at der er behov for at drøfte den indikator, som Kommissionen har foreslået til evaluering af resultaterne af innovationspartnerskabets tiltag i forhold til bæredygtighed. Udvalget anerkender det afgørende bidrag til bæredygtighed, som en tilfredsstillende jordfunktion kan yde, men mener ikke desto mindre, at det også er vigtigt at anvende andre resultatindikatorer, som gør det muligt at udnytte det bidrag, som nogle former for landbrugspraksis kan yde især til bevarelse af naturressourcerne. |
| --- | --- |

4.8

EØSU bifalder Kommissionen beslutning om at gøre bæredygtigt landbrug til et af innovationspartnerskabernes prioriterede målsætninger, men mener dog, at der er behov for at drøfte den indikator, som Kommissionen har foreslået til evaluering af resultaterne af innovationspartnerskabets tiltag i forhold til bæredygtighed. Udvalget anerkender det afgørende bidrag til bæredygtighed, som en tilfredsstillende jordfunktion kan yde, men mener ikke desto mindre, at det også er vigtigt at anvende andre resultatindikatorer, som gør det muligt at udnytte det bidrag, som nogle former for landbrugspraksis kan yde især til bevarelse af naturressourcerne.

| 4.9 | Endelig finder EØSU det vigtigt at uddybe begrebet innovation i landbruget for at identificere og tage hensyn til den europæiske landbrugsmodels særtræk. Fra 1960'erne til 1980'erne voksede landbrugsproduktionen betydeligt – en stigning der bl.a. kan tilskrives den grønne revolution og dens nyskabelser. De forbedrede produktionsresultater har dog været til skade for landbrugets miljømæssige bæredygtighed grundet den stadig større brug af kemiske produkter (gødning, ukrudtbekæmpelsesmidler og pesticider) og brændstoffer til maskinforarbejdning. Selvom udvalget er overbevist om, at fødevaresikkerhed er en grundlæggende menneskeret, er det af den opfattelse, at den grønne revolutionsmodel ikke er egnet til at håndtere denne vigtige globale udfordring i fremtiden. De innovative processer i landbruget bør i den sammenhæng tage sigte på at supplere en organisk udviklingsstrategi i sektoren, som styrker landbrugets multifunktionelle karakter ved at søge en effektiv udnyttelse af alle produktionsfaktorerne (jord, vand, arbejdskraft, energi) og fremme produktioner af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.9

Endelig finder EØSU det vigtigt at uddybe begrebet innovation i landbruget for at identificere og tage hensyn til den europæiske landbrugsmodels særtræk. Fra 1960'erne til 1980'erne voksede landbrugsproduktionen betydeligt – en stigning der bl.a. kan tilskrives den grønne revolution og dens nyskabelser. De forbedrede produktionsresultater har dog været til skade for landbrugets miljømæssige bæredygtighed grundet den stadig større brug af kemiske produkter (gødning, ukrudtbekæmpelsesmidler og pesticider) og brændstoffer til maskinforarbejdning. Selvom udvalget er overbevist om, at fødevaresikkerhed er en grundlæggende menneskeret, er det af den opfattelse, at den grønne revolutionsmodel ikke er egnet til at håndtere denne vigtige globale udfordring i fremtiden. De innovative processer i landbruget bør i den sammenhæng tage sigte på at supplere en organisk udviklingsstrategi i sektoren, som styrker landbrugets multifunktionelle karakter ved at søge en effektiv udnyttelse af alle produktionsfaktorerne (jord, vand, arbejdskraft, energi) og fremme produktioner af høj kvalitet.

| 4.10 | EØSU tror på vigtigheden af at styrke og forsvare den europæiske landbrugsmodel. Det er nødvendigt at anerkende landbrugets multifunktionelle karakter og det bidrag, som den kan yde i forhold til at sikre en bæredygtig udvikling. Denne udvidelse af landbrugets funktioner og opgaver forudsætter en revision af de innovationsstrategier, der er møntet på sektoren. Foranstaltningernes rækkevidde og anvendelsesområde bør revideres i lyset af den stigende interaktion mellem landbruget og andre produktionssektorer. Foranstaltningsstrategierne til innovation bør have mindre fokus på den enkelte sektor og i højere grad på de aktiviteter, der samlet går under navnet bioøkonomi. |
| --- | --- |

4.10

EØSU tror på vigtigheden af at styrke og forsvare den europæiske landbrugsmodel. Det er nødvendigt at anerkende landbrugets multifunktionelle karakter og det bidrag, som den kan yde i forhold til at sikre en bæredygtig udvikling. Denne udvidelse af landbrugets funktioner og opgaver forudsætter en revision af de innovationsstrategier, der er møntet på sektoren. Foranstaltningernes rækkevidde og anvendelsesområde bør revideres i lyset af den stigende interaktion mellem landbruget og andre produktionssektorer. Foranstaltningsstrategierne til innovation bør have mindre fokus på den enkelte sektor og i højere grad på de aktiviteter, der samlet går under navnet bioøkonomi.

| 4.11 | Udvalget tilskynder Kommissionen til at undersøge alle former for innovation, der har potentiale til at kunne gennemføres i landbrugssektoren. Uden at undervurdere vigtigheden af at sikre tilstrækkelig støtte til skabelse og udbredelse af procesinnovation i landbruget opfordrer EØSU til større opmærksomhed på innovation inden for markedsføring og afprøvning af nye organisationsformer i virksomheder samt innovation, som bidrager til at optimere forbindelserne mellem de nationale og europæiske fødevarekæders aktører. |
| --- | --- |

4.11

Udvalget tilskynder Kommissionen til at undersøge alle former for innovation, der har potentiale til at kunne gennemføres i landbrugssektoren. Uden at undervurdere vigtigheden af at sikre tilstrækkelig støtte til skabelse og udbredelse af procesinnovation i landbruget opfordrer EØSU til større opmærksomhed på innovation inden for markedsføring og afprøvning af nye organisationsformer i virksomheder samt innovation, som bidrager til at optimere forbindelserne mellem de nationale og europæiske fødevarekæders aktører.

| 4.12 | For så vidt angår produktinnovation, minder EØSU om, at private aktører udviser stadig større interesse for udvikling, udbredelse og markedsføring af funktionelle fødevarer og fremhæver, uden at glemme disse nye produkttypers økonomiske og sundhedsmæssige betydning, at det er nødvendigt at støtte produktinnovationsprocesser, der, selvom de integrerer de private initiativer tager større hensyn til behovet for at skabe konkrete fordele for samfundet som helhed. |
| --- | --- |

4.12

For så vidt angår produktinnovation, minder EØSU om, at private aktører udviser stadig større interesse for udvikling, udbredelse og markedsføring af funktionelle fødevarer og fremhæver, uden at glemme disse nye produkttypers økonomiske og sundhedsmæssige betydning, at det er nødvendigt at støtte produktinnovationsprocesser, der, selvom de integrerer de private initiativer tager større hensyn til behovet for at skabe konkrete fordele for samfundet som helhed.

| 4.13 | De målsætninger, som Kommissionen opstiller for innovationspartnerskabet om landbrugets produktivitet og bæredygtighed, er efter EØSU's opfattelse meget ambitiøse. Skal initiativet blive vellykket, er det nødvendigt at sikre maksimal synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed og EU's øvrige politikområder (erhverv, klimatiltag, tværsektorielle politikker, økonomi, finans og skat, beskæftigelse og sociale rettigheder, energi og naturressourcer, miljø, forbrugerspørgsmål og sundhed, eksterne forbindelser og udenrigsanliggender, regional- og lokaludvikling, videnskab og teknologi). I den kontekst bør man lægge særlig vægt på at sikre sammenhæng mellem det europæiske partnerskab og den fælles landbrugspolitiks indhold og værktøjer. |
| --- | --- |

4.13

De målsætninger, som Kommissionen opstiller for innovationspartnerskabet om landbrugets produktivitet og bæredygtighed, er efter EØSU's opfattelse meget ambitiøse. Skal initiativet blive vellykket, er det nødvendigt at sikre maksimal synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed og EU's øvrige politikområder (erhverv, klimatiltag, tværsektorielle politikker, økonomi, finans og skat, beskæftigelse og sociale rettigheder, energi og naturressourcer, miljø, forbrugerspørgsmål og sundhed, eksterne forbindelser og udenrigsanliggender, regional- og lokaludvikling, videnskab og teknologi). I den kontekst bør man lægge særlig vægt på at sikre sammenhæng mellem det europæiske partnerskab og den fælles landbrugspolitiks indhold og værktøjer.

| 4.14 | EØSU finder det nødvendigt at understrege den indvirkning, som EU's handelspolitiske beslutninger kan få på landbrugssektorernes produktivitetsresultater. For vegetabilske afgrøder har beslutningen om at reducere støttemulighederne f.eks. ført til tabt konkurrenceevne for sektorens europæiske aktører. Det viser efter EØSU's opfattelse, at den forbedrede produktivitet i nogle landbrugssektorer ikke kun afhænger af, at der overføres flere ressourcer til den enkelte sektor, men at den også kan opnås ved at gennemføre effektive handelsforanstaltninger. Med henblik på at sikre landmændene et udbytte skal det i den sammenhæng bemærkes, at det er nødvendigt, at der for enhver politik rettet mod at øge landbrugets produktivitet, også træffes foranstaltninger, som sikrer den øgede landbrugsproduktion den nødvendige adgang til markedet. |
| --- | --- |

4.14

EØSU finder det nødvendigt at understrege den indvirkning, som EU's handelspolitiske beslutninger kan få på landbrugssektorernes produktivitetsresultater. For vegetabilske afgrøder har beslutningen om at reducere støttemulighederne f.eks. ført til tabt konkurrenceevne for sektorens europæiske aktører. Det viser efter EØSU's opfattelse, at den forbedrede produktivitet i nogle landbrugssektorer ikke kun afhænger af, at der overføres flere ressourcer til den enkelte sektor, men at den også kan opnås ved at gennemføre effektive handelsforanstaltninger. Med henblik på at sikre landmændene et udbytte skal det i den sammenhæng bemærkes, at det er nødvendigt, at der for enhver politik rettet mod at øge landbrugets produktivitet, også træffes foranstaltninger, som sikrer den øgede landbrugsproduktion den nødvendige adgang til markedet.

| 4.15 | Udvalget minder om, at såvel verden som helhed som de enkelte lande har haft stor gavn af stigningen i landbrugets produktivitet. En stor del af disse fordele kan tilskrives teknologiske fremskridt i kølvandet på offentlige investeringer i forskning og udvikling af landbruget. De tilgængelige empiriske data tyder på, at fordelene under alle omstændigheder har været meget større end udgifterne. EØSE mener, at EU fortsat skal sikre et passende niveau af offentlige foranstaltninger til fremme af innovation i landbruget. For at gavne innovation mener EØSU, at der i den forbindelse skal sikres bedre koordinering mellem de rent forskningsorienterede politikker og landbrugspolitikkerne, herunder især de politikker der finansieres af den fælles landbrugspolitik. Det bidrag, som både de afkoblede direkte betalinger under den første søjle og strukturforanstaltningerne til udvikling af landdistrikterne kan yde til udbredelsen af det tekniske fremskridt, bør forbedres. |
| --- | --- |

4.15

Udvalget minder om, at såvel verden som helhed som de enkelte lande har haft stor gavn af stigningen i landbrugets produktivitet. En stor del af disse fordele kan tilskrives teknologiske fremskridt i kølvandet på offentlige investeringer i forskning og udvikling af landbruget. De tilgængelige empiriske data tyder på, at fordelene under alle omstændigheder har været meget større end udgifterne. EØSE mener, at EU fortsat skal sikre et passende niveau af offentlige foranstaltninger til fremme af innovation i landbruget. For at gavne innovation mener EØSU, at der i den forbindelse skal sikres bedre koordinering mellem de rent forskningsorienterede politikker og landbrugspolitikkerne, herunder især de politikker der finansieres af den fælles landbrugspolitik. Det bidrag, som både de afkoblede direkte betalinger under den første søjle og strukturforanstaltningerne til udvikling af landdistrikterne kan yde til udbredelsen af det tekniske fremskridt, bør forbedres.

| 4.16 | EØSU gør opmærksom på, at drøftelserne om det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed finder sted samtidig med drøftelserne om EU's nye flerårige finansielle ramme. Det er endnu ikke helt besluttet, hvor mange midler EU vil afsætte til gennemførelsen af de forskellige europæiske politikker. EØSU finder det vigtigt, at EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategiens målsætninger i et passende omfang støtter op om forsknings- og innovationsprogrammerne på europæisk niveau. EØSU anmoder om, at landbrugssektoren som minimum får bevilget de 5,1 mia. EUR, der udtrykkeligt er afsat til forskning og innovation på landbrugsområdet i forslaget til den flerårige finansielle ramme 2014-2020. |
| --- | --- |

4.16

EØSU gør opmærksom på, at drøftelserne om det europæiske innovationspartnerskab for landbrugets produktivitet og bæredygtighed finder sted samtidig med drøftelserne om EU's nye flerårige finansielle ramme. Det er endnu ikke helt besluttet, hvor mange midler EU vil afsætte til gennemførelsen af de forskellige europæiske politikker. EØSU finder det vigtigt, at EU i overensstemmelse med Europa 2020-strategiens målsætninger i et passende omfang støtter op om forsknings- og innovationsprogrammerne på europæisk niveau. EØSU anmoder om, at landbrugssektoren som minimum får bevilget de 5,1 mia. EUR, der udtrykkeligt er afsat til forskning og innovation på landbrugsområdet i forslaget til den flerårige finansielle ramme 2014-2020.

5.   Specifikke bemærkninger

| 5.1 | EØSU anerkender Kommissionens bestræbelser på at indføre en ny forvaltningsform til gennemførelse af innovationsprocesserne, men ønsker en afklaring af, hvilke kriterier der vil blive anvendt til at fastlægge sammensætningen i den direktion, som skal koordinere udarbejdelsen af den flerårige strategiske arbejdsplan for det europæiske innovationspartnerskab. |
| --- | --- |

5.1

EØSU anerkender Kommissionens bestræbelser på at indføre en ny forvaltningsform til gennemførelse af innovationsprocesserne, men ønsker en afklaring af, hvilke kriterier der vil blive anvendt til at fastlægge sammensætningen i den direktion, som skal koordinere udarbejdelsen af den flerårige strategiske arbejdsplan for det europæiske innovationspartnerskab.

| 5.2 | Udvalget mener, at det er vigtigt at sikre maksimal synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og Kommissionens andre tiltag til fremme af sektorspecifik innovation (Landbrugsforskningskomitéen, ERA-nettene og de europæiske teknologiplatforme). EØSU (10) har allerede påpeget, at en fælles programmering for landbrugsforskningen giver merværdi og er til fordel for EU's konkurrenceevne. Udvalget ønsker desuden en afklaring vedrørende de foranstaltninger, der skal træffes for at sikre koordinering og synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og innovationspartnerskaberne om råstoffer og vand. |
| --- | --- |

5.2

Udvalget mener, at det er vigtigt at sikre maksimal synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og Kommissionens andre tiltag til fremme af sektorspecifik innovation (Landbrugsforskningskomitéen, ERA-nettene og de europæiske teknologiplatforme). EØSU (10) har allerede påpeget, at en fælles programmering for landbrugsforskningen giver merværdi og er til fordel for EU's konkurrenceevne. Udvalget ønsker desuden en afklaring vedrørende de foranstaltninger, der skal træffes for at sikre koordinering og synergi mellem det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed og innovationspartnerskaberne om råstoffer og vand.

| 5.3 | De af Kommissionen opstillede rammer for det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed er efter EØSU's opfattelse meget ambitiøse. EØSU ser forslaget om at anvende en bottom-up-tilgang på driften af de operative grupper som en positiv innovation og foreslår samtidig, at man gør sig nogle overvejelser om de potentielle forvaltningsmæssige problemer og vanskeligheder, der kan opstå i forbindelse med gennemførelsen af det nye europæiske innovationspartnerskab. EØSU mener, at det europæiske innovationspartnerskab kun kan skabe positive resultater, hvis de operative grupper gennemgår en effektiv omstillingsproces og reelt bliver i stand til at lancere udviklingsprocesser med konkrete mål frem for nye partnerskaber, der blot skal tiltrække offentlige midler. |
| --- | --- |

5.3

De af Kommissionen opstillede rammer for det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed er efter EØSU's opfattelse meget ambitiøse. EØSU ser forslaget om at anvende en bottom-up-tilgang på driften af de operative grupper som en positiv innovation og foreslår samtidig, at man gør sig nogle overvejelser om de potentielle forvaltningsmæssige problemer og vanskeligheder, der kan opstå i forbindelse med gennemførelsen af det nye europæiske innovationspartnerskab. EØSU mener, at det europæiske innovationspartnerskab kun kan skabe positive resultater, hvis de operative grupper gennemgår en effektiv omstillingsproces og reelt bliver i stand til at lancere udviklingsprocesser med konkrete mål frem for nye partnerskaber, der blot skal tiltrække offentlige midler.

| 5.4 | EØSU mener, at det er nødvendigt at sikre, at gennemførelsen af innovationspartnerskabet kan realiseres uden at skabe yderligere vanskeligheder og komplikationer for de operative gruppers potentielle aktører. Udvalget fremhæver især, at realiseringen af det europæiske innovationspartnerskab kan skabe administrative omkostninger for de forvaltningsmyndigheder og betalingsorganer, der deltager i udvælgelse, betaling, overvågning og kontrol i forbindelse med gennemførelsen af innovationspartnerskabet. Denne eventualitet giver risiko for, at innovationspartnerskabsinitiativets merværdi falder, også i relation til cost-benefit-forholdet. |
| --- | --- |

5.4

EØSU mener, at det er nødvendigt at sikre, at gennemførelsen af innovationspartnerskabet kan realiseres uden at skabe yderligere vanskeligheder og komplikationer for de operative gruppers potentielle aktører. Udvalget fremhæver især, at realiseringen af det europæiske innovationspartnerskab kan skabe administrative omkostninger for de forvaltningsmyndigheder og betalingsorganer, der deltager i udvælgelse, betaling, overvågning og kontrol i forbindelse med gennemførelsen af innovationspartnerskabet. Denne eventualitet giver risiko for, at innovationspartnerskabsinitiativets merværdi falder, også i relation til cost-benefit-forholdet.

| 5.5 | EØSU bifalder, at Kommissionen vil anvende Verdensbankens system Agricultural Innovation System – AIS til gennemførelsen af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed. AIS sigter mod at etablere et netværk for organisationer, virksomheder og enkeltpersoner med det formål at sikre markedet nye produkter, nye processer og nye organisationsformer i samarbejde med de institutioner og i overensstemmelse med politikker, der afgør, hvorledes forskellige aktører interagerer, deler, tilegner, udveksler og nyttiggør viden. Tilgangen understreger vigtigheden af bindeled, som samler de forskellige aktører inden for innovation. EØSU mener således, resultaterne af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed vil afhænge af, at man aktivt inddrager innovationsformidlere, der kan opbygge og konsolidere innovationssamarbejdet mellem de mange forskellige aktører. |
| --- | --- |

5.5

EØSU bifalder, at Kommissionen vil anvende Verdensbankens system Agricultural Innovation System – AIS til gennemførelsen af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed. AIS sigter mod at etablere et netværk for organisationer, virksomheder og enkeltpersoner med det formål at sikre markedet nye produkter, nye processer og nye organisationsformer i samarbejde med de institutioner og i overensstemmelse med politikker, der afgør, hvorledes forskellige aktører interagerer, deler, tilegner, udveksler og nyttiggør viden. Tilgangen understreger vigtigheden af bindeled, som samler de forskellige aktører inden for innovation. EØSU mener således, resultaterne af det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed vil afhænge af, at man aktivt inddrager innovationsformidlere, der kan opbygge og konsolidere innovationssamarbejdet mellem de mange forskellige aktører.

| 5.6 | EØSU tilslutter sig Kommissionen forslag om at sikre en passende koordinering af de forskellige operative grupper under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ved hjælp af et netværk for innovationspartnerskaber inden for rammerne af det europæiske net for landdistrikter. Udvalget ønsker i den sammenhæng en større afklaring af, hvilke operative forholdsregler Kommissionen har tænkt sig at tage for at ruste det europæiske netværk for landdistrikter til denne nye opgave, herunder især uddannelsestiltag rettet mod at give personale passende færdigheder og kompetencer. |
| --- | --- |

5.6

EØSU tilslutter sig Kommissionen forslag om at sikre en passende koordinering af de forskellige operative grupper under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed ved hjælp af et netværk for innovationspartnerskaber inden for rammerne af det europæiske net for landdistrikter. Udvalget ønsker i den sammenhæng en større afklaring af, hvilke operative forholdsregler Kommissionen har tænkt sig at tage for at ruste det europæiske netværk for landdistrikter til denne nye opgave, herunder især uddannelsestiltag rettet mod at give personale passende færdigheder og kompetencer.

| 5.7 | De nye globale udfordringer (liberalisering af markederne, befolkningstilvækst og naturressourceknaphed) giver større fokus på innovation i landbruget. De foreliggende data viser, at det er problematisk, at innovationen udvikler sig langsommere end ventet, og at de klassiske former for innovation, bl.a. inden for mekanisering og plantesorter, har større udbredelse end innovation vedrørende nye markeder, direkte forarbejdning, nye dyrkningsmetoder og certificeringer. Det europæiske innovationspartnerskab yder et vigtigt bidrag til innovation i landbruget ved at etablere netværk for aktører og forbinde områder, der skaber innovation, med områder, der gennemfører den. |
| --- | --- |

5.7

De nye globale udfordringer (liberalisering af markederne, befolkningstilvækst og naturressourceknaphed) giver større fokus på innovation i landbruget. De foreliggende data viser, at det er problematisk, at innovationen udvikler sig langsommere end ventet, og at de klassiske former for innovation, bl.a. inden for mekanisering og plantesorter, har større udbredelse end innovation vedrørende nye markeder, direkte forarbejdning, nye dyrkningsmetoder og certificeringer. Det europæiske innovationspartnerskab yder et vigtigt bidrag til innovation i landbruget ved at etablere netværk for aktører og forbinde områder, der skaber innovation, med områder, der gennemfører den.

| 5.8 | EØSU minder om, at virksomhedslederens eller dennes families personlige træk, virksomhedens strukturelle særtræk, markedsbetingelser og den generelle kontekst (kulturel og institutionel), som virksomheden drives i, også har betydning for, hvor modtageligt landbruget er over for innovation. I den sammenhæng mener udvalget, at det er afgørende at integrere initiativer fra innovationspartnerskabernes operative grupper med tiltag inden for demografisk fornyelse, teknisk bistand, uddannelse (især til unge landmænd), støtte til strukturelle investeringer, markedsføring og udnyttelse af landbrugsproduktioner, oprettelse af nye afsætningsmuligheder (f.eks. korte forsyningskæder) og indkomstspredning for virksomheder ved at give prioriteret adgang til de tilgængelige ressourcer i udviklingsprogrammerne for landdistrikter. |
| --- | --- |

5.8

EØSU minder om, at virksomhedslederens eller dennes families personlige træk, virksomhedens strukturelle særtræk, markedsbetingelser og den generelle kontekst (kulturel og institutionel), som virksomheden drives i, også har betydning for, hvor modtageligt landbruget er over for innovation. I den sammenhæng mener udvalget, at det er afgørende at integrere initiativer fra innovationspartnerskabernes operative grupper med tiltag inden for demografisk fornyelse, teknisk bistand, uddannelse (især til unge landmænd), støtte til strukturelle investeringer, markedsføring og udnyttelse af landbrugsproduktioner, oprettelse af nye afsætningsmuligheder (f.eks. korte forsyningskæder) og indkomstspredning for virksomheder ved at give prioriteret adgang til de tilgængelige ressourcer i udviklingsprogrammerne for landdistrikter.

| 5.9 | EØSU minder om, at der inden for rammerne af programmeringsperioden for udvikling af landdistrikterne 2007-2013 er indført en ny foranstaltning til fremme af initiativer til »samarbejde om udvikling af nye produkter, processer og teknologier i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren« (11). Udvalget mener, at det er hensigtsmæssigt at sikre koordinering og synergi mellem tiltagene i det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets effektivitet og bæredygtighed og de frem til nu trufne foranstaltninger til udvikling af landdistrikter. Med henblik herpå bør man benytte konklusionerne fra midtvejsevalueringerne af de regionale udviklingsprogrammer til at analyse de kritikpunkter og styrker, der har vist sig i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og tage hensyn til dem i den praktiske udformning af tiltagene under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets effektivitet og bæredygtighed. |
| --- | --- |

5.9

EØSU minder om, at der inden for rammerne af programmeringsperioden for udvikling af landdistrikterne 2007-2013 er indført en ny foranstaltning til fremme af initiativer til »samarbejde om udvikling af nye produkter, processer og teknologier i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren« (11). Udvalget mener, at det er hensigtsmæssigt at sikre koordinering og synergi mellem tiltagene i det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets effektivitet og bæredygtighed og de frem til nu trufne foranstaltninger til udvikling af landdistrikter. Med henblik herpå bør man benytte konklusionerne fra midtvejsevalueringerne af de regionale udviklingsprogrammer til at analyse de kritikpunkter og styrker, der har vist sig i gennemførelsen af samarbejdsprojekter og tage hensyn til dem i den praktiske udformning af tiltagene under det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets effektivitet og bæredygtighed.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2010) 546 final – Europa 2020-flagskibsinitiativ – Innovation i EU.

1

Europa 2020-flagskibsinitiativ

Innovation i EU

(2)  COM(2012) 83 final – Opfølgning af den strategiske gennemførelsesplan, som det europæiske innovationspartnerskab inden for aktiv og sund aldring har udarbejdet.

2

Opfølgning af den strategiske gennemførelsesplan, som det europæiske innovationspartnerskab inden for aktiv og sund aldring har udarbejdet

(3)  COM(2012) 82 final – Adgang til råstoffer af hensyn til Europas velfærd i fremtiden: forslag til et europæisk innovationspartnerskab om råstoffer.

3

Adgang til råstoffer af hensyn til Europas velfærd i fremtiden: forslag til et europæisk innovationspartnerskab om råstoffer

(4)  COM(2012) 79 final – Det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed.

4

Det europæiske innovationspartnerskab om landbrugets produktivitet og bæredygtighed

(5)  COM(2012) 216 final – Det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand.

5

Det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand

(6)  EØSU's udtalelse om Innovation i EU (EUT C 132 af 3.5.2011, s. 39, punkt 3.5).

6

Innovation i EU

(7)  EØSU's udtalelse om Innovation i EU (EUT C 132 af 3.5.2011, s. 39, punkt 4.4).

7

Innovation i EU

(8)  EØSU's udtalelse Fremtiden for unge landmænd i Europa (EUT C 376 af 22.12.2011, s. 19-24, punkt 3.5) og EØSU's udtalelse om Kvinders rolle i landbruget og landdistrikterne (EUT C 299 af 4.10.2012, s. 29-33).

8

Fremtiden for unge landmænd i Europa

Kvinders rolle i landbruget og landdistrikterne

(9)  EØSU's udtalelse om Reform af den fælles landbrugspolitik i 2013 (EUT C 354 af 28.12.2010, s. 35-42), EØSU's udtalelse om Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020 (EUT C 191 af 29.6.2012, s. 116-129) og EØSU's udtalelse om Den fælles landbrugspolitiks fremtid (EUT C 132 af 3.5.2011, s. 63-70).

9

Reform af den fælles landbrugspolitik i 2013

Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020

Den fælles landbrugspolitiks fremtid

(10)  EØSU's udtalelse om Landbrugsforskning (EUT C 128 af 18.5.2010, s. 107, punkt 1.3).

10

Landbrugsforskning

(11)  Artikel 29 i forordning (EF) nr. 1698/2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL).

11

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/125 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/125

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande

COM(2012) 498 final

2013/C 44/22

Ordfører uden studiegruppe: Brendan BURNS

Rådet besluttede den 1. oktober 2012 under henvisning til artikel 43, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande«

COM(2012) 498 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 22. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 131 stemmer for, 1 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusion

| 1.1 | EØSU udtrykker tilfredshed med dette forslag. Der udestår dog nogle få, men ikke desto mindre vigtige ankepunkter. Den umiddelbare prioritering er en snarlig vedtagelse af den nye forordning. |
| --- | --- |

1.1

EØSU udtrykker tilfredshed med dette forslag. Der udestår dog nogle få, men ikke desto mindre vigtige ankepunkter. Den umiddelbare prioritering er en snarlig vedtagelse af den nye forordning.

2.   Indledning

| 2.1 | Revisionen af den langsigtede plan for torsk (1) er af afgørende betydning ikke kun for de pågældende bestandes velfærd, men også fordi den er kilde til kontrol med fiskeriindsatsen (havdage) for en række flåders vedkommende. Planen omfatter årlige automatiske reduktioner under visse biologiske forhold i både fiskeriindsatsen og den samlede tilladte fangstmængde (TAC). Disse reduktioner forekommer uanset om bestanden er forbedret eller ej og træder i kraft, hvis forbedringen ikke er i nøje overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i planen. Reduktionen i fiskeriindsatsen har været særdeles kraftig. Det kan som eksempel nævnes, at de mulige havdage for den skotske hvidfiskflådes vedkommende i 2014 forventes at være faldet til 50 % af niveauet for 2011. Mens reduktionen i fiskeriindsatsen tager sigte på en tilsvarende reduktion i torskedødeligheden, betyder halveringen af opholdet på havet en halvering af al fiskeriaktivitet. |
| --- | --- |

2.1

Revisionen af den langsigtede plan for torsk (1) er af afgørende betydning ikke kun for de pågældende bestandes velfærd, men også fordi den er kilde til kontrol med fiskeriindsatsen (havdage) for en række flåders vedkommende. Planen omfatter årlige automatiske reduktioner under visse biologiske forhold i både fiskeriindsatsen og den samlede tilladte fangstmængde (TAC). Disse reduktioner forekommer uanset om bestanden er forbedret eller ej og træder i kraft, hvis forbedringen ikke er i nøje overensstemmelse med de betingelser, der er fastlagt i planen. Reduktionen i fiskeriindsatsen har været særdeles kraftig. Det kan som eksempel nævnes, at de mulige havdage for den skotske hvidfiskflådes vedkommende i 2014 forventes at være faldet til 50 % af niveauet for 2011. Mens reduktionen i fiskeriindsatsen tager sigte på en tilsvarende reduktion i torskedødeligheden, betyder halveringen af opholdet på havet en halvering af al fiskeriaktivitet.

3.   Baggrunden for forslaget

| 3.1 | En første genopretningsplan for torsk trådte i kraft i begyndelsen af 2004 (2) og blev i starten af 2009 efterfulgt af den nugældende langsigtede plan for torsk. Forvaltningsinstrumenterne i planerne, der har til formål at reducere fiskeridødeligheden, har været reduktioner i TAC (målt som landinger), og som det vigtigste i den nugældende plan, automatiske årlige reduktioner i fiskeriindsatsen. Som eksemplet ovenfor viser, har virkningerne af foranstaltningerne til genopretning af torskebestanden været omfattende for hele den skotske flåde. Navnlig den automatiske reduktion af fiskeriindsatsen i henhold til planen har økonomisk set voldt stor skade uden samtidig at skabe de bebudede gunstige virkninger for bestanden. |
| --- | --- |

3.1

En første genopretningsplan for torsk trådte i kraft i begyndelsen af 2004 (2) og blev i starten af 2009 efterfulgt af den nugældende langsigtede plan for torsk. Forvaltningsinstrumenterne i planerne, der har til formål at reducere fiskeridødeligheden, har været reduktioner i TAC (målt som landinger), og som det vigtigste i den nugældende plan, automatiske årlige reduktioner i fiskeriindsatsen. Som eksemplet ovenfor viser, har virkningerne af foranstaltningerne til genopretning af torskebestanden været omfattende for hele den skotske flåde. Navnlig den automatiske reduktion af fiskeriindsatsen i henhold til planen har økonomisk set voldt stor skade uden samtidig at skabe de bebudede gunstige virkninger for bestanden.

| 3.2 | I henhold til den nugældende forordnings artikel 34 skulle planen have været taget op til revision »senest det tredje år, forordningen anvendes«. Den iværksatte revision er derfor sent undervejs. Efter en række forvirrende budskaber fra kommissæren i slutningen af 2012 er det nu Kommissionens erklærede hensigt at fremsætte forslag til en flerårig plan for flere arter som erstatning for torskeplanen. Dette vil helt klart tage sin tid, navnlig fordi den videnskabelige baggrundsdokumentation endnu ikke foreligger. Der er imidlertid nu i fiskerimedlemsstaterne grundlæggende enighed om, at yderligere automatiske reduktioner i fiskeriindsatsen ikke er acceptable. |
| --- | --- |

3.2

I henhold til den nugældende forordnings artikel 34 skulle planen have været taget op til revision »senest det tredje år, forordningen anvendes«. Den iværksatte revision er derfor sent undervejs. Efter en række forvirrende budskaber fra kommissæren i slutningen af 2012 er det nu Kommissionens erklærede hensigt at fremsætte forslag til en flerårig plan for flere arter som erstatning for torskeplanen. Dette vil helt klart tage sin tid, navnlig fordi den videnskabelige baggrundsdokumentation endnu ikke foreligger. Der er imidlertid nu i fiskerimedlemsstaterne grundlæggende enighed om, at yderligere automatiske reduktioner i fiskeriindsatsen ikke er acceptable.

| 3.3 | Eftersom der ikke i en nær fremtid vil blive gennemført en revision af planen i sin helhed, har Kommissionen fremsat nærværende forslag om ændringer på kort sigt. En komplikation i denne proces består i nødvendigheden af hurtigst muligt at tilpasse den nugældende plan til EUF-traktaten, fordi Rådet ikke længere har juridiske beføjelser til alene at iværksætte processer under planen. Dette vil skabe juridiske problemer, såfremt Ministerrådet inden udgangen af 2012 tager umiddelbare skridt til at afbøde virkningerne af en alt for stor reduktion i fiskeriindsatsen. |
| --- | --- |

3.3

Eftersom der ikke i en nær fremtid vil blive gennemført en revision af planen i sin helhed, har Kommissionen fremsat nærværende forslag om ændringer på kort sigt. En komplikation i denne proces består i nødvendigheden af hurtigst muligt at tilpasse den nugældende plan til EUF-traktaten, fordi Rådet ikke længere har juridiske beføjelser til alene at iværksætte processer under planen. Dette vil skabe juridiske problemer, såfremt Ministerrådet inden udgangen af 2012 tager umiddelbare skridt til at afbøde virkningerne af en alt for stor reduktion i fiskeriindsatsen.

4.   Videnskabelige faktorer

| 4.1 | Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) gennemgik formelt torskeplanen i 2011. Både det regionale rådgivende råd for Nordsøen og det regionale rådgivende råd for de nordvestlige farvande bidrog til denne proces, og de videnskabelige organer og de regionale rådgivende råd enedes om følgende hovedpunkter:






  — | Torskeplanen opfylder ikke sit primære mål om at nedbringe fiskeridødeligheden (F) for torsk. |
| --- | --- | --- |

4.1

Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) gennemgik formelt torskeplanen i 2011. Både det regionale rådgivende råd for Nordsøen og det regionale rådgivende råd for de nordvestlige farvande bidrog til denne proces, og de videnskabelige organer og de regionale rådgivende råd enedes om følgende hovedpunkter:

—

Torskeplanen opfylder ikke sit primære mål om at nedbringe fiskeridødeligheden (F) for torsk.

| — | STECF delte sektorens synspunkt om, at F ikke bør forventes at følge udviklingen i fiskeriindsatsen lineært. |
| --- | --- |

—

STECF delte sektorens synspunkt om, at F ikke bør forventes at følge udviklingen i fiskeriindsatsen lineært.

| — | Der foreligger kun en fuld analytisk vurdering for Nordsøen. For farvandet vest for Skotland foreligger der en vurdering, som dog kun viser udviklingstendenser. I Nordsøen er F godt nok faldet og gydebiomassen (B) øget, men ikke i det omfang, der kræves i planen (det skal bemærkes, at der i genopretningsplanen for torsk fra 2004 er udstukket et mål for F, som nu er ved at blive opfyldt, og at der forventedes en genopretningsperiode på 10 år). |
| --- | --- |

—

Der foreligger kun en fuld analytisk vurdering for Nordsøen. For farvandet vest for Skotland foreligger der en vurdering, som dog kun viser udviklingstendenser. I Nordsøen er F godt nok faldet og gydebiomassen (B) øget, men ikke i det omfang, der kræves i planen (det skal bemærkes, at der i genopretningsplanen for torsk fra 2004 er udstukket et mål for F, som nu er ved at blive opfyldt, og at der forventedes en genopretningsperiode på 10 år).

| — | For farvandet vest for Skotland er den samlede F fortsat høj trods en meget betydelig reduktion i fiskeriindsatsen. Konklusionen er den, at andre faktorer spiller ind, herunder en undervurdering af prædationen. |
| --- | --- |

—

For farvandet vest for Skotland er den samlede F fortsat høj trods en meget betydelig reduktion i fiskeriindsatsen. Konklusionen er den, at andre faktorer spiller ind, herunder en undervurdering af prædationen.

| — | I betragtning af at enhver formel vurdering af bestanden er behæftet med en forsinkelse i kraft af sin egen proces, og at de involverede fiskeres skøn generelt afgives, umiddelbart inden resultatet foreligger, vurderes genopretningen af torskebestanden i realiteten til at befinde sig på et langt mere fremskredent stadium, end det fremgår af rådgivningen. |
| --- | --- |

—

I betragtning af at enhver formel vurdering af bestanden er behæftet med en forsinkelse i kraft af sin egen proces, og at de involverede fiskeres skøn generelt afgives, umiddelbart inden resultatet foreligger, vurderes genopretningen af torskebestanden i realiteten til at befinde sig på et langt mere fremskredent stadium, end det fremgår af rådgivningen.

