# Europos Sąjungos C 57/2013

| | ISSN 1977-0960
  doi:10.3000/19770960.C_2013.057.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 57 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 56 tomas2013m. vasario 27d. |

ISSN 1977-0960

doi:10.3000/19770960.C_2013.057.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 57

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

56 tomas2013m. vasario 27d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | II   Komunikatai |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI |
| | Europos Komisija |
| 2013/C 057/01 | Neprieštaravimas praneštai koncentracijai (Byla COMP/M.6787 – IHI Corporation/IHI Charging Systems International) (
  1
  ) | 1 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

II   Komunikatai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI

Europos Komisija

2013/C 057/01

Neprieštaravimas praneštai koncentracijai (Byla COMP/M.6787 – IHI Corporation/IHI Charging Systems International) (
  1
  )

1

1

| | IV   Pranešimai |
| --- | --- |
| | EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI |
| | Europos Komisija |
| 2013/C 057/02 | Euro kursas | 2 |
| | Audito Rūmai |
| 2013/C 057/03 | Specialioji ataskaita Nr. 24/2012 Europos Sąjungos solidarumo fondo veiksmai, reaguojant į 2009 m. žemės drebėjimą Abrucuose. Operacijų aktualumas ir išlaidos | 3 |

IV   Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

2013/C 057/02

Euro kursas

2

Audito Rūmai

2013/C 057/03

Specialioji ataskaita Nr. 24/2012 Europos Sąjungos solidarumo fondo veiksmai, reaguojant į 2009 m. žemės drebėjimą Abrucuose. Operacijų aktualumas ir išlaidos

3

| | V   Nuomonės |
| --- | --- |
| | PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU |
| | Europos Komisija |
| 2013/C 057/04 | Išankstinis pranešimas apie koncentraciją (Byla COMP/M.6875 – TenneT Offshore/Mitsubishi Corporation/TenneT Offshore 8) – Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka (
  1
  ) | 4 |
| 2013/C 057/05 | Išankstinis pranešimas apie koncentraciją (Byla COMP/M.6859 – Mitsubishi Corporation/Isuzu Motors/Isuzu Motors India Private Limited) – Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka (
  1
  ) | 5 |
| | KITI AKTAI |
| | Europos Komisija |
| 2013/C 057/06 | Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės schemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 6 |
| 2013/C 057/07 | Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 11 |
| 2013/C 057/08 | Skundas CHAP(2012) 1860 – gavimo patvirtinimas ir informacija apie planuojamą nutraukimą | 17 |
| 2013/C 057/09 | Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 19 |
| 2013/C 057/10 | Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 24 |
| 2013/C 057/11 | Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą | 28 |

V   Nuomonės

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

2013/C 057/04

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją (Byla COMP/M.6875 – TenneT Offshore/Mitsubishi Corporation/TenneT Offshore 8) – Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka (
  1
  )

1

4

2013/C 057/05

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją (Byla COMP/M.6859 – Mitsubishi Corporation/Isuzu Motors/Isuzu Motors India Private Limited) – Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka (
  1
  )

1

5

KITI AKTAI

Europos Komisija

2013/C 057/06

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės schemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

6

2013/C 057/07

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

11

2013/C 057/08

Skundas CHAP(2012) 1860 – gavimo patvirtinimas ir informacija apie planuojamą nutraukimą

17

2013/C 057/09

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

19

2013/C 057/10

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

24

2013/C 057/11

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

28

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

II Komunikatai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRIIMTI KOMUNIKATAI

Europos Komisija

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/1

---

Neprieštaravimas praneštai koncentracijai

(Byla COMP/M.6787 – IHI Corporation/IHI Charging Systems International)

(Tekstas svarbus EEE)

2013/C 57/01

2013 m. vasario 19 d. Komisija nusprendė neprieštarauti pirmiau nurodytai koncentracijai, apie kurią pranešta, ir pripažinti ją suderinama su bendrąja rinka. Šis sprendimas priimtas remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 6 straipsnio 1 dalies b punktu. Visas sprendimo tekstas pateikiamas tik anglų kalba ir bus viešai paskelbtas iš jo pašalinus visą konfidencialią su verslu susijusią informaciją. Sprendimo tekstą bus galima rasti:

| — | Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių, |
| --- | --- |

—

Komisijos konkurencijos svetainės susijungimų skiltyje (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šioje svetainėje konkrečius sprendimus dėl susijungimo galima rasti įvairiais būdais, pavyzdžiui, pagal įmonės pavadinimą, bylos numerį, sprendimo priėmimo datą ir sektorių,

| — | elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm). Dokumento numeris 32013M6787. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų. |
| --- | --- |

—

elektroniniu formatu EUR-Lex svetainėje (http://eur-lex.europa.eu/en/index.htm). Dokumento numeris 32013M6787. EUR-Lex svetainėje galima rasti įvairių Bendrijos teisės aktų.