5.   Generelle bemærkninger

| 5.1 | EØSU er stort set tilfreds med forslaget. Ændringerne af den nugældende plan bør – hvis de gennemføres korrekt – gøre det muligt at opfylde målene og undgå yderligere økonomisk skade, uden at der er skabt nogen biologisk fordel. |
| --- | --- |

5.1

EØSU er stort set tilfreds med forslaget. Ændringerne af den nugældende plan bør – hvis de gennemføres korrekt – gøre det muligt at opfylde målene og undgå yderligere økonomisk skade, uden at der er skabt nogen biologisk fordel.

6.   Særlige bemærkninger

6.1   Referenceværdier og udnyttelse

| 6.1.1 | Ændringerne i artikel 4 skal lukke det utilsigtede hul, der har givet medlemsstaterne mulighed for at udnytte en større fiskeriindsats, end det var hensigten, ved at anvende en anden metode til beregning af fiskeriindsatsen, når de fastsætter referenceværdier, end når de beregner udnyttelsen af denne indsats. |
| --- | --- |

6.1.1

Ændringerne i artikel 4 skal lukke det utilsigtede hul, der har givet medlemsstaterne mulighed for at udnytte en større fiskeriindsats, end det var hensigten, ved at anvende en anden metode til beregning af fiskeriindsatsen, når de fastsætter referenceværdier, end når de beregner udnyttelsen af denne indsats.

| 6.1.2 | Uden at opgive det synspunkt, at kontrollen med fiskeriindsatsen har været et usmidigt og stort set ineffektivt instrument, finder EØSU det rimeligt og logisk at kræve, at medlemsstaterne beregner udnyttelsen af fiskeriindsatsen på et konsekvent grundlag i lighed med det, der benyttes til fastsættelse af referenceværdier for fiskeriindsatsen. |
| --- | --- |

6.1.2

Uden at opgive det synspunkt, at kontrollen med fiskeriindsatsen har været et usmidigt og stort set ineffektivt instrument, finder EØSU det rimeligt og logisk at kræve, at medlemsstaterne beregner udnyttelsen af fiskeriindsatsen på et konsekvent grundlag i lighed med det, der benyttes til fastsættelse af referenceværdier for fiskeriindsatsen.

6.2   Bestande, for hvilke der foreligger utilstrækkelige data

| 6.2.1 | I artikel 9 (en procedure for, hvordan TAC'en fastsættes, når der ikke foreligger de oplysninger, der er nødvendige for, at artikel 7 eller 8 kan anvendes) foreslås en (mere fleksibel) metode, hvor man træffer beslutning sag for sag, idet beslutningen dog fortsat baseres på tilgængelig videnskabelig rådgivning, i stedet for en automatisk reduktion på 25 %. |
| --- | --- |

6.2.1

I artikel 9 (en procedure for, hvordan TAC'en fastsættes, når der ikke foreligger de oplysninger, der er nødvendige for, at artikel 7 eller 8 kan anvendes) foreslås en (mere fleksibel) metode, hvor man træffer beslutning sag for sag, idet beslutningen dog fortsat baseres på tilgængelig videnskabelig rådgivning, i stedet for en automatisk reduktion på 25 %.

| 6.2.2 | At give Rådet mulighed for at operere med reduktioner i fiskeriindsatsen og TAC'er, som er mindre end de automatiske 25 % for bestande, der er påkrævet i henhold til den nugældende plan, i de tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen analytisk vurdering, er et klogt og forholdsmæssigt forslag, der vil tillade Rådet at tilpasse fremgangsmåden til hver enkelt sag på basis af den mest udtømmende tilgængelige videnskabelige rådgivning. |
| --- | --- |

6.2.2

At give Rådet mulighed for at operere med reduktioner i fiskeriindsatsen og TAC'er, som er mindre end de automatiske 25 % for bestande, der er påkrævet i henhold til den nugældende plan, i de tilfælde, hvor der ikke foreligger nogen analytisk vurdering, er et klogt og forholdsmæssigt forslag, der vil tillade Rådet at tilpasse fremgangsmåden til hver enkelt sag på basis af den mest udtømmende tilgængelige videnskabelige rådgivning.

6.3   Undtagelser for fartøjer, der kun fanger ubetydelige mængder af torsk

| 6.3.1 | Den tidligere artikel 11 deles op i artikel 11, artikel 11a og artikel 11b. I stedet for at undtage grupper af fartøjer, som specificeres af hver enkelt medlemsstat, baseres undtagelser nu på kriterier, som gælder generelt for alle fartøjer, der opfylder dem, uanset hvilken medlemsstat de tilhører. Med de ændrede bestemmelser undgås det også, at Rådet hele tiden skal tilpasse referenceværdien. |
| --- | --- |

6.3.1

Den tidligere artikel 11 deles op i artikel 11, artikel 11a og artikel 11b. I stedet for at undtage grupper af fartøjer, som specificeres af hver enkelt medlemsstat, baseres undtagelser nu på kriterier, som gælder generelt for alle fartøjer, der opfylder dem, uanset hvilken medlemsstat de tilhører. Med de ændrede bestemmelser undgås det også, at Rådet hele tiden skal tilpasse referenceværdien.

| 6.3.2 | De administrative forhindringer, som skulle overvindes for at opnå undtagelser for fartøjer, der kun fanger ubetydelige mængder af torsk, har været uforholdsmæssigt store og har undergravet hensigten med denne bestemmelse. EØSU bifalder derfor forenklingen af ordningerne for bevilling af undtagelser. |
| --- | --- |

6.3.2

De administrative forhindringer, som skulle overvindes for at opnå undtagelser for fartøjer, der kun fanger ubetydelige mængder af torsk, har været uforholdsmæssigt store og har undergravet hensigten med denne bestemmelse. EØSU bifalder derfor forenklingen af ordningerne for bevilling af undtagelser.

| 6.3.3 | Der er behov for en vis præcisering af, hvordan de nye undtagelser vil fungere i relation til et potentielt overlap mellem fiskeredskabernes selektivitet, den geografiske fordeling af fangsterne og dybden. F.eks. fanger visse fiskeredskaber, som anvendes i områder med høj torsketæthed, meget små mængder af torsk. På samme måde kan det forekomme, at visse fiskeredskaber, der benyttes i områder med forholdsvis lav torsketæthed, fanger store mængder af torsk. |
| --- | --- |

6.3.3

Der er behov for en vis præcisering af, hvordan de nye undtagelser vil fungere i relation til et potentielt overlap mellem fiskeredskabernes selektivitet, den geografiske fordeling af fangsterne og dybden. F.eks. fanger visse fiskeredskaber, som anvendes i områder med høj torsketæthed, meget små mængder af torsk. På samme måde kan det forekomme, at visse fiskeredskaber, der benyttes i områder med forholdsvis lav torsketæthed, fanger store mængder af torsk.

| 6.3.4 | De regionale rådgivende råd bør inddrages i fastlæggelsen af de kriterier, som benyttes til at fastsætte, hvilke områder der har en høj torsketæthed, og hvordan den nye tilgang skal anvendes i praksis. |
| --- | --- |

6.3.4

De regionale rådgivende råd bør inddrages i fastlæggelsen af de kriterier, som benyttes til at fastsætte, hvilke områder der har en høj torsketæthed, og hvordan den nye tilgang skal anvendes i praksis.

| 6.3.5 | Overgangsforanstaltninger sikrer, at fartøjsgrupper, der allerede er undtaget, vil blive underlagt de kriterier, der var gældende, da undtagelsen blev indrømmet. |
| --- | --- |

6.3.5

Overgangsforanstaltninger sikrer, at fartøjsgrupper, der allerede er undtaget, vil blive underlagt de kriterier, der var gældende, da undtagelsen blev indrømmet.

| 6.3.6 | Det vil være fornuftigt at fastholde kontinuiteten i de tilfælde, hvor fartøjsgrupper allerede har opfyldt de nugældende undtagelseskriterier. |
| --- | --- |

6.3.6

Det vil være fornuftigt at fastholde kontinuiteten i de tilfælde, hvor fartøjsgrupper allerede har opfyldt de nugældende undtagelseskriterier.

6.4   Fuldt dokumenteret fiskeri – undtagelse fra fiskeriindsatsordningen

| 6.4.1 | Der indsættes en ny artikel 11c. Fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, hvor al fangst fratrækkes kvoten, undtages fra fiskeriindsatsordningen. |
| --- | --- |

6.4.1

Der indsættes en ny artikel 11c. Fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, hvor al fangst fratrækkes kvoten, undtages fra fiskeriindsatsordningen.

| 6.4.2 | Undtagelsen fra fiskeriindsatsordningen for de fartøjer, der kan fremlægge fuldt dokumenterede fangstdata, er helt logisk, da disse fartøjers bidrag til torskedødeligheden er fuldt registreret og inden for de tilladte kvoter. Der er derfor intet, der begrunder, at de fortsat er underlagt ordningen. EØSU står imidlertid uforstående over for forbuddet mod overførsler af kvoter til og fra fartøjer. Det vigtigste punkt er, at det kan påvises, at der er sket en væsentlig reduktion i udsmid i Nordsøen siden indførelsen af afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri. EØSU er af den opfattelse, at denne dårligt gennemtænkte foranstaltning i værste fald vil forhindre fartøjer i at deltage i afprøvninger vedrørende fangstkvoter og derfor vil virke direkte mod hensigten. EØSU mener, at der er behov for flere oplysninger fra medlemsstaterne og yderligere drøftelser for at afklare holdningen, men forvaltning af kvoter er generelt et område, der henhører under medlemsstaternes kompetence og fortsat bør gøre det. |
| --- | --- |

6.4.2

Undtagelsen fra fiskeriindsatsordningen for de fartøjer, der kan fremlægge fuldt dokumenterede fangstdata, er helt logisk, da disse fartøjers bidrag til torskedødeligheden er fuldt registreret og inden for de tilladte kvoter. Der er derfor intet, der begrunder, at de fortsat er underlagt ordningen. EØSU står imidlertid uforstående over for forbuddet mod overførsler af kvoter til og fra fartøjer. Det vigtigste punkt er, at det kan påvises, at der er sket en væsentlig reduktion i udsmid i Nordsøen siden indførelsen af afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri. EØSU er af den opfattelse, at denne dårligt gennemtænkte foranstaltning i værste fald vil forhindre fartøjer i at deltage i afprøvninger vedrørende fangstkvoter og derfor vil virke direkte mod hensigten. EØSU mener, at der er behov for flere oplysninger fra medlemsstaterne og yderligere drøftelser for at afklare holdningen, men forvaltning af kvoter er generelt et område, der henhører under medlemsstaternes kompetence og fortsat bør gøre det.

6.5   Fleksibilitet i fastlæggelsen af TAC'er og fiskeriindsats

| 6.5.1 | Artikel 12, stk. 4, ændres af samme grund som artikel 9. |
| --- | --- |

6.5.1

Artikel 12, stk. 4, ændres af samme grund som artikel 9.

| 6.5.2 | Der indføjes et nyt stykke 6 i artikel 12. Dette stykke giver Rådet mulighed for at beslutte, at fiskeriindsatsen ikke skal reduceres yderligere, når loftet over fiskeriindsatsen er blevet sænket fire år i træk. |
| --- | --- |

6.5.2

Der indføjes et nyt stykke 6 i artikel 12. Dette stykke giver Rådet mulighed for at beslutte, at fiskeriindsatsen ikke skal reduceres yderligere, når loftet over fiskeriindsatsen er blevet sænket fire år i træk.

| 6.5.3 | Rådets mulighed for at fastfryse reduktioner i fiskeriindsatsen, som er påkrævet i henhold til planen, er afgørende, hvis man skal undgå alvorlige og uoprettelige socioøkonomiske skader for fiskerivirksomheder og fiskersamfund. Medlemsstaterne og de regionale rådgivende råd samt STECF har gjort opmærksom på, at denne tilgang er usmidig og uforholdsmæssig, og at den ofte har virket mod hensigten. Den mest iøjnefaldende følge af denne nye fleksibilitet vil være en forventet reduktion i udsmid. |
| --- | --- |

6.5.3

Rådets mulighed for at fastfryse reduktioner i fiskeriindsatsen, som er påkrævet i henhold til planen, er afgørende, hvis man skal undgå alvorlige og uoprettelige socioøkonomiske skader for fiskerivirksomheder og fiskersamfund. Medlemsstaterne og de regionale rådgivende råd samt STECF har gjort opmærksom på, at denne tilgang er usmidig og uforholdsmæssig, og at den ofte har virket mod hensigten. Den mest iøjnefaldende følge af denne nye fleksibilitet vil være en forventet reduktion i udsmid.

6.6   Fangstsammensætning og forvaltningsperiode

| 6.6.1 | Artikel 13 omformuleres for at rette op på forskelle i fortolkningen mellem forskellige sprogversioner. Det præciseres nu, at den betingelse, at torskefangsten udgør mindre end 5 % af den samlede fangst, gælder for fangstens sammensætning i hele forvaltningsperioden, ikke for den enkelte fangstrejse. |
| --- | --- |

6.6.1

Artikel 13 omformuleres for at rette op på forskelle i fortolkningen mellem forskellige sprogversioner. Det præciseres nu, at den betingelse, at torskefangsten udgør mindre end 5 % af den samlede fangst, gælder for fangstens sammensætning i hele forvaltningsperioden, ikke for den enkelte fangstrejse.

| 6.6.2 | På baggrund af den igangværende reform af den fælles fiskeripolitik og en eventuel forpligtelse til at lande alle fangster, hilses de foreslåede ændringer, som vil medføre en reduktion i udsmid af kønsmodne torsk, velkommen. Fleksibiliteten mht. at opfylde fangstsammensætningskravet på 5 % i hele forvaltningsperioden burde bidrage i den henseende. |
| --- | --- |

6.6.2

På baggrund af den igangværende reform af den fælles fiskeripolitik og en eventuel forpligtelse til at lande alle fangster, hilses de foreslåede ændringer, som vil medføre en reduktion i udsmid af kønsmodne torsk, velkommen. Fleksibiliteten mht. at opfylde fangstsammensætningskravet på 5 % i hele forvaltningsperioden burde bidrage i den henseende.

6.7   Begrænsning af omfanget af udsmid

| 6.7.1 | I artikel 14 skærpes kravet over for medlemsstaterne om at løse problemet med udsmid, da dette ikke er sket under de nugældende regler, og graden af kontrol og overvågning fastsættes nærmere på grundlag af risikobaseret forvaltning. |
| --- | --- |

6.7.1

I artikel 14 skærpes kravet over for medlemsstaterne om at løse problemet med udsmid, da dette ikke er sket under de nugældende regler, og graden af kontrol og overvågning fastsættes nærmere på grundlag af risikobaseret forvaltning.

| 6.7.2 | EØSU er fast overbevist om, at fremtiden for genopbygningen af torskebestandene ligger i, at fiskerfartøjerne anvender forskellige metoder til undgåelse af fangst af torsk, og i, at økonomiske incitamenter i sektoren tilpasses de forvaltningsmæssige mål. Initiativer til undgåelse af fangst af torsk overlapper i vid udstrækning med en reduktion i udsmid. I forbindelse med ubalancen mellem TAC'er for nordsøtorsk og den faktiske høje bestandstæthed på fiskebankerne har undgåelse af fangst af torsk gennem realtidslukninger, fangstkvoter, selektive fiskeredskaber samt årstids- og tidsbestemt undgåelse været de hovedmidler, hvormed fangstpresset på torsk er blevet reduceret. Overvågning og en risikobaseret tilgang vil utvivlsomt afspejle dette mønster. |
| --- | --- |

6.7.2

EØSU er fast overbevist om, at fremtiden for genopbygningen af torskebestandene ligger i, at fiskerfartøjerne anvender forskellige metoder til undgåelse af fangst af torsk, og i, at økonomiske incitamenter i sektoren tilpasses de forvaltningsmæssige mål. Initiativer til undgåelse af fangst af torsk overlapper i vid udstrækning med en reduktion i udsmid. I forbindelse med ubalancen mellem TAC'er for nordsøtorsk og den faktiske høje bestandstæthed på fiskebankerne har undgåelse af fangst af torsk gennem realtidslukninger, fangstkvoter, selektive fiskeredskaber samt årstids- og tidsbestemt undgåelse været de hovedmidler, hvormed fangstpresset på torsk er blevet reduceret. Overvågning og en risikobaseret tilgang vil utvivlsomt afspejle dette mønster.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008, EUT L 348 af 24.12.2008, s. 20-33.

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 423/2004, EUT L 70 af 9.3.2004, s. 8-11.

2

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/128 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/128

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om køretøjssikkerhedspakken bestående af følgende tre dokumenter: forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF

COM(2012) 380 final — 2012/0184 (COD),

forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer

COM(2012) 381 final — 2012/0185 (COD)

og forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF

COM(2012) 382 final — 2012/0186 (COD)

2013/C 44/23

Ordfører: Virgilio RANOCCHIARI

Under henvisning til artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde besluttede Rådet den 7. og 10. september og 8. oktober 2012 og Europa-Parlamentet den 11. september 2012 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Køretøjssikkerhedspakken« bestående af følgende tre dokumenter: »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF«

COM(2012) 380 final — 2012/0184 (COD)

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer«

COM(2012) 381 final — 2012/0185 (COD)

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF«

COM(2012) 382 final — 2012/0186 (COD).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 26. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, følgende udtalelse med 130 stemmer for, 2 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder og er trods nedenstående bemærkninger enigt i Kommissionens forslag af mindst tre årsager:






  — | Det bliver stadig vigtigere at få nedbragt antallet af ulykker og de ofte tragiske konsekvenser deraf, ikke mindst fordi trafikken på vejene forventes at stige yderligere i de kommende år. |
| --- | --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder og er trods nedenstående bemærkninger enigt i Kommissionens forslag af mindst tre årsager:

—

Det bliver stadig vigtigere at få nedbragt antallet af ulykker og de ofte tragiske konsekvenser deraf, ikke mindst fordi trafikken på vejene forventes at stige yderligere i de kommende år.

| — | Opfyldelse af målet om at mindske antallet af ulykker kræver en struktureret og koordineret indsats, som ligger ud over de enkelte medlemsstaters kompetence. |
| --- | --- |

—

Opfyldelse af målet om at mindske antallet af ulykker kræver en struktureret og koordineret indsats, som ligger ud over de enkelte medlemsstaters kompetence.

| — | Reglerne og kontrollerne må nødvendigvis være mere ensartede for at forhindre, at der anvendes forskellige eller endda meget forskellige metoder og tidshorisonter til at tackle et så vigtigt aspekt af samfundslivet som færdselssikkerheden. |
| --- | --- |

—

Reglerne og kontrollerne må nødvendigvis være mere ensartede for at forhindre, at der anvendes forskellige eller endda meget forskellige metoder og tidshorisonter til at tackle et så vigtigt aspekt af samfundslivet som færdselssikkerheden.

| 1.2 | EØSU bemærker dog, at selvom baggrunden er et ønske om ensartethed, så giver Kommissionens valg om at udarbejde pakken med en kombination af lovgivningsmæssige foranstaltninger og bløde reguleringstiltag medlemsstaterne så stor frihed, at det vanskeliggør og også forsinker den fulde harmonisering, der skal sikre, at kontroller foretaget og overensstemmelsesattester udstedt i én medlemsstat automatisk anerkendes i alle de andre. |
| --- | --- |

1.2

EØSU bemærker dog, at selvom baggrunden er et ønske om ensartethed, så giver Kommissionens valg om at udarbejde pakken med en kombination af lovgivningsmæssige foranstaltninger og bløde reguleringstiltag medlemsstaterne så stor frihed, at det vanskeliggør og også forsinker den fulde harmonisering, der skal sikre, at kontroller foretaget og overensstemmelsesattester udstedt i én medlemsstat automatisk anerkendes i alle de andre.

| 1.3 | Desuden bør der ifølge EØSU i naturlig forlængelse af den harmoniseringsproces, der hermed indledes, indføres en europæisk overensstemmelsesattest til at erstatte de nuværende nationale attester, således at der kan foretages periodisk kontrol i en hvilken som helst medlemsstat, og der ikke længere er en forpligtelse til at tilbagesende køretøjet til den medlemsstat, hvor det er indregistreret. |
| --- | --- |

1.3

Desuden bør der ifølge EØSU i naturlig forlængelse af den harmoniseringsproces, der hermed indledes, indføres en europæisk overensstemmelsesattest til at erstatte de nuværende nationale attester, således at der kan foretages periodisk kontrol i en hvilken som helst medlemsstat, og der ikke længere er en forpligtelse til at tilbagesende køretøjet til den medlemsstat, hvor det er indregistreret.

| 1.4 | EØSU bifalder, at flere typer af teknisk og teknologisk udstyr underlægges kontrol, og at det præciseres, hvilke kontroller der skal gennemføres. Det støtter også, at der indføres kontrol af udstyr som ABS og ESC, der hidtil udelukkende har været et anliggende for bilfabrikanterne. Det er endvidere rigtigt at kategorisere køretøjer efter alder og kilometertal, som begge er faktorer, der i høj grad indvirker på vedligeholdelsen af køretøjerne og på, hvor sikre de er. |
| --- | --- |

1.4

EØSU bifalder, at flere typer af teknisk og teknologisk udstyr underlægges kontrol, og at det præciseres, hvilke kontroller der skal gennemføres. Det støtter også, at der indføres kontrol af udstyr som ABS og ESC, der hidtil udelukkende har været et anliggende for bilfabrikanterne. Det er endvidere rigtigt at kategorisere køretøjer efter alder og kilometertal, som begge er faktorer, der i høj grad indvirker på vedligeholdelsen af køretøjerne og på, hvor sikre de er.

| 1.5 | EØSU er også positiv over for forslaget om, at lette erhvervskøretøjer (samlet totalmasse på højst 3,5 tons) skal kunne synes ved vejsiden. Det bemærker i øvrigt, at en stor del af bilerne på vejene tilhører denne kategori af køretøjer. Bestemmelsen om, at mindst 5 % skal kontrolleres hvert år, forekommer ligeud sagt meget ambitiøs. |
| --- | --- |

1.5

EØSU er også positiv over for forslaget om, at lette erhvervskøretøjer (samlet totalmasse på højst 3,5 tons) skal kunne synes ved vejsiden. Det bemærker i øvrigt, at en stor del af bilerne på vejene tilhører denne kategori af køretøjer. Bestemmelsen om, at mindst 5 % skal kontrolleres hvert år, forekommer ligeud sagt meget ambitiøs.

| 1.6 | Med henblik derpå beder EØSU om, at der i de enkelte medlemsstater gennemføres en undersøgelse af omfanget og kvaliteten af de mobile synsenheder, så medlemsstaterne kan træffe de nødvendige forholdsregler i god tid. |
| --- | --- |

1.6

Med henblik derpå beder EØSU om, at der i de enkelte medlemsstater gennemføres en undersøgelse af omfanget og kvaliteten af de mobile synsenheder, så medlemsstaterne kan træffe de nødvendige forholdsregler i god tid.

| 1.7 | Endvidere er EØSU helt enigt i, at motorcykler også skal synes. Men i betragtning af at disse køretøjer kører et meget begrænset antal kilometer om året, mener det, at der skal foretages syn alt for hyppigt (4 + 2 + 1). EØSU foreslår derfor, at synene bliver mindre hyppige (4 + 2 + 2) i hvert fald til en start. |
| --- | --- |

1.7

Endvidere er EØSU helt enigt i, at motorcykler også skal synes. Men i betragtning af at disse køretøjer kører et meget begrænset antal kilometer om året, mener det, at der skal foretages syn alt for hyppigt (4 + 2 + 1). EØSU foreslår derfor, at synene bliver mindre hyppige (4 + 2 + 2) i hvert fald til en start.

2.   Indledning

| 2.1 | Teknisk kontrol af motorkøretøjer er en væsentlig forudsætning for trafiksikkerhed. Hver eneste dag i Europa mister mere end 5 mennesker livet i ulykker på grund af tekniske defekter ved køretøjer. Man regner med, at denne type defekter forårsager – eller i hvert fald er en medvirkende årsag til – 6 % af alle bilulykker og 8 % af alle motorcykelulykker. |
| --- | --- |

2.1

Teknisk kontrol af motorkøretøjer er en væsentlig forudsætning for trafiksikkerhed. Hver eneste dag i Europa mister mere end 5 mennesker livet i ulykker på grund af tekniske defekter ved køretøjer. Man regner med, at denne type defekter forårsager – eller i hvert fald er en medvirkende årsag til – 6 % af alle bilulykker og 8 % af alle motorcykelulykker.

| 2.2 | Den europæiske lovgivning på området stammer helt tilbage fra 1977 og er i løbet af de sidste årtier kun blevet ændret med mindre opdateringer, samtidig med at trafikken på vejene er tredoblet, og den teknologiske udvikling har ændret køretøjerne fuldstændigt. |
| --- | --- |

2.2

Den europæiske lovgivning på området stammer helt tilbage fra 1977 og er i løbet af de sidste årtier kun blevet ændret med mindre opdateringer, samtidig med at trafikken på vejene er tredoblet, og den teknologiske udvikling har ændret køretøjerne fuldstændigt.

| 2.3 | En komparativ analyse af medlemsstaternes eksisterende ordninger for periodisk syn af køretøjer gennemført af Kommissionen har afdækket en række mangler, som ifølge nye engelske og tyske undersøgelser betyder, at ca. 10 % af bilerne kører med tekniske defekter, som ikke ville slippe igennem bedre og mere moderne kontroller. |
| --- | --- |

2.3

En komparativ analyse af medlemsstaternes eksisterende ordninger for periodisk syn af køretøjer gennemført af Kommissionen har afdækket en række mangler, som ifølge nye engelske og tyske undersøgelser betyder, at ca. 10 % af bilerne kører med tekniske defekter, som ikke ville slippe igennem bedre og mere moderne kontroller.

| 2.4 | Disse og andre studier har vist, at:






  — | det ikke er alle de vigtigste dele af køretøjet, der for øjeblikket kontrolleres, f.eks. de blokeringsfri bremser (ABS) og den elektroniske stabilitetskontrol (ESC); |
| --- | --- | --- |

2.4

Disse og andre studier har vist, at:

—

det ikke er alle de vigtigste dele af køretøjet, der for øjeblikket kontrolleres, f.eks. de blokeringsfri bremser (ABS) og den elektroniske stabilitetskontrol (ESC);

| — | definitionen og vurderingen af defekter ikke er opdateret og harmoniseret i hele EU; |
| --- | --- |

—

definitionen og vurderingen af defekter ikke er opdateret og harmoniseret i hele EU;

| — | det udstyr, der anvendes ved kontrollen, ikke altid egner sig, og at der på området mangler nøjagtige bestemmelser, som er bindende i hele EU. Også inspektørernes viden og kompetencer bør opdateres i takt med den teknologiske udvikling for at garantere samme kvalitet af arbejdet i hele EU; |
| --- | --- |

—

det udstyr, der anvendes ved kontrollen, ikke altid egner sig, og at der på området mangler nøjagtige bestemmelser, som er bindende i hele EU. Også inspektørernes viden og kompetencer bør opdateres i takt med den teknologiske udvikling for at garantere samme kvalitet af arbejdet i hele EU;

| — | visse kategorier af køretøjer ikke synes regelmæssigt. Det gælder for eksempel motorcykler i godt 11 medlemsstater; |
| --- | --- |

—

visse kategorier af køretøjer ikke synes regelmæssigt. Det gælder for eksempel motorcykler i godt 11 medlemsstater;

| — | kontrollerne ikke foretages tilstrækkeligt hyppigt, især ikke af erhvervskøretøjer, men generelt gælder det for køretøjer, der tilbagelægger mange kilometer, og for de ældste køretøjer; |
| --- | --- |

—

kontrollerne ikke foretages tilstrækkeligt hyppigt, især ikke af erhvervskøretøjer, men generelt gælder det for køretøjer, der tilbagelægger mange kilometer, og for de ældste køretøjer;

| — | de kompetente myndigheder ikke fører et passende tilsyn med synsvirksomhederne; |
| --- | --- |

—

de kompetente myndigheder ikke fører et passende tilsyn med synsvirksomhederne;

| — | inspektørerne ikke altid har de data og informationer, der er nødvendige for at kontrollere det elektroniske udstyr i bilen, og at politiet ikke har adgang til resultaterne af synet. |
| --- | --- |

—

inspektørerne ikke altid har de data og informationer, der er nødvendige for at kontrollere det elektroniske udstyr i bilen, og at politiet ikke har adgang til resultaterne af synet.

| 2.5 | I lyset af ovenstående er EØSU enigt i Kommissionens forslag, som udvider og opdaterer den tekniske kontrol og dermed vil kunne bidrage til målet om at halvere antallet af dræbte i trafikken senest i 2020. Ligeledes vil det i kraft af mere omfattende og hyppigere emissionskontrol medvirke til at mindske miljøbelastningen fra vejtrafikken, først og fremmest fra CO2. |
| --- | --- |

2.5

I lyset af ovenstående er EØSU enigt i Kommissionens forslag, som udvider og opdaterer den tekniske kontrol og dermed vil kunne bidrage til målet om at halvere antallet af dræbte i trafikken senest i 2020. Ligeledes vil det i kraft af mere omfattende og hyppigere emissionskontrol medvirke til at mindske miljøbelastningen fra vejtrafikken, først og fremmest fra CO2.

3.   Kommissionens forslagspakke

Pakken består af tre lovforslag:

| — | en forordning (COM(2012) 380 final) om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af gældende direktiv 2009/40/EF; |
| --- | --- |

—

en forordning (COM(2012) 380 final) om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af gældende direktiv 2009/40/EF;

| — | en anden forordning (COM(2012) 382 final) om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF; |
| --- | --- |

—

en anden forordning (COM(2012) 382 final) om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Unionens område, og om ophævelse af direktiv 2000/30/EF;

| — | et direktiv (COM(2012) 381 final) om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer. |
| --- | --- |

—

et direktiv (COM(2012) 381 final) om ændring af Rådets direktiv 1999/37/EF om registreringsdokumenter for motorkøretøjer.

3.1   Nyskabelser i forslaget til forordning om periodisk kontrol, COM(2012) 380 final

| 3.1.1 | Anvendelsesområde. Anvendelsesområdet udvides til to- og flerhjulede motorcykler i hele EU. Derudover vil traktorer med en maksimalhastighed over 40 km/h (klasse T5) og lette påhængskøretøjer op til 3,5 tons (klasse O1 og O2) ikke længere være undtaget. |
| --- | --- |

3.1.1

Anvendelsesområde. Anvendelsesområdet udvides til to- og flerhjulede motorcykler i hele EU. Derudover vil traktorer med en maksimalhastighed over 40 km/h (klasse T5) og lette påhængskøretøjer op til 3,5 tons (klasse O1 og O2) ikke længere være undtaget.

| 3.1.2 | Frister og kontrolhyppighed. For personbiler (klasse M1) (Køretøjer i klasse M er køretøjer med mindst 4 hjul, der benyttes til persontransport. De underinddeles i tre yderligere klasser på baggrund af antallet af sæder og totalmassen: M1 9 sæder, M2 > 9 sæder og < 5 tons; M3 > 9 sæder og > 5 tons. Køretøjer i klasse N har mindst 4 hjul og benyttes til varetransport. Også disse køretøjer inddeles i tre yderligere klasser på baggrund af totalmassen: N1 < 3,5 tons; N2 < 12 tons og N3 > 12 tons. Klasse O er påhængskøretøjer og klasse T hjultraktorer) foretages den første tekniske kontrol fire år efter indregistrering, den anden kontrol efter yderligere to år og derefter hvert år. Biler og lette erhvervskøretøjer (N1), som på tidspunktet for den første kontrol har kørt mere end 160 000 km, skal synes hvert år (4-1-1 i stedet for 4-2-1). Dette kommer også til at gælde for motorcykler. Medlemsstater, som allerede nu har indført hyppigere kontrol, vil stadig have mulighed for dette. Endelig overlades det til medlemsstaterne at beslutte, hvor hyppigt motorkøretøjer af historisk betydning, herunder motorcykler, skal synes. De er ikke omfattet af den nye forordning.
  For køretøjer i klasse M2, M3, N2, N3, O3, O4 og T5 skal den første kontrol derimod foretages et år efter indregistrering. Det samme gælder køretøjer i klasse M1, der er registreret som hyrevogne eller ambulancer. |
| --- | --- |

3.1.2

Frister og kontrolhyppighed. For personbiler (klasse M1) (Køretøjer i klasse M er køretøjer med mindst 4 hjul, der benyttes til persontransport. De underinddeles i tre yderligere klasser på baggrund af antallet af sæder og totalmassen: M1 9 sæder, M2 > 9 sæder og < 5 tons; M3 > 9 sæder og > 5 tons. Køretøjer i klasse N har mindst 4 hjul og benyttes til varetransport. Også disse køretøjer inddeles i tre yderligere klasser på baggrund af totalmassen: N1 < 3,5 tons; N2 < 12 tons og N3 > 12 tons. Klasse O er påhængskøretøjer og klasse T hjultraktorer) foretages den første tekniske kontrol fire år efter indregistrering, den anden kontrol efter yderligere to år og derefter hvert år. Biler og lette erhvervskøretøjer (N1), som på tidspunktet for den første kontrol har kørt mere end 160 000 km, skal synes hvert år (4-1-1 i stedet for 4-2-1). Dette kommer også til at gælde for motorcykler. Medlemsstater, som allerede nu har indført hyppigere kontrol, vil stadig have mulighed for dette. Endelig overlades det til medlemsstaterne at beslutte, hvor hyppigt motorkøretøjer af historisk betydning, herunder motorcykler, skal synes. De er ikke omfattet af den nye forordning.

For køretøjer i klasse M2, M3, N2, N3, O3, O4 og T5 skal den første kontrol derimod foretages et år efter indregistrering. Det samme gælder køretøjer i klasse M1, der er registreret som hyrevogne eller ambulancer.

| 3.1.3 | Kontrollens indhold, vurdering af mangler og sanktioner. Komponenter vedrørende sikkerheden (ABS og ESC) og miljøet (emissionskontroludstyr) tilføjes listen over områder, der skal kontrolleres.
  På grundlag af fælles krav opregnet i forslagets Bilag III skal mangler, der konstateres i forbindelse med kontrollen, klassificeres som mindre (ingen risiko for sikkerheden), væsentlige (kan påvirke køretøjets sikkerhed og sikkerheden for andre trafikanter) eller farlige (alvorlig og umiddelbar risiko, som gør, at køretøjet ikke må benyttes). Mindre mangler skal udbedres uden krav om efterfølgende kontrol. Er der tale om væsentlige mangler, træffer den kompetente myndighed afgørelse om, på hvilke betingelser køretøjet kan anvendes, så længe manglen ikke er udbedret, og om det skal underkastes en ny teknisk kontrol, som skal finde sted inden for seks uger. Er der tale om farlige mangler, tilbagekaldes køretøjets indregistrering, indtil manglerne er udbedret, og en ny overensstemmelsesattest er udstedt. |
| --- | --- |

3.1.3

Kontrollens indhold, vurdering af mangler og sanktioner. Komponenter vedrørende sikkerheden (ABS og ESC) og miljøet (emissionskontroludstyr) tilføjes listen over områder, der skal kontrolleres.