---

IV Pranešimai

EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, ĮSTAIGŲ IR ORGANŲ PRANEŠIMAI

Europos Komisija

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/2 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/2

---

Euro kursas (1)

2013 m. vasario 26 d.

2013/C 57/02

1 euro =

| | Valiuta | Valiutos kursas |
| --- | --- | --- |
| USD | JAV doleris | 1,3077 |
| JPY | Japonijos jena | 120,20 |
| DKK | Danijos krona | 7,4589 |
| GBP | Svaras sterlingas | 0,86330 |
| SEK | Švedijos krona | 8,4594 |
| CHF | Šveicarijos frankas | 1,2167 |
| ISK | Islandijos krona | |
| NOK | Norvegijos krona | 7,4595 |
| BGN | Bulgarijos levas | 1,9558 |
| CZK | Čekijos krona | 25,561 |
| HUF | Vengrijos forintas | 294,93 |
| LTL | Lietuvos litas | 3,4528 |
| LVL | Latvijos latas | 0,6996 |
| PLN | Lenkijos zlotas | 4,1678 |
| RON | Rumunijos lėja | 4,3780 |
| TRY | Turkijos lira | 2,3637 |
| AUD | Australijos doleris | 1,2763 |
| CAD | Kanados doleris | 1,3418 |
| HKD | Honkongo doleris | 10,1467 |
| NZD | Naujosios Zelandijos doleris | 1,5805 |
| SGD | Singapūro doleris | 1,6209 |
| KRW | Pietų Korėjos vonas | 1 425,53 |
| ZAR | Pietų Afrikos randas | 11,5378 |
| CNY | Kinijos ženminbi juanis | 8,1481 |
| HRK | Kroatijos kuna | 7,5925 |
| IDR | Indonezijos rupija | 12 694,71 |
| MYR | Malaizijos ringitas | 4,0566 |
| PHP | Filipinų pesas | 53,373 |
| RUB | Rusijos rublis | 40,0105 |
| THB | Tailando batas | 39,009 |
| BRL | Brazilijos realas | 2,5922 |
| MXN | Meksikos pesas | 16,7459 |
| INR | Indijos rupija | 70,7400 |

Valiuta

Valiutos kursas

USD

JAV doleris

1,3077

JPY

Japonijos jena

120,20

DKK

Danijos krona

7,4589

GBP

Svaras sterlingas

0,86330

SEK

Švedijos krona

8,4594

CHF

Šveicarijos frankas

1,2167

ISK

Islandijos krona

NOK

Norvegijos krona

7,4595

BGN

Bulgarijos levas

1,9558

CZK

Čekijos krona

25,561

HUF

Vengrijos forintas

294,93

LTL

Lietuvos litas

3,4528

LVL

Latvijos latas

0,6996

PLN

Lenkijos zlotas

4,1678

RON

Rumunijos lėja

4,3780

TRY

Turkijos lira

2,3637

AUD

Australijos doleris

1,2763

CAD

Kanados doleris

1,3418

HKD

Honkongo doleris

10,1467

NZD

Naujosios Zelandijos doleris

1,5805

SGD

Singapūro doleris

1,6209

KRW

Pietų Korėjos vonas

1 425,53

ZAR

Pietų Afrikos randas

11,5378

CNY

Kinijos ženminbi juanis

8,1481

HRK

Kroatijos kuna

7,5925

IDR

Indonezijos rupija

12 694,71

MYR

Malaizijos ringitas

4,0566

PHP

Filipinų pesas

53,373

RUB

Rusijos rublis

40,0105

THB

Tailando batas

39,009

BRL

Brazilijos realas

2,5922

MXN

Meksikos pesas

16,7459

INR

Indijos rupija

70,7400

---

(1)  Šaltinis: valiutų perskaičiavimo kursai paskelbti ECB.