På grundlag af fælles krav opregnet i forslagets Bilag III skal mangler, der konstateres i forbindelse med kontrollen, klassificeres som mindre (ingen risiko for sikkerheden), væsentlige (kan påvirke køretøjets sikkerhed og sikkerheden for andre trafikanter) eller farlige (alvorlig og umiddelbar risiko, som gør, at køretøjet ikke må benyttes). Mindre mangler skal udbedres uden krav om efterfølgende kontrol. Er der tale om væsentlige mangler, træffer den kompetente myndighed afgørelse om, på hvilke betingelser køretøjet kan anvendes, så længe manglen ikke er udbedret, og om det skal underkastes en ny teknisk kontrol, som skal finde sted inden for seks uger. Er der tale om farlige mangler, tilbagekaldes køretøjets indregistrering, indtil manglerne er udbedret, og en ny overensstemmelsesattest er udstedt.

| 3.1.4 | Prøvningsfaciliteter og – udstyr. Synsvirksomhederne har fem år fra forordningens ikrafttræden til at tilpasse deres faciliteter og udstyr til mindstekravene i forordningen. |
| --- | --- |

3.1.4

Prøvningsfaciliteter og – udstyr. Synsvirksomhederne har fem år fra forordningens ikrafttræden til at tilpasse deres faciliteter og udstyr til mindstekravene i forordningen.

| 3.1.5 | Samarbejde mellem medlemsstater. Tre år efter forordningens ikrafttræden skal synsvirksomhederne elektronisk, og kun elektronisk, fremsende resultaterne af deres kontroller eller overensstemmelsesattester til de kompetente myndigheder i deres medlemsstat, som skal udpege et nationalt kontaktpunkt til at have ansvaret for informationsudvekslingen med de andre medlemsstater og Kommissionen om anvendelsen af forordningen. Attesten, som viser, at køretøjet er synet og godkendt i én medlemsstat, skal anerkendes af de øvrige medlemsstater. |
| --- | --- |

3.1.5

Samarbejde mellem medlemsstater. Tre år efter forordningens ikrafttræden skal synsvirksomhederne elektronisk, og kun elektronisk, fremsende resultaterne af deres kontroller eller overensstemmelsesattester til de kompetente myndigheder i deres medlemsstat, som skal udpege et nationalt kontaktpunkt til at have ansvaret for informationsudvekslingen med de andre medlemsstater og Kommissionen om anvendelsen af forordningen. Attesten, som viser, at køretøjet er synet og godkendt i én medlemsstat, skal anerkendes af de øvrige medlemsstater.

3.2   Nyskabelser i forslaget til forordning om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, COM(2012) 382 final

| 3.2.1 | Formålet med forslaget er at udvide det gældende direktivs anvendelsesområde, men samtidig målrette kontrollen mod højrisikovirksomheder og mindske kontrollen af virksomheder, hvis køretøjer vedligeholdes på forsvarlig måde. Risikoklassificeringen (Bilag I til forslaget) foretages på grundlag af resultaterne af tidligere teknisk kontrol og syn i synsvirksomheder og ved vejsiden og under hensyntagen til de konstaterede mangler. |
| --- | --- |

3.2.1

Formålet med forslaget er at udvide det gældende direktivs anvendelsesområde, men samtidig målrette kontrollen mod højrisikovirksomheder og mindske kontrollen af virksomheder, hvis køretøjer vedligeholdes på forsvarlig måde. Risikoklassificeringen (Bilag I til forslaget) foretages på grundlag af resultaterne af tidligere teknisk kontrol og syn i synsvirksomheder og ved vejsiden og under hensyntagen til de konstaterede mangler.

| 3.2.2 | I øjeblikket foretages der syn ved vejsiden af lette køretøjer på mere end 3,5 tons. Med forslaget udvides disse syn til lette erhvervskøretøjer (N1) og påhængskøretøjer (O1 og O2). |
| --- | --- |

3.2.2

I øjeblikket foretages der syn ved vejsiden af lette køretøjer på mere end 3,5 tons. Med forslaget udvides disse syn til lette erhvervskøretøjer (N1) og påhængskøretøjer (O1 og O2).

| 3.2.3 | Alle medlemsstater skal årligt foretage vejsidesyn af mindst 5 % af de køretøjer, der er indregistreret i medlemsstaten. |
| --- | --- |

3.2.3

Alle medlemsstater skal årligt foretage vejsidesyn af mindst 5 % af de køretøjer, der er indregistreret i medlemsstaten.

| 3.2.4 | Som nævnt ovenfor klassificeres hver enkelt virksomhed på nationalt plan efter en risikoprofil (lav, mellem eller høj), som bygger på dens hidtidige historik. Risikoprofilen meddeles den pågældende virksomhed, og det skal fortrinsvis være højrisikovirksomheder, der udvælges til syn ved vejsiden. |
| --- | --- |

3.2.4

Som nævnt ovenfor klassificeres hver enkelt virksomhed på nationalt plan efter en risikoprofil (lav, mellem eller høj), som bygger på dens hidtidige historik. Risikoprofilen meddeles den pågældende virksomhed, og det skal fortrinsvis være højrisikovirksomheder, der udvælges til syn ved vejsiden.

| 3.2.5 | Kontrollerne skal foretages trinvis. Der skal foretages et indledende syn i form af en visuel vurdering af køretøjets tilstand og dokumenter. Hvis det er nødvendigt, følges dette syn op med et mere detaljeret syn med brug af mobile synsenheder eller i den nærmeste synsvirksomhed. |
| --- | --- |

3.2.5

Kontrollerne skal foretages trinvis. Der skal foretages et indledende syn i form af en visuel vurdering af køretøjets tilstand og dokumenter. Hvis det er nødvendigt, følges dette syn op med et mere detaljeret syn med brug af mobile synsenheder eller i den nærmeste synsvirksomhed.

| 3.2.6 | Endnu en nyskabelse er inspektionen af lastsikringen (Bilag IV), som ifølge Kommissionen er årsag til en fjerdedel af de ulykker, hvori erhvervskøretøjer er impliceret. |
| --- | --- |

3.2.6

Endnu en nyskabelse er inspektionen af lastsikringen (Bilag IV), som ifølge Kommissionen er årsag til en fjerdedel af de ulykker, hvori erhvervskøretøjer er impliceret.

| 3.2.7 | Resultaterne af synet ved vejsiden skal fremsendes til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor køretøjet er indregistreret. |
| --- | --- |

3.2.7

Resultaterne af synet ved vejsiden skal fremsendes til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor køretøjet er indregistreret.

3.3   Nyskabelser i forslaget til direktiv om registreringsdokumenter COM(2012) 381 final, som ændrer det gældende direktiv 1997/37

| 3.3.1 | Data om indregistrerede køretøjer skal opbevares i nationale elektroniske registre, som også indeholder resultaterne af de periodiske tekniske kontroller. |
| --- | --- |

3.3.1

Data om indregistrerede køretøjer skal opbevares i nationale elektroniske registre, som også indeholder resultaterne af de periodiske tekniske kontroller.

| 3.3.2 | Tekniske data, som ligger til grund for køretøjets godkendelse, men som ikke fremgår af registreringsdokumentet, skal stilles til rådighed for inspektøren i forbindelse med den tekniske kontrol. |
| --- | --- |

3.3.2

Tekniske data, som ligger til grund for køretøjets godkendelse, men som ikke fremgår af registreringsdokumentet, skal stilles til rådighed for inspektøren i forbindelse med den tekniske kontrol.

| 3.3.3 | Af hensyn til vejsikkerheden præciseres de tilfælde, hvor en registrering kan tilbagekaldes eller inddrages, mere nøjagtigt. Det samme gælder omregistrering og ophugning af køretøjer. |
| --- | --- |

3.3.3

Af hensyn til vejsikkerheden præciseres de tilfælde, hvor en registrering kan tilbagekaldes eller inddrages, mere nøjagtigt. Det samme gælder omregistrering og ophugning af køretøjer.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | Godstransportvirksomheder idømmes ofte bøder eller anden straf, når deres køretøjer synes ved vejsiden i udlandet på grund af mangler, som ikke medfører sanktioner i det land, hvor køretøjet er indregistreret. Kommissionen synes derfor med den foreliggende forslagspakke, der bl.a. skal udgøre grundlaget for en harmonisering af kontrollen i EU, at have valgt den helt rigtige kurs. Den proces, der således er sat i gang, skal i anden omgang munde ud i gensidig anerkendelse af overensstemmelsesattester i alle medlemsstater og efterfølgende indførelse af en europæisk attest til at erstatte de nationale attester. |
| --- | --- |

4.1

Godstransportvirksomheder idømmes ofte bøder eller anden straf, når deres køretøjer synes ved vejsiden i udlandet på grund af mangler, som ikke medfører sanktioner i det land, hvor køretøjet er indregistreret. Kommissionen synes derfor med den foreliggende forslagspakke, der bl.a. skal udgøre grundlaget for en harmonisering af kontrollen i EU, at have valgt den helt rigtige kurs. Den proces, der således er sat i gang, skal i anden omgang munde ud i gensidig anerkendelse af overensstemmelsesattester i alle medlemsstater og efterfølgende indførelse af en europæisk attest til at erstatte de nationale attester.

| 4.2 | Forpligtelsen til at tilbagesende køretøjet, hvad enten det er en personbil eller et erhvervskøretøj, til registreringsmedlemsstaten for at få en attest er stadig en stor belastning. Med gensidig anerkendelse bør kontrollen kunne foretages i en hvilken som helst medlemsstat. |
| --- | --- |

4.2

Forpligtelsen til at tilbagesende køretøjet, hvad enten det er en personbil eller et erhvervskøretøj, til registreringsmedlemsstaten for at få en attest er stadig en stor belastning. Med gensidig anerkendelse bør kontrollen kunne foretages i en hvilken som helst medlemsstat.

| 4.3 | Mere generelt bemærker EØSU, at der er en risiko for, at Kommissionens beslutning om at udarbejde pakken med en kombination af lovgivningsmæssige foranstaltninger og bløde reguleringstiltag giver medlemsstaterne så stor frihed, at det vanskeliggør og forsinker den fulde harmonisering og standardisering af kontrollerne, der skal sikre, at kontroller foretaget og overensstemmelsesattester udstedt i én medlemsstat automatisk anerkendes i alle de andre. |
| --- | --- |

4.3

Mere generelt bemærker EØSU, at der er en risiko for, at Kommissionens beslutning om at udarbejde pakken med en kombination af lovgivningsmæssige foranstaltninger og bløde reguleringstiltag giver medlemsstaterne så stor frihed, at det vanskeliggør og forsinker den fulde harmonisering og standardisering af kontrollerne, der skal sikre, at kontroller foretaget og overensstemmelsesattester udstedt i én medlemsstat automatisk anerkendes i alle de andre.

| 4.4 | Et eksempel på, at der fortsat vil være forskelle i lang tid fremover, er bestemmelsen om, at medlemsstaterne kan holde fast i hyppigere kontrol (punkt 3.1.2). Det er forståeligt, at Kommissionen ikke ønsker at pålægge medlemsstater, som for længe siden har indført hyppigere kontrol, at de skal ændre praksis efter den laveste fællesnævner. Det er imidlertid også et faktum, at man ved at acceptere forskellene ikke gør det lettere at skabe ensartede regler om samme periodiske kontrol i hele EU, hvilket netop skulle være formålet med forslaget. |
| --- | --- |

4.4

Et eksempel på, at der fortsat vil være forskelle i lang tid fremover, er bestemmelsen om, at medlemsstaterne kan holde fast i hyppigere kontrol (punkt 3.1.2). Det er forståeligt, at Kommissionen ikke ønsker at pålægge medlemsstater, som for længe siden har indført hyppigere kontrol, at de skal ændre praksis efter den laveste fællesnævner. Det er imidlertid også et faktum, at man ved at acceptere forskellene ikke gør det lettere at skabe ensartede regler om samme periodiske kontrol i hele EU, hvilket netop skulle være formålet med forslaget.

| 4.5 | På baggrund af ovenstående håber EØSU, at medlemsstaterne, selvom de frit kan vælge at indføre hyppigere kontroller, giver tilsagn om at anerkende gyldigheden af den kontrol, der foretages i en anden medlemsstat, som opfylder forordningens mindstekrav til frister og kontrol. |
| --- | --- |

4.5

På baggrund af ovenstående håber EØSU, at medlemsstaterne, selvom de frit kan vælge at indføre hyppigere kontroller, giver tilsagn om at anerkende gyldigheden af den kontrol, der foretages i en anden medlemsstat, som opfylder forordningens mindstekrav til frister og kontrol.

| 4.6 | EØSU sætter spørgsmålstegn ved, om der er behov for at kontrollere køretøjer i klasse L (scootere, motorcykler, tricykler og quadricykler) lige så hyppigt som biler. |
| --- | --- |

4.6

EØSU sætter spørgsmålstegn ved, om der er behov for at kontrollere køretøjer i klasse L (scootere, motorcykler, tricykler og quadricykler) lige så hyppigt som biler.

| 4.6.1 | Det er rimeligt, at også køretøjer i klasse L underkastes periodiske syn, så man får gjort op med det mærkelige forhold, at mange medlemsstater slet ikke syner køretøjer i klasse L. |
| --- | --- |

4.6.1

Det er rimeligt, at også køretøjer i klasse L underkastes periodiske syn, så man får gjort op med det mærkelige forhold, at mange medlemsstater slet ikke syner køretøjer i klasse L.

| 4.6.2 | Dog bør synet af disse køretøjer, der som regel ikke koster alverden og primært anvendes i byen, være elementært for at begrænse investeringerne i særligt synsudstyr, og hyppigheden bør være 4.2.2 i stedet for 4.2.1, da de gennemsnitligt tilbagelægger langt færre kilometer pr. år. Køretøjer i klasse L kører mellem 2 800 og 5 300 km om året, sammenlignet med bilers 15 000 km. |
| --- | --- |

4.6.2

Dog bør synet af disse køretøjer, der som regel ikke koster alverden og primært anvendes i byen, være elementært for at begrænse investeringerne i særligt synsudstyr, og hyppigheden bør være 4.2.2 i stedet for 4.2.1, da de gennemsnitligt tilbagelægger langt færre kilometer pr. år. Køretøjer i klasse L kører mellem 2 800 og 5 300 km om året, sammenlignet med bilers 15 000 km.

| 4.6.3 | Hyppigheden kan eventuelt tages op til revurdering på et senere tidspunkt, når der er blevet indsamlet oplysninger fra de periodiske syn i hele Europa. Også her kan medlemsstaterne vælge at holde fast i allerede indførte ordninger om opfølgende og hyppigere syn. |
| --- | --- |

4.6.3

Hyppigheden kan eventuelt tages op til revurdering på et senere tidspunkt, når der er blevet indsamlet oplysninger fra de periodiske syn i hele Europa. Også her kan medlemsstaterne vælge at holde fast i allerede indførte ordninger om opfølgende og hyppigere syn.

| 4.7 | Endelig håber EØSU, at man med standardiseringen og den mere omhyggelige kontrol kan iværksætte en plan, der med udgangspunkt i de nye regler er rettet mod at gøre borgerne og især de unge mere bevidste om, at køretøjer skal bruges ansvarligt og med større forsigtighed, hvilket først og fremmest skal afværge, at det tekniske udstyr på især motorcykler ændres, og sikkerheden dermed forringes. |
| --- | --- |

4.7

Endelig håber EØSU, at man med standardiseringen og den mere omhyggelige kontrol kan iværksætte en plan, der med udgangspunkt i de nye regler er rettet mod at gøre borgerne og især de unge mere bevidste om, at køretøjer skal bruges ansvarligt og med større forsigtighed, hvilket først og fremmest skal afværge, at det tekniske udstyr på især motorcykler ændres, og sikkerheden dermed forringes.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1 | EØSU bifalder Kommissionens beslutning om, at også traktorer med en maksimalhastighed over 40 km/h (T5) skal være omfattet af ordningen med periodisk teknisk kontrol, men undrer sig over, at de ikke i stedet underkastes de mulige syn ved vejsiden. |
| --- | --- |

5.1

EØSU bifalder Kommissionens beslutning om, at også traktorer med en maksimalhastighed over 40 km/h (T5) skal være omfattet af ordningen med periodisk teknisk kontrol, men undrer sig over, at de ikke i stedet underkastes de mulige syn ved vejsiden.

| 5.2 | I de tekniske bilag til forslaget om kontrol fastlægges de mindstekrav, som synsvirksomhederne skal opfylde, men det fremgår ikke klart, i hvor høj grad disse krav også gælder for de mobile synsenheder. |
| --- | --- |

5.2

I de tekniske bilag til forslaget om kontrol fastlægges de mindstekrav, som synsvirksomhederne skal opfylde, men det fremgår ikke klart, i hvor høj grad disse krav også gælder for de mobile synsenheder.

| 5.3 | Det forekommer ambitiøst, at 5 % af alle registrerede køretøjer skal synes ved vejsiden (punkt 3.2.3), hvis man ser på, hvor mange lette erhvervskøretøjer, der kører på vejene, og som skal lægges til de mellemtunge og tunge køretøjer, der skal synes. Det er nok blot at nævne, at i perioden 2010-2011 blev der indregistreret mere end 3 000 000 lette erhvervskøretøjer mod ca. 450.000 mellemtunge og tunge, og at de lette erhvervskøretøjer udgør over 80 % af de erhvervskøretøjer, som kører på vejene.
  I den forbindelse mener EØSU, at det vil være hensigtsmæssigt at undersøge omfanget og kvaliteten af de mobile synsenheder i EU, så medlemsstaterne kan træffe de nødvendige forholdsregler i god tid. |
| --- | --- |

5.3

Det forekommer ambitiøst, at 5 % af alle registrerede køretøjer skal synes ved vejsiden (punkt 3.2.3), hvis man ser på, hvor mange lette erhvervskøretøjer, der kører på vejene, og som skal lægges til de mellemtunge og tunge køretøjer, der skal synes. Det er nok blot at nævne, at i perioden 2010-2011 blev der indregistreret mere end 3 000 000 lette erhvervskøretøjer mod ca. 450.000 mellemtunge og tunge, og at de lette erhvervskøretøjer udgør over 80 % af de erhvervskøretøjer, som kører på vejene.

I den forbindelse mener EØSU, at det vil være hensigtsmæssigt at undersøge omfanget og kvaliteten af de mobile synsenheder i EU, så medlemsstaterne kan træffe de nødvendige forholdsregler i god tid.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/133 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/133

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Vedvarende energi: en stor aktør på det europæiske energimarked

COM(2012) 271 final

2013/C 44/24

Ordfører: Ulla SIRKEINEN

Kommissionen besluttede den 6. juni 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Vedvarende energi: en stor aktør på det europæiske energimarked«

COM(2012) 271 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som vedtog sin udtalelse den 26. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december, følgende udtalelse med 163 stemmer for, 30 imod og 26 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU bifalder meddelelsen, som åbner op for en nødvendig diskussion om, hvordan man kan omformulere strategierne for vedvarende energi og de ledsagende politikker på området. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder meddelelsen, som åbner op for en nødvendig diskussion om, hvordan man kan omformulere strategierne for vedvarende energi og de ledsagende politikker på området.

| 1.2 | Udvalget er dybt foruroliget over de stigende priser, som energiforbrugerne skal betale, herunder de høje udgifter til mange nationale støtteordninger. Denne udvikling møder voksende modstand. Udvalget opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse af de nuværende og forventede fremtidige omkostningstendenser i hele energisektoren. Udvalget støtter målsætningen om at holde udgifterne så langt nede som muligt eller mindske dem og sikre, at vedvarende energiteknologier bliver konkurrencedygtige og i sidste ende markedsstyrede. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget er dybt foruroliget over de stigende priser, som energiforbrugerne skal betale, herunder de høje udgifter til mange nationale støtteordninger. Denne udvikling møder voksende modstand. Udvalget opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse af de nuværende og forventede fremtidige omkostningstendenser i hele energisektoren. Udvalget støtter målsætningen om at holde udgifterne så langt nede som muligt eller mindske dem og sikre, at vedvarende energiteknologier bliver konkurrencedygtige og i sidste ende markedsstyrede.

| 1.3 | Effektivitetskravene og det indre markeds behov vil efter udvalgets mening bedst kunne imødekommes vha. et system med fælles støtteordninger i hele EU, som er skræddersyede til de forskellige teknologier. Ordningerne bør være tidsbegrænsede og kun anvendes indtil teknologierne er konkurrencedygtige, og man bør undgå overkompensation og sikre målrettet støtte til mindre, lokale løsninger. Så længe det indre marked for energi ikke fungerer efter hensigten, bør støtteordningerne imidlertid tilpasses til de enkelte elprisområder eller de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

1.3

Effektivitetskravene og det indre markeds behov vil efter udvalgets mening bedst kunne imødekommes vha. et system med fælles støtteordninger i hele EU, som er skræddersyede til de forskellige teknologier. Ordningerne bør være tidsbegrænsede og kun anvendes indtil teknologierne er konkurrencedygtige, og man bør undgå overkompensation og sikre målrettet støtte til mindre, lokale løsninger. Så længe det indre marked for energi ikke fungerer efter hensigten, bør støtteordningerne imidlertid tilpasses til de enkelte elprisområder eller de enkelte medlemsstater.

| 1.4 | I stedet for at koncentrere indsatsen om én central model, bør man lægge større vægt på at stimulere udviklingen af decentraliserede, lokale løsninger. Disse kan og bør styres af lokale hensyn. Bestemmelserne, støtteforanstaltningerne og adgangen til netværk skal være entydige, enkle og pålidelige for at lette de små (egen-)producenters deltagelse. |
| --- | --- |

1.4

I stedet for at koncentrere indsatsen om én central model, bør man lægge større vægt på at stimulere udviklingen af decentraliserede, lokale løsninger. Disse kan og bør styres af lokale hensyn. Bestemmelserne, støtteforanstaltningerne og adgangen til netværk skal være entydige, enkle og pålidelige for at lette de små (egen-)producenters deltagelse.

| 1.5 | Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Man bør især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier. |
| --- | --- |

1.5

Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Man bør især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier.

| 1.6 | EØSU anbefaler, at Kommissionen i sit fremtidige arbejde efter år 2020 primært fokuserer på en strategi for CO2-reduktion. Denne strategi kunne endelig se bort fra målene for vedvarende energi og i stedet tage udgangspunkt i et klart mål for reduktion af drivhusgasser, som er i tråd med de langsigtede mål for reduktion af drivhusgasser samt en CO2-pris, som er høj nok til, at de relevante aktører gør en indsats for at forbedre effektiviteten og bidrager til FoU og investeringer, men ikke så høj, at det går ud over forbrugerne eller industriens konkurrenceevne. Desuden er der brug for målrettede foranstaltninger for at fremme udviklingen af og investeringer i teknologier for vedvarende energikilder, hvilket i sidste ende vil medføre konkrete forandringer. Disse foranstaltninger skal helst være fælles for hele EU og bør skræddersys til de forskellige teknologier. |
| --- | --- |

1.6

EØSU anbefaler, at Kommissionen i sit fremtidige arbejde efter år 2020 primært fokuserer på en strategi for CO2-reduktion. Denne strategi kunne endelig se bort fra målene for vedvarende energi og i stedet tage udgangspunkt i et klart mål for reduktion af drivhusgasser, som er i tråd med de langsigtede mål for reduktion af drivhusgasser samt en CO2-pris, som er høj nok til, at de relevante aktører gør en indsats for at forbedre effektiviteten og bidrager til FoU og investeringer, men ikke så høj, at det går ud over forbrugerne eller industriens konkurrenceevne. Desuden er der brug for målrettede foranstaltninger for at fremme udviklingen af og investeringer i teknologier for vedvarende energikilder, hvilket i sidste ende vil medføre konkrete forandringer. Disse foranstaltninger skal helst være fælles for hele EU og bør skræddersys til de forskellige teknologier.

| 1.7 | Udvalget bifalder Kommissionens planer vedrørende de skridt, der skal tages i den nærmeste fremtid for at udvide den nuværende ramme for vedvarende energi. Der skal hurtigst muligt iværksættes foranstaltninger for at integrere vedvarende energikilder i energimarkedet og løse spørgsmålene omkring nettilslutning, balancering og netafgifter. |
| --- | --- |

1.7

Udvalget bifalder Kommissionens planer vedrørende de skridt, der skal tages i den nærmeste fremtid for at udvide den nuværende ramme for vedvarende energi. Der skal hurtigst muligt iværksættes foranstaltninger for at integrere vedvarende energikilder i energimarkedet og løse spørgsmålene omkring nettilslutning, balancering og netafgifter.

2.   Indledning

| 2.1 | Den øgede anvendelse af energi fra vedvarende kilder spiller en central rolle i EU's nuværende energipolitik. Man forventer nemlig, at brugen af vedvarende energi vil bidrage til ikke kun at mindske CO2-udslippet og øge energiforsyningssikkerheden, men også til at skabe nye arbejdspladser. Derfor er EU's målsætning om anvendelse af vedvarende energikilder (20 % inden 2020) et af Europa 2020-strategiens overordnede mål. |
| --- | --- |

2.1

Den øgede anvendelse af energi fra vedvarende kilder spiller en central rolle i EU's nuværende energipolitik. Man forventer nemlig, at brugen af vedvarende energi vil bidrage til ikke kun at mindske CO2-udslippet og øge energiforsyningssikkerheden, men også til at skabe nye arbejdspladser. Derfor er EU's målsætning om anvendelse af vedvarende energikilder (20 % inden 2020) et af Europa 2020-strategiens overordnede mål.

| 2.2 | I mere end ti år har EØSU i talrige udtalelser givet udtryk for sin støtte til målet om øget anvendelse af vedvarende energikilder og har fremsat bemærkninger og anbefalinger til foreslåede politikker med udgangspunkt i civilsamfundets praktiske erfaring (1). |
| --- | --- |

2.2

I mere end ti år har EØSU i talrige udtalelser givet udtryk for sin støtte til målet om øget anvendelse af vedvarende energikilder og har fremsat bemærkninger og anbefalinger til foreslåede politikker med udgangspunkt i civilsamfundets praktiske erfaring (1).

| 2.3 | Anvendelsen af vedvarende energikilder har gennemgået en positiv udvikling og overstiger ifølge Kommissionen nu målsætningen om 20 %. I lyset af energikøreplanen 2050 skal der også fremover sikres en positiv udvikling. En af køreplanens såkaldte »no regrets«-muligheder er stærk vækst inden for vedvarende energi. EØSU fremlagde sin udtalelse om køreplanen i juli 2012 og gav udtryk for sin opbakning til den overordnede konklusion om vedvarende energikilder (2). |
| --- | --- |

2.3

Anvendelsen af vedvarende energikilder har gennemgået en positiv udvikling og overstiger ifølge Kommissionen nu målsætningen om 20 %. I lyset af energikøreplanen 2050 skal der også fremover sikres en positiv udvikling. En af køreplanens såkaldte »no regrets«-muligheder er stærk vækst inden for vedvarende energi. EØSU fremlagde sin udtalelse om køreplanen i juli 2012 og gav udtryk for sin opbakning til den overordnede konklusion om vedvarende energikilder (2).

| 2.4 | Den hurtige vækst inden for vedvarende energi rejser en række spørgsmål omkring udgifterne, påvirkningen af energimarkedet samt infrastrukturbehovet. Tiden er derfor inde til at gøre sig overvejelser om fremtidens politiske alternativer. Investorerne tænker allerede længere end til 2020, og de har også brug for klare signaler om fremtidens politikker for at kunne foretage investeringer i den størrelsesorden, der er behov for på området. |
| --- | --- |

2.4

Den hurtige vækst inden for vedvarende energi rejser en række spørgsmål omkring udgifterne, påvirkningen af energimarkedet samt infrastrukturbehovet. Tiden er derfor inde til at gøre sig overvejelser om fremtidens politiske alternativer. Investorerne tænker allerede længere end til 2020, og de har også brug for klare signaler om fremtidens politikker for at kunne foretage investeringer i den størrelsesorden, der er behov for på området.

3.   Kommissionens forordningsforslag

| 3.1 | Kommissionen agter at fortsætte med at udvikle brugen af vedvarende energi og fremme innovative løsninger. Ifølge energikommissæren kan dette gøres omkostningseffektivt ved at producere vind- og solenergi de steder, hvor det er økonomisk hensigtsmæssigt, og sælge energien videre inden for EU. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionen agter at fortsætte med at udvikle brugen af vedvarende energi og fremme innovative løsninger. Ifølge energikommissæren kan dette gøres omkostningseffektivt ved at producere vind- og solenergi de steder, hvor det er økonomisk hensigtsmæssigt, og sælge energien videre inden for EU.

| 3.2 | Kommissionen anbefaler en mere samordnet europæisk strategi for støtteordninger samt øget handel med vedvarende energi medlemsstaterne imellem. |
| --- | --- |

3.2

Kommissionen anbefaler en mere samordnet europæisk strategi for støtteordninger samt øget handel med vedvarende energi medlemsstaterne imellem.

| 3.3 | Meddelelsen belyser aktuelle udfordringer og mulige politiske løsninger på følgende områder:






  — | vedvarende energikilders integration i det indre marked, |
| --- | --- | --- |

3.3

Meddelelsen belyser aktuelle udfordringer og mulige politiske løsninger på følgende områder:

—

vedvarende energikilders integration i det indre marked,

| — | åbning af elmarkedet og vedvarende energi, |
| --- | --- |

—

åbning af elmarkedet og vedvarende energi,

| — | forandring af infrastrukturen, |
| --- | --- |

—

forandring af infrastrukturen,

| — | forbedring af forbrugernes stilling, |
| --- | --- |

—

forbedring af forbrugernes stilling,

| — | drivkræfter for teknologisk innovation samt |
| --- | --- |

—

drivkræfter for teknologisk innovation samt

| — | sikring af den vedvarende energis bæredygtighed. |
| --- | --- |

—

sikring af den vedvarende energis bæredygtighed.

| 3.4 | Kommissionen vil fremsætte forslag til en politik for vedvarende energi for perioden efter 2020. Med henblik på at indlede processen med at overveje alternativerne, gennemgår Kommissionen i sin ledsagende konsekvensanalyse tre politiske valgmuligheder:






  1) | dekarbonisering uden mål for vedvarende energi, hvor man satser på målene for reduktion af drivhusgasser og CO2-markedet, |
| --- | --- | --- |

3.4

Kommissionen vil fremsætte forslag til en politik for vedvarende energi for perioden efter 2020. Med henblik på at indlede processen med at overveje alternativerne, gennemgår Kommissionen i sin ledsagende konsekvensanalyse tre politiske valgmuligheder:

1)

dekarbonisering uden mål for vedvarende energi, hvor man satser på målene for reduktion af drivhusgasser og CO2-markedet,

| 2) | fortsættelse af det nuværende system med nationalt bindende mål for vedvarende energi sammen med mål for reduktion af drivhusgasemissioner og energieffektivitet, |
| --- | --- |

2)

fortsættelse af det nuværende system med nationalt bindende mål for vedvarende energi sammen med mål for reduktion af drivhusgasemissioner og energieffektivitet,

| 3) | en udvidet, mere harmoniseret forvaltning af hele energisektoren med et overordnet mål for vedvarende energi på EU-plan. |
| --- | --- |

3)

en udvidet, mere harmoniseret forvaltning af hele energisektoren med et overordnet mål for vedvarende energi på EU-plan.

En sammenligning af ovennævnte valgmuligheder viser groft sagt, at alternativerne 1) og 2) i lidt højere grad end alternativ 3) opfylder Kommissionens kriterier. Ingen af mulighederne er dog problemfrie i forhold til de fastlagte kriterier.

| 3.5 | Endelig nævner meddelelsen fire hovedområder, hvor man bør styrke indsatsen frem til år 2020: energimarkedet, støtteordningerne, samarbejdsmekanismerne samt energisamarbejdet i Middelhavsområdet. |
| --- | --- |

3.5

Endelig nævner meddelelsen fire hovedområder, hvor man bør styrke indsatsen frem til år 2020: energimarkedet, støtteordningerne, samarbejdsmekanismerne samt energisamarbejdet i Middelhavsområdet.

4.   EØSU’s bemærkninger

| 4.1 | EØSU bifalder meddelelsen, som åbner op for en nødvendig diskussion om, hvordan man kan omformulere strategierne for vedvarende energi og de ledsagende politikker på området. Udvalget er i vid udstrækning enigt i Kommissionens analyse af den nuværende situation og de aktuelle udfordringer og valgmuligheder. Derudover ønsker udvalget at fremsætte følgende bemærkninger. |
| --- | --- |

4.1

EØSU bifalder meddelelsen, som åbner op for en nødvendig diskussion om, hvordan man kan omformulere strategierne for vedvarende energi og de ledsagende politikker på området. Udvalget er i vid udstrækning enigt i Kommissionens analyse af den nuværende situation og de aktuelle udfordringer og valgmuligheder. Derudover ønsker udvalget at fremsætte følgende bemærkninger.

Vedvarende energikilders integration i det indre marked

| 4.2 | Udvalget påskønner, at Kommissionen gør opmærksom på de hastigt stigende udgifter og omkostninger i forbindelse med vedvarende energikilder – trods de faldende enhedsomkostninger – samt de forventede udgifter til investeringer i produktion, infrastruktur/net og balancering. Udvalget er dybt foruroliget over de stigende priser, som energiforbrugerne skal betale, herunder de høje udgifter til mange nationale støtteordninger, hvilket kan få uforholdsmæssigt store konsekvenser for forbrugere med lav indkomst. Denne udvikling møder voksende modstand. Selv enhedsomkostningerne vil måske ikke fortsætte med at falde i det nuværende tempo, når de fleste omkostningseffektive valgmuligheder er blevet udnyttet. Udvalget opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse af de nuværende og forventede fremtidige omkostningstendenser i hele energisektoren. Udvalget støtter målsætningen om at holde udgifterne så langt nede som muligt eller mindske dem og sikre, at de vedvarende energiteknologier bliver konkurrencedygtige og i sidste ende markedsstyrede. |
| --- | --- |

4.2

Udvalget påskønner, at Kommissionen gør opmærksom på de hastigt stigende udgifter og omkostninger i forbindelse med vedvarende energikilder – trods de faldende enhedsomkostninger – samt de forventede udgifter til investeringer i produktion, infrastruktur/net og balancering. Udvalget er dybt foruroliget over de stigende priser, som energiforbrugerne skal betale, herunder de høje udgifter til mange nationale støtteordninger, hvilket kan få uforholdsmæssigt store konsekvenser for forbrugere med lav indkomst. Denne udvikling møder voksende modstand. Selv enhedsomkostningerne vil måske ikke fortsætte med at falde i det nuværende tempo, når de fleste omkostningseffektive valgmuligheder er blevet udnyttet. Udvalget opfordrer Kommissionen til at udarbejde en undersøgelse af de nuværende og forventede fremtidige omkostningstendenser i hele energisektoren. Udvalget støtter målsætningen om at holde udgifterne så langt nede som muligt eller mindske dem og sikre, at de vedvarende energiteknologier bliver konkurrencedygtige og i sidste ende markedsstyrede.

| 4.3 | Hvad støtteordningerne angår, er udvalget enigt i, at ændringerne i adskillige nationale ordninger midt i løbetiden har skabt alvorlige problemer. De kortsigtede politikker er også utilfredsstillende, fordi de ikke tager højde for investorernes reelle omkostninger. Det skal sikres, at støtteordningerne er både forudsigelige og omkostningseffektive, lige som teknologiens konkurrenceevne skal fremmes. Det er derfor helt på sin plads at lægge vægt på at udsætte producenterne for markedspriser. Kommissionen bør arbejde på at reformere støtteordningerne, så man også undgår en opsplitning af det indre marked og i sidste ende arbejder hen imod at afvikle støtten. |
| --- | --- |

4.3

Hvad støtteordningerne angår, er udvalget enigt i, at ændringerne i adskillige nationale ordninger midt i løbetiden har skabt alvorlige problemer. De kortsigtede politikker er også utilfredsstillende, fordi de ikke tager højde for investorernes reelle omkostninger. Det skal sikres, at støtteordningerne er både forudsigelige og omkostningseffektive, lige som teknologiens konkurrenceevne skal fremmes. Det er derfor helt på sin plads at lægge vægt på at udsætte producenterne for markedspriser. Kommissionen bør arbejde på at reformere støtteordningerne, så man også undgår en opsplitning af det indre marked og i sidste ende arbejder hen imod at afvikle støtten.

| 4.4 | Det vil næppe være effektivt at indføre et enkelt europæisk system, der dækker alle teknologier på området vedvarende energi. Der er snarere brug for fleksible systemer, som er skræddersyede til de enkelte teknologiers udviklingsstadier og forskellige omstændigheder. Kravene om effektivitet og det indre marked vil efter EØSU's mening bedst kunne imødekommes vha. et system med fælles støtteordninger i hele EU, som tilpasses til de forskellige teknologier. Ordningerne bør være tidsbegrænsede og kun anvendes, indtil teknologierne er konkurrencedygtige. Man bør undgå overkompensation, og der skal findes passende ordninger til mindre, lokale løsninger (se punkt 4.11.). |
| --- | --- |

4.4

Det vil næppe være effektivt at indføre et enkelt europæisk system, der dækker alle teknologier på området vedvarende energi. Der er snarere brug for fleksible systemer, som er skræddersyede til de enkelte teknologiers udviklingsstadier og forskellige omstændigheder. Kravene om effektivitet og det indre marked vil efter EØSU's mening bedst kunne imødekommes vha. et system med fælles støtteordninger i hele EU, som tilpasses til de forskellige teknologier. Ordningerne bør være tidsbegrænsede og kun anvendes, indtil teknologierne er konkurrencedygtige. Man bør undgå overkompensation, og der skal findes passende ordninger til mindre, lokale løsninger (se punkt 4.11.).

| 4.5 | Så længe det indre marked ikke fungerer efter hensigten og priserne varierer, fordi man ikke har formået at gennemføre den eksisterende EU-lovgivning og fordi der er opstået flaskehalse i transmissionsinfrastrukturen, bør støtteordningerne imidlertid tilpasses til de enkelte prisområder eller medlemsstater, så man opnår størst effektivitet og undgår overkompensation. |
| --- | --- |

4.5

Så længe det indre marked ikke fungerer efter hensigten og priserne varierer, fordi man ikke har formået at gennemføre den eksisterende EU-lovgivning og fordi der er opstået flaskehalse i transmissionsinfrastrukturen, bør støtteordningerne imidlertid tilpasses til de enkelte prisområder eller medlemsstater, så man opnår størst effektivitet og undgår overkompensation.

| 4.6 | Hvad fremme af samarbejde og handel angår, går EØSU stærkt ind for at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne på energiområdet, navnlig en reel fælles energipolitik i form af et Europæisk Energifællesskab. Udvalget støtter også de forslag, der fremlægges i dette kapitel i meddelelsen. |
| --- | --- |

4.6

Hvad fremme af samarbejde og handel angår, går EØSU stærkt ind for at øge samarbejdet mellem medlemsstaterne på energiområdet, navnlig en reel fælles energipolitik i form af et Europæisk Energifællesskab. Udvalget støtter også de forslag, der fremlægges i dette kapitel i meddelelsen.