---

Audito Rūmai

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/3

---

Specialioji ataskaita Nr. 24/2012 „Europos Sąjungos solidarumo fondo veiksmai, reaguojant į 2009 m. žemės drebėjimą Abrucuose. Operacijų aktualumas ir išlaidos“

2013/C 57/03

Europos Audito Rūmai praneša, kad neseniai buvo paskelbta jų Specialioji ataskaita Nr. 24/2012 „Europos Sąjungos solidarumo fondo veiksmai, reaguojant į 2009 m. žemės drebėjimą Abrucuose. Operacijų aktualumas ir išlaidos“.

Šią ataskaitą skaityti ar atsisiųsti galima iš Europos Audito Rūmų interneto svetainės adresu: http://eca.europa.eu

Jos popierinę versiją galima nemokamai gauti kreipusis į Audito Rūmus adresu:

| European Court of Auditors |
| --- |
| Unit ‘Audit: Production of Reports’ |
| 12, rue Alcide de Gasperi |
| 1615 Luxembourg |
| LUXEMBOURG |
| Tel. +352 4398-1 |
| El. paštas: eca-info@eca.europa.eu |

European Court of Auditors

Unit ‘Audit: Production of Reports’

12, rue Alcide de Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

Tel. +352 4398-1

El. paštas: eca-info@eca.europa.eu

arba EU-Bookshop svetainėje užpildžius elektroninį užsakymo blanką.

---

V Nuomonės

PROCEDŪROS, SUSIJUSIOS SU KONKURENCIJOS POLITIKOS ĮGYVENDINIMU

Europos Komisija

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/4 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/4

---

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją

(Byla COMP/M.6875 – TenneT Offshore/Mitsubishi Corporation/TenneT Offshore 8)

Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka

(Tekstas svarbus EEE)

2013/C 57/04

| 1. | 2013 m. vasario 19 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnį Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonės „Mitsubishi Corporation“ (toliau – MC, Japonija) ir „TenneT Offshore GmbH“ (toliau – TOG, Vokietija), kurios visos priklauso „TenneT Holding B.V.“, pirkdamos akcijas įgyja, kaip apibrėžta Susijungimų reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkte, bendrą įmonės „TenneT Offshore 8. Beteiligungsgesellschaft mbH“ (toliau – „HoldCo I“, Vokietija) kontrolę. Įmonė TOG iki šiol yra vienintelė įmonės „HoldCo I“ akcininkė. |
| --- | --- |

1.

2013 m. vasario 19 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnį Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonės „Mitsubishi Corporation“ (toliau – MC, Japonija) ir „TenneT Offshore GmbH“ (toliau – TOG, Vokietija), kurios visos priklauso „TenneT Holding B.V.“, pirkdamos akcijas įgyja, kaip apibrėžta Susijungimų reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkte, bendrą įmonės „TenneT Offshore 8. Beteiligungsgesellschaft mbH“ (toliau – „HoldCo I“, Vokietija) kontrolę. Įmonė TOG iki šiol yra vienintelė įmonės „HoldCo I“ akcininkė.

| 2. | Įmonių verslo veikla:






  — | MC: įvairiose pramonės šakose, įskaitant energetikos, metalų, mašinų, chemijos, maisto pramonę ir bendro pobūdžio prekybą, veikianti prekybos įmonė, |
| --- | --- | --- |

2.

Įmonių verslo veikla:

—

MC: įvairiose pramonės šakose, įskaitant energetikos, metalų, mašinų, chemijos, maisto pramonę ir bendro pobūdžio prekybą, veikianti prekybos įmonė,

| — | TOG: elektros energijos perdavimo jūra sektoriuje Vokietijoje veikianti įmonė. |
| --- | --- |

—

TOG: elektros energijos perdavimo jūra sektoriuje Vokietijoje veikianti įmonė.

| 3. | Preliminariai išnagrinėjusi pranešimą Komisija mano, kad sandoriui, apie kurį pranešta, galėtų būti taikomas EB susijungimų reglamentas. Komisijai paliekama teisė priimti galutinį sprendimą šiuo klausimu. Remiantis Komisijos komunikatu dėl supaprastintos procedūros, taikomos tam tikroms koncentracijoms pagal EB susijungimų reglamentą (2), reikėtų pažymėti, kad šią bylą numatoma nagrinėti komunikate nurodyta tvarka. |
| --- | --- |

3.

Preliminariai išnagrinėjusi pranešimą Komisija mano, kad sandoriui, apie kurį pranešta, galėtų būti taikomas EB susijungimų reglamentas. Komisijai paliekama teisė priimti galutinį sprendimą šiuo klausimu. Remiantis Komisijos komunikatu dėl supaprastintos procedūros, taikomos tam tikroms koncentracijoms pagal EB susijungimų reglamentą (2), reikėtų pažymėti, kad šią bylą numatoma nagrinėti komunikate nurodyta tvarka.

| 4. | Komisija kviečia suinteresuotas trečiąsias šalis teikti savo pastabas dėl pasiūlyto veiksmo.
  Pastabos Komisijai turi būti pateiktos ne vėliau kaip per 10 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo. Pastabas galima siųsti faksu (+32 22964301), e. paštu COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu arba paštu su nuoroda COMP/M.6875 – TenneT Offshore/Mitsubishi Corporation/TenneT Offshore 8 adresu:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Komisija kviečia suinteresuotas trečiąsias šalis teikti savo pastabas dėl pasiūlyto veiksmo.

Pastabos Komisijai turi būti pateiktos ne vėliau kaip per 10 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo. Pastabas galima siųsti faksu (+32 22964301), e. paštu COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu arba paštu su nuoroda COMP/M.6875 – TenneT Offshore/Mitsubishi Corporation/TenneT Offshore 8 adresu:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OL L 24, 2004 1 29, p. 1 (EB susijungimų reglamentas).

(2)  OL C 56, 2005 3 5, p. 32 (Komunikatas dėl supaprastintos procedūros).

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/5 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/5

---

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją

(Byla COMP/M.6859 – Mitsubishi Corporation/Isuzu Motors/Isuzu Motors India Private Limited)

Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka

(Tekstas svarbus EEE)

2013/C 57/05

| 1. | 2013 m. vasario 20 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnį Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonės „Mitsubishi Corporation“ (toliau – MC, Japonija) ir „Isuzu Motors Ltd“ (toliau – „Isuzu“, Japonija) pirkdamos akcijas įgyja, kaip apibrėžta Susijungimų reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkte, bendrą įmonės „Isuzu Motors India Private Ltd“ (toliau – „Isuzu India“, Indija) kontrolę. |
| --- | --- |

1.

2013 m. vasario 20 d. pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 (1) 4 straipsnį Komisija gavo pranešimą apie siūlomą koncentraciją: įmonės „Mitsubishi Corporation“ (toliau – MC, Japonija) ir „Isuzu Motors Ltd“ (toliau – „Isuzu“, Japonija) pirkdamos akcijas įgyja, kaip apibrėžta Susijungimų reglamento 3 straipsnio 1 dalies b punkte, bendrą įmonės „Isuzu Motors India Private Ltd“ (toliau – „Isuzu India“, Indija) kontrolę.

| 2. | Įmonių verslo veikla:






  — | MC: energijos, metalų, mašinų, chemikalų, maisto produktų ir bendro pobūdžio prekių tiekimas, |
| --- | --- | --- |

2.

Įmonių verslo veikla:

—

MC: energijos, metalų, mašinų, chemikalų, maisto produktų ir bendro pobūdžio prekių tiekimas,

| — | „Isuzu“: variklinių transporto priemonių ir variklių komponentų gamyba ir tiekimas. |
| --- | --- |

—

„Isuzu“: variklinių transporto priemonių ir variklių komponentų gamyba ir tiekimas.

| 3. | „Isuzu India“ užsiims variklinių transporto priemonių ir atsarginių dalių gamyba ir tiekimu Indijoje ir galbūt kitose kaimyninėse besiformuojančiose rinkose. „Isuzu India“ EEE veiklos nevykdys. |
| --- | --- |

3.

„Isuzu India“ užsiims variklinių transporto priemonių ir atsarginių dalių gamyba ir tiekimu Indijoje ir galbūt kitose kaimyninėse besiformuojančiose rinkose. „Isuzu India“ EEE veiklos nevykdys.

| 4. | Preliminariai išnagrinėjusi pranešimą Komisija mano, kad sandoriui, apie kurį pranešta, galėtų būti taikomas EB susijungimų reglamentas. Komisijai paliekama teisė priimti galutinį sprendimą šiuo klausimu. Remiantis Komisijos komunikatu dėl supaprastintos procedūros, taikomos tam tikroms koncentracijoms pagal EB susijungimų reglamentą (2), reikėtų pažymėti, kad šią bylą numatoma nagrinėti komunikate nurodyta tvarka. |
| --- | --- |

4.