Åbning af elmarkedet og vedvarende energi

| 4.7 | Udvalget deler Kommissionens synspunkt om behovet og udfordringerne for integrationen af vedvarende energi i det indre marked for elektricitet. Markedsprissignalerne – herunder for CO2 inden for EU's emissionshandelssystem - skal være omfattende for virkelig at kunne fremme investeringer. Udvalget støtter princippet om, at alle elproducenter – herunder producenter af vedvarende energi – påtager sig samme ansvar, også vedrørende balancering. |
| --- | --- |

4.7

Udvalget deler Kommissionens synspunkt om behovet og udfordringerne for integrationen af vedvarende energi i det indre marked for elektricitet. Markedsprissignalerne – herunder for CO2 inden for EU's emissionshandelssystem - skal være omfattende for virkelig at kunne fremme investeringer. Udvalget støtter princippet om, at alle elproducenter – herunder producenter af vedvarende energi – påtager sig samme ansvar, også vedrørende balancering.

| 4.8 | »Kapacitetsbetalinger« – hvor myndighederne fastsætter det nødvendige reservekapacitetsniveau – er problematiske, idet de begrundes i, at markedssignalerne ikke garanterer, at disse anlæg er omkostningseffektive. Hvis der er behov for et kapacitetsmarked, bør dette være fælleseuropæisk, i første omgang eventuelt regionalt eller i det mindste koordineret med nabolandene inden for EU. |
| --- | --- |

4.8

»Kapacitetsbetalinger« – hvor myndighederne fastsætter det nødvendige reservekapacitetsniveau – er problematiske, idet de begrundes i, at markedssignalerne ikke garanterer, at disse anlæg er omkostningseffektive. Hvis der er behov for et kapacitetsmarked, bør dette være fælleseuropæisk, i første omgang eventuelt regionalt eller i det mindste koordineret med nabolandene inden for EU.

| 4.9 | Problemet med engrospriser på elektricitet, der presses for langt ned på grund af den stigende andel af vind- og solenergi med meget lave marginalomkostninger, skal undersøges og kvantificeres grundigere. Der skal også tages hensyn til den modsatte effekt, emissionshandlen kan medføre. Mere elektricitet fra vedvarende energikilder vil sandsynligvis gøre engrospriserne på elektricitet langt mere volatile og skabe andre problemer. Når alt kommer til alt, er lave marginalomkostninger ikke nødvendigvis ensbetydende med lave priser for strømforbrugerne, fordi brugerne før eller siden kommer til at betale for alle investeringer samt for produktionen, herunder transmissionen, balanceringen og støtten. |
| --- | --- |

4.9

Problemet med engrospriser på elektricitet, der presses for langt ned på grund af den stigende andel af vind- og solenergi med meget lave marginalomkostninger, skal undersøges og kvantificeres grundigere. Der skal også tages hensyn til den modsatte effekt, emissionshandlen kan medføre. Mere elektricitet fra vedvarende energikilder vil sandsynligvis gøre engrospriserne på elektricitet langt mere volatile og skabe andre problemer. Når alt kommer til alt, er lave marginalomkostninger ikke nødvendigvis ensbetydende med lave priser for strømforbrugerne, fordi brugerne før eller siden kommer til at betale for alle investeringer samt for produktionen, herunder transmissionen, balanceringen og støtten.

Forandring af infrastrukturen

| 4.10 | EØSU har udtrykt sin opbakning til og udarbejdet en udtalelse om energiinfrastrukturpakken (COM(2011) 658) (3) og understreger nu behovet for at vedtage og gennemføre pakken. Udgifterne til investeringer i den nødvendige infrastruktur kan imidlertid blive uacceptabelt høje, hvis det fastlagte mål er at »producere vind- og solenergi, hvor det giver økonomisk mening, og handle med vedvarende energi i Europa«. Manglende offentlig accept vil også kunne øge udgifterne og de politiske risici. |
| --- | --- |

4.10

EØSU har udtrykt sin opbakning til og udarbejdet en udtalelse om energiinfrastrukturpakken (COM(2011) 658) (3) og understreger nu behovet for at vedtage og gennemføre pakken. Udgifterne til investeringer i den nødvendige infrastruktur kan imidlertid blive uacceptabelt høje, hvis det fastlagte mål er at »producere vind- og solenergi, hvor det giver økonomisk mening, og handle med vedvarende energi i Europa«. Manglende offentlig accept vil også kunne øge udgifterne og de politiske risici.

| 4.11 | Der skal lægges større vægt på at stimulere udviklingen af decentraliserede, lokale løsninger. Disse kan og bør fokusere på de lokale fordele og omfatte forskellige teknologier som biomasse (herunder affald) og geotermisk energi samt vind- og solenergi, alt afhængigt af de lokale forhold. Bestemmelserne, støtteforanstaltningerne og adgangen til netværk skal være entydige, enkle og pålidelige for at lette de små (egen-)producenters deltagelse. Etableringen af lokale hybride energisystemer, som er forbundet ved hjælp af intelligente net og forvaltning, kan gøre det muligt at nærme sig selvforsyning med energi på lokalt plan. Denne tilgang har imidlertid også sine begrænsninger, fordi der er behov for balancestrøm, som primært er baseret på fossile brændstoffer, så længe der ikke er fundet en konkret løsning på problemet med lagring af el til en rimelig pris (jf. Friedrich Wagner, Max-Planck-Institut für Plasmaphysik: »Features of an electricity supply system based on variable input« (vedr. elforsyning baseret på varierende strømtilførsel). |
| --- | --- |

4.11

Der skal lægges større vægt på at stimulere udviklingen af decentraliserede, lokale løsninger. Disse kan og bør fokusere på de lokale fordele og omfatte forskellige teknologier som biomasse (herunder affald) og geotermisk energi samt vind- og solenergi, alt afhængigt af de lokale forhold. Bestemmelserne, støtteforanstaltningerne og adgangen til netværk skal være entydige, enkle og pålidelige for at lette de små (egen-)producenters deltagelse. Etableringen af lokale hybride energisystemer, som er forbundet ved hjælp af intelligente net og forvaltning, kan gøre det muligt at nærme sig selvforsyning med energi på lokalt plan. Denne tilgang har imidlertid også sine begrænsninger, fordi der er behov for balancestrøm, som primært er baseret på fossile brændstoffer, så længe der ikke er fundet en konkret løsning på problemet med lagring af el til en rimelig pris (jf. Friedrich Wagner, Max-Planck-Institut für Plasmaphysik: »Features of an electricity supply system based on variable input« (vedr. elforsyning baseret på varierende strømtilførsel).

Forbedring af forbrugernes stilling

| 4.12 | Det siger sig selv, at forbrugernes interesser står i centrum for EØSU's holdninger på energiområdet, hvilket udvalget har givet udtryk for i adskillige tidligere udtalelser (4). Det handler bl.a. om at foretage en afvejning af høje energipriser som incitament til at spare på den ene side og risikoen for energifattigdom på den anden side. Udvalget støtter Kommissionens strategi om at styrke forbrugernes indflydelse – man kan kun opnå gode resultater, hvis forbrugerne deltager aktivt. Et andet spørgsmål, der fortjener mere opmærksomhed, er, hvordan man sikrer forbrugernes frie valg i praksis. |
| --- | --- |

4.12

Det siger sig selv, at forbrugernes interesser står i centrum for EØSU's holdninger på energiområdet, hvilket udvalget har givet udtryk for i adskillige tidligere udtalelser (4). Det handler bl.a. om at foretage en afvejning af høje energipriser som incitament til at spare på den ene side og risikoen for energifattigdom på den anden side. Udvalget støtter Kommissionens strategi om at styrke forbrugernes indflydelse – man kan kun opnå gode resultater, hvis forbrugerne deltager aktivt. Et andet spørgsmål, der fortjener mere opmærksomhed, er, hvordan man sikrer forbrugernes frie valg i praksis.

| 4.12.1 | Udvalget har ved flere lejligheder understreget, at oplysning og uddannelse er helt afgørende, hvis forbrugernes stilling skal forbedres. I den forbindelse bør forbrugerne have adgang til klar og lettilgængelig information om deres eget bidrag til støtten til vedvarende energikilder, hvilket normalt angives som de samlede nationale udgifter til støtte til vedvarende energikilder pr. indbygger. Det vil være oplagt at placere denne information på energiregningen. |
| --- | --- |

4.12.1

Udvalget har ved flere lejligheder understreget, at oplysning og uddannelse er helt afgørende, hvis forbrugernes stilling skal forbedres. I den forbindelse bør forbrugerne have adgang til klar og lettilgængelig information om deres eget bidrag til støtten til vedvarende energikilder, hvilket normalt angives som de samlede nationale udgifter til støtte til vedvarende energikilder pr. indbygger. Det vil være oplagt at placere denne information på energiregningen.

Drivkræfter for teknologisk innovation

| 4.13 | Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Som EØSU har påpeget ved flere tidligere lejligheder, er det vigtigt at udforme og målrette finansieringsredskaberne korrekt i forhold til teknologiernes udviklingsniveau. Man bør frem især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier. Til det formål er det nødvendigt at sikre ressourcerne til SET-planen. Der skal handles her og nu – erhvervssektoren i USA har på det seneste åbenbart øget sine samlede investeringer i forskning og udvikling på energiområdet, hvilket kan få konsekvenser for EU's konkurrenceevne. |
| --- | --- |

4.13

Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Som EØSU har påpeget ved flere tidligere lejligheder, er det vigtigt at udforme og målrette finansieringsredskaberne korrekt i forhold til teknologiernes udviklingsniveau. Man bør frem især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier. Til det formål er det nødvendigt at sikre ressourcerne til SET-planen. Der skal handles her og nu – erhvervssektoren i USA har på det seneste åbenbart øget sine samlede investeringer i forskning og udvikling på energiområdet, hvilket kan få konsekvenser for EU's konkurrenceevne.

| 4.14 | Kommissionen mener tilsyneladende, at tilstrækkelig fælles finansiering og bindende mål er nok til at fremme innovationen og dermed også beskæftigelsen. Disse elementer alene er imidlertid ikke nok til at garantere effektive resultater. Der er også brug for åbne markeder og en velfungerende konkurrence, fordi konkurrencen stimulerer virksomhedernes innovation og fornyelse. |
| --- | --- |

4.14

Kommissionen mener tilsyneladende, at tilstrækkelig fælles finansiering og bindende mål er nok til at fremme innovationen og dermed også beskæftigelsen. Disse elementer alene er imidlertid ikke nok til at garantere effektive resultater. Der er også brug for åbne markeder og en velfungerende konkurrence, fordi konkurrencen stimulerer virksomhedernes innovation og fornyelse.

Sikring af den vedvarende energis bæredygtighed

| 4.15 | Målet må være, at energisystemet som helhed er bæredygtigt. Det gælder for alle områder, ikke bare bioenergi. Den miljømæssige og fysiske påvirkning, der er forbundet med brugen af forskellige vedvarende energikilder, varierer. Der er behov for bæredygtighedskriterier for vedvarende energikilder, og i overensstemmelse hermed bør finansiel støtte fra EU-fonde være betinget af erhvervelse af energi fra vedvarende energikilder, der opfylder disse kriterier. Udvalget bakker op om meddelelsens budskaber om bæredygtighed for bioenergi, men ønsker at tilføje, at nye forslag ikke bør øge den administrative byrde for producenterne og forbrugerne. Kravene bør så vidt muligt bygge på allerede eksisterende, relaterede systemer for overvågning og rapportering som f.eks. systemerne vedrørende bæredygtigt skovbrug, der anvendes i mange medlemsstater. |
| --- | --- |

4.15

Målet må være, at energisystemet som helhed er bæredygtigt. Det gælder for alle områder, ikke bare bioenergi. Den miljømæssige og fysiske påvirkning, der er forbundet med brugen af forskellige vedvarende energikilder, varierer. Der er behov for bæredygtighedskriterier for vedvarende energikilder, og i overensstemmelse hermed bør finansiel støtte fra EU-fonde være betinget af erhvervelse af energi fra vedvarende energikilder, der opfylder disse kriterier. Udvalget bakker op om meddelelsens budskaber om bæredygtighed for bioenergi, men ønsker at tilføje, at nye forslag ikke bør øge den administrative byrde for producenterne og forbrugerne. Kravene bør så vidt muligt bygge på allerede eksisterende, relaterede systemer for overvågning og rapportering som f.eks. systemerne vedrørende bæredygtigt skovbrug, der anvendes i mange medlemsstater.

Politik for vedvarende energi efter 2020

| 4.16 | EØSU mener, at det er på tide at gå i gang med forberedelserne af politikken for vedvarende energi efter 2020, som allerede nævnt i punkt 2.4. |
| --- | --- |

4.16

EØSU mener, at det er på tide at gå i gang med forberedelserne af politikken for vedvarende energi efter 2020, som allerede nævnt i punkt 2.4.

| 4.17 | I sin konsekvensanalyse (der i sig selv ikke er fejlfri, fordi der bl.a. mangler tabeller) præsenterer Kommissionen først et »status quo«-scenarie, som udvalget modsætter sig. Hvad de andre tre muligheder for en fremtidig politisk ramme angår, udtrykker udvalget bekymring over følgende punkter: |
| --- | --- |

4.17

I sin konsekvensanalyse (der i sig selv ikke er fejlfri, fordi der bl.a. mangler tabeller) præsenterer Kommissionen først et »status quo«-scenarie, som udvalget modsætter sig. Hvad de andre tre muligheder for en fremtidig politisk ramme angår, udtrykker udvalget bekymring over følgende punkter:

| 4.17.1 | Muligheden for dekarbonisering uden mål for vedvarende energi efter 2020 garanterer tilsyneladende ikke en bestemt øgning af anvendelsen af vedvarende energi. Denne valgmulighed egner sig dog bedst til et åbent energimarked og ville give de mest omkostningseffektive resultater. Den kan også medvirke til at styrke EU's emissionshandelssystem. Denne valgmulighed giver tilsyneladende sikkerhed for, at brugen af vedvarende energi udvikler sig positivt, i betragtning af den hidtidige markante udvikling inden for vedvarende energi, den eksisterende og voksende fremtidige FoU og andre investeringer, bindende klimamål og fremtidige politikker, som Kommissionen skitserer. |
| --- | --- |

4.17.1

Muligheden for dekarbonisering uden mål for vedvarende energi efter 2020 garanterer tilsyneladende ikke en bestemt øgning af anvendelsen af vedvarende energi. Denne valgmulighed egner sig dog bedst til et åbent energimarked og ville give de mest omkostningseffektive resultater. Den kan også medvirke til at styrke EU's emissionshandelssystem. Denne valgmulighed giver tilsyneladende sikkerhed for, at brugen af vedvarende energi udvikler sig positivt, i betragtning af den hidtidige markante udvikling inden for vedvarende energi, den eksisterende og voksende fremtidige FoU og andre investeringer, bindende klimamål og fremtidige politikker, som Kommissionen skitserer.

| 4.17.2 | Det vil være effektivt og gavne i hvert fald en del af sektoren for vedvarende energi at fortsætte det nuværende system med bindende nationale mål. Men det vil ikke være nogen garanti for, at dekarboniseringen bliver omkostningseffektiv. Den prisfastsættelse, som denne valgmulighed opererer med, vil udgøre en alvorlig trussel mod emissionshandelssystemet. Medlemsstaterne ville igen blive nødt til at udforme deres egne politikker for at sikre overholdelsen, hvilket ville hæmme det indre energimarkeds funktionsevne trods alle anstrengelser for at forbedre samarbejdet og handlen. De bindende mål har med held medvirket til at sætte gang i den teknologiske udvikling inden for vedvarende energi i EU, men det vil måske ikke blive ved med at være et overbevisende argument. |
| --- | --- |

4.17.2

Det vil være effektivt og gavne i hvert fald en del af sektoren for vedvarende energi at fortsætte det nuværende system med bindende nationale mål. Men det vil ikke være nogen garanti for, at dekarboniseringen bliver omkostningseffektiv. Den prisfastsættelse, som denne valgmulighed opererer med, vil udgøre en alvorlig trussel mod emissionshandelssystemet. Medlemsstaterne ville igen blive nødt til at udforme deres egne politikker for at sikre overholdelsen, hvilket ville hæmme det indre energimarkeds funktionsevne trods alle anstrengelser for at forbedre samarbejdet og handlen. De bindende mål har med held medvirket til at sætte gang i den teknologiske udvikling inden for vedvarende energi i EU, men det vil måske ikke blive ved med at være et overbevisende argument.

| 4.17.3 | Den valgmulighed, som omfatter forvaltning og ambitiøse mål på EU-niveau, kan efter EØSU's mening give mange vægtige fordele, som er i tråd med idéen om et europæisk energifællesskab (5). Så længe der ikke er fastlagt mål for reduktion af drivhusgasser, som er i tråd med de langsigtede mål for reduktion af drivhusgasser, bør man foretrække denne valgmulighed. Imidlertid synes de risici for høje omkostninger og manglen på offentlig accept, som Kommissionen påpeger, at være betydelige. Desuden vil der sandsynligvis opstå behov for at etablere store nye, administrative strukturer. |
| --- | --- |

4.17.3

Den valgmulighed, som omfatter forvaltning og ambitiøse mål på EU-niveau, kan efter EØSU's mening give mange vægtige fordele, som er i tråd med idéen om et europæisk energifællesskab (5). Så længe der ikke er fastlagt mål for reduktion af drivhusgasser, som er i tråd med de langsigtede mål for reduktion af drivhusgasser, bør man foretrække denne valgmulighed. Imidlertid synes de risici for høje omkostninger og manglen på offentlig accept, som Kommissionen påpeger, at være betydelige. Desuden vil der sandsynligvis opstå behov for at etablere store nye, administrative strukturer.

| 4.18 | EØSU anbefaler, at Kommissionen koncentrerer sin indsats omkring en politisk linje for tiden efter år 2020, som hovedsageligt bygger på den første valgmulighed. Denne strategi skal ikke tage udgangspunkt i målsætninger for vedvarende energi, men i et klart mål for reduktion af drivhusgasser samt en CO2-pris, som er høj nok til, at de relevante aktører gør en indsats for at forbedre effektiviteten og bidrager til FoU og investeringer, men ikke så høj, at det går ud over forbrugerne eller industriens konkurrenceevne. Desuden er der brug for målrettede foranstaltninger for at fremme udviklingen af og investeringer i teknologier for vedvarende energikilder, hvilket i sidste ende vil medføre virkelige forandringer. Disse foranstaltninger skal helst være fælles for hele EU og bør skræddersys til de forskellige teknologier. |
| --- | --- |

4.18

EØSU anbefaler, at Kommissionen koncentrerer sin indsats omkring en politisk linje for tiden efter år 2020, som hovedsageligt bygger på den første valgmulighed. Denne strategi skal ikke tage udgangspunkt i målsætninger for vedvarende energi, men i et klart mål for reduktion af drivhusgasser samt en CO2-pris, som er høj nok til, at de relevante aktører gør en indsats for at forbedre effektiviteten og bidrager til FoU og investeringer, men ikke så høj, at det går ud over forbrugerne eller industriens konkurrenceevne. Desuden er der brug for målrettede foranstaltninger for at fremme udviklingen af og investeringer i teknologier for vedvarende energikilder, hvilket i sidste ende vil medføre virkelige forandringer. Disse foranstaltninger skal helst være fælles for hele EU og bør skræddersys til de forskellige teknologier.

De næste skridt

| 4.19 | Det vil meget snart blive nødvendigt at iværksætte foranstaltninger for at gøre de nuværende rammer for vedvarende energi mere funktionsdygtige. EØSU bifalder Kommissionens planer. Der skal hurtigst muligt iværksættes foranstaltninger for at integrere vedvarende energikilder i energimarkedet og løse spørgsmålene omkring nettilslutning, balancering og netafgifter. |
| --- | --- |

4.19

Det vil meget snart blive nødvendigt at iværksætte foranstaltninger for at gøre de nuværende rammer for vedvarende energi mere funktionsdygtige. EØSU bifalder Kommissionens planer. Der skal hurtigst muligt iværksættes foranstaltninger for at integrere vedvarende energikilder i energimarkedet og løse spørgsmålene omkring nettilslutning, balancering og netafgifter.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 65 af 17.3.2006, s. 105-113.

1

(2)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 126-132.

2

(3)  EUT C 143 af 22.5.2012, s. 125-129.

3

(4)  EUT C 44 af 11.2.2011, s. 53-56, EUT C 48 af 15.2.2011, s. 81-86 og EUT C 68 af 6.3.2012, s. 15-20.

4

(5)  Jf. punkt 4.5 og www.eesc.europa.eu/eec

5

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag fik mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer, men blev forkastet under debatten:

Punkt 1.5

Ændres som følger:

»Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning.: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Man bør især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier.«

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| Stemmer for | : | 68 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 113 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 21 |

Stemmer for

:

68

Stemmer imod

:

113

Stemmer hverken for eller imod

:

21

Nyt punkt 4.3

Nyt punkt 4.3

Der indføjes et nyt punkt efter punkt 4.2:

»Hvad angår stigende priser på vedvarende energi fremsætter EØSU følgende bemærkninger:

Hvad angår stigende priser på vedvarende energi fremsætter EØSU følgende bemærkninger:

| — | Mens oliepriserne er steget støt i de seneste år, er produktionsomkostningerne inden for vedvarende energi faldet konstant og hurtigt. Det betyder, at de snart vil kunne konkurrere med de ligeledes subsidierede fossile energikilder. |
| --- | --- |

—

Mens oliepriserne er steget støt i de seneste år, er produktionsomkostningerne inden for vedvarende energi faldet konstant og hurtigt. Det betyder, at de snart vil kunne konkurrere med de ligeledes subsidierede fossile energikilder.

Mens oliepriserne er steget støt i de seneste år, er produktionsomkostningerne inden for vedvarende energi faldet konstant og hurtigt. Det betyder, at de snart vil kunne konkurrere med de ligeledes subsidierede fossile energikilder

| — | Det er sandsynligt, at priserne på fossile energikilder stiger yderligere som følge af den forringede tilgængelighed og de højere udvindingsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Det er sandsynligt, at priserne på fossile energikilder stiger yderligere som følge af den forringede tilgængelighed og de højere udvindingsomkostninger.

Det er sandsynligt, at priserne på fossile energikilder stiger yderligere som følge af den forringede tilgængelighed og de højere udvindingsomkostninger

| — | På Rio+20-konferencen i juni 2012 forpligtede EU (jf. punkt 225 i sluterklæringen) sig til at udfase skadelig og ineffektiv støtte til fossile brændstoffer, som opmuntrer til ødselt forbrug og underminerer en bæredygtig udvikling. Verdensbanken angiver støttens størrelse til at ligge på 775 mia. USD om året. Hvis EU fører dette løfte ud i livet, vil den nuværende prisforskel mellem fossile og vedvarende energikilder blive lavere, også selv om man ikke opfylder et yderligere løfte om også at indregne de eksterne omkostninger. Kommissionen opfordres til at udarbejde og offentliggjorde beregninger herover. |
| --- | --- |

—

På Rio+20-konferencen i juni 2012 forpligtede EU (jf. punkt 225 i sluterklæringen) sig til at udfase skadelig og ineffektiv støtte til fossile brændstoffer, som opmuntrer til ødselt forbrug og underminerer en bæredygtig udvikling. Verdensbanken angiver støttens størrelse til at ligge på 775 mia. USD om året. Hvis EU fører dette løfte ud i livet, vil den nuværende prisforskel mellem fossile og vedvarende energikilder blive lavere, også selv om man ikke opfylder et yderligere løfte om også at indregne de eksterne omkostninger. Kommissionen opfordres til at udarbejde og offentliggjorde beregninger herover.

På Rio+20-konferencen i juni 2012 forpligtede EU (jf. punkt 225 i sluterklæringen) sig til at udfase skadelig og ineffektiv støtte til fossile brændstoffer, som opmuntrer til ødselt forbrug og underminerer en bæredygtig udvikling. Verdensbanken angiver støttens størrelse til at ligge på 775 mia. USD om året. Hvis EU fører dette løfte ud i livet, vil den nuværende prisforskel mellem fossile og vedvarende energikilder blive lavere, også selv om man ikke opfylder et yderligere løfte om også at indregne de eksterne omkostninger. Kommissionen opfordres til at udarbejde og offentliggjorde beregninger herover

| — | I Tyskland, som nok er den medlemsstat, hvor udviklingen inden for vedvarende energi har været størst i de seneste år, er der indført en regel om at undtage store energiforbrugere fra bestemte afgifter i forbindelse med tilførsel af strøm fra vedvarende energi. Derved trues deres internationale konkurrenceevne ikke. Listen over såkaldte virksomheder, der er fritaget for sådanne afgifter, er steget støt, hvilket indebærer, at afgifterne er fordelt på stadig færre energiforbrugere. Selv golfbaner, pommes frites-producenter og slagterier kan nu drage nytte af afgiftsfritagelsen. Da disse tilfælde næppe kan siges at have noget at gøre med international konkurrenceevne, planlægger den tyske regering nu at afkorte listen betydeligt, hvilket vil have en omkostningsdæmpende virkning. |
| --- | --- |

—

I Tyskland, som nok er den medlemsstat, hvor udviklingen inden for vedvarende energi har været størst i de seneste år, er der indført en regel om at undtage store energiforbrugere fra bestemte afgifter i forbindelse med tilførsel af strøm fra vedvarende energi. Derved trues deres internationale konkurrenceevne ikke. Listen over såkaldte virksomheder, der er fritaget for sådanne afgifter, er steget støt, hvilket indebærer, at afgifterne er fordelt på stadig færre energiforbrugere. Selv golfbaner, pommes frites-producenter og slagterier kan nu drage nytte af afgiftsfritagelsen. Da disse tilfælde næppe kan siges at have noget at gøre med international konkurrenceevne, planlægger den tyske regering nu at afkorte listen betydeligt, hvilket vil have en omkostningsdæmpende virkning.

I Tyskland, som nok er den medlemsstat, hvor udviklingen inden for vedvarende energi har været størst i de seneste år, er der indført en regel om at undtage store energiforbrugere fra bestemte afgifter i forbindelse med tilførsel af strøm fra vedvarende energi. Derved trues deres internationale konkurrenceevne ikke. Listen over såkaldte virksomheder, der er fritaget for sådanne afgifter, er steget støt, hvilket indebærer, at afgifterne er fordelt på stadig færre energiforbrugere. Selv golfbaner, pommes frites-producenter og slagterier kan nu drage nytte af afgiftsfritagelsen. Da disse tilfælde næppe kan siges at have noget at gøre med international konkurrenceevne, planlægger den tyske regering nu at afkorte listen betydeligt, hvilket vil have en omkostningsdæmpende virkning

| — | Da el-produktionskapaciteten fra vedvarende energikilder i Tyskland i dag er høj (30 000 MW vindenergikapacitet og ca. 29 000 MW fotovoltaisk energi sammenlignet med de 10 000 MW kerneenergi, der stadig produceres), er priserne på elbørserne, navnlig midt på dagen, lavere end nogensinde før. |
| --- | --- |

—

Da el-produktionskapaciteten fra vedvarende energikilder i Tyskland i dag er høj (30 000 MW vindenergikapacitet og ca. 29 000 MW fotovoltaisk energi sammenlignet med de 10 000 MW kerneenergi, der stadig produceres), er priserne på elbørserne, navnlig midt på dagen, lavere end nogensinde før.

Da el-produktionskapaciteten fra vedvarende energikilder i Tyskland i dag er høj (30 000 MW vindenergikapacitet og ca. 29 000 MW fotovoltaisk energi sammenlignet med de 10 000 MW kerneenergi, der stadig produceres), er priserne på elbørserne, navnlig midt på dagen, lavere end nogensinde før.

| — | Imidlertid er den tyske befolknings accept af den såkaldte energiomstilling særdeles høj. Det skyldes bl.a. også, at mange privatpersoner, nyetablerede energiforeninger og kommunale værker selv producerer strøm og dermed tjener penge og skaber lokale arbejdspladser.« |
| --- | --- |

—

Imidlertid er den tyske befolknings accept af den såkaldte energiomstilling særdeles høj. Det skyldes bl.a. også, at mange privatpersoner, nyetablerede energiforeninger og kommunale værker selv producerer strøm og dermed tjener penge og skaber lokale arbejdspladser.«

Imidlertid er den tyske befolknings accept af den såkaldte energiomstilling særdeles høj. Det skyldes bl.a. også, at mange privatpersoner, nyetablerede energiforeninger og kommunale værker selv producerer strøm og dermed tjener penge og skaber lokale arbejdspladser

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| Stemmer for | : | 69 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 105 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 21 |

Stemmer for

:

69

Stemmer imod

:

105

Stemmer hverken for eller imod

:

21

Punkt 4.13

Punkt 4.13

Ændres som følger:

»Der er store muligheder inden for teknologier for vedvarende energikilder, og det samme gælder for andre teknologier, der sigter mod at reducere CO2-udledning.: rent kul, lagring af elektricitet, efterspørgselsstyring, anvendelse af CO2, kernespaltning og kernefusion eller reduktion af andre drivhusgasser som f.eks. metan. I mange tilfælde er udviklingen yderst lovende, og den skal fremmes på passende vis. Som EØSU har påpeget ved flere tidligere lejligheder, er det vigtigt at udforme og målrette finansieringsredskaberne korrekt i forhold til teknologiernes udviklingsniveau. Man bør frem især støtte demonstration og tidlig ibrugtagning af nye teknologier. Til det formål er det nødvendigt at sikre ressourcerne til SET-planen. Der skal handles her og nu – erhvervssektoren i USA har på det seneste åbenbart øget sine samlede investeringer i forskning og udvikling på energiområdet, hvilket kan få konsekvenser for EU's konkurrenceevne.«

Afstemningsresultat

Afstemningsresultat

| Stemmer for | : | 68 |
| --- | --- | --- |
| Stemmer imod | : | 113 |
| Stemmer hverken for eller imod | : | 20 |

Stemmer for

:

68

Stemmer imod

:

113

Stemmer hverken for eller imod

:

20

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/140 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/140

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om den omfattende risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter

COM(2012) 571 final

2013/C 44/25

Hovedordfører: André MORDANT

Kommissionen besluttede den 12. oktober 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om den omfattende risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter«

COM(2012) 571 final.