Preliminariai išnagrinėjusi pranešimą Komisija mano, kad sandoriui, apie kurį pranešta, galėtų būti taikomas EB susijungimų reglamentas. Komisijai paliekama teisė priimti galutinį sprendimą šiuo klausimu. Remiantis Komisijos komunikatu dėl supaprastintos procedūros, taikomos tam tikroms koncentracijoms pagal EB susijungimų reglamentą (2), reikėtų pažymėti, kad šią bylą numatoma nagrinėti komunikate nurodyta tvarka.

| 5. | Komisija kviečia suinteresuotas trečiąsias šalis teikti savo pastabas dėl pasiūlyto veiksmo.
  Pastabos Komisijai turi būti pateiktos ne vėliau kaip per 10 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo. Pastabas galima siųsti faksu (+32 22964301), e. paštu COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu arba paštu su nuoroda COMP/M.6859 – Mitsubishi Corporation/Isuzu Motors/Isuzu Motors India Private Limited adresu:





  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate-General for Competition |
| Merger Registry |
| J-70 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

5.

Komisija kviečia suinteresuotas trečiąsias šalis teikti savo pastabas dėl pasiūlyto veiksmo.

Pastabos Komisijai turi būti pateiktos ne vėliau kaip per 10 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo. Pastabas galima siųsti faksu (+32 22964301), e. paštu COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu arba paštu su nuoroda COMP/M.6859 – Mitsubishi Corporation/Isuzu Motors/Isuzu Motors India Private Limited adresu:

European Commission

Directorate-General for Competition

Merger Registry

J-70

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  OL L 24, 2004 1 29, p. 1 (EB susijungimų reglamentas).

(2)  OL C 56, 2005 3 5, p. 32 (Komunikatas dėl supaprastintos procedūros).

---

KITI AKTAI

Europos Komisija

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/6 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/6

---

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės schemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 57/06

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (2)

„POPERINGSE HOPSCHEUTEN“/„POPERINGSE HOPPESCHEUTEN“

EB Nr.: BE-PGI-0005-0968-22.02.2012

SGN ( X ) SKVN ( )

1.   Pavadinimas:

„Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis:

Belgija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1.   Produkto rūšis:

| 1.6 klasė. | Švieži arba perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdai. |
| --- | --- |

1.6 klasė.

Švieži arba perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdai.

3.2.   Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

„Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ – lėtai apatinėje apynio (Humulus Lupulus) dalyje augantys ūgliai. Visiškai subrendusių ūglių skersmuo siekia nuo 3 iki 5 milimetrų, o ilgis nuo 4 iki 8 centimetrų. „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ – visuomet patrauklios baltos spalvos, nežemėti, neužkrėsti ligų arba parazitų. Jų struktūra yra kieta ir traški (nei gyslota, nei sumedėjusi), todėl jie lūžta net nenudžiūvus viršūnėlėms. Apynių „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ ūgliuose matyti mazgų užuomazgos (ne taip kaip sojų ūgliuose).

„Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ skonis labai specifiškas, bet jį galima apibūdinti kaip tipišką kreminį riešutinį skonį su cikorijos prieskoniu. Nors taip lyginti ir sunku, vis dėlto tai geriausias būdas apibūdinti ūglių organoleptines savybes. „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ skonis primena portulaką, storųjų pupelių daigus arba salvienio grietinėlės, riešutų skonį. Skonis gaivus ir labai sausas.

Kadangi „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ apynių ūgliai daugiausiai susideda iš baltymų ir visai neturi riebalų, jų kalorijų kiekis faktiškai lygus nuliui. „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ sudėtyje taip pat gausu mikroelementų ir vitaminų, ypač vitamino B.

3.3.   Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

—

3.4.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

—

3.5.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Šie žingsniai „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ gamybos etape privalo būti atlikti nustatytoje geografinėje vietovėje: apynių apkaupimas žeme, ūsų, ant kurių auga „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“, pašalinimas, ir apynių derliaus nuėmimas. Šie žingsniai taikomi lauke ir šildomuose šiltnamiuose auginamiems augalams.

3.6.   Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Tam, kad būtų užtikrintas produkto autentiškumas ir išlaikytas ryšys su geografine vietove, privaloma „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ rūšiuoti, pakuoti ir ženklinti tik nustatytoje geografinėje vietovėje. Supakuotus „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ galima iš karto platinti įprastais kanalais už geografinės vietovės ribų.

Reikalavimu pakuoti geografinėje vietovėje užtikrinami kilmė, atsekamumas, kokybė ir reputacija ir to reikalavimo būtina laikytis siekiant garantuoti „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ kokybę. Dėl to visas procesas nuo derliaus nuėmimo (geografinėje vietovėje esančiuose laukuose arba šiltnamiuose) iki pakavimo yra labai trumpas ir jis padeda pasiekti galutinę produkto kokybę. Pernelyg daug procesų neigiamai veikia „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“, kuris yra trapus ir lengvai pažeidžiamas, kokybę.