Den 17. september 2012 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

På grund af sagens hastende karakter (artikel 59 i forretningsordenen) udpegede EØSU på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december, André MORDANT til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 98 stemmer for og 6 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | Selv om risikoforvaltningen hovedsagelig afhænger af de nukleare anlægs modstandskraft, er EØSU af den opfattelse, at alle risici bør tages i betragtning, herunder de eksterne risici for befolkningen, miljøet og økonomien. |
| --- | --- |

1.1

Selv om risikoforvaltningen hovedsagelig afhænger af de nukleare anlægs modstandskraft, er EØSU af den opfattelse, at alle risici bør tages i betragtning, herunder de eksterne risici for befolkningen, miljøet og økonomien.

| 1.2 | EØSU finder det nødvendigt, at der for hvert enkelt anlæg forberedes en håndtering af ulykker gennem uddannelse af personalet og information og høring af lokalbefolkningen, der bør inddrages i udarbejdelsen af retningslinjerne, så deres kendskab til lokalområdet kan udnyttes. Der bør også udarbejdes en plan for håndtering af situationen efter en ulykke på lang sigt. |
| --- | --- |

1.2

EØSU finder det nødvendigt, at der for hvert enkelt anlæg forberedes en håndtering af ulykker gennem uddannelse af personalet og information og høring af lokalbefolkningen, der bør inddrages i udarbejdelsen af retningslinjerne, så deres kendskab til lokalområdet kan udnyttes. Der bør også udarbejdes en plan for håndtering af situationen efter en ulykke på lang sigt.

| 1.3 | EØSU støtter Kommissionen i ønsket om en omfattende revision af direktivet om nuklear sikkerhed og opfordrer den til ikke kun at beskæftige sig med de tekniske aspekter, men også med alt det, der vedrører arbejderne og borgerne som mennesker (sundhed, stress, psykologi, nedtrykthed). |
| --- | --- |

1.3

EØSU støtter Kommissionen i ønsket om en omfattende revision af direktivet om nuklear sikkerhed og opfordrer den til ikke kun at beskæftige sig med de tekniske aspekter, men også med alt det, der vedrører arbejderne og borgerne som mennesker (sundhed, stress, psykologi, nedtrykthed).

| 1.4 | EØSU bemærker, at der ikke i alle medlemsstater er en uafhængig sikkerhedsmyndighed med tilsynsansvar, lige som medlemsstaterne ikke har en fælles tilgang til lovgivning om nuklear sikkerhed, og derfor anbefaler EØSU en harmonisering via direktivet. |
| --- | --- |

1.4

EØSU bemærker, at der ikke i alle medlemsstater er en uafhængig sikkerhedsmyndighed med tilsynsansvar, lige som medlemsstaterne ikke har en fælles tilgang til lovgivning om nuklear sikkerhed, og derfor anbefaler EØSU en harmonisering via direktivet.

| 1.5 | Efter EØSU's opfattelse kan oplysningen af offentligheden og inddragelsen af borgerne støtte sig på Århuskonventionen anvendt på det nukleare område. Denne konvention omhandler information af offentligheden, inddragelse/høring af borgerne og mulighed for retlig prøvelse. Konventionen er undertegnet af EU og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.5

Efter EØSU's opfattelse kan oplysningen af offentligheden og inddragelsen af borgerne støtte sig på Århuskonventionen anvendt på det nukleare område. Denne konvention omhandler information af offentligheden, inddragelse/høring af borgerne og mulighed for retlig prøvelse. Konventionen er undertegnet af EU og medlemsstaterne.

| 1.6 | EØSU mener, at EU efter stresstestene og Kommissionens anbefalinger bør indføre mekanismer for overvågning og verifikation, og at medlemsstaterne regelmæssigt skal fremlægge rapporter på EU-niveau. |
| --- | --- |

1.6

EØSU mener, at EU efter stresstestene og Kommissionens anbefalinger bør indføre mekanismer for overvågning og verifikation, og at medlemsstaterne regelmæssigt skal fremlægge rapporter på EU-niveau.

| 1.7 | Kommissionen anbefaler tæt samarbejde og udveksling af oplysninger mellem operatørerne, leverandørerne, de nationale myndigheder og de europæiske institutioner. EØSU mener, at dette er vigtigt, og at det også bør omfatte borgerne og personalet og dets repræsentanter og i endnu højere grad i grænseområderne, hvor procedurerne bør harmoniseres. |
| --- | --- |

1.7

Kommissionen anbefaler tæt samarbejde og udveksling af oplysninger mellem operatørerne, leverandørerne, de nationale myndigheder og de europæiske institutioner. EØSU mener, at dette er vigtigt, og at det også bør omfatte borgerne og personalet og dets repræsentanter og i endnu højere grad i grænseområderne, hvor procedurerne bør harmoniseres.

| 1.8 | EØSU påpeger, at man i ulykkesscenarier absolut bør analysere den situation, hvor alle reaktorer i et anlæg stopper på grund af et samtidigt svigt af kølesystemerne og elforsyningssystemerne. Det anbefaler også, at de procedurer, der skal sikre, at en ulykkesramt reaktor kan få strøm fra en anden reaktor, bliver revideret. Nødudstyret bør også gennemgås. Der bør være ydre belysning, så personalet kan bevæge sig rundt, og et dieseldrevet nødstrømsudstyr, og der bør være større muligheder for at tilføre vand til lagerbassinerne for brugt brændsel. |
| --- | --- |

1.8

EØSU påpeger, at man i ulykkesscenarier absolut bør analysere den situation, hvor alle reaktorer i et anlæg stopper på grund af et samtidigt svigt af kølesystemerne og elforsyningssystemerne. Det anbefaler også, at de procedurer, der skal sikre, at en ulykkesramt reaktor kan få strøm fra en anden reaktor, bliver revideret. Nødudstyret bør også gennemgås. Der bør være ydre belysning, så personalet kan bevæge sig rundt, og et dieseldrevet nødstrømsudstyr, og der bør være større muligheder for at tilføre vand til lagerbassinerne for brugt brændsel.

| 1.9 | EØSU fremhæver, at den nukleare energi fortsat bør indgå som en integreret del i EU's energimix, eftersom vi ikke i en overskuelig fremtid i tilstrækkeligt omfang kommer til at råde over en grundlæggende elektricitetsproduktion med lave CO2-emissioner uden at bringe elforsyningen i fare på grund af tekniske nedbrud eller ulykker. Derfor opfordrer udvalget Kommissionen til at iværksætte en undersøgelse om de organisationsmæssige og menneskelige faktorer, da de er grundlæggende for den nukleare sikkerhed og sikring. |
| --- | --- |

1.9

EØSU fremhæver, at den nukleare energi fortsat bør indgå som en integreret del i EU's energimix, eftersom vi ikke i en overskuelig fremtid i tilstrækkeligt omfang kommer til at råde over en grundlæggende elektricitetsproduktion med lave CO2-emissioner uden at bringe elforsyningen i fare på grund af tekniske nedbrud eller ulykker. Derfor opfordrer udvalget Kommissionen til at iværksætte en undersøgelse om de organisationsmæssige og menneskelige faktorer, da de er grundlæggende for den nukleare sikkerhed og sikring.

| 1.10 | EØSU bakker op om Kommissionens planer om at foreslå en retsakt om forsikring og erstatningsansvar på det nukleare område, da risiciene for nuværende ikke reelt er dækket. For EØSU er det navnlig nødvendigt at dække de sociale, miljømæssige og økonomiske aspekter via fonde oprettet af kernekraftproducenterne i Europa. Der er desuden en risiko for, at eventuelle ofre ikke er tilstrækkeligt beskyttet eller ikke får erstatning i tilstrækkeligt omfang. |
| --- | --- |

1.10

EØSU bakker op om Kommissionens planer om at foreslå en retsakt om forsikring og erstatningsansvar på det nukleare område, da risiciene for nuværende ikke reelt er dækket. For EØSU er det navnlig nødvendigt at dække de sociale, miljømæssige og økonomiske aspekter via fonde oprettet af kernekraftproducenterne i Europa. Der er desuden en risiko for, at eventuelle ofre ikke er tilstrækkeligt beskyttet eller ikke får erstatning i tilstrækkeligt omfang.

| 1.11 | EØSU ser med bekymring på omfanget af underentrepriser (op til 80 % af personalet), da indvirkningen heraf på sikkerheden ikke reelt er blevet vurderet. Det medfører et tab af kompetencer, der svækker holdene. EØSU mener, at det er nødvendigt at se nærmere på oplæringen af det personale, der arbejder på de forskellige anlæg. |
| --- | --- |

1.11

EØSU ser med bekymring på omfanget af underentrepriser (op til 80 % af personalet), da indvirkningen heraf på sikkerheden ikke reelt er blevet vurderet. Det medfører et tab af kompetencer, der svækker holdene. EØSU mener, at det er nødvendigt at se nærmere på oplæringen af det personale, der arbejder på de forskellige anlæg.

| 1.12 | Kommissionen omtaler ikke de nukleare anlægs levetid, men den er et sikkerhedsproblem. EØSU mener, at dette spørgsmål er afgørende for evalueringen af anlæggenes sikkerhed og for spørgsmålet om en eventuel udskiftning med en ny generation af anlæg samt for planlægningen af en sådan udskiftning, der i givet fald bør påbegyndes allerede i dag. Den forlængelse af de nukleare anlægs levetid, som de nationale tilsynsmyndigheder kan beslutte, bør kun gives på grundlag af den bedste internationalt anerkendte praksis. |
| --- | --- |

1.12

Kommissionen omtaler ikke de nukleare anlægs levetid, men den er et sikkerhedsproblem. EØSU mener, at dette spørgsmål er afgørende for evalueringen af anlæggenes sikkerhed og for spørgsmålet om en eventuel udskiftning med en ny generation af anlæg samt for planlægningen af en sådan udskiftning, der i givet fald bør påbegyndes allerede i dag. Den forlængelse af de nukleare anlægs levetid, som de nationale tilsynsmyndigheder kan beslutte, bør kun gives på grundlag af den bedste internationalt anerkendte praksis.

| 1.13 | EØSU anbefaler Kommissionen at indføre en harmoniseret EU-dækkende ordning for indtagelse af stabilt jod, der i tilfælde af en alvorlig nuklear ulykke kan forebygge optagelse af radioaktivt jod i skjoldbruskkirtlen, og på baggrund af erfaringerne fra Fukushima at udvide evakueringszonerne omkring nukleare anlæg i tæt befolkede områder i Europa til 20-30 km. |
| --- | --- |

1.13

EØSU anbefaler Kommissionen at indføre en harmoniseret EU-dækkende ordning for indtagelse af stabilt jod, der i tilfælde af en alvorlig nuklear ulykke kan forebygge optagelse af radioaktivt jod i skjoldbruskkirtlen, og på baggrund af erfaringerne fra Fukushima at udvide evakueringszonerne omkring nukleare anlæg i tæt befolkede områder i Europa til 20-30 km.

2.   Indledning

| 2.1 | Ulykken i Fukushima (11. marts 2011) har ført til en nyvurdering af sikkerheden ved de nukleare anlæg i Europa og i resten af verden. Der er 145 reaktorer i EU, hvoraf 13 er stoppet eller under afvikling. Der er altså 132 reaktorer i drift på 58 anlæg, der undertiden er placeret ved grænserne. Selv om der ikke er sket en ulykke af tilsvarende omfang i EU, har det været nødvendigt at gennemgå alle de systemer, der garanter, at sikkerheden, sikringen og beskyttelsen mod radioaktiv stråling er på højeste niveau. Blandt nabolandene har Schweiz og Ukraine deltaget i stresstestene. |
| --- | --- |

2.1

Ulykken i Fukushima (11. marts 2011) har ført til en nyvurdering af sikkerheden ved de nukleare anlæg i Europa og i resten af verden. Der er 145 reaktorer i EU, hvoraf 13 er stoppet eller under afvikling. Der er altså 132 reaktorer i drift på 58 anlæg, der undertiden er placeret ved grænserne. Selv om der ikke er sket en ulykke af tilsvarende omfang i EU, har det været nødvendigt at gennemgå alle de systemer, der garanter, at sikkerheden, sikringen og beskyttelsen mod radioaktiv stråling er på højeste niveau. Blandt nabolandene har Schweiz og Ukraine deltaget i stresstestene.

| 2.2 | Det Europæiske Råd konkluderede allerede i maj 2011 at »sikkerheden i forbindelse med alle EU's nukleare anlæg bør kontrolleres på grundlag af en omfattende og gennemsigtig risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«)«. Derfor har alle landene i EU påbegyndt en gennemgang, der forløber i tre faser:






  — | De nukleare operatørers selvevaluering |
| --- | --- | --- |

2.2

Det Europæiske Råd konkluderede allerede i maj 2011 at »sikkerheden i forbindelse med alle EU's nukleare anlæg bør kontrolleres på grundlag af en omfattende og gennemsigtig risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«)«. Derfor har alle landene i EU påbegyndt en gennemgang, der forløber i tre faser:

—

De nukleare operatørers selvevaluering

| — | De nationale tilsynsmyndigheders gennemgang af selvevalueringerne |
| --- | --- |

—

De nationale tilsynsmyndigheders gennemgang af selvevalueringerne

| — | Peer reviews af de nationale rapporter under ledelse af eksperter fra medlemsstaterne og Europa-Kommissionen i perioden januar-april 2012. |
| --- | --- |

—

Peer reviews af de nationale rapporter under ledelse af eksperter fra medlemsstaterne og Europa-Kommissionen i perioden januar-april 2012.

Alle medlemsstaterne har forelagt deres statusrapporter og slutrapporter for Kommissionen til tiden (COM(2011) 784 final).

| 2.3 | Derudover opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at invitere EU's nabolande til at deltage i stresstestprocessen og EU til at »gennemgå de eksisterende retlige og reguleringsmæssige rammer for sikkerheden ved nukleare anlæg« og »inden udgangen af 2011 foreslå de forbedringer, der måtte være nødvendige«. Det bør fremhæves, at gennemgangen af sikkerheden kun har været mulig, fordi Det Europæiske Råd har givet Kommissionen mandat hertil. |
| --- | --- |

2.3

Derudover opfordrede Det Europæiske Råd Kommissionen til at invitere EU's nabolande til at deltage i stresstestprocessen og EU til at »gennemgå de eksisterende retlige og reguleringsmæssige rammer for sikkerheden ved nukleare anlæg« og »inden udgangen af 2011 foreslå de forbedringer, der måtte være nødvendige«. Det bør fremhæves, at gennemgangen af sikkerheden kun har været mulig, fordi Det Europæiske Råd har givet Kommissionen mandat hertil.

3.   Resumé af Kommissionens meddelelse

| 3.1 | I den endelige rapport konstateres det, at sikkerhedsstandarderne på de nukleare anlæg i Europa generelt er høje, men der anbefales forbedringer af forskellige aspekter af sikkerheden på næsten alle europæiske nukleare anlæg. |
| --- | --- |

3.1

I den endelige rapport konstateres det, at sikkerhedsstandarderne på de nukleare anlæg i Europa generelt er høje, men der anbefales forbedringer af forskellige aspekter af sikkerheden på næsten alle europæiske nukleare anlæg.

| 3.2 | De nationale tilsynsmyndigheder nåede ikke desto mindre til den konklusion, at det ikke var nødvendigt at lukke noget anlæg. |
| --- | --- |

3.2

De nationale tilsynsmyndigheder nåede ikke desto mindre til den konklusion, at det ikke var nødvendigt at lukke noget anlæg.

| 3.3 | Disse test har vist, at ikke alle de sikkerhedsstandarder, som Den Internationale Atomenergiorganisation.(IAEA) anbefaler, eller den internationalt bedste praksis anvendes i alle medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.3

Disse test har vist, at ikke alle de sikkerhedsstandarder, som Den Internationale Atomenergiorganisation.(IAEA) anbefaler, eller den internationalt bedste praksis anvendes i alle medlemsstaterne.

| 3.4 | Kommissionen vil nøje følge gennemførelsen af anbefalingerne og vil sideløbende foreslå lovgivningsmæssige tiltag for at styrke den nukleare sikkerhed i Europa yderligere. |
| --- | --- |

3.4

Kommissionen vil nøje følge gennemførelsen af anbefalingerne og vil sideløbende foreslå lovgivningsmæssige tiltag for at styrke den nukleare sikkerhed i Europa yderligere.

| 3.5 | Udover anbefalingerne af en række specifikke tekniske forbedringer på anlæggene har stresstestene vist, at de internationale standarder og bedste praksis ikke anvendes systematisk. Det er også nødvendigt at tage ved lære af ulykken i Fukushima, især med hensyn til risiciene i forbindelse med jordskælv og oversvømmelser, placering og anvendelse af seismiske instrumenter på stedet, indførelse af filtrerende udluftningssystemer til indeslutningen, indførelse af særligt beredskabsudstyr til brug i nødsituationer ved ulykker og et nødkontrolrum, der ligger uden for anlægget. |
| --- | --- |

3.5

Udover anbefalingerne af en række specifikke tekniske forbedringer på anlæggene har stresstestene vist, at de internationale standarder og bedste praksis ikke anvendes systematisk. Det er også nødvendigt at tage ved lære af ulykken i Fukushima, især med hensyn til risiciene i forbindelse med jordskælv og oversvømmelser, placering og anvendelse af seismiske instrumenter på stedet, indførelse af filtrerende udluftningssystemer til indeslutningen, indførelse af særligt beredskabsudstyr til brug i nødsituationer ved ulykker og et nødkontrolrum, der ligger uden for anlægget.

| 3.6 | De nationale tilsynsmyndigheder vil udarbejde nationale handlingsplaner med en tidsplan for deres gennemførelse. De vil være klar ved udgangen af 2012. Kommissionen har til hensigt at fremlægge en rapport i juni 2014 om gennemførelsen af anbefalingerne fra stresstestene, i fuldt samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder. |
| --- | --- |

3.6

De nationale tilsynsmyndigheder vil udarbejde nationale handlingsplaner med en tidsplan for deres gennemførelse. De vil være klar ved udgangen af 2012. Kommissionen har til hensigt at fremlægge en rapport i juni 2014 om gennemførelsen af anbefalingerne fra stresstestene, i fuldt samarbejde med de nationale tilsynsmyndigheder.

| 3.7 | Kommissionen har analyseret den gældende EU-lovgivning vedrørende nukleare sikkerhed og vil i begyndelsen af 2013 fremlægge et forslag til revision af direktivet om nuklear sikkerhed. De foreslåede ændringer vil hovedsagelig vedrøre sikkerhedskravene, de nationale tilsynsmyndigheders rolle, uafhængighed og beføjelser, gennemsigtighed og overvågning. |
| --- | --- |

3.7

Kommissionen har analyseret den gældende EU-lovgivning vedrørende nukleare sikkerhed og vil i begyndelsen af 2013 fremlægge et forslag til revision af direktivet om nuklear sikkerhed. De foreslåede ændringer vil hovedsagelig vedrøre sikkerhedskravene, de nationale tilsynsmyndigheders rolle, uafhængighed og beføjelser, gennemsigtighed og overvågning.

| 3.8 | Derefter vil der komme andre forslag vedrørende forsikring og erstatningsansvar på det nukleare område og vedrørende de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i fødevarer og foder. Stresstestene har yderligere gjort det klart, at der er nødvendigt med yderligere sikkerhedsforanstaltninger (forebyggelse af ondsindede handlinger), hvor det er medlemsstaterne, der har hovedansvaret. |
| --- | --- |

3.8

Derefter vil der komme andre forslag vedrørende forsikring og erstatningsansvar på det nukleare område og vedrørende de maksimalt tilladte niveauer for radioaktivitet i fødevarer og foder. Stresstestene har yderligere gjort det klart, at der er nødvendigt med yderligere sikkerhedsforanstaltninger (forebyggelse af ondsindede handlinger), hvor det er medlemsstaterne, der har hovedansvaret.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | Omfanget af indsatsen og de økonomiske midler, der er blevet anvendt til at udføre disse test, og den vellykkede gennemførelse af dem, bør fremhæves. De 14 medlemsstater i EU, der driver nukleare reaktorer, har med gennemførelsen af stresstestene deltaget frivilligt i evalueringen, hvilket udgør et væsentligt bidrag til indførelsen af fælles sikkerheds- og sikringsregler. Disse evalueringer er dog baseret på de nukleare operatørers selvevaluering, der er fulgt op af de nationale tilsynsmyndigheders gennemgang af selvevalueringerne og peer reviews. EU bør efter stresstestene og Kommissionens anbefalinger indføre overvågnings- og verifikationsmekanismer. |
| --- | --- |

4.1

Omfanget af indsatsen og de økonomiske midler, der er blevet anvendt til at udføre disse test, og den vellykkede gennemførelse af dem, bør fremhæves. De 14 medlemsstater i EU, der driver nukleare reaktorer, har med gennemførelsen af stresstestene deltaget frivilligt i evalueringen, hvilket udgør et væsentligt bidrag til indførelsen af fælles sikkerheds- og sikringsregler. Disse evalueringer er dog baseret på de nukleare operatørers selvevaluering, der er fulgt op af de nationale tilsynsmyndigheders gennemgang af selvevalueringerne og peer reviews. EU bør efter stresstestene og Kommissionens anbefalinger indføre overvågnings- og verifikationsmekanismer.

4.2   Bemærkninger om den retlige ramme

| 4.2.1 | På trods af direktivet om nuklear sikkerhed har medlemsstaterne ikke en helt samstemmende tilgang til regulering af nuklear sikkerhed og sikring. Revisionen af EU's direktiv bør i højere grad kodificere den nukleare sikkerhed. Gennemførelsen af direktivet og traktatbrudsproceduren bør håndhæves nøje. |
| --- | --- |

4.2.1

På trods af direktivet om nuklear sikkerhed har medlemsstaterne ikke en helt samstemmende tilgang til regulering af nuklear sikkerhed og sikring. Revisionen af EU's direktiv bør i højere grad kodificere den nukleare sikkerhed. Gennemførelsen af direktivet og traktatbrudsproceduren bør håndhæves nøje.

| 4.2.2 | Revision af direktivet om nuklear sikkerhed: To lande, Polen og Portugal, har endnu ikke afsluttet gennemførelsen (frist den 22. juli 2011) af direktivet om nuklear sikkerhed (Rådets direktiv 2009/71/Euratom af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed). »Det er yderst vigtigt at sikre, at erfaringerne fra Fukushima-ulykken og konklusionerne fra stresstesten omsættes korrekt og konsekvent i EU og afspejles i lovgivningen« (COM(2012) 571 final). EØSU støtter den igangværende revision og opfordrer navnlig til, at EU's kontrolmuligheder styrkes. Det skal dog ikke begrænses til den tekniske del af stresstestene. Sikkerheden afhænger også af menneskene, borgerne, arbejderne og deres repræsentanter. Det ville være interessant, hvis det nukleare direktivs bestemmelser om gennemsigtighed og inddragelse af borgerne støttede sig til Århuskonventionen, der er undertegnet af EU og næsten alle medlemsstaterne, i det mindste hvad angår inddragelsen af borgerne. |
| --- | --- |

4.2.2

Revision af direktivet om nuklear sikkerhed: To lande, Polen og Portugal, har endnu ikke afsluttet gennemførelsen (frist den 22. juli 2011) af direktivet om nuklear sikkerhed (Rådets direktiv 2009/71/Euratom af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed). »Det er yderst vigtigt at sikre, at erfaringerne fra Fukushima-ulykken og konklusionerne fra stresstesten omsættes korrekt og konsekvent i EU og afspejles i lovgivningen« (COM(2012) 571 final). EØSU støtter den igangværende revision og opfordrer navnlig til, at EU's kontrolmuligheder styrkes. Det skal dog ikke begrænses til den tekniske del af stresstestene. Sikkerheden afhænger også af menneskene, borgerne, arbejderne og deres repræsentanter. Det ville være interessant, hvis det nukleare direktivs bestemmelser om gennemsigtighed og inddragelse af borgerne støttede sig til Århuskonventionen, der er undertegnet af EU og næsten alle medlemsstaterne, i det mindste hvad angår inddragelsen af borgerne.

| 4.2.3 | Det er vigtigt at betone behovet for at harmonisere medlemsstaternes regler om strålingsbeskyttelse og beredskab uden for anlægget i forbindelse med nødsituationer: »I EU er der 47 nukleare anlæg med tilsammen 111 reaktorer, hvor der inden for en radius på 30 km bor mere end 100 000 personer. Det betyder, at katastrofebegrænsende foranstaltninger uden for anlæggene er af den største vigtighed. Ansvaret for sådanne foranstaltninger er fordelt på en række nationale, regionale og lokale myndigheder« (COM(2012) 571 final). Derfor støtter udvalget stærkt revisionen af EU's lovgivning på dette område og den nødvendige inddragelse af lokalbefolkningen. |
| --- | --- |

4.2.3

Det er vigtigt at betone behovet for at harmonisere medlemsstaternes regler om strålingsbeskyttelse og beredskab uden for anlægget i forbindelse med nødsituationer: »I EU er der 47 nukleare anlæg med tilsammen 111 reaktorer, hvor der inden for en radius på 30 km bor mere end 100 000 personer. Det betyder, at katastrofebegrænsende foranstaltninger uden for anlæggene er af den største vigtighed. Ansvaret for sådanne foranstaltninger er fordelt på en række nationale, regionale og lokale myndigheder« (COM(2012) 571 final). Derfor støtter udvalget stærkt revisionen af EU's lovgivning på dette område og den nødvendige inddragelse af lokalbefolkningen.

| 4.2.4 | Nuklear forsikring og erstatningsansvar: Dette punkt er ikke dækket på EU- niveau, men »Euratom-traktatens artikel 98 fastsætter dog, at Rådet kan vedtage direktiver, som fastlægger bindende foranstaltninger for dette område. Derfor vil Kommissionen – med udgangspunkt i en konsekvensanalyse – undersøge, i hvilket omfang situationen for potentielle ofre ved en nuklear ulykke i Europa bør forbedres, inden for rammerne af EU's kompetence« (COM(2012) 571 final). Kommissionen planlægger at fremlægge et forslag til retsakt om dette spørgsmål, hvilket EØSU støtter, da forsikringerne ikke på nuværende tidspunkt dækker risiciene i tilstrækkeligt omfang. Denne retsakt bør navnlig dække de sociale, miljømæssige og økonomiske aspekter samt erstatningen i »sidste instans«, der for øjeblikket er medlemsstaternes ansvar. |
| --- | --- |

4.2.4

Nuklear forsikring og erstatningsansvar: Dette punkt er ikke dækket på EU- niveau, men »Euratom-traktatens artikel 98 fastsætter dog, at Rådet kan vedtage direktiver, som fastlægger bindende foranstaltninger for dette område. Derfor vil Kommissionen – med udgangspunkt i en konsekvensanalyse – undersøge, i hvilket omfang situationen for potentielle ofre ved en nuklear ulykke i Europa bør forbedres, inden for rammerne af EU's kompetence« (COM(2012) 571 final). Kommissionen planlægger at fremlægge et forslag til retsakt om dette spørgsmål, hvilket EØSU støtter, da forsikringerne ikke på nuværende tidspunkt dækker risiciene i tilstrækkeligt omfang. Denne retsakt bør navnlig dække de sociale, miljømæssige og økonomiske aspekter samt erstatningen i »sidste instans«, der for øjeblikket er medlemsstaternes ansvar.

| 4.2.5 | Ændring af lovgivningen om fødevarer og foder:»Erfaringerne fra begivenhederne i Fukushima og Tjernobyl viste, at der er et behov for at skelne mellem instrumenter, som regulerer importen af fødevarer fra tredjelande, og instrumenter, som regulerer markedsføringen af fødevarer, hvis der sker en ulykke i EU« (COM(2012) 571 final). Det er hensigtsmæssigt at ændre denne lovgivning. |
| --- | --- |

4.2.5

Ændring af lovgivningen om fødevarer og foder:»Erfaringerne fra begivenhederne i Fukushima og Tjernobyl viste, at der er et behov for at skelne mellem instrumenter, som regulerer importen af fødevarer fra tredjelande, og instrumenter, som regulerer markedsføringen af fødevarer, hvis der sker en ulykke i EU« (COM(2012) 571 final). Det er hensigtsmæssigt at ændre denne lovgivning.

| 4.3 | Specifikationerne i stresstestene angav, hvad der ville være omfattet af analysen, men ikke hvad der ville falde uden for analysen. Ældningen af de nukleare anlæg og følgerne af at forlænge deres levetid, sikkerhedskulturen og uafhængighed, de nationale reguleringsmyndigheders standarder og sammenhængende tilgang var ikke omfattet og er ikke blevet evalueret. I det mindste nogle af disse faktorer kan anses som delvist medvirkende til omfanget af Fukushima-katastrofen og dens følger – hvilket var den oprindelige begrundelse for at foretage stresstestene. |
| --- | --- |

4.3

Specifikationerne i stresstestene angav, hvad der ville være omfattet af analysen, men ikke hvad der ville falde uden for analysen. Ældningen af de nukleare anlæg og følgerne af at forlænge deres levetid, sikkerhedskulturen og uafhængighed, de nationale reguleringsmyndigheders standarder og sammenhængende tilgang var ikke omfattet og er ikke blevet evalueret. I det mindste nogle af disse faktorer kan anses som delvist medvirkende til omfanget af Fukushima-katastrofen og dens følger – hvilket var den oprindelige begrundelse for at foretage stresstestene.

| 4.4 | Derfor støtter EØSU forslaget om inddragelse af Det Fælles Forskningscenter g oprettelse af et permanent europæisk laboratorium for nuklear sikkerhed, men dette angår kun de tekniske analyser. EØSU påpeger endnu en gang, at det er nødvendigt at oprette uddannelser på højt niveau, der er tilpasset den nukleare sektor. Endvidere er der ud over de myndigheder, der er ansvarlige for strålebeskyttelse og ikkespredning af kernevåben, behov for en myndighed med ansvar for den nukleare sikkerhed i Europa. |
| --- | --- |

4.4

Derfor støtter EØSU forslaget om inddragelse af Det Fælles Forskningscenter g oprettelse af et permanent europæisk laboratorium for nuklear sikkerhed, men dette angår kun de tekniske analyser. EØSU påpeger endnu en gang, at det er nødvendigt at oprette uddannelser på højt niveau, der er tilpasset den nukleare sektor. Endvidere er der ud over de myndigheder, der er ansvarlige for strålebeskyttelse og ikkespredning af kernevåben, behov for en myndighed med ansvar for den nukleare sikkerhed i Europa.

| 4.5 | EØSU mener, at det også er nødvendigt at se nærmere på oplæringen af det personale, der arbejder på de forskellige anlæg. I visse lande anvendes der systematisk underentrepriser, uden at denne fremgangsmåde bliver evalueret ud fra en sikkerhedsmæssig synsvinkel. Det medfører et tab af kompetencer, der svækker holdene. |
| --- | --- |

4.5

EØSU mener, at det også er nødvendigt at se nærmere på oplæringen af det personale, der arbejder på de forskellige anlæg. I visse lande anvendes der systematisk underentrepriser, uden at denne fremgangsmåde bliver evalueret ud fra en sikkerhedsmæssig synsvinkel. Det medfører et tab af kompetencer, der svækker holdene.

| 4.6 | Udvidelse af det internationale samarbejde og forbedring af de globale lovrammer for nuklear sikkerhed:»Flertallet af de lande, der deltog i denne arbejdsgruppe understregede behovet for at tage hensyn til IAEA's sikkerhedsstandarder, tilsynsmyndighedernes uafhængighed og effektivitet, udvidet brug af peer reviews og en større åbenhed og gennemsigtighed« (COM(2012) 571 final). Det bør fremhæves, at principperne om uafhængighed, gennemsigtighed og åbenhed ligger til grund for idéerne om fælles, styrkede regler, men spørgsmålet er, om dette er tilstrækkeligt, hvis disse regler ikke anvendes. |
| --- | --- |

4.6

Udvidelse af det internationale samarbejde og forbedring af de globale lovrammer for nuklear sikkerhed:»Flertallet af de lande, der deltog i denne arbejdsgruppe understregede behovet for at tage hensyn til IAEA's sikkerhedsstandarder, tilsynsmyndighedernes uafhængighed og effektivitet, udvidet brug af peer reviews og en større åbenhed og gennemsigtighed« (COM(2012) 571 final). Det bør fremhæves, at principperne om uafhængighed, gennemsigtighed og åbenhed ligger til grund for idéerne om fælles, styrkede regler, men spørgsmålet er, om dette er tilstrækkeligt, hvis disse regler ikke anvendes.

5.   Særlige bemærkninger

5.1   Gennemsigtighed

| 5.1.1 | Det må konstateres, at information af offentligheden, bortset fra en henvisning til gennemsigtighed, ikke er et punkt, der er indgået i stresstestprocessen, selv om der findes belæg for det i Århuskonventionen, der netop slår til lyd for adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til retlig prøvelse. Borgerne er imidlertid også et vigtigt element i forbindelse med nuklear sikkerhed og sikring. De er ikke blevet tilstrækkeligt inddraget i forhold til problemernes størrelse. Det har rent faktisk ikke været nogen let opgave at inddrage offentligheden. Fristerne for undersøgelse af det forskellige sagsmateriale var meget korte.Der var ikke altid sikret tolkning til de offentlige møder, og adskillige sammenslutninger kunne ikke deltage af finansielle årsager. Der har ikke desto mindre været tilstrækkelig gennemsigtighed til, at nogle civilsamfundsorganisationer har kunnet foretage en meget detaljeret analyse af rapporterne. |
| --- | --- |

5.1.1

Det må konstateres, at information af offentligheden, bortset fra en henvisning til gennemsigtighed, ikke er et punkt, der er indgået i stresstestprocessen, selv om der findes belæg for det i Århuskonventionen, der netop slår til lyd for adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til retlig prøvelse. Borgerne er imidlertid også et vigtigt element i forbindelse med nuklear sikkerhed og sikring. De er ikke blevet tilstrækkeligt inddraget i forhold til problemernes størrelse. Det har rent faktisk ikke været nogen let opgave at inddrage offentligheden. Fristerne for undersøgelse af det forskellige sagsmateriale var meget korte.Der var ikke altid sikret tolkning til de offentlige møder, og adskillige sammenslutninger kunne ikke deltage af finansielle årsager. Der har ikke desto mindre været tilstrækkelig gennemsigtighed til, at nogle civilsamfundsorganisationer har kunnet foretage en meget detaljeret analyse af rapporterne.

| 5.1.2 | »Forekomsten af hændelser i nukleare anlæg – herunder også i medlemsstater med gode sikkerhedspræstationer – bekræfter, at der er et behov for jævnligt at gennemføre grundige sikkerhedsvurderinger og for at foretage en vurdering af erfaringerne med driften, og understreger nødvendigheden af et tæt samarbejde og informationsudveksling mellem operatører, industrien, tilsynsmyndigheder og de europæiske institutioner såsom European Clearinghouse of Operating Experience, der drives af Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC)«. Informationsudvekslingen bør ikke være forbeholdt »operatører, industrien, tilsynsmyndigheder og de europæiske institutioner« (COM(2012) 571 final). EU's borgere bør inddrages i denne procedure – det er et af Århuskonventionens grundprincipper (adgang til oplysning, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser, adgang til retlig prøvelse).
  I Frankrig findes der f.eks. tre instanser til at hjælpe borgerne: »le Haut comité pour la transparence et l’information sur la sécurité nucléaire (HCTISN)« (den overordnede komité for gennemsigtighed og information om nuklear sikkerhed), »les Commissions locales d’information (CLI)« (de lokale informationsudvalg) og »l’Association nationale des comités et commissions locales d’information (ANCCLI)« (landssammenslutningen af de lokale informationsudvalg og -komitéer (lov fra juni 2006). Disse instanser var inddraget i den franske proces med »yderligere sikkerhedsvurderinger«. HCTISN deltog i udarbejdelsen af specifikationer og pålagde en arbejdsgruppe at redegøre for personalets arbejdsvilkår via høringer i lokalområdet. CLI og ANCCLI leverede analyser af operatørernes rapporter, der indgik i rapporten fra den franske nationale tilsynsmyndighed.

  I forbindelse med hændelser har disse instanser adgang til opfølgningsskrivelserne efter inspektioner samt til operatørernes svarskrivelser. Disse muligheder i Frankrig for at inddrage offentligheden i analyser af hændelser betyder, at der kan skabes en mere konstruktiv dialog med befolkningen. |
| --- | --- |

5.1.2

»Forekomsten af hændelser i nukleare anlæg – herunder også i medlemsstater med gode sikkerhedspræstationer – bekræfter, at der er et behov for jævnligt at gennemføre grundige sikkerhedsvurderinger og for at foretage en vurdering af erfaringerne med driften, og understreger nødvendigheden af et tæt samarbejde og informationsudveksling mellem operatører, industrien, tilsynsmyndigheder og de europæiske institutioner såsom European Clearinghouse of Operating Experience, der drives af Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC)«. Informationsudvekslingen bør ikke være forbeholdt »operatører, industrien, tilsynsmyndigheder og de europæiske institutioner« (COM(2012) 571 final). EU's borgere bør inddrages i denne procedure – det er et af Århuskonventionens grundprincipper (adgang til oplysning, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser, adgang til retlig prøvelse).

I Frankrig findes der f.eks. tre instanser til at hjælpe borgerne: »le Haut comité pour la transparence et l’information sur la sécurité nucléaire (HCTISN)« (den overordnede komité for gennemsigtighed og information om nuklear sikkerhed), »les Commissions locales d’information (CLI)« (de lokale informationsudvalg) og »l’Association nationale des comités et commissions locales d’information (ANCCLI)« (landssammenslutningen af de lokale informationsudvalg og -komitéer (lov fra juni 2006). Disse instanser var inddraget i den franske proces med »yderligere sikkerhedsvurderinger«. HCTISN deltog i udarbejdelsen af specifikationer og pålagde en arbejdsgruppe at redegøre for personalets arbejdsvilkår via høringer i lokalområdet. CLI og ANCCLI leverede analyser af operatørernes rapporter, der indgik i rapporten fra den franske nationale tilsynsmyndighed.

I forbindelse med hændelser har disse instanser adgang til opfølgningsskrivelserne efter inspektioner samt til operatørernes svarskrivelser. Disse muligheder i Frankrig for at inddrage offentligheden i analyser af hændelser betyder, at der kan skabes en mere konstruktiv dialog med befolkningen.

| 5.2 | En af Kommissionens vigtige bemærkninger er som følger: »(...) de nationale tilsynsmyndigheder [konkluderede], at der ikke er nogen tekniske grunde til at lukke noget nukleart anlæg i Europa, og pegede samtidig på en række gode praksisser« (COM(2012) 571 final). Denne konstatering ledsages imidlertid af anbefalinger og krav om forbedringer, som skal foretages inden for bestemte tidsfrister. Hvad sker der, hvis disse frister ikke overholdes? Visse tekniske krav, f.eks. fortykkelse af et fundament (Fessenheim i Frankrig) og indkapsling af bygninger (brændselsopbevaringsbassiner), kan være umulige at gennemføre. Hvilke beslutninger træffer landene i sådanne tilfælde? Det skal desuden fremhæves, at en række atomkraftværker ikke har iværksat de beskyttelsesforanstaltninger, der blev anbefalet efter ulykkerne på anlæggene i Three Mile Island og Tjernobyl. |
| --- | --- |

5.2

En af Kommissionens vigtige bemærkninger er som følger: »(...) de nationale tilsynsmyndigheder [konkluderede], at der ikke er nogen tekniske grunde til at lukke noget nukleart anlæg i Europa, og pegede samtidig på en række gode praksisser« (COM(2012) 571 final). Denne konstatering ledsages imidlertid af anbefalinger og krav om forbedringer, som skal foretages inden for bestemte tidsfrister. Hvad sker der, hvis disse frister ikke overholdes? Visse tekniske krav, f.eks. fortykkelse af et fundament (Fessenheim i Frankrig) og indkapsling af bygninger (brændselsopbevaringsbassiner), kan være umulige at gennemføre. Hvilke beslutninger træffer landene i sådanne tilfælde? Det skal desuden fremhæves, at en række atomkraftværker ikke har iværksat de beskyttelsesforanstaltninger, der blev anbefalet efter ulykkerne på anlæggene i Three Mile Island og Tjernobyl.

5.3   Konstateringer vedrørende sikkerhedsprocedurer og -rammer

Efter ulykken i Fukushima er de centrale spørgsmål som følger:

5.3.1   Vurdering og styring af eksterne risici

Man havde aldrig forestillet sig et samtidigt svigt af kølereservoir og strømforsyning til alle reaktorer i et anlæg. Derfor viste beskyttelsesanordningerne (dieseldrevet nødstrømsudstyr og vandbeholdere) sig at være inoperative, især da det var anlæggets øvrige reaktorer, som skulle have overtaget den svigtende reaktors funktioner.

| 5.3.2 | De probabilistiske sikkerhedsvurderinger»er væsentligt forskellige« (COM(2012) 571 final) fra den ene medlemsstat til den anden. Man bør foretage en harmonisering og anvende et »worst case scenario« som tilgang. Man skal ikke gøre sig illusioner om en lav sandsynlighed, for en ulykke opstår typisk som følge af flere fejl efter hinanden, eller endnu værre: kombinerede fejl. Desuden har analysen af ulykken i Fukushima vist, at risikoen for jordskælv og tsunami var undervurderet, selv om specialister mindede om, at disse begivenheder ikke blot var mulige, men også havde fundet sted i 1930'erne. Der har været tendens til at betragte visse ulykker som »utænkelige«.
  Ulykken på anlægget i Three Mile Island havde imidlertid allerede vist, at en reaktorkerne kan smelte. Undersøgelser foretaget flere år efter ulykken har fastslået, at beholderen var revnet, men havde modstået trykket. I Tjernobyl havde den lavaagtige magma (corium) derimod spredt sig overalt. I Fukushima smeltede de tre reaktorkerner (nr. 1, 2 og 3) delvist og beskadigede sandsynligvis fundamentet. |
| --- | --- |

5.3.2

De probabilistiske sikkerhedsvurderinger»er væsentligt forskellige« (COM(2012) 571 final) fra den ene medlemsstat til den anden. Man bør foretage en harmonisering og anvende et »worst case scenario« som tilgang. Man skal ikke gøre sig illusioner om en lav sandsynlighed, for en ulykke opstår typisk som følge af flere fejl efter hinanden, eller endnu værre: kombinerede fejl. Desuden har analysen af ulykken i Fukushima vist, at risikoen for jordskælv og tsunami var undervurderet, selv om specialister mindede om, at disse begivenheder ikke blot var mulige, men også havde fundet sted i 1930'erne. Der har været tendens til at betragte visse ulykker som »utænkelige«.

Ulykken på anlægget i Three Mile Island havde imidlertid allerede vist, at en reaktorkerne kan smelte. Undersøgelser foretaget flere år efter ulykken har fastslået, at beholderen var revnet, men havde modstået trykket. I Tjernobyl havde den lavaagtige magma (corium) derimod spredt sig overalt. I Fukushima smeltede de tre reaktorkerner (nr. 1, 2 og 3) delvist og beskadigede sandsynligvis fundamentet.

5.3.3   Håndtering af alvorlige ulykker

Man skal forestille sig alle tænkelige situationer, når man forsøger at indføre foranstaltninger, der i videst muligt omfang skal begrænse en ulykke, og en af de vigtigste er uddannelse af personalet. Men for at kunne sikre en ekstern ulykkeshåndtering, må man også forberede den sammen med lokalbefolkningen ved at give den lejlighed til at deltage i udarbejdelsen af retningslinjerne og drage nytte af dens kendskab til lokalområdet.

Ulykken i Fukushima har endnu en gang vist, hvor vigtig håndteringen af situationen efter en ulykke er. Det er selvfølgelig de lokale, regionale og nationale myndigheders ansvar, men lokalbefolkningen bør høres, deltage i øvelser og bidrage med sin viden. Styringen af situationen efter en ulykke har en langsigtet karakter.

5.4   Vigtigste anbefalinger på grundlag af sikkerhedsstresstestene

5.4.1   Anbefalinger vedrørende sikkerhedsforanstaltninger på bestående nukleare anlæg:

| — | De deltagende landes opfølgning

  Anskaffelsen af mobilt udstyr bør gøre det muligt at forhindre eller afbøde alvorlige ulykker. Der skal installeres ekstrabeskyttet fast udstyr (hardened core), og uddannelsen af personalet bør forbedres. |
| --- | --- |

—

De deltagende landes opfølgning

Anskaffelsen af mobilt udstyr bør gøre det muligt at forhindre eller afbøde alvorlige ulykker. Der skal installeres ekstrabeskyttet fast udstyr (hardened core), og uddannelsen af personalet bør forbedres.

| — | Handlingsplan med henblik på at sikre iværksættelse af anbefalingerne

  Først og fremmest er det nødvendigt at bedømme de forskellige anbefalingers relative betydning, »at prioritere dem og at tildele midlerne til de områder, som giver den største sikkerhedsforbedring« (COM(2012) 571 final). Med hensyn til de nye generationer af reaktorer er de i princippet udformet i overensstemmelse med samtlige foranstaltninger i anbefalingerne, men der er behov for at styrke reguleringskapaciteten med hensyn til nuklear sikkerhed i Europa. |
| --- | --- |

—

Handlingsplan med henblik på at sikre iværksættelse af anbefalingerne

Først og fremmest er det nødvendigt at bedømme de forskellige anbefalingers relative betydning, »at prioritere dem og at tildele midlerne til de områder, som giver den største sikkerhedsforbedring« (COM(2012) 571 final). Med hensyn til de nye generationer af reaktorer er de i princippet udformet i overensstemmelse med samtlige foranstaltninger i anbefalingerne, men der er behov for at styrke reguleringskapaciteten med hensyn til nuklear sikkerhed i Europa.

| — | Ansvar for opfølgning og kontrol:

  Det er medlemsstaterne, der har dette ansvar. De bør dog regelmæssigt fremlægge rapporter på EU- niveau. |
| --- | --- |

—

Ansvar for opfølgning og kontrol:

Det er medlemsstaterne, der har dette ansvar. De bør dog regelmæssigt fremlægge rapporter på EU- niveau.

5.4.2   Anbefalinger vedrørende procedurer

| — | På europæisk niveau bør der »udarbejdes europæiske retningslinjer for vurderingen af naturbegivenheder, som udgør en fare, herunder jordskælv, oversvømmelser og ekstreme vejrforhold, og for sikkerhedsmarginer, således at der er større overensstemmelse fra den ene medlemsstat til den anden« (COM(2012) 571 final). Kommissionen anbefaler at overdrage denne opgave til De Vesteuropæiske Nukleare Tilsynsmyndigheders Sammenslutning, WENRA (Western European Nuclear Regulators' Association). Det vil være hensigtsmæssigt at anvende en høringsproces i lighed med den, der beskrives i Århuskonventionen, for som et minimum at inddrage anlæggenes naboer i udarbejdelsen af disse retningslinjer. |
| --- | --- |

—

På europæisk niveau bør der »udarbejdes europæiske retningslinjer for vurderingen af naturbegivenheder, som udgør en fare, herunder jordskælv, oversvømmelser og ekstreme vejrforhold, og for sikkerhedsmarginer, således at der er større overensstemmelse fra den ene medlemsstat til den anden« (COM(2012) 571 final). Kommissionen anbefaler at overdrage denne opgave til De Vesteuropæiske Nukleare Tilsynsmyndigheders Sammenslutning, WENRA (Western European Nuclear Regulators' Association). Det vil være hensigtsmæssigt at anvende en høringsproces i lighed med den, der beskrives i Århuskonventionen, for som et minimum at inddrage anlæggenes naboer i udarbejdelsen af disse retningslinjer.

| — | Der bør indføres systematiske inspektioner og evalueringer hvert 10. år samtidig med, at man bevarer de vedligeholdelsesprogrammer, tager højde for udstyrets betydning. |
| --- | --- |

—

Der bør indføres systematiske inspektioner og evalueringer hvert 10. år samtidig med, at man bevarer de vedligeholdelsesprogrammer, tager højde for udstyrets betydning.

| — | Sikkerhedsrapporterne for reaktorerne bør opdateres mindst hvert 10. år. |
| --- | --- |

—

Sikkerhedsrapporterne for reaktorerne bør opdateres mindst hvert 10. år.

| — | Man bør sørge for nødudstyr til kritiske situationer, etablere beskyttede nødberedskabscentre samt indføre redningsmandskab, der er forsynet med mobilt udstyr. |
| --- | --- |

—

Man bør sørge for nødudstyr til kritiske situationer, etablere beskyttede nødberedskabscentre samt indføre redningsmandskab, der er forsynet med mobilt udstyr.

| 5.5 | I ulykkesscenarier bør man absolut analysere, hvem der har ansvaret i en situation, hvor alle reaktorer i et anlæg stopper på grund af et samtidigt svigt af kølesystemerne og elforsyningssystemerne. Man bør gennemgå alle de procedurer, der forudsætter, at en ulykkesramt reaktor kan få strøm fra en anden reaktor. Nødudstyret bør også gennemgås. Der bør være ydre belysning, så personalet kan bevæge sig rundt, og et dieseldrevet nødstrømsudstyr. Lagerbassinerne for brugt brændsel bør naturligvis også gennemgås, og der bør være større muligheder for at tilføre vand til disse bassiner. |
| --- | --- |

5.5

I ulykkesscenarier bør man absolut analysere, hvem der har ansvaret i en situation, hvor alle reaktorer i et anlæg stopper på grund af et samtidigt svigt af kølesystemerne og elforsyningssystemerne. Man bør gennemgå alle de procedurer, der forudsætter, at en ulykkesramt reaktor kan få strøm fra en anden reaktor. Nødudstyret bør også gennemgås. Der bør være ydre belysning, så personalet kan bevæge sig rundt, og et dieseldrevet nødstrømsudstyr. Lagerbassinerne for brugt brændsel bør naturligvis også gennemgås, og der bør være større muligheder for at tilføre vand til disse bassiner.

| 5.6 | »Kommissionen mener, at en udvidelse af sikkerhedsvurderingen, så den også omfatter nødberedskabs- og indsatsarrangementer uden for anlægget, er en vigtig yderligere aktivitet, som forbedrer borgernes sikkerhed« (COM(2012) 571 final). EØSU mener, at procedurerne også bør harmoniseres for lande med fælles grænse. Med hensyn til lokale informations- og tilsynskomitéer er schweizere og tyskere medlemmer af tilsynskomitéen for Fessenheim og tyskere og luxembourgere af komitéen for Cattenom. Belgiere deltager i møderne i tilsynskomitéen for Chooz og kan desuden deltage i møderne i tilsynskomitéen for Gravelines. Der er stor interesse i at forberede håndteringen af hændelser med lokalbefolkningen. I tilfælde af en ulykke kan den efterfølgende situation rent faktisk vare meget længe, og det er i sagens natur lokalbefolkningen, der rammes af skaderne med alvorlige sociale, økonomiske og miljømæssige konsekvenser til følge. Forsikringerne, der tegnes af operatørerne, dækker langt fra udgifterne i forbindelse med en ulykke. Det er medlemsstaterne (og dermed borgerne), der må afholde disse udgifter. |
| --- | --- |

5.6

»Kommissionen mener, at en udvidelse af sikkerhedsvurderingen, så den også omfatter nødberedskabs- og indsatsarrangementer uden for anlægget, er en vigtig yderligere aktivitet, som forbedrer borgernes sikkerhed« (COM(2012) 571 final). EØSU mener, at procedurerne også bør harmoniseres for lande med fælles grænse. Med hensyn til lokale informations- og tilsynskomitéer er schweizere og tyskere medlemmer af tilsynskomitéen for Fessenheim og tyskere og luxembourgere af komitéen for Cattenom. Belgiere deltager i møderne i tilsynskomitéen for Chooz og kan desuden deltage i møderne i tilsynskomitéen for Gravelines. Der er stor interesse i at forberede håndteringen af hændelser med lokalbefolkningen. I tilfælde af en ulykke kan den efterfølgende situation rent faktisk vare meget længe, og det er i sagens natur lokalbefolkningen, der rammes af skaderne med alvorlige sociale, økonomiske og miljømæssige konsekvenser til følge. Forsikringerne, der tegnes af operatørerne, dækker langt fra udgifterne i forbindelse med en ulykke. Det er medlemsstaterne (og dermed borgerne), der må afholde disse udgifter.

5.7   Vigtige resultater og anbefalinger på grundlag af sikringsvurderingerne

| 5.7.1 | AHGNS (Rådets ad hoc-gruppe vedrørende nuklear sikring) (endelig rapport: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st10/st10616.en12.pdf) har fremlagt sine analyser vedrørende fem temaer: fysisk beskyttelse, nedstyrtende luftfartøjer, cyberangreb, nukleare nødsituationer samt øvelser og uddannelse. Den nationale sikring er imidlertid fortsat medlemsstaternes ansvar. Det er nødvendigt at:






  — | ratificere konventionen om beskyttelse af nukleare materialer (spredning) |
| --- | --- | --- |

5.7.1

AHGNS (Rådets ad hoc-gruppe vedrørende nuklear sikring) (endelig rapport: http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st10/st10616.en12.pdf) har fremlagt sine analyser vedrørende fem temaer: fysisk beskyttelse, nedstyrtende luftfartøjer, cyberangreb, nukleare nødsituationer samt øvelser og uddannelse. Den nationale sikring er imidlertid fortsat medlemsstaternes ansvar. Det er nødvendigt at:

—

ratificere konventionen om beskyttelse af nukleare materialer (spredning)

| — | fortsætte arbejdet med nuklear sikring. |
| --- | --- |

—

fortsætte arbejdet med nuklear sikring.

| — | skabe indbyrdes forbindelse mellem sikkerhed, beskyttelse mod radioaktiv stråling og nuklear sikring. |
| --- | --- |

—

skabe indbyrdes forbindelse mellem sikkerhed, beskyttelse mod radioaktiv stråling og nuklear sikring.

Der mangler undersøgelser af de organisationsmæssige og menneskelige faktorer, og det skaber et tomrum. Det er nødvendigt at beskæftige sig nærmere med dette punkt, som er et hovedelement i forbindelse med sikkerhed.

| 5.7.2 | I forbindelse med ulykkesproblematikken blev der rejst tvivl om nødvendigheden af at medtage ondsindede handlinger samt muligheden for nedstyrtende luftfartøjer. Dette spørgsmål er blevet undersøgt på et seminar på europæisk plan. Debatten (om store nedstyrtende luftfartøjer) viste klart de forskellige tilgange, som EU-landene anvender. Men der bør tages højde for denne meget stærke bekymring, der gives udtryk for i samfundet. De indeslutninger af reaktorer, som er i drift på nuværende tidspunkt, kan rent faktisk ikke modstå trykket fra nedstyrtningen af et stort luftfartøj, men de nye EPR-indeslutninger skal leve op til de nye konstruktionskrav. Er disse krav tilstrækkelige? |
| --- | --- |

5.7.2

I forbindelse med ulykkesproblematikken blev der rejst tvivl om nødvendigheden af at medtage ondsindede handlinger samt muligheden for nedstyrtende luftfartøjer. Dette spørgsmål er blevet undersøgt på et seminar på europæisk plan. Debatten (om store nedstyrtende luftfartøjer) viste klart de forskellige tilgange, som EU-landene anvender. Men der bør tages højde for denne meget stærke bekymring, der gives udtryk for i samfundet. De indeslutninger af reaktorer, som er i drift på nuværende tidspunkt, kan rent faktisk ikke modstå trykket fra nedstyrtningen af et stort luftfartøj, men de nye EPR-indeslutninger skal leve op til de nye konstruktionskrav. Er disse krav tilstrækkelige?

5.7.3   Foranstaltninger til styrkelse af den nukleare sikring:

| — | mindskelse af truslen fra kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare (CBRN) tilsigtede hændelser, herunder også terrorisme og detektering af radioaktive og nukleare materialer |
| --- | --- |

—

mindskelse af truslen fra kemiske, biologiske, radiologiske og nukleare (CBRN) tilsigtede hændelser, herunder også terrorisme og detektering af radioaktive og nukleare materialer

| — | revision af direktiv 2008/114/EF om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur, der er planlagt i 2013 |
| --- | --- |

—

revision af direktiv 2008/114/EF om indkredsning og udpegning af europæisk kritisk infrastruktur, der er planlagt i 2013

| — | Kommissionens fremlæggelse af et lovgivningsforslag vedrørende net- og informationssikring ved udgangen af indeværende år |
| --- | --- |

—

Kommissionens fremlæggelse af et lovgivningsforslag vedrørende net- og informationssikring ved udgangen af indeværende år

| — | vedtagelse af forslaget om revision af EU's civilbeskyttelsesordning, som fremmer samarbejdet mellem medlemsstaterne for så vidt angår civilbeskyttelsesbistand i tilfælde af alvorlige nødsituationer, herunder radiologiske og nukleare uheld. |
| --- | --- |

—

vedtagelse af forslaget om revision af EU's civilbeskyttelsesordning, som fremmer samarbejdet mellem medlemsstaterne for så vidt angår civilbeskyttelsesbistand i tilfælde af alvorlige nødsituationer, herunder radiologiske og nukleare uheld.

5.8   Det videre forløb

| 5.8.1 | Det skal bemærkes, at Fukushima-katastrofen har ført til gennemførelsen af stresstests, som var et tiltag af hidtil uset omfang. Det er også en kendsgerning, at meget dokumentationsmateriale er blevet gjort tilgængeligt for offentligheden. Det er dog vigtigt, at der løbende foretages en grundig opfølgning. I alle lande er det nødvendigt at foretage forbedringer, og de svage sider af lovgivningen bør fjernes. |
| --- | --- |

5.8.1

Det skal bemærkes, at Fukushima-katastrofen har ført til gennemførelsen af stresstests, som var et tiltag af hidtil uset omfang. Det er også en kendsgerning, at meget dokumentationsmateriale er blevet gjort tilgængeligt for offentligheden. Det er dog vigtigt, at der løbende foretages en grundig opfølgning. I alle lande er det nødvendigt at foretage forbedringer, og de svage sider af lovgivningen bør fjernes.

| 5.8.2 | Desuden må det nævnes, at de menneskelige og organisationsmæssige faktorer ikke er blevet undersøgt i tilstrækkelig grad, og at der ikke er taget højde for deres betydning for sikkerheden. Ved tilrettelæggelsen af en reaktion på en kritisk situation og håndteringen af denne på langt sigt bør man reelt tage alle berørte parter med på råd og inddrage den brede befolkning. |
| --- | --- |

5.8.2

Desuden må det nævnes, at de menneskelige og organisationsmæssige faktorer ikke er blevet undersøgt i tilstrækkelig grad, og at der ikke er taget højde for deres betydning for sikkerheden. Ved tilrettelæggelsen af en reaktion på en kritisk situation og håndteringen af denne på langt sigt bør man reelt tage alle berørte parter med på råd og inddrage den brede befolkning.

| 5.8.3 | Kommissionen anbefaler:






  — | at de fremsatte krav opfyldes hurtigst muligt. Den vil følge op på disse krav og i samarbejde med ENSREG (Den Europæiske Gruppe på Højt Plan om Nuklear Sikkerhed og Affaldshåndtering) offentliggøre en rapport i 2014. Den tilføjer, at handlingsplanen bør tage sigte på gennemførelse af de fleste nødvendige sikkerhedsforbedringer inden 2015 |
| --- | --- | --- |

5.8.3

—

at de fremsatte krav opfyldes hurtigst muligt. Den vil følge op på disse krav og i samarbejde med ENSREG (Den Europæiske Gruppe på Højt Plan om Nuklear Sikkerhed og Affaldshåndtering) offentliggøre en rapport i 2014. Den tilføjer, at handlingsplanen bør tage sigte på gennemførelse af de fleste nødvendige sikkerhedsforbedringer inden 2015

| — | at foreslå Rådet at udstede et mandat til at deltage aktivt i arbejdsgruppen om gennemsigtighed (også foreslået af IAEA efter en model fra den europæiske forskningsinstans RISCOM); EØSU foreslår her, at man tager udgangspunkt i Århuskonventionen |
| --- | --- |

—

at foreslå Rådet at udstede et mandat til at deltage aktivt i arbejdsgruppen om gennemsigtighed (også foreslået af IAEA efter en model fra den europæiske forskningsinstans RISCOM); EØSU foreslår her, at man tager udgangspunkt i Århuskonventionen

| — | at bidrage til en styrket nuklear sikring gennem øget samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne. |
| --- | --- |

—

at bidrage til en styrket nuklear sikring gennem øget samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne.

EØSU anbefaler i denne forbindelse inddragelse og høring af befolkningen.

| 5.8.4 | EØSU er af den opfattelse, at gennemførelsen af stresstestene bør munde ud i vedtagelsen af de højeste sikkerhedsstandarder for nuklear energi, som leverer 30 % af EU's elektricitetsproduktion. Det er afgørende for, at denne vigtige elektricitetskilde med lave CO2-emissioner fortsat kan bidrage til Europas energimix og være medvirkende til, at målet om en nedbringelse af drivhusgasemissionerne nås. |
| --- | --- |

5.8.4

EØSU er af den opfattelse, at gennemførelsen af stresstestene bør munde ud i vedtagelsen af de højeste sikkerhedsstandarder for nuklear energi, som leverer 30 % af EU's elektricitetsproduktion. Det er afgørende for, at denne vigtige elektricitetskilde med lave CO2-emissioner fortsat kan bidrage til Europas energimix og være medvirkende til, at målet om en nedbringelse af drivhusgasemissionerne nås.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/147 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/147

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand

COM(2012) 216 final

2013/C 44/26

Ordfører: An LE NOUAIL MARLIÈRE

Kommissionen besluttede den 10. maj 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand«

COM(2012) 216 final.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 22. november 2012.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, følgende udtalelse med 126 stemmer for, 5 imod og 11 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU bifalder Kommissionens meddelelse om det europæiske innovationspartnerskab (EIP) vedrørende vand, men har nogle forslag til præciseringer og forbedringer, der sigter mod at fjerne hindringerne for en tilfredsstillende udvikling af innovation på området for vand. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder Kommissionens meddelelse om det europæiske innovationspartnerskab (EIP) vedrørende vand, men har nogle forslag til præciseringer og forbedringer, der sigter mod at fjerne hindringerne for en tilfredsstillende udvikling af innovation på området for vand.

| 1.2 | Innovation vedrørende vand i Europa bør være baseret på en integreret tilgang, hvor hele vandcyklussen medtænkes, og der arbejdes hen imod målet om »en god tilstand for overfladevand og grundvand « i hele Europa som fastlagt i vandrammedirektivet (1). Endvidere bør udgangspunktet være, at ressourcen må beskyttes yderligere med gennemførelse af princippet om, at forureneren betaler, på en måde, der er så afskrækkende, at forurening ikke kan betale sig, og heller ikke fritager eventuelle forurenere fra at betale. |
| --- | --- |

1.2

Innovation vedrørende vand i Europa bør være baseret på en integreret tilgang, hvor hele vandcyklussen medtænkes, og der arbejdes hen imod målet om »en god tilstand for overfladevand og grundvand « i hele Europa som fastlagt i vandrammedirektivet (1). Endvidere bør udgangspunktet være, at ressourcen må beskyttes yderligere med gennemførelse af princippet om, at forureneren betaler, på en måde, der er så afskrækkende, at forurening ikke kan betale sig, og heller ikke fritager eventuelle forurenere fra at betale.

| 1.3 | Den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter må forholde sig til, at mere end en million mennesker i Europa ikke har adgang til sikkert og rent vand til overkommelige priser, og at flere millioner lever i områder uden kloakering. Disse menneskers behov må prioriteres af hensyn til den sociale inklusion og kampen mod fattigdom. |
| --- | --- |

1.3

Den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter må forholde sig til, at mere end en million mennesker i Europa ikke har adgang til sikkert og rent vand til overkommelige priser, og at flere millioner lever i områder uden kloakering. Disse menneskers behov må prioriteres af hensyn til den sociale inklusion og kampen mod fattigdom.

| 1.4 | Det må sikres, at de offentlige vandforsyningsselskaber, brugerne og forbrugerne kan komme til orde i beslutningstagningsprocessen i EIP'et vedrørende vand. Derudover må EIP'et vedrørende vand give sig udslag i bedre koordinering mellem alle operatører, at gevinsterne ved innovation mærkes på lokalt niveau, og at det bliver lettere for repræsentative civilsamfundsorganisationer at deltage i de nye netværk og grupper, som vil blive etableret. |
| --- | --- |

1.4

Det må sikres, at de offentlige vandforsyningsselskaber, brugerne og forbrugerne kan komme til orde i beslutningstagningsprocessen i EIP'et vedrørende vand. Derudover må EIP'et vedrørende vand give sig udslag i bedre koordinering mellem alle operatører, at gevinsterne ved innovation mærkes på lokalt niveau, og at det bliver lettere for repræsentative civilsamfundsorganisationer at deltage i de nye netværk og grupper, som vil blive etableret.

| 1.5 | I betragtning af vands helt specifikke, livsvigtige karakter for borgerne mener EØSU, at resultaterne af den seneste forskning finansieret for innovationspartnerskaberne vedrørende vand med midler fra det 7. rammeprogram for forskning og udvikling må fremlægges helt åbent. |
| --- | --- |

1.5

I betragtning af vands helt specifikke, livsvigtige karakter for borgerne mener EØSU, at resultaterne af den seneste forskning finansieret for innovationspartnerskaberne vedrørende vand med midler fra det 7. rammeprogram for forskning og udvikling må fremlægges helt åbent.

| 1.6 | EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og virksomheder i socialøkonomien får let adgang til dem. |
| --- | --- |

1.6

EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og virksomheder i socialøkonomien får let adgang til dem.

| 1.7 | EØSU beder Kommissionen om at øge indsatsen for at garantere gennemsigtigheden og koordineringen af visse vigtige igangværende initiativer vedrørende den komplicerede vandproblematik. Eksempelvis må Kommissionen tydeligere redegøre for synergier og samarbejde mellem de nyere EIP'er vedrørende vand, landbrug og råvarer. |
| --- | --- |

1.7

EØSU beder Kommissionen om at øge indsatsen for at garantere gennemsigtigheden og koordineringen af visse vigtige igangværende initiativer vedrørende den komplicerede vandproblematik. Eksempelvis må Kommissionen tydeligere redegøre for synergier og samarbejde mellem de nyere EIP'er vedrørende vand, landbrug og råvarer.

| 1.8 | En forudsætning for en ægte politik for forskning og innovation vedrørende vand er gennemsigtighed og en rummelig beskæftigelsespolitik, som allerede nu garanterer tilstrækkeligt mange kvalificerede arbejdstagere, uddannelse, anerkendelse af kvalifikationer, teknologier, der gør det muligt at forbedre sundheden og sikkerheden i forbindelse med vandrensning, spildevandsbehandling og kloakering, og sikrer, at alle disse forskellige opgaver udføres bedst muligt på alle niveauer. |
| --- | --- |

1.8

En forudsætning for en ægte politik for forskning og innovation vedrørende vand er gennemsigtighed og en rummelig beskæftigelsespolitik, som allerede nu garanterer tilstrækkeligt mange kvalificerede arbejdstagere, uddannelse, anerkendelse af kvalifikationer, teknologier, der gør det muligt at forbedre sundheden og sikkerheden i forbindelse med vandrensning, spildevandsbehandling og kloakering, og sikrer, at alle disse forskellige opgaver udføres bedst muligt på alle niveauer.

| 1.9 | EØSU betoner den rolle, som netværk af civilsamfundsorganisationer spiller, og at de bør anerkendes og benyttes. De bør kunne danne grundlaget for forskning, da der i kraft af de erfaringer og den viden, de ligger inde med, er potentiale for innovation. |
| --- | --- |

1.9

EØSU betoner den rolle, som netværk af civilsamfundsorganisationer spiller, og at de bør anerkendes og benyttes. De bør kunne danne grundlaget for forskning, da der i kraft af de erfaringer og den viden, de ligger inde med, er potentiale for innovation.

2.   Indledning

| 2.1 | Med Europa 2020-strategien søger EU at få den europæiske økonomi tilbage på sporet, så den igen bliver lokomotiv for beskæftigelsen, konkurrenceevnen og den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

2.1

Med Europa 2020-strategien søger EU at få den europæiske økonomi tilbage på sporet, så den igen bliver lokomotiv for beskæftigelsen, konkurrenceevnen og den sociale samhørighed.

| 2.2 | Europa 2020-strategien for en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi betoner den vigtige rolle, som viden og innovation spiller for væksten. Kommissionen har i forslaget til et EU-rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) (2), der er en del af »Horisont 2020«, stillet forslag om at forhøje F&U-budgettet til 80 mia. euro, og medlemsstaterne har tilkendegivet, at de ser positivt på målet om, at EU gennemsnitligt skal investere 3 % af BNP i forskning i 2020 (se også EØSU's udtalelse INT/571 om »Finansiering af forskning og innovation« (3)). |
| --- | --- |

2.2

Europa 2020-strategien for en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi betoner den vigtige rolle, som viden og innovation spiller for væksten. Kommissionen har i forslaget til et EU-rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) (2), der er en del af »Horisont 2020«, stillet forslag om at forhøje F&U-budgettet til 80 mia. euro, og medlemsstaterne har tilkendegivet, at de ser positivt på målet om, at EU gennemsnitligt skal investere 3 % af BNP i forskning i 2020 (se også EØSU's udtalelse INT/571 om »Finansiering af forskning og innovation« (3)).

| 2.3 | Derfor er det europæiske forskningsrum i centrum for Europa 2020-strategien og flagskibsinitiativet »Innovation i EU« (4), og det er grunden til, at Det Europæiske Råd har krævet, at det er gennemført i 2014 (5). Sigtet med initiativet »Innovation i EU« er at sikre, at nye videnintensive produkter og tjenester bidrager væsentligt til vækst og jobskabelse og til at begrænse hjerneflugten. For at nå dette mål er det afgørende nødvendigt med et videnskabsgrundlag i virkelig verdensklasse. |
| --- | --- |

2.3

Derfor er det europæiske forskningsrum i centrum for Europa 2020-strategien og flagskibsinitiativet »Innovation i EU« (4), og det er grunden til, at Det Europæiske Råd har krævet, at det er gennemført i 2014 (5). Sigtet med initiativet »Innovation i EU« er at sikre, at nye videnintensive produkter og tjenester bidrager væsentligt til vækst og jobskabelse og til at begrænse hjerneflugten. For at nå dette mål er det afgørende nødvendigt med et videnskabsgrundlag i virkelig verdensklasse.

| 2.4 | Ifølge det forslag (6), der behandles her i udtalelsen, fastlægges der med de europæiske innovationspartnerskaber (EIP'er), som er foreslået i Europa 2020-flagskibsinitiativet »Innovation i EU« (7), en strategisk tilgang og en ramme til afhjælpning af de indbyggede svagheder i det europæiske forsknings- og innovationssystem og til forbedring af de metoder, der anvendes, med henblik på at fremskynde innovationen og yde et betydeligt bidrag til løsning af samfundsmæssige problemer. EIP'erne kan bruges til at samle ekspertise og ressourcer omkring vigtige politiske prioriteter gennem mobilisering og etablering af netværk for alle relevante parter på tværs af politikområder, sektorer og grænser med henblik på hurtigere at bringe gevinster ved opdagelser og innovation ud til borgerne (sådan som EØSU opfordrer til i sine udtalelser INT/599 »Partnerskaber om forskning og innovation« (8) og NAT/546 »Handlingsplan for miljøinnovation« (9)). Det er vigtigt at understrege, at bortset fra de 40 mio. euro, der stilles forslag om under det syvende rammeprogram for forskning og udvikling, er der ikke planer om tilføre EIP'et yderligere finansiering i tillæg til aktuelle midler, og at dets målsætning begrænser sig til synergiskabelse og samordning af de eksisterende instrumenter. |
| --- | --- |

2.4

Ifølge det forslag (6), der behandles her i udtalelsen, fastlægges der med de europæiske innovationspartnerskaber (EIP'er), som er foreslået i Europa 2020-flagskibsinitiativet »Innovation i EU« (7), en strategisk tilgang og en ramme til afhjælpning af de indbyggede svagheder i det europæiske forsknings- og innovationssystem og til forbedring af de metoder, der anvendes, med henblik på at fremskynde innovationen og yde et betydeligt bidrag til løsning af samfundsmæssige problemer. EIP'erne kan bruges til at samle ekspertise og ressourcer omkring vigtige politiske prioriteter gennem mobilisering og etablering af netværk for alle relevante parter på tværs af politikområder, sektorer og grænser med henblik på hurtigere at bringe gevinster ved opdagelser og innovation ud til borgerne (sådan som EØSU opfordrer til i sine udtalelser INT/599 »Partnerskaber om forskning og innovation« (8) og NAT/546 »Handlingsplan for miljøinnovation« (9)). Det er vigtigt at understrege, at bortset fra de 40 mio. euro, der stilles forslag om under det syvende rammeprogram for forskning og udvikling, er der ikke planer om tilføre EIP'et yderligere finansiering i tillæg til aktuelle midler, og at dets målsætning begrænser sig til synergiskabelse og samordning af de eksisterende instrumenter.

| 2.5 | EU's medlemsstater anerkender betydningen af innovation inden for vandforvaltningen. Den 21. juni 2011 opfordrede Rådet for Den Europæiske Union Kommissionen til at »undersøge muligheden for et innovationspartnerskab om vand i tæt samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at opnå en bæredygtig og effektiv anvendelse af vand« (10). |
| --- | --- |

2.5

EU's medlemsstater anerkender betydningen af innovation inden for vandforvaltningen. Den 21. juni 2011 opfordrede Rådet for Den Europæiske Union Kommissionen til at »undersøge muligheden for et innovationspartnerskab om vand i tæt samarbejde med medlemsstaterne med henblik på at opnå en bæredygtig og effektiv anvendelse af vand« (10).

| 2.6 | Europa 2020-flagskibsinitiativet vedrørende et ressourceeffektivt Europa (11) understreger betydningen af, at Europa går i gang med at sikre bæredygtig forvaltning af den livsvigtige ressource vand. Køreplanen til et ressourceeffektivt Europa (12) sætter fokus på de effektivitetsgevinster, der kan opnås. De strategiske mål for EIP'et, som skal være nået i 2020, er:






  (i) | At kunne levere sikkert, tilgængeligt og ikke for dyrt vand til alle, samtidigt med at det sikres, at der er tilstrækkeligt vand til det omgivende miljø. |
| --- | --- | --- |

2.6

Europa 2020-flagskibsinitiativet vedrørende et ressourceeffektivt Europa (11) understreger betydningen af, at Europa går i gang med at sikre bæredygtig forvaltning af den livsvigtige ressource vand. Køreplanen til et ressourceeffektivt Europa (12) sætter fokus på de effektivitetsgevinster, der kan opnås. De strategiske mål for EIP'et, som skal være nået i 2020, er:

(i)

At kunne levere sikkert, tilgængeligt og ikke for dyrt vand til alle, samtidigt med at det sikres, at der er tilstrækkeligt vand til det omgivende miljø.

| (ii) | At opnå en relativ afkobling mellem de svindende vandressourcer og den økonomiske aktivitet i centrale EU-sektorer. |
| --- | --- |

(ii)

At opnå en relativ afkobling mellem de svindende vandressourcer og den økonomiske aktivitet i centrale EU-sektorer.

| (iii) | At opretholde og forbedre den gode vandkvalitet i alle EU's afvandingsområder. |
| --- | --- |

(iii)

At opretholde og forbedre den gode vandkvalitet i alle EU's afvandingsområder.