3.7.   Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Apie žmonėms skirtą vartoti produktą privaloma pateikti šią informaciją:

Etiketėse nurodoma:

| — | „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“, augintojo vardas pavardė, individualus identifikavimo numeris, |
| --- | --- |

—

„Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“, augintojo vardas pavardė, individualus identifikavimo numeris,

| — | produkto atsekamumo nuoroda, už kurią konsultuodamasis su pareiškėjų grupe yra atsakingas gamintojas, |
| --- | --- |

—

produkto atsekamumo nuoroda, už kurią konsultuodamasis su pareiškėjų grupe yra atsakingas gamintojas,

| — | ES SGN simbolis. |
| --- | --- |

—

ES SGN simbolis.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Gamybos vietovė apima Poperingės miestelį (be Poperingės mietelio centro, susidedantį iš šių savivaldybių: Krombeke, Proven, Reningelst, Roesbrugge-Haringe ir Watou), kaimyninio Ipro miestelio (be Ipro mietelio centro, susidedantį iš šių savivaldybių: Boezinge, Brielen, Dikkebus, Elverdinge, Hollebeke, Sint-Jan, Vlamertinge, Voormezele, Zillebeke ir Zuidschote) ir kaimynine Vletereno savivaldybe (susidedančia iš Westvleteren, Oostvleteren ir Woesten).

5.   Ryšys su geografine vietove:

Saugoma kilmės vietos nuoroda „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ grindžiama reputacija ir šio produkto Poperingės regione gamybos tradicija.

5.1.   Geografinės vietovės ypatumai:

Yra keletas priežasčių, kodėl „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ auginami Poperingės regione.

Pirmiausia vietinis dirvožemis ir oro sąlygos tobulai tinka šiam augalui auginti. Poperingei būdingas Ldcz tipo dirvožemis: vidutinio drėgnumo priesmėlinis dirvožemis su aiškiu fragmentiškos B sandaros horizontu. Gilesni dirvožemio sluoksniai yra tankesni, leidžiantys podirviui greitai išdžiūti.

Geras, gilus, gerai nusausintas priesmėlio dirvožemis su pakankamu kalkių kiekiu idealiai tinka apynių auginimui. Dirvožemiui būtinas gana didelis drėgmės kiekis, kurį galima išgauti iš gilesnių sluoksnių.

Poperingės regionui kaip ir visai likusiai Vakarų Flandrijos daliai būdingas nuosaikus jūrinis klimatas su sausais vėjais ir šiltomis, drėgnomis vasaromis. Arti esanti jūra sušvelnina ekstremalias temperatūras. Vidutinis metinis kritulių kiekis yra 825 mm. Šis klimato tipas yra palankus auginti „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“.

Be to, vietiniai ūkininkai per kelis dešimtmečius įgijo didelę profesinę patirtį augindami „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“.

Ūkininkai apynius augina ir nuima jų derlių taikydami du metodus: apynių auginimas atvirame ore – senovinis, tradicinis metodas, iki šių dienų išlikęs gamybos procesas visuose apynius auginančiuose regionuose, įskaitant Poperingę. Tačiau nuo 1983 m. apynius mokslinio tyrimo pagrindu pradėta auginti šildomuose šiltnamiuose. Šis išskirtinis antrasis apynių auginimo metodas taikomas tik Poperingės regione, kuriame trečdalis „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ auginami šildomuose šiltnamiuose, o du trečdaliai – atvirame ore. Geografinėje vietovėje būdinga derinti abu apynių auginimo metodus. „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ derliaus nuėmimas reikalauja intensyvaus darbo, kurį reikia kruopščiai ir dėmesingai atlikti, norint išvengti trapių apynių ūglių sugadinimo, o apynių augintojai turi aukštą žinių ir įgūdžių lygį.

1983 m. buvo įkurta „Keurbroederschap De Witte Ranke“ („Baltojo apynių vyno brolija“), pavadinta pagal tuo metu paplitusią apynių rūšį. Visų pirma Brolija siekia remti Vesthuko regiono interesus apskritai, taip pat Poperingės interesus, ypač susijusius su „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“.

5.2.   Produkto ypatumai:

Didelėje ūglių pasiūloje „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ pirmiausiai išsiskiria savo ypatinga sandara. Tik traški viršutinė apynio