| 2.7 | Kommissionen har udarbejdet et program for beskyttelse af EU's vandressourcer, som er en vandpolitisk milepæl i køreplanen for ressourceeffektivitet. Planen, som fremlægges inden udgangen af 2012, vil være den strategi, som skal afhjælpe de problemer og mangler, der har været forbundet med gennemførelsen inden for de nuværende rammer for EU's vandforvaltningspolitik. Planen og EIP'et vil blive gennemført i et tæt samarbejde. EIP'et kommer desuden til at bygge på handlingsplanen for miljøinnovation (13). |
| --- | --- |

2.7

Kommissionen har udarbejdet et program for beskyttelse af EU's vandressourcer, som er en vandpolitisk milepæl i køreplanen for ressourceeffektivitet. Planen, som fremlægges inden udgangen af 2012, vil være den strategi, som skal afhjælpe de problemer og mangler, der har været forbundet med gennemførelsen inden for de nuværende rammer for EU's vandforvaltningspolitik. Planen og EIP'et vil blive gennemført i et tæt samarbejde. EIP'et kommer desuden til at bygge på handlingsplanen for miljøinnovation (13).

| 2.8 | Politikken om beskyttelse af vandressourcerne bør indeholde en kompensation for begrænsninger i den økonomiske aktivitet i visse områder, der er ramt af alvorlig miljøforurening. I disse særlige tilfælde vil aktualiserede statsstøtteordninger kunne tilpasses og tage højde for EU's vandbeskyttelsesplan. |
| --- | --- |

2.8

Politikken om beskyttelse af vandressourcerne bør indeholde en kompensation for begrænsninger i den økonomiske aktivitet i visse områder, der er ramt af alvorlig miljøforurening. I disse særlige tilfælde vil aktualiserede statsstøtteordninger kunne tilpasses og tage højde for EU's vandbeskyttelsesplan.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | På sit første møde den 25. september lagde arbejdsgruppen vedrørende EIP'et sig fast på 8 områder, der skal prioriteres:






  — | Sammenhængen mellem energi og vand: energiproduktion er en industri med et stort vandforbrug, hvilket i høj grad indvirker på vandmiljøet. |
| --- | --- | --- |

3.1

På sit første møde den 25. september lagde arbejdsgruppen vedrørende EIP'et sig fast på 8 områder, der skal prioriteres:

—

Sammenhængen mellem energi og vand: energiproduktion er en industri med et stort vandforbrug, hvilket i høj grad indvirker på vandmiljøet.

| — | Vandforvaltning: god forvaltning er en forudsætning for bæredygtig vandforvaltning. |
| --- | --- |

—

Vandforvaltning: god forvaltning er en forudsætning for bæredygtig vandforvaltning.

| — | Finansiering med henblik på innovation: finansieringen bør fremme samarbejde mellem aktørerne i den offentlige sektor (offentlig-offentlige partnerskaber) og mellem offentlige og private aktører. De offentlige udgifter skal fremme det offentliges interesser og ikke øge den private indtjening. |
| --- | --- |

—

Finansiering med henblik på innovation: finansieringen bør fremme samarbejde mellem aktørerne i den offentlige sektor (offentlig-offentlige partnerskaber) og mellem offentlige og private aktører. De offentlige udgifter skal fremme det offentliges interesser og ikke øge den private indtjening.

| — | Innovation inden for genbrug og genanvendelse af vand skal være baseret på en integreret tilgang, hvor hele vandcyklussen medtænkes. Vand er en fornyelig ressource, hvis bæredygtige anvendelse forudsætter, at cyklussen ikke brydes. |
| --- | --- |

—

Innovation inden for genbrug og genanvendelse af vand skal være baseret på en integreret tilgang, hvor hele vandcyklussen medtænkes. Vand er en fornyelig ressource, hvis bæredygtige anvendelse forudsætter, at cyklussen ikke brydes.

| — | Vandbehandling og spildevandsrensning, som er et område, hvor der har været alt for lidt innovation i de sidste årtier, særligt inden for den kommunale spildevandsrensning. Et vigtigt aspekt af genanvendelsen af spildevand er genvindingen af næringsstoffer. |
| --- | --- |

—

Vandbehandling og spildevandsrensning, som er et område, hvor der har været alt for lidt innovation i de sidste årtier, særligt inden for den kommunale spildevandsrensning. Et vigtigt aspekt af genanvendelsen af spildevand er genvindingen af næringsstoffer.

| — | Risikostyring af ekstreme vandrelaterede begivenheder (oversvømmelser og tørke). |
| --- | --- |

—

Risikostyring af ekstreme vandrelaterede begivenheder (oversvømmelser og tørke).

| — | Forvaltningsmodeller og overvågning. |
| --- | --- |

—

Forvaltningsmodeller og overvågning.

| — | Økosystemtjenester. |
| --- | --- |

—

Økosystemtjenester.

| 3.2 | Af rapporten fra WHO's og UNICEF's fælles program for overvågning af vand og sanitet fremgår det, at 89 % af verdens befolkning (dvs. 6,1 mia. mennesker) havde adgang til bedre drikkevand (vandrør eller beskyttede brønde) i 2010, og at denne andel vil være steget til 92 % i 2015. |
| --- | --- |

3.2

Af rapporten fra WHO's og UNICEF's fælles program for overvågning af vand og sanitet fremgår det, at 89 % af verdens befolkning (dvs. 6,1 mia. mennesker) havde adgang til bedre drikkevand (vandrør eller beskyttede brønde) i 2010, og at denne andel vil være steget til 92 % i 2015.

| 3.3 | Trods De Forenede Nationers anerkendelse af den universelle ret til vand og sanitet har mere end 11 % af verdens befolkning, dvs. ca. 783 mio. mennesker, stadig ikke adgang til sikkert drikkevand, og 2,5 mia. mennesker lever, hvor der ikke er kloaknet. |
| --- | --- |

3.3

Trods De Forenede Nationers anerkendelse af den universelle ret til vand og sanitet har mere end 11 % af verdens befolkning, dvs. ca. 783 mio. mennesker, stadig ikke adgang til sikkert drikkevand, og 2,5 mia. mennesker lever, hvor der ikke er kloaknet.

| 3.4 | Vand er en nødvendighed i næsten alle menneskelige, økonomiske og sociale aktiviteter: industriproduktion, energiproduktion, landbrug, transport, fritidsaktiviteter, bevarelse af biodiversiteten samt kultur- og naturarven. Fødevare- og energisikkerhed i Europa og på verdensplan er utænkeligt, hvis vi ikke bekymrer os om den vigtigste ressource: vand, der ligesom jord bliver en af de største udfordringer i det 21. århundrede. En arv fra anden halvdel af sidste århundrede er desværre naturlige vandområder, der er ødelagte, skrøbelige, udtørrede og forurenede. |
| --- | --- |

3.4

Vand er en nødvendighed i næsten alle menneskelige, økonomiske og sociale aktiviteter: industriproduktion, energiproduktion, landbrug, transport, fritidsaktiviteter, bevarelse af biodiversiteten samt kultur- og naturarven. Fødevare- og energisikkerhed i Europa og på verdensplan er utænkeligt, hvis vi ikke bekymrer os om den vigtigste ressource: vand, der ligesom jord bliver en af de største udfordringer i det 21. århundrede. En arv fra anden halvdel af sidste århundrede er desværre naturlige vandområder, der er ødelagte, skrøbelige, udtørrede og forurenede.

| 3.5 | I såvel Europa som på verdensplan er denne ressource under stort pres som følge af, at den økonomiske udvikling forløber på en måde, der er ødelæggende for miljøet, og hvor vand betragtes som et gode, der kan udnyttes på lige fod med andre goder, hvilket fører til overudnyttelse af grundvandet, forurening af jorden, vandløb og havene, ødelæggelse af vandkredsløb og forringelse af vandets økologiske tilstand med virkninger for biodiversiteten. En retfærdig, virkningsfuld og bæredygtig vandpolitik forudsætter accept af, at vand ikke betragtes som en vare, men som en fælles arv, der skal beskyttes og værnes (14) om. |
| --- | --- |

3.5

I såvel Europa som på verdensplan er denne ressource under stort pres som følge af, at den økonomiske udvikling forløber på en måde, der er ødelæggende for miljøet, og hvor vand betragtes som et gode, der kan udnyttes på lige fod med andre goder, hvilket fører til overudnyttelse af grundvandet, forurening af jorden, vandløb og havene, ødelæggelse af vandkredsløb og forringelse af vandets økologiske tilstand med virkninger for biodiversiteten. En retfærdig, virkningsfuld og bæredygtig vandpolitik forudsætter accept af, at vand ikke betragtes som en vare, men som en fælles arv, der skal beskyttes og værnes (14) om.

| 3.6 | Vand skal forvaltes således, at befolkningens behov opfyldes, og det samtidig sikres, at der er nok til de fremtidige generationer. Det haster med at få skabt fuld opmærksomhed herom, og forskningen i innovation bør tage sigte på dette. Denne situation viser, hvor vigtigt EIP'et vedrørende vand er som et instrument, der konkret og økonomisk kan forbedre den integrerede vandforvaltning. |
| --- | --- |

3.6

Vand skal forvaltes således, at befolkningens behov opfyldes, og det samtidig sikres, at der er nok til de fremtidige generationer. Det haster med at få skabt fuld opmærksomhed herom, og forskningen i innovation bør tage sigte på dette. Denne situation viser, hvor vigtigt EIP'et vedrørende vand er som et instrument, der konkret og økonomisk kan forbedre den integrerede vandforvaltning.

| 3.7 | Dette mål kan imidlertid ikke opfyldes, hvis kontrollen og forvaltningen af ressourcerne overlades til virksomheder og store internationale private koncerner, og heller ikke ved at fremskynde privatiseringen af innovationen og forskningen i denne yderst vigtige sektor. Tværtimod er offentlige kvalitetstjenester den bedste metode til at skabe lige, bæredygtige, fredelige og demokratiske samfund, og investeringer i offentlige kvalitetstjenester understøttet af retfærdige skattepolitikker, der fremmer innovation og forskning, er en del af den løsning, der får os ud af den økonomiske krise, sikrer alle adgang til livsvigtige og grundlæggende tjenester og skaber økonomisk vækst. Af den grund bør partnerskaber vedrørende vand etableres i offentligt regi, og forskning finansieres med offentlige midler fra det 7. rammeprogram. |
| --- | --- |

3.7

Dette mål kan imidlertid ikke opfyldes, hvis kontrollen og forvaltningen af ressourcerne overlades til virksomheder og store internationale private koncerner, og heller ikke ved at fremskynde privatiseringen af innovationen og forskningen i denne yderst vigtige sektor. Tværtimod er offentlige kvalitetstjenester den bedste metode til at skabe lige, bæredygtige, fredelige og demokratiske samfund, og investeringer i offentlige kvalitetstjenester understøttet af retfærdige skattepolitikker, der fremmer innovation og forskning, er en del af den løsning, der får os ud af den økonomiske krise, sikrer alle adgang til livsvigtige og grundlæggende tjenester og skaber økonomisk vækst. Af den grund bør partnerskaber vedrørende vand etableres i offentligt regi, og forskning finansieres med offentlige midler fra det 7. rammeprogram.

| 3.8 | På europæisk plan bør medlemsstaterne gøre deres til, at vandforsyning og kloakering ikke liberaliseres, og presse på for, at de defineres som tjenesteydelser af almen interesse og for, at Europa internationalt arbejder mere målrettet for, at retten til vand håndhæves i praksis. EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at det gøres så let som muligt for lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og for virksomheder i socialøkonomien at få adgang til dem. |
| --- | --- |

3.8

På europæisk plan bør medlemsstaterne gøre deres til, at vandforsyning og kloakering ikke liberaliseres, og presse på for, at de defineres som tjenesteydelser af almen interesse og for, at Europa internationalt arbejder mere målrettet for, at retten til vand håndhæves i praksis. EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at det gøres så let som muligt for lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og for virksomheder i socialøkonomien at få adgang til dem.

| 3.9 | De procedurer og løsninger, der vælges inden for EIP'et vedrørende vand, bør integreres i foranstaltningerne om tilpasning til de forventede virkninger af klimaændringerne. |
| --- | --- |

3.9

De procedurer og løsninger, der vælges inden for EIP'et vedrørende vand, bør integreres i foranstaltningerne om tilpasning til de forventede virkninger af klimaændringerne.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1 | Udvalget noterer sig nedsættelsen af en ekspertgruppe på højt niveau, og at en taskforce skal udvikle en partnerskabsstrategi om innovation vedrørende vand. Det bør give lejlighed til at fastlægge retningslinjerne for innovation inden for vandpolitikken, hvor den reelle ret til sikkert vand i tilstrækkelig mængde og af god kvalitet understreges, og den bæredygtige forvaltning af ressourcerne fremmes. |
| --- | --- |

4.1

Udvalget noterer sig nedsættelsen af en ekspertgruppe på højt niveau, og at en taskforce skal udvikle en partnerskabsstrategi om innovation vedrørende vand. Det bør give lejlighed til at fastlægge retningslinjerne for innovation inden for vandpolitikken, hvor den reelle ret til sikkert vand i tilstrækkelig mængde og af god kvalitet understreges, og den bæredygtige forvaltning af ressourcerne fremmes.

| 4.2 | Dette er muligt ved hjælp af innovative processer, hvor der gøres brug af de mest moderne, nyskabende teknologier, og der tages hensyn til situationen vedrørende den integrerede forvaltning af afvandingsområder på regionalt plan, og det er en betingelse, at der ikke forekommer forurening. Bæredygtig forvaltning af ressourcerne skal sikres ved, at vandet fordeles mellem alle de forskellige anvendelser på en måde, der garanterer, at den menneskelige, økonomiske og miljømæssige udvikling på lokalt/regionalt plan er bæredygtig, at brugen planlægges inden for rammerne af en integreret forvaltning af vandressourcerne, vandmiljøkvaliteten genoprettes, procedurer, der styrer forbruget og forebygger forurening i alle anvendelser fra forbrug til spildevandsrensning, fremmes, forurenende processer forbydes, og forurenerne straffes. |
| --- | --- |

4.2

Dette er muligt ved hjælp af innovative processer, hvor der gøres brug af de mest moderne, nyskabende teknologier, og der tages hensyn til situationen vedrørende den integrerede forvaltning af afvandingsområder på regionalt plan, og det er en betingelse, at der ikke forekommer forurening. Bæredygtig forvaltning af ressourcerne skal sikres ved, at vandet fordeles mellem alle de forskellige anvendelser på en måde, der garanterer, at den menneskelige, økonomiske og miljømæssige udvikling på lokalt/regionalt plan er bæredygtig, at brugen planlægges inden for rammerne af en integreret forvaltning af vandressourcerne, vandmiljøkvaliteten genoprettes, procedurer, der styrer forbruget og forebygger forurening i alle anvendelser fra forbrug til spildevandsrensning, fremmes, forurenende processer forbydes, og forurenerne straffes.

| 4.3 | Disse mål bør realiseres med ordentlig finansiering og rimelige og forholdsmæssige bidrag fra alle brugere i industrien, landbruget og private hjem og forvaltes af de offentlige myndigheder som et led i deres stræben efter »bedre forvaltning«, sådan som EØSU har anbefalet i sin sonderende udtalelse NAT/495 »Integrering af vandpolitikken« (15): |
| --- | --- |

4.3

Disse mål bør realiseres med ordentlig finansiering og rimelige og forholdsmæssige bidrag fra alle brugere i industrien, landbruget og private hjem og forvaltes af de offentlige myndigheder som et led i deres stræben efter »bedre forvaltning«, sådan som EØSU har anbefalet i sin sonderende udtalelse NAT/495 »Integrering af vandpolitikken« (15):

| 4.4 | En rimelig og effektiv vandpolitik og etableringen af innovationspartnerskabet vedrørende vand kræver en nyskabende beskæftigelsespolitik, hvorunder der for de uddannede og kvalificerede arbejdstagere til de nyoprettede og omdannede stillinger gælder arbejdsvilkår, som sikrer, at de kan udføre deres opgave med at forvalte et offentligt gode, og at de endvidere har ret til at gribe ind i økonomiske, sociale og miljømæssige forhold. Der bør søges iværksat innovative foranstaltninger for at gøre arbejdet med kloakering og spildevandsrensning mindre belastende og mindske de helbredsmæssige virkninger for arbejdstagerne. |
| --- | --- |

4.4

En rimelig og effektiv vandpolitik og etableringen af innovationspartnerskabet vedrørende vand kræver en nyskabende beskæftigelsespolitik, hvorunder der for de uddannede og kvalificerede arbejdstagere til de nyoprettede og omdannede stillinger gælder arbejdsvilkår, som sikrer, at de kan udføre deres opgave med at forvalte et offentligt gode, og at de endvidere har ret til at gribe ind i økonomiske, sociale og miljømæssige forhold. Der bør søges iværksat innovative foranstaltninger for at gøre arbejdet med kloakering og spildevandsrensning mindre belastende og mindske de helbredsmæssige virkninger for arbejdstagerne.

| 4.5 | Epidemiologiske undersøgelser blandt de beskæftigede inden for sanitetsvæsenet, styrkede arbejdsmiljø- og sikkerhedsudvalg, bedre medicinsk overvågning, sikkerhedsforanstaltninger og udstyr til sporing af gas og forurenende stoffer bør være nogle af de sociale og tekniske spørgsmål, arbejdsgruppen ser på, når den udarbejder den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter. |
| --- | --- |

4.5

Epidemiologiske undersøgelser blandt de beskæftigede inden for sanitetsvæsenet, styrkede arbejdsmiljø- og sikkerhedsudvalg, bedre medicinsk overvågning, sikkerhedsforanstaltninger og udstyr til sporing af gas og forurenende stoffer bør være nogle af de sociale og tekniske spørgsmål, arbejdsgruppen ser på, når den udarbejder den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter.

| 4.6 | Garanti for universel adgang, bevarelse af vandressourcen og hensynet til den almene interesse er nogle af de problemstillinger, arbejdsgruppen også skal tage stilling til, når de udarbejder den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter, som den skal fremlægge til vedtagelse den 18. december 2012. |
| --- | --- |

4.6

Garanti for universel adgang, bevarelse af vandressourcen og hensynet til den almene interesse er nogle af de problemstillinger, arbejdsgruppen også skal tage stilling til, når de udarbejder den strategiske plan for gennemførelsen af EIP'ets prioriteter, som den skal fremlægge til vedtagelse den 18. december 2012.

| 4.7 | EIP'et vedrørende vand arbejder efter den foreslåede og vedtagne strategiske plan og bør omfatte de relevante europæiske teknologiske platforme, som ikke blot har viden om den faktiske situation i et bestemt område eller en bestemt sektor, men også bidrager til forskning, udvikling og indførelsen af ny teknologi (16). |
| --- | --- |

4.7

EIP'et vedrørende vand arbejder efter den foreslåede og vedtagne strategiske plan og bør omfatte de relevante europæiske teknologiske platforme, som ikke blot har viden om den faktiske situation i et bestemt område eller en bestemt sektor, men også bidrager til forskning, udvikling og indførelsen af ny teknologi (16).

| 4.8 | I tillæg til de tværgående problemstillinger og de fastlagte prioriteter henstiller EØSU, at der i forbindelse med hvert enkelt innovationsprojekt også tages hensyn til vekselvirkningen mellem vand og jord, især hvor der er tale om forvaltningen af overfladevand. |
| --- | --- |

4.8

I tillæg til de tværgående problemstillinger og de fastlagte prioriteter henstiller EØSU, at der i forbindelse med hvert enkelt innovationsprojekt også tages hensyn til vekselvirkningen mellem vand og jord, især hvor der er tale om forvaltningen af overfladevand.

| 4.9 | Der vil blive flere og længerevarende tørkeperioder, brande og oversvømmelser. Det er yderst vigtigt, at de offentlige vandforsynings-, rednings- og katastrofehåndteringstjenester trods sparepolitikkerne opretholdes på et niveau, hvor de kan klare disse nye uforudsigelige miljøforhold. Vandets betydning for bevarelsen af økosystemer og biodiversiteten bør også medtænkes, når der udvikles innovative metoder. |
| --- | --- |

4.9

Der vil blive flere og længerevarende tørkeperioder, brande og oversvømmelser. Det er yderst vigtigt, at de offentlige vandforsynings-, rednings- og katastrofehåndteringstjenester trods sparepolitikkerne opretholdes på et niveau, hvor de kan klare disse nye uforudsigelige miljøforhold. Vandets betydning for bevarelsen af økosystemer og biodiversiteten bør også medtænkes, når der udvikles innovative metoder.

| 4.10 | Offentlige myndigheder og de ansvarlige for vandforvaltningen må iværksætte foranstaltninger for at forebygge vandforurening, som ikke blot garanterer vandets kvalitet på en bæredygtig måde, men tillige hindrer potentielt ikke reversibel skade fra kendte risici (persistente organiske miljøgifte, hormonforstyrrende stoffer) og ukendte risici som følge af en ophobning af kemikalier, herunder nanopartikler, som man med en vis ret kan betragte som yderligere risikofaktorer. Det er absolut nødvendigt at få foretaget en evaluering af disse nye risici, som kan være en alvorlig trussel mod folkesundheden. |
| --- | --- |

4.10

Offentlige myndigheder og de ansvarlige for vandforvaltningen må iværksætte foranstaltninger for at forebygge vandforurening, som ikke blot garanterer vandets kvalitet på en bæredygtig måde, men tillige hindrer potentielt ikke reversibel skade fra kendte risici (persistente organiske miljøgifte, hormonforstyrrende stoffer) og ukendte risici som følge af en ophobning af kemikalier, herunder nanopartikler, som man med en vis ret kan betragte som yderligere risikofaktorer. Det er absolut nødvendigt at få foretaget en evaluering af disse nye risici, som kan være en alvorlig trussel mod folkesundheden.

| 4.11 | Vandafgifter fastsættes med det sigte, at de skal bidrage til at bevare mængden af vand. EØSU anbefaler, at afgifterne fastsættes under hensyntagen til, at alle skal have adgang til vand som følge af vandets livsvigtige og ikke-kommercielle karakter. Udvalget understreger dog, at prisfastsættelse ikke løser problemet, da ikke kun vandmængden, men også vandkvaliteten er vigtig. I den forbindelse bør der iværksættes offentlige tiltag for at skabe større bevidsthed hos forbrugerne og i industrien og landbruget om, at vandkvaliteten er blevet ringere, og hvordan der kan rådes bod på dette på den mest omkostningseffektive måde, dvs. ved hjælp af forebyggelse. |
| --- | --- |

4.11

Vandafgifter fastsættes med det sigte, at de skal bidrage til at bevare mængden af vand. EØSU anbefaler, at afgifterne fastsættes under hensyntagen til, at alle skal have adgang til vand som følge af vandets livsvigtige og ikke-kommercielle karakter. Udvalget understreger dog, at prisfastsættelse ikke løser problemet, da ikke kun vandmængden, men også vandkvaliteten er vigtig. I den forbindelse bør der iværksættes offentlige tiltag for at skabe større bevidsthed hos forbrugerne og i industrien og landbruget om, at vandkvaliteten er blevet ringere, og hvordan der kan rådes bod på dette på den mest omkostningseffektive måde, dvs. ved hjælp af forebyggelse.

| 4.12 | Klimaændringerne og menneskets aktiviteter tærer på vandressourcerne og øger forureningsintensiteten, og følgevirkningerne bliver større. Det er et problem, som Europa bør tackle og forske tilstrækkeligt i. Det bør medvirke til, at der på internationalt plan træffes tiltag på området, og i sin samarbejds- og udviklingspolitik bør det yde støtte til at sikre flere adgang til vand og til at afhjælpe vandets forringelse (17). |
| --- | --- |

4.12

Klimaændringerne og menneskets aktiviteter tærer på vandressourcerne og øger forureningsintensiteten, og følgevirkningerne bliver større. Det er et problem, som Europa bør tackle og forske tilstrækkeligt i. Det bør medvirke til, at der på internationalt plan træffes tiltag på området, og i sin samarbejds- og udviklingspolitik bør det yde støtte til at sikre flere adgang til vand og til at afhjælpe vandets forringelse (17).

| 4.13 | EØSU bemærker, at konsekvenserne mærkes meget forskelligt i Europa på grund af regionale forskelle (tørke og oversvømmelser), hvilket bør være et anliggende, som redaktionsgrupperne tager med i sine retningslinjer. Ingen stiller spørgsmålet, om der ikke er en metode til »udligning mellem områder, hvor der er for meget vand, og områder hvor der er for lidt vand«. |
| --- | --- |

4.13

EØSU bemærker, at konsekvenserne mærkes meget forskelligt i Europa på grund af regionale forskelle (tørke og oversvømmelser), hvilket bør være et anliggende, som redaktionsgrupperne tager med i sine retningslinjer. Ingen stiller spørgsmålet, om der ikke er en metode til »udligning mellem områder, hvor der er for meget vand, og områder hvor der er for lidt vand«.

| 4.14 | En forudsætning for en ægte politik for forskning og innovation vedrørende vand er gennemsigtighed og en rummelig beskæftigelsespolitik, som allerede nu garanterer tilstrækkeligt mange kvalificerede arbejdstagere, uddannelse, anerkendelse af kvalifikationer, teknologier, der gør det muligt at forbedre sundheden og sikkerheden i forbindelse med vandrensning, spildevandsbehandling og kloakering, og sikrer, at alle disse forskellige opgaver udføres bedst muligt på alle niveauer. |
| --- | --- |

4.14

En forudsætning for en ægte politik for forskning og innovation vedrørende vand er gennemsigtighed og en rummelig beskæftigelsespolitik, som allerede nu garanterer tilstrækkeligt mange kvalificerede arbejdstagere, uddannelse, anerkendelse af kvalifikationer, teknologier, der gør det muligt at forbedre sundheden og sikkerheden i forbindelse med vandrensning, spildevandsbehandling og kloakering, og sikrer, at alle disse forskellige opgaver udføres bedst muligt på alle niveauer.

| 4.15 | Ifølge FN og programmet ONU-Water Programme on Capacity Development og den nyere rapport (2012) Water and the Green Economy, Capacity Development Aspects (18) skal der gribes helt anderledes ind over for problemerne med vandknaphed og forringelse af vandkvaliteten som følge af aggressive udviklingsmodeller i hele verden. Med andre ord kan man ikke i det uendelige begrænse forureningen, da vand også er en vektor. Der findes allerede mange nye teknologier, men der er en reel risiko for, at disse teknologier er forældede, så snart de er færdigudviklede, hvis ikke alle forhold tages med i overvejelserne med det samme: afsaltning af vand kræver f.eks. energi, og vand kan kun genanvendes til såkaldt sekundære anvendelser (landbrug), hvis det ikke i mellemtiden har været udsat for forurening med multiplicerende virkning. |
| --- | --- |

4.15

Ifølge FN og programmet ONU-Water Programme on Capacity Development og den nyere rapport (2012) Water and the Green Economy, Capacity Development Aspects (18) skal der gribes helt anderledes ind over for problemerne med vandknaphed og forringelse af vandkvaliteten som følge af aggressive udviklingsmodeller i hele verden. Med andre ord kan man ikke i det uendelige begrænse forureningen, da vand også er en vektor. Der findes allerede mange nye teknologier, men der er en reel risiko for, at disse teknologier er forældede, så snart de er færdigudviklede, hvis ikke alle forhold tages med i overvejelserne med det samme: afsaltning af vand kræver f.eks. energi, og vand kan kun genanvendes til såkaldt sekundære anvendelser (landbrug), hvis det ikke i mellemtiden har været udsat for forurening med multiplicerende virkning.

| 4.16 | Det Europæiske Miljøagentur har i sin seneste årsberetning (2011) givet udtryk for samme bekymringer. Det er således klart, at vand hverken kvalitativt eller kvantitativt, og heller ikke selvom det fornyes og genbruges, er en ubegrænset ressource, og at forskningen og innovationen vedrørende vand bør udvides, så anvendelsen af vand bliver holdbar og bæredygtig inden for alle områder, og forureningen, især forureningen fra diffuse kilder (19), kommer under kontrol. |
| --- | --- |

4.16

Det Europæiske Miljøagentur har i sin seneste årsberetning (2011) givet udtryk for samme bekymringer. Det er således klart, at vand hverken kvalitativt eller kvantitativt, og heller ikke selvom det fornyes og genbruges, er en ubegrænset ressource, og at forskningen og innovationen vedrørende vand bør udvides, så anvendelsen af vand bliver holdbar og bæredygtig inden for alle områder, og forureningen, især forureningen fra diffuse kilder (19), kommer under kontrol.

| 4.17 | EØSU betoner den rolle, som netværk af civilsamfundsorganisationer spiller, og at de bør anerkendes og benyttes. De bør kunne danne grundlaget for forskning, da der i kraft af de erfaringer og den viden, de ligger inde med, er potentiale for innovation. |
| --- | --- |

4.17

EØSU betoner den rolle, som netværk af civilsamfundsorganisationer spiller, og at de bør anerkendes og benyttes. De bør kunne danne grundlaget for forskning, da der i kraft af de erfaringer og den viden, de ligger inde med, er potentiale for innovation.

| 4.18 | EØSU minder om, at kravene til vandkvaliteten skal være de samme i hele Europa, og det samme gælder kriterierne for evaluering deraf. |
| --- | --- |

4.18

EØSU minder om, at kravene til vandkvaliteten skal være de samme i hele Europa, og det samme gælder kriterierne for evaluering deraf.

| 4.19 | Vand, brugen af vand, forvaltningen af vand og vand i fremtiden vækker forskellige følelser, interesser og bekymringer hos forskellige mennesker. I den forbindelse gentager EØSU, at både den obligatoriske høring i forbindelse med den integrerede forvaltning af drænområder og den obligatoriske høring af det organiserede civilsamfund om borgernes inddragelse i de beslutninger, som berører dem, vedrørende miljøet og de klagemuligheder, som er fastlagt i Aarhuskonventionen, må tages alvorligt. EØSU beder Kommissionen om at udarbejde en evalueringsrapport om disse to punkter. Derved kan EU anvende de relevante data i forskningen med sigte på innovation, og civilsamfundet bidrager til partnerskabet. |
| --- | --- |

4.19

Vand, brugen af vand, forvaltningen af vand og vand i fremtiden vækker forskellige følelser, interesser og bekymringer hos forskellige mennesker. I den forbindelse gentager EØSU, at både den obligatoriske høring i forbindelse med den integrerede forvaltning af drænområder og den obligatoriske høring af det organiserede civilsamfund om borgernes inddragelse i de beslutninger, som berører dem, vedrørende miljøet og de klagemuligheder, som er fastlagt i Aarhuskonventionen, må tages alvorligt. EØSU beder Kommissionen om at udarbejde en evalueringsrapport om disse to punkter. Derved kan EU anvende de relevante data i forskningen med sigte på innovation, og civilsamfundet bidrager til partnerskabet.

| 4.20 | EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og virksomheder i socialøkonomien får let adgang til dem. EØSU undrer sig over, at Kinas ministerium for videnskab og teknologi deltager i styringsgruppen på højt plan for det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand (20). Da der er tale om eksternt udviklingssamarbejde, kan EØSU gå med til, at ovennævnte ministerium deltager direkte i udformningen af en europæisk strategi, men hvorfor er der kun én repræsentant for de øvrige vækstlande? Og hvorfor deltager de andre lande, som skal have overført den nødvendige teknologi, ikke i denne »europæiske taskforce« (21)? |
| --- | --- |

4.20

EØSU fraråder, at innovationerne på dette kritiske område udelukkende bliver et spørgsmål om at beskytte handelen, og anbefaler, at lokale og regionale instanser, organisationer og myndigheder og virksomheder i socialøkonomien får let adgang til dem. EØSU undrer sig over, at Kinas ministerium for videnskab og teknologi deltager i styringsgruppen på højt plan for det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand (20). Da der er tale om eksternt udviklingssamarbejde, kan EØSU gå med til, at ovennævnte ministerium deltager direkte i udformningen af en europæisk strategi, men hvorfor er der kun én repræsentant for de øvrige vækstlande? Og hvorfor deltager de andre lande, som skal have overført den nødvendige teknologi, ikke i denne »europæiske taskforce« (21)?

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  2000/60/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

1

(2)  COM(2012) 392 final, Det europæiske forskningsrum: et styrket partnerskab om videnskabelig topkvalitet og vækst.

2

(3)  EUT C 318 af 29.10.2011, s. 121 og EUT C 218 af 23.7.2011, s. 87.

3

(4)  COM(2010) 546 final, Europa 2020-flagskibsinitiativet »Innovation i EU«.

4

(5)  »Europa har behov for et fælles forskningsrum for at tiltrække talenter og investeringer. De sidste lakuner skal derfor hurtigt tages op, og det europæiske forskningsrum skal realiseres senest i 2014 for at skabe et ægte fælles marked for viden, forskning og innovation.«, Det Europæiske Råds konklusioner fra februar 2011, Det Europæiske Råds konklusioner fra marts 2012.

5

(6)  COM(2012) 216 final, Det europæiske innovationspartnerskab vedrørende vand.

6

(7)  COM(2010) 546 final.

7

(8)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 39.

8

(9)  EUT C 351 af 15.11.2012, s. 65.

9

(10)  Konklusioner fra mødet i Rådet for Den Europæiske Union den 21. juni 2011 (dok. 11308/11).

10

(11)  COM(2011) 21 final, Et ressourceeffektivt Europa.

11

(12)  COM(2011) 571 final, Køreplan til et ressourceeffektivt Europa.

12

(13)  COM(2011) 899 final, Innovation for en bæredygtig fremtid – En handlingsplan for miljøinnovation.

13

(14)  Vand »er en fælles ressource for menneskeheden og et offentligt gode. Adgang til vand bør være en grundlæggende og universel rettighed«, slås det fast i beslutningen (P7_TA2012-0273) udarbejdet af Richard Seeber (PPE, AT) og vedtaget ved håndsoprækning den 3.7.2012.

14

(15)  EUT C 248 af 25.8.2011, s. 1.

15

(16)  EUT C 299 af 4.10.2012, s. 12-16.

16

(17)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 133-139.

17

(18)  Water and the Green Economy: Capacity Development Aspects (2012). Red.: Dr. Reza Ardakanian, Dr. Dirk Jaeger, UNW-DPC, Bonn, Tyskland.

18

(19)  EUT C 229 af 31.7.2012, s. 116-118.

19

(20)  Kommissionen: »Europæisk innovationspartnerskab vedrørende vand – et styringsudvalg på højt plan«

20

(21)  EUT C 68 af 6.3.2012, p. 28.

21

---

BILAG I

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag fik mere end en fjerdedel af de afgivne stemmer, men blev forkastet under debatten:

Punkt 2.8

Ændres som følger:

»Politikken om beskyttelse af vandressourcerne bør indeholde en kompensation for de begrænsninger i den økonomiske aktivitet i visse områder, der er ramt af alvorlig miljøforurening , som skal sikre vandets bevarelse. I disse særlige tilfælde vil aktualiserede statsstøtteordninger kunne tilpasses og tage højde for EU's vandbeskyttelsesplan.«

Resultat af afstemningen

Resultat af afstemningen

| Stemmer for: | 46 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 63 |
| Stemmer hverken for eller imod: | 27 |

Stemmer for:

46

Stemmer imod:

63

Stemmer hverken for eller imod:

27

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/153 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/153

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — For stabilitet, vækst og beskæftigelse

COM(2012) 299 final

2013/C 44/27

Hovedordfører: Xavier VERBOVEN

Kommissionen besluttede den 14. august 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — For stabilitet, vækst og beskæftigelse«

COM(2012) 299 final.

Den 10. juli 2012 henviste EØSU's præsidium det forberedende arbejde til Styringsgruppen for Europa 2020.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 13. december 2012, Xavier VERBOVEN til hovedordfører og vedtog med 114 stemmer for, 40 imod og 9 hverken for eller imod følgende udtalelse:

1.   Anbefalinger

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på anmodning af Kommissionen besluttet at udarbejde en udtalelse om meddelelsen »For stabilitet, vækst og beskæftigelse«. EØSU understreger den tætte indbyrdes forbindelse mellem disse tre aspekter, som hver især indebærer særlige ansvarsområder for de berørte parter. I denne udtalelse sættes der navnlig fokus på arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds fælles ansvar og på det bidrag, som de, især arbejdsgiverne og arbejdstagerne, kan yde. Udtalelsen fremhæver den rolle, de kan spille i udformningen og gennemførelsen af politikker, der sætter skub i den økonomiske vækst, skaber flere og bedre job og genopretter den finansielle stabilitet.

| 1.1 | EØSU understreger, at deltagelse og medindflydelse er en væsentlig forudsætning for på fornuftig vis at kunne udarbejde, udforme og gennemføre politiske ændringer og strukturelle reformer.
  Udvalget fremhæver, at






  — | strukturelle ændringer på det socioøkonomiske område kan ændre eksisterende og fremtidige jobmuligheder for forskellige grupper og meget ofte har en betydelig indvirkning på indkomstfordelingen. |
| --- | --- | --- |

1.1

EØSU understreger, at deltagelse og medindflydelse er en væsentlig forudsætning for på fornuftig vis at kunne udarbejde, udforme og gennemføre politiske ændringer og strukturelle reformer.

Udvalget fremhæver, at

—

strukturelle ændringer på det socioøkonomiske område kan ændre eksisterende og fremtidige jobmuligheder for forskellige grupper og meget ofte har en betydelig indvirkning på indkomstfordelingen.

| — | dialog med arbejdsmarkedets parter og med borgerne styrker troværdigheden og den sociale bæredygtighed af de planlagte sociale og økonomiske foranstaltninger, |
| --- | --- |

—

dialog med arbejdsmarkedets parter og med borgerne styrker troværdigheden og den sociale bæredygtighed af de planlagte sociale og økonomiske foranstaltninger,

| — | deltagelse også er vigtig for nøje at kunne følge den faktisk gennemførte politik og resultaterne heraf, så civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne kan foretage vurderinger og, om nødvendigt, på et tidligt tidspunkt udsende advarselssignaler, |
| --- | --- |

—

deltagelse også er vigtig for nøje at kunne følge den faktisk gennemførte politik og resultaterne heraf, så civilsamfundsorganisationerne og arbejdsmarkedsparterne kan foretage vurderinger og, om nødvendigt, på et tidligt tidspunkt udsende advarselssignaler,

| — | det i mange tilfælde også er samfundsorganisationerne, herunder navnlig arbejdsmarkedets parter, der forestår den praktiske udformning af de politiske forslag. |
| --- | --- |

—

det i mange tilfælde også er samfundsorganisationerne, herunder navnlig arbejdsmarkedets parter, der forestår den praktiske udformning af de politiske forslag.

| 1.2 | EØSU er enigt i det nødvendige i en stærkere europæisk økonomisk styring for at sikre en valutaunion, der fungerer bedre til gavn for alle. Samtidig er det imidlertid tvingende nødvendigt at drage lære af praktiske erfaringer. Til den ende er det afgørende nødvendigt, at der foregår en dialog med arbejdsmarkedets parter og med grupper i samfundet om økonomien, de offentlige finanser og den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

1.2

EØSU er enigt i det nødvendige i en stærkere europæisk økonomisk styring for at sikre en valutaunion, der fungerer bedre til gavn for alle. Samtidig er det imidlertid tvingende nødvendigt at drage lære af praktiske erfaringer. Til den ende er det afgørende nødvendigt, at der foregår en dialog med arbejdsmarkedets parter og med grupper i samfundet om økonomien, de offentlige finanser og den sociale samhørighed.

| 1.3 | Udvalget bifalder Kommissionens forslag om en resultattavle med indikatorer for beskæftigelse samt en strukturel overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner. EU's arbejdsmarkedsparter bør nøje inddrages i fastlæggelsen af denne resultattavle med indikatorer og kriterier for vurdering af de nationale beskæftigelsesplaner. |
| --- | --- |

1.3

Udvalget bifalder Kommissionens forslag om en resultattavle med indikatorer for beskæftigelse samt en strukturel overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner. EU's arbejdsmarkedsparter bør nøje inddrages i fastlæggelsen af denne resultattavle med indikatorer og kriterier for vurdering af de nationale beskæftigelsesplaner.

| 1.4 | Hvad angår løndannelse gør udvalget opmærksom på, at løn og lønforhandlinger hører under arbejdsmarkedsparternes ansvarsområde, hvilket i øvrigt er indskrevet i traktaten. |
| --- | --- |

1.4

Hvad angår løndannelse gør udvalget opmærksom på, at løn og lønforhandlinger hører under arbejdsmarkedsparternes ansvarsområde, hvilket i øvrigt er indskrevet i traktaten.

| 1.5 | EØSU opfordrer derfor også de europæiske beslutningstagere til strukturelt at forankre arbejdsmarkedsforhandlinger og borgerdeltagelse i Europa 2020-strategiens forskellige politiske processer. Erfaringerne på området viser, at tyngdepunktet er forskudt fra det nationale til det europæiske niveau, hvilket svækker arbejdsmarkedsdialogens og samfundsdeltagelsens rolle og kvalitet på nationalt plan. |
| --- | --- |

1.5

EØSU opfordrer derfor også de europæiske beslutningstagere til strukturelt at forankre arbejdsmarkedsforhandlinger og borgerdeltagelse i Europa 2020-strategiens forskellige politiske processer. Erfaringerne på området viser, at tyngdepunktet er forskudt fra det nationale til det europæiske niveau, hvilket svækker arbejdsmarkedsdialogens og samfundsdeltagelsens rolle og kvalitet på nationalt plan.

| 1.6 | EØSU foreslår inden for rammerne af det europæiske halvår en tidlig inddragelse af arbejdsmarkedsparterne på EU-niveau via den europæiske sociale dialog og af det organiserede civilsamfund i forberedelserne af den årlige vækstoversigt og efterlyser endvidere samme inddragelse i fastlæggelsen af prioriteter for retningslinjerne for beskæftigelsespolitikkerne og for de brede økonomiske retningslinjer. |
| --- | --- |

1.6

EØSU foreslår inden for rammerne af det europæiske halvår en tidlig inddragelse af arbejdsmarkedsparterne på EU-niveau via den europæiske sociale dialog og af det organiserede civilsamfund i forberedelserne af den årlige vækstoversigt og efterlyser endvidere samme inddragelse i fastlæggelsen af prioriteter for retningslinjerne for beskæftigelsespolitikkerne og for de brede økonomiske retningslinjer.

2.   Indledning

| 2.1 | Den 30. maj offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »For stabilitet, vækst og beskæftigelse« (COM(2012) 299 final). Denne meddelelse udgør et skæringspunkt i det europæiske halvår. Det begynder med en årlig vækstoversigt, som udarbejdes af Kommissionen, og slutter med de konkrete henstillinger til medlemsstaterne, som godkendes af Det Europæiske Råd. |
| --- | --- |

2.1

Den 30. maj offentliggjorde Kommissionen en meddelelse med titlen »For stabilitet, vækst og beskæftigelse« (COM(2012) 299 final). Denne meddelelse udgør et skæringspunkt i det europæiske halvår. Det begynder med en årlig vækstoversigt, som udarbejdes af Kommissionen, og slutter med de konkrete henstillinger til medlemsstaterne, som godkendes af Det Europæiske Råd.

| 2.2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på anmodning af Kommissionen besluttet at udarbejde en udtalelse om meddelelsen »For stabilitet, vækst og beskæftigelse«. Nærværende udtalelse sætter fokus på et konkret aspekt, især arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds fælles ansvar og det bidrag, de kan yde. EØUS understreger den rolle, de kan spille i udformningen og gennemførelsen af politikker, der sætter skub i den økonomiske vækst, skaber flere og bedre job og genopretter den finansielle stabilitet.
  Med udtalelsen vil udvalget foretage en analyse af bestemte politikområder, fremsætte anbefalinger om, hvordan arbejdsmarkedets parter og repræsentanterne for det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne kan spille en større, bedre og beslutningstagende rolle i det europæiske halvår. I en næste etape vil udvalget udarbejde en udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2013, der behandler alle vigtige politikområder, som tages op af Kommissionen. |
| --- | --- |

2.2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har på anmodning af Kommissionen besluttet at udarbejde en udtalelse om meddelelsen »For stabilitet, vækst og beskæftigelse«. Nærværende udtalelse sætter fokus på et konkret aspekt, især arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds fælles ansvar og det bidrag, de kan yde. EØUS understreger den rolle, de kan spille i udformningen og gennemførelsen af politikker, der sætter skub i den økonomiske vækst, skaber flere og bedre job og genopretter den finansielle stabilitet.

Med udtalelsen vil udvalget foretage en analyse af bestemte politikområder, fremsætte anbefalinger om, hvordan arbejdsmarkedets parter og repræsentanterne for det organiserede civilsamfund i medlemsstaterne kan spille en større, bedre og beslutningstagende rolle i det europæiske halvår. I en næste etape vil udvalget udarbejde en udtalelse om den årlige vækstundersøgelse 2013, der behandler alle vigtige politikområder, som tages op af Kommissionen.

| 2.3 | EØSU konstaterer allerførst, at henvisningen i Kommissionens meddelelse til arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds rolle er begrænset til tre områder, nemlig menneskelig kapital, lønspørgsmålet og »ændringer« generelt (se endvidere punkt 4.1). Udvalget ønsker imidlertid med det samme at understrege, at dialogen med arbejdsmarkedets parter og med borgerne dækker mange flere områder, herunder bl.a. innovation, økonomiske reformer, industripolitik, bæredygtig udvikling, iværksætteri, flere og bedre job, bekæmpelse af fattigdom og social beskyttelse. Med denne udtalelse ønsker udvalget i første række at fremhæve betydningen af den sociale og civile dialog (se kapitel 3) for derefter at komme nærmere ind på de tre konkrete områder, hvor Kommissionens meddelelse udtrykkeligt henviser til den rolle, dialog og høring skal spille (kapitel 4). I udtalelsens sidste kapitel fremsætter udvalget yderligere forslag til en strukturel forankring af dialog og deltagelse i den politiske dagsorden for Europa 2020. |
| --- | --- |

2.3

EØSU konstaterer allerførst, at henvisningen i Kommissionens meddelelse til arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds rolle er begrænset til tre områder, nemlig menneskelig kapital, lønspørgsmålet og »ændringer« generelt (se endvidere punkt 4.1). Udvalget ønsker imidlertid med det samme at understrege, at dialogen med arbejdsmarkedets parter og med borgerne dækker mange flere områder, herunder bl.a. innovation, økonomiske reformer, industripolitik, bæredygtig udvikling, iværksætteri, flere og bedre job, bekæmpelse af fattigdom og social beskyttelse. Med denne udtalelse ønsker udvalget i første række at fremhæve betydningen af den sociale og civile dialog (se kapitel 3) for derefter at komme nærmere ind på de tre konkrete områder, hvor Kommissionens meddelelse udtrykkeligt henviser til den rolle, dialog og høring skal spille (kapitel 4). I udtalelsens sidste kapitel fremsætter udvalget yderligere forslag til en strukturel forankring af dialog og deltagelse i den politiske dagsorden for Europa 2020.

3.   En social og civil dialog er en vigtig nøgle til en vellykket politik

| 3.1 | EØSU understreger, at deltagelse og medindflydelse ikke er nogen luksus, men derimod en væsentlig forudsætning for på fornuftig vis at kunne udarbejde, udforme og gennemføre politikændringer.






  — | Strukturelle ændringer på det socioøkonomiske område kan ændre eksisterende og fremtidige jobmuligheder for forskellige grupper og har meget ofte en betydelig indvirkning på indkomstfordelingen. I den forbindelse kan arbejdsmarkedsforhandlinger og en organiseret dialog sikre, at indsatsen for at få bragt økonomien på fode igen fordeles på en retfærdig måde. Der er her en tæt forbindelse mellem dialog og deltagelse på den ene side og social retfærdighed på den anden side. |
| --- | --- | --- |

3.1

EØSU understreger, at deltagelse og medindflydelse ikke er nogen luksus, men derimod en væsentlig forudsætning for på fornuftig vis at kunne udarbejde, udforme og gennemføre politikændringer.

—

Strukturelle ændringer på det socioøkonomiske område kan ændre eksisterende og fremtidige jobmuligheder for forskellige grupper og har meget ofte en betydelig indvirkning på indkomstfordelingen. I den forbindelse kan arbejdsmarkedsforhandlinger og en organiseret dialog sikre, at indsatsen for at få bragt økonomien på fode igen fordeles på en retfærdig måde. Der er her en tæt forbindelse mellem dialog og deltagelse på den ene side og social retfærdighed på den anden side.

| — | Dette indebærer tillige, at en dialog med arbejdsmarkedets parter og med borgerne, forudsat at der tages hensyn til en sådan dialog, vil styrke troværdigheden og den sociale bæredygtighed af de trufne sociale og økonomiske foranstaltninger og derved sikre en vellykket politik. En politik, som forventes anvendt konsekvent over tid, fordi den nyder bred konsensus på arbejdsmarkedet og i samfundet, vil skabe et betydeligt bedre tillidsklima med ægte innovation og reelle investeringer til følge. En politik, som har chokvirkninger, men hvor de trufne beslutninger hurtigt må trækkes tilbage, fordi der ikke er opbakning bag dem i de berørte grupper, vil derimod så tvivl og skabe forvirring og derved miste slagkraft og relevans. Med andre ord er investering i en social dialog og samråd med arbejdsmarkedets parter en god investering i et samfunds sociale kapital. |
| --- | --- |

—

Dette indebærer tillige, at en dialog med arbejdsmarkedets parter og med borgerne, forudsat at der tages hensyn til en sådan dialog, vil styrke troværdigheden og den sociale bæredygtighed af de trufne sociale og økonomiske foranstaltninger og derved sikre en vellykket politik. En politik, som forventes anvendt konsekvent over tid, fordi den nyder bred konsensus på arbejdsmarkedet og i samfundet, vil skabe et betydeligt bedre tillidsklima med ægte innovation og reelle investeringer til følge. En politik, som har chokvirkninger, men hvor de trufne beslutninger hurtigt må trækkes tilbage, fordi der ikke er opbakning bag dem i de berørte grupper, vil derimod så tvivl og skabe forvirring og derved miste slagkraft og relevans. Med andre ord er investering i en social dialog og samråd med arbejdsmarkedets parter en god investering i et samfunds sociale kapital.

| — | Deltagelse er også vigtig for en nøje opfølgning af den politik, der faktisk er ført, og af dens resultater. I den forstand fungerer civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter som udsendere af en tidlig varsling. De er i stand til på et tidligt tidspunkt at detektere nye udviklingstendenser, men også uventede og uønskede følger af den pågældende politik og forelægge dem til diskussion med politikerne. |
| --- | --- |

—

Deltagelse er også vigtig for en nøje opfølgning af den politik, der faktisk er ført, og af dens resultater. I den forstand fungerer civilsamfundets organisationer og arbejdsmarkedets parter som udsendere af en tidlig varsling. De er i stand til på et tidligt tidspunkt at detektere nye udviklingstendenser, men også uventede og uønskede følger af den pågældende politik og forelægge dem til diskussion med politikerne.

| — | Endelig er det i mange tilfælde samfundsorganisationerne, herunder navnlig arbejdsmarkedets parter, der forestår den praktiske udformning af de politiske forslag. En god gennemførelse af den pågældende politik kræver, at de, der skal gennemføre politikken, også er medunderskrivere af den. |
| --- | --- |

—

Endelig er det i mange tilfælde samfundsorganisationerne, herunder navnlig arbejdsmarkedets parter, der forestår den praktiske udformning af de politiske forslag. En god gennemførelse af den pågældende politik kræver, at de, der skal gennemføre politikken, også er medunderskrivere af den.

| 3.2 | EØSU gør udtrykkeligt Kommissionen, Det Europæiske Råd og andre politiske instanser både på europæisk og nationalt plan opmærksom på, at dialogen med arbejdsmarkedet og civilsamfundet nøje må respekteres. Det drejer sig ikke om at komme med flotte taler og store ord om det vigtige i deltagelse for derefter at vende tilbage til de oprindelige politiske intentioner og gennemføre dem uden hensyntagen til forslag fra sociale aktører på området. En sådan holdning fører til tab af social kapital og tillid i befolkningen og ender med sociale og økonomiske kortslutninger. |
| --- | --- |

3.2

EØSU gør udtrykkeligt Kommissionen, Det Europæiske Råd og andre politiske instanser både på europæisk og nationalt plan opmærksom på, at dialogen med arbejdsmarkedet og civilsamfundet nøje må respekteres. Det drejer sig ikke om at komme med flotte taler og store ord om det vigtige i deltagelse for derefter at vende tilbage til de oprindelige politiske intentioner og gennemføre dem uden hensyntagen til forslag fra sociale aktører på området. En sådan holdning fører til tab af social kapital og tillid i befolkningen og ender med sociale og økonomiske kortslutninger.

| 3.3 | I den forbindelse er der også den såkaldte horisontale klausul (artikel 9 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). Denne klausul forpligter Den Europæiske Union til at tage hensyn til bestemte sociale kriterier og mål i fastlæggelsen og gennemførelsen af sine politikker og aktiviteter. Det gælder navnlig fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udstødelse, et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed. De sociale aktørers politiske deltagelse er en logisk og nødvendig følge af denne horisontale klausul. |
| --- | --- |

3.3

I den forbindelse er der også den såkaldte horisontale klausul (artikel 9 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde). Denne klausul forpligter Den Europæiske Union til at tage hensyn til bestemte sociale kriterier og mål i fastlæggelsen og gennemførelsen af sine politikker og aktiviteter. Det gælder navnlig fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udstødelse, et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed. De sociale aktørers politiske deltagelse er en logisk og nødvendig følge af denne horisontale klausul.

4.   Særlige politikområder, hvor Kommissionen henviser til dialogen med arbejdsmarkedsparterne og andre aktører i samfundet

| 4.1 | EØSU konstaterer, at Kommissionens meddelelse i tre punkter henviser til arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds betydning og rolle. Det drejer sig navnlig om følgende passager i meddelelsen:






  — | “Styring, side 3, 3. afsnit – »Vi må skabe konsensus om og tillid til de ændringer, der er nødvendige, og de valg, der skal træffes. I den dialog har arbejdsmarkedets parter en vigtig rolle at spille.
  « |
| --- | --- | --- |

4.1

EØSU konstaterer, at Kommissionens meddelelse i tre punkter henviser til arbejdsmarkedsparternes og det organiserede civilsamfunds betydning og rolle. Det drejer sig navnlig om følgende passager i meddelelsen:

—

“Styring, side 3, 3. afsnit – »Vi må skabe konsensus om og tillid til de ændringer, der er nødvendige, og de valg, der skal træffes. I den dialog har arbejdsmarkedets parter en vigtig rolle at spille.
  «

| — | »Udnyttelse af potentialet i de menneskelige ressourcer – side 7, 2. afsnit – I sin nyligt fremlagte beskæftigelsespakke har Kommissionen foreslået en række konkrete foranstaltninger, der kan fremme et økonomisk opsving med høj beskæftigelse overalt i EU. Der er behov for samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og de implicerede aktører i den offentlige og den private sektor for at få iværksat de konkrete foranstaltninger, der foreslås for at udnytte jobskabelsespotentialet i nøglesektorer såsom ikt (informations- og kommunikationsteknologi), sundhedssektoren og den grønne økonomi. Den styrkede overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner med den benchmarking og opstilling af resultattavler, som Kommissionen har foreslået, vil sætte skub i beskæftigelsesskabende reformer (...)”. |
| --- | --- |

—

»Udnyttelse af potentialet i de menneskelige ressourcer – side 7, 2. afsnit – I sin nyligt fremlagte beskæftigelsespakke har Kommissionen foreslået en række konkrete foranstaltninger, der kan fremme et økonomisk opsving med høj beskæftigelse overalt i EU. Der er behov for samarbejde mellem Kommissionen, medlemsstaterne, arbejdsmarkedets parter og de implicerede aktører i den offentlige og den private sektor for at få iværksat de konkrete foranstaltninger, der foreslås for at udnytte jobskabelsespotentialet i nøglesektorer såsom ikt (informations- og kommunikationsteknologi), sundhedssektoren og den grønne økonomi. Den styrkede overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner med den benchmarking og opstilling af resultattavler, som Kommissionen har foreslået, vil sætte skub i beskæftigelsesskabende reformer (...)”.

| — | »Håndtering af arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen – side 16, 2. afsnit – Nogle medlemsstater har iværksat vidtgående reformer af deres lønfastsættelses- og indekseringssystemer for at bringe lønudviklingen i bedre overensstemmelse med produktivitetsudviklingen. I andre lande, hvor der er peget på visse lønindekseringssystemer som en mulig trussel for konkurrenceevnen, har fremskridtene været mere begrænsede. Disse lande bliver nødt til i samråd med arbejdsmarkedets parter at finde måder, hvorpå de kan reducere dette handicap i fremtiden. I de lande, der har overskud på de løbende poster, ses der klare tegn til en vis tilpasning, der virker fremmende for den indenlandske efterspørgsel, bl.a. gennem lønforhøjelser, og denne udvikling bør fortsætte«. |
| --- | --- |

—

»Håndtering af arbejdsløsheden og de sociale konsekvenser af krisen – side 16, 2. afsnit – Nogle medlemsstater har iværksat vidtgående reformer af deres lønfastsættelses- og indekseringssystemer for at bringe lønudviklingen i bedre overensstemmelse med produktivitetsudviklingen. I andre lande, hvor der er peget på visse lønindekseringssystemer som en mulig trussel for konkurrenceevnen, har fremskridtene været mere begrænsede. Disse lande bliver nødt til i samråd med arbejdsmarkedets parter at finde måder, hvorpå de kan reducere dette handicap i fremtiden. I de lande, der har overskud på de løbende poster, ses der klare tegn til en vis tilpasning, der virker fremmende for den indenlandske efterspørgsel, bl.a. gennem lønforhøjelser, og denne udvikling bør fortsætte«.

| 4.2 | EØSU hilser det i første omgang velkommen, at Kommissionen i det mindste inden for de tre ovennævnte specifikke områder har valgt at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer. Samtidig ønsker udvalget imidlertid at fremsætte nedenstående bemærkninger. |
| --- | --- |

4.2

EØSU hilser det i første omgang velkommen, at Kommissionen i det mindste inden for de tre ovennævnte specifikke områder har valgt at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundets organisationer. Samtidig ønsker udvalget imidlertid at fremsætte nedenstående bemærkninger.

| 4.3 | EØSU er enigt i det nødvendige i en stærkere europæisk økonomisk styring for at sikre en valutaunion, der fungerer bedre til gavn for alle. Samtidig er det imidlertid tvingende nødvendigt at drage lære af praktiske erfaringer. Hvis en bestemt økonomisk politik indebærer langsommere vækst og fører til, at forskellige økonomier i EU på ny havner i en recession, der truer både stabiliteten (fortsat høje underskud og gældskvoter) og den sociale samhørighed (høj og stigende arbejdsløshed), er de politiske beslutningstagere nødt til at tage det alvorligt og lægge kursen om på dette politikområde. Den sociale dialog bør kunne føre til en bedre politik, som nyder støtte i den brede befolkning, så det undgås, at man hårdnakket og mod bedre vidende fastholder en politik, som har vist sig at have skadelige virkninger for økonomien, de offentlige finanser og den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

4.3

EØSU er enigt i det nødvendige i en stærkere europæisk økonomisk styring for at sikre en valutaunion, der fungerer bedre til gavn for alle. Samtidig er det imidlertid tvingende nødvendigt at drage lære af praktiske erfaringer. Hvis en bestemt økonomisk politik indebærer langsommere vækst og fører til, at forskellige økonomier i EU på ny havner i en recession, der truer både stabiliteten (fortsat høje underskud og gældskvoter) og den sociale samhørighed (høj og stigende arbejdsløshed), er de politiske beslutningstagere nødt til at tage det alvorligt og lægge kursen om på dette politikområde. Den sociale dialog bør kunne føre til en bedre politik, som nyder støtte i den brede befolkning, så det undgås, at man hårdnakket og mod bedre vidende fastholder en politik, som har vist sig at have skadelige virkninger for økonomien, de offentlige finanser og den sociale samhørighed.

| 4.4 | Udvalget bifalder Kommissionens forslag om en resultattavle med indikatorer for beskæftigelse samt en strukturel overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner. EU's arbejdsmarkedsparter bør nøje inddrages i fastlæggelsen af denne resultattavle med indikatorer og kriterier for vurdering af de nationale beskæftigelsesplaner. |
| --- | --- |

4.4

Udvalget bifalder Kommissionens forslag om en resultattavle med indikatorer for beskæftigelse samt en strukturel overvågning af de nationale beskæftigelsesplaner. EU's arbejdsmarkedsparter bør nøje inddrages i fastlæggelsen af denne resultattavle med indikatorer og kriterier for vurdering af de nationale beskæftigelsesplaner.

| 4.5 | Det tredje område, hvor Kommissionen specifikt har henvist til de sociale aktørers og arbejdsmarkedsparternes rolle og deltagelse, er lønområdet, hvor, som Kommissionen udtrykker det, reformen af lønfastsættelsessystemet bør foregå i »samråd« med arbejdsmarkedets parter. EØSU gør i den forbindelse opmærksom på, at løn og lønforhandlinger, men også selve lønfastsættelsessystemerne, i mange medlemsstater selvstændigt varetages af arbejdsmarkedsparterne, som forhandler og slutter kollektive overenskomster herom. Arbejdsmarkedsparternes selvstændige forhandlingsrolle må ikke reduceres til blot at være høringsrunde. Retten til at deltage i dialog må ikke indskrænkes til en ren rådgivningsbeføjelse. I øvrigt fastslås arbejdsmarkedsparternes og den sociale dialogs selvstændige rolle i artikel 152 og 153, stk. 5, i traktaten, hvor det i øvrigt fremhæves, at EU skal tage hensyn til arbejdsmarkedssystemerne i de enkelte medlemsstater. På den baggrund er et »samråd« med arbejdsmarkedsparterne i reformen af f.eks. indekseringsmekanismer helt utilstrækkelig og endog malplaceret, især når indekseringssystemer i den pågældende nationale model for social dialog forhandles og fastlægges af arbejdsmarkedsparterne selv i kollektive overenskomster.
  Hvad angår meddelelsens indhold spørger EØSU, om ikke Kommissionen tillægger nedjusteringer af lønninger for stor en rolle. En nærmere anlayse af de landespecifikke henstillinger, som indgår i Kommissionens meddelelse, viser, at ud af de 17 medlemsstater, som har modtaget en henstilling fra Kommissionen på lønområdet, har 16 modtaget en henstilling, som har til formål at svække løndynamikken, enten ved at reformere indekseringssystemet, begrænse minimumslønnen, decentralisere lønforhandlingerne eller ved at øge fleksibiliteten for de laveste lønninger. De skævheder, der kendetegner den europæiske valutaunion, er imidlertid navnlig af strukturel art og skyldes i første række, at globaliseringen har divergerende virkninger for valutaunionens forskellige medlemmer (fodnote: Henvisning til External Imbalances in the Euro Area (eksterne ubalancer i euroområdet). Arbejdspapir 12/136 2012, fra IMF). Det vil altid være sådan, at man ikke kan vinde i konkurrencen med lavtlønslande ved at sænke lønningerne. |
| --- | --- |

4.5

Det tredje område, hvor Kommissionen specifikt har henvist til de sociale aktørers og arbejdsmarkedsparternes rolle og deltagelse, er lønområdet, hvor, som Kommissionen udtrykker det, reformen af lønfastsættelsessystemet bør foregå i »samråd« med arbejdsmarkedets parter. EØSU gør i den forbindelse opmærksom på, at løn og lønforhandlinger, men også selve lønfastsættelsessystemerne, i mange medlemsstater selvstændigt varetages af arbejdsmarkedsparterne, som forhandler og slutter kollektive overenskomster herom. Arbejdsmarkedsparternes selvstændige forhandlingsrolle må ikke reduceres til blot at være høringsrunde. Retten til at deltage i dialog må ikke indskrænkes til en ren rådgivningsbeføjelse. I øvrigt fastslås arbejdsmarkedsparternes og den sociale dialogs selvstændige rolle i artikel 152 og 153, stk. 5, i traktaten, hvor det i øvrigt fremhæves, at EU skal tage hensyn til arbejdsmarkedssystemerne i de enkelte medlemsstater. På den baggrund er et »samråd« med arbejdsmarkedsparterne i reformen af f.eks. indekseringsmekanismer helt utilstrækkelig og endog malplaceret, især når indekseringssystemer i den pågældende nationale model for social dialog forhandles og fastlægges af arbejdsmarkedsparterne selv i kollektive overenskomster.

Hvad angår meddelelsens indhold spørger EØSU, om ikke Kommissionen tillægger nedjusteringer af lønninger for stor en rolle. En nærmere anlayse af de landespecifikke henstillinger, som indgår i Kommissionens meddelelse, viser, at ud af de 17 medlemsstater, som har modtaget en henstilling fra Kommissionen på lønområdet, har 16 modtaget en henstilling, som har til formål at svække løndynamikken, enten ved at reformere indekseringssystemet, begrænse minimumslønnen, decentralisere lønforhandlingerne eller ved at øge fleksibiliteten for de laveste lønninger. De skævheder, der kendetegner den europæiske valutaunion, er imidlertid navnlig af strukturel art og skyldes i første række, at globaliseringen har divergerende virkninger for valutaunionens forskellige medlemmer (fodnote: Henvisning til External Imbalances in the Euro Area (eksterne ubalancer i euroområdet). Arbejdspapir 12/136 2012, fra IMF). Det vil altid være sådan, at man ikke kan vinde i konkurrencen med lavtlønslande ved at sænke lønningerne.

5.   Strukturel forankring af den sociale dialog i deltagelsesprocessen

| 5.1 | EØSU opfordrer de europæiske beslutningstagere til strukturelt at forankre den sociale dialog og borgerdeltagelsen i de forskellige politiske processer. Erfaringerne på området viser nemlig, EU's beslutningsproces får større og større indflydelse på den sociale dialog og på borgerdeltagelsen på nationalt plan af en lang række forskellige årsager, herunder ikke mindst de institutionelle reformer, som Kommissionen konstant foretager i disse politiske processer. I den sammenhæng finder udvalget det helt uacceptabelt, at den sociale dialog og borgerdeltagelsen reduceres til en pseudodialog ved at udhule nationale samrådstraditioner eller helt at ignorere dem (der skal tages hensyn til problemer med tidsplaner i høringsprocedurer, udformningen af reformprogrammerne centraliseres i nationale instanser, der kun i ringe grad eller slet ikke er involveret i dialogen med arbejdsmarkedets parter eller i participatoriske høringer). |
| --- | --- |

5.1

EØSU opfordrer de europæiske beslutningstagere til strukturelt at forankre den sociale dialog og borgerdeltagelsen i de forskellige politiske processer. Erfaringerne på området viser nemlig, EU's beslutningsproces får større og større indflydelse på den sociale dialog og på borgerdeltagelsen på nationalt plan af en lang række forskellige årsager, herunder ikke mindst de institutionelle reformer, som Kommissionen konstant foretager i disse politiske processer. I den sammenhæng finder udvalget det helt uacceptabelt, at den sociale dialog og borgerdeltagelsen reduceres til en pseudodialog ved at udhule nationale samrådstraditioner eller helt at ignorere dem (der skal tages hensyn til problemer med tidsplaner i høringsprocedurer, udformningen af reformprogrammerne centraliseres i nationale instanser, der kun i ringe grad eller slet ikke er involveret i dialogen med arbejdsmarkedets parter eller i participatoriske høringer).

| 5.2 | I overensstemmelse med tidsplanen for det europæiske halvår foreslår udvalget følgende:






  — | EU's arbejdsmarkedsparter, via den europæiske sociale dialog, og det organiserede civilsamfund skal på et tidligt tidspunkt inddrages i udarbejdelsen af den årlige vækstoversigt. |
| --- | --- | --- |

5.2

I overensstemmelse med tidsplanen for det europæiske halvår foreslår udvalget følgende:

—

EU's arbejdsmarkedsparter, via den europæiske sociale dialog, og det organiserede civilsamfund skal på et tidligt tidspunkt inddrages i udarbejdelsen af den årlige vækstoversigt.

| — | En lignende inddragelse anbefales kraftigt i fastlæggelsen af prioriteter for retningslinjerne for beskæftigelsespolitikkerne og for de brede økonomiske retningslinjer. |
| --- | --- |

—

En lignende inddragelse anbefales kraftigt i fastlæggelsen af prioriteter for retningslinjerne for beskæftigelsespolitikkerne og for de brede økonomiske retningslinjer.

| — | I forbindelse med udarbejdelsen af nationale reformplaner må der iværksættes en bred og mere inddragende dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Dette forudsætter en ændring af tidsplanen med henblik på at sikre tilstrækkelig tid til en grundig debat, som muliggør begrundede alternative forslag og fremgangsmåder. Endvidere foreslår udvalget, at der udarbejdes en endelig rapport om dialogen på nationalt plan, som samler de forskellige synspunkter og forslag, og at en sådan rapport vedføjes Kommissionens landerapporter. På den måde kan man finde frem til, på hvilke områder samfundets deltagelse kan spille en vigtig rolle. |
| --- | --- |

—

I forbindelse med udarbejdelsen af nationale reformplaner må der iværksættes en bred og mere inddragende dialog med arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Dette forudsætter en ændring af tidsplanen med henblik på at sikre tilstrækkelig tid til en grundig debat, som muliggør begrundede alternative forslag og fremgangsmåder. Endvidere foreslår udvalget, at der udarbejdes en endelig rapport om dialogen på nationalt plan, som samler de forskellige synspunkter og forslag, og at en sådan rapport vedføjes Kommissionens landerapporter. På den måde kan man finde frem til, på hvilke områder samfundets deltagelse kan spille en vigtig rolle.

| — | Et andet skridt i processen omkring det europæiske halvår er offentliggørelsen af Kommissionens landespecifikke henstillinger. Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund bør i den forbindelse informeres og høres rettidigt. |
| --- | --- |

—

Et andet skridt i processen omkring det europæiske halvår er offentliggørelsen af Kommissionens landespecifikke henstillinger. Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund bør i den forbindelse informeres og høres rettidigt.

| — | Endelig bør der – som led i samfundets deltagelse i beslutningsprocesserne – sikres overensstemmelse mellem på den ene side landespecifikke henstillinger i relation til Europa 2020-strategien og på den anden side analyser og anbefalinger, der indgår i proceduren til afhjælpning af for store makroøkonomiske skævheder. Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund skal også her gives vide muligheder for at blive hørt og give udtryk for deres synspunkter. |
| --- | --- |

—

Endelig bør der – som led i samfundets deltagelse i beslutningsprocesserne – sikres overensstemmelse mellem på den ene side landespecifikke henstillinger i relation til Europa 2020-strategien og på den anden side analyser og anbefalinger, der indgår i proceduren til afhjælpning af for store makroøkonomiske skævheder. Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfund skal også her gives vide muligheder for at blive hørt og give udtryk for deres synspunkter.

Bruxelles, den 13. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/157 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/157

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger

COM(2012) 591 final — 2012/0285 (COD)

2013/C 44/28

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 22. oktober 2012 og den 5. november 2012 under henvisning til artikel 43 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 om bevarelse af fiskeressourcerne i Østersøen, Bælterne og Øresund gennem tekniske foranstaltninger«

COM(2012) 591 final — 2012/0285 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december 2012, med 129 stemmer for og 1 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/158 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/158

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 626 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningsforordningen)

COM(2012) 535 final — 2012/0281 (COD)

2013/C 44/29

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 22. og den 24. oktober 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 626 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningsforordningen)«

COM(2012) 535 final — 2012/0281 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december, med 124 stemmer for og 5 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/159 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/159

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 625 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik

COM(2012) 552 final — 2011/0280 (COD)

2013/C 44/30

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 22. og den 24. oktober 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Ændring til Kommissionens forslag KOM(2011) 625 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik«

COM(2012) 552 final — 2011/0280 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december, med 127 stemmer for, 2. imod og 2 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 15.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 44/160 |
| --- | --- | --- | --- |

15.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 44/160

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændring af Kommissionens forslag KOM(2011) 627 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)

COM(2012) 553 final — 2012/0282 (COD)

2013/C 44/31

Europa-Parlamentet og Rådet besluttede henholdsvis den 22. og den 24. oktober 2012 under henvisning til artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om:

»Ændring af Kommissionens forslag KOM(2011) 627 endelig/3 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)«

COM(2012) 553 final — 2012/0282 (COD).

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, besluttede det på sin 485. plenarforsamling den 12.-13. december 2012, mødet den 12. december, med 137 stemmer for og 4 hverken for eller imod at afgive en udtalelse til støtte for Kommissionens forslag.

Bruxelles, den 12. december 2012

Staffan NILSSON

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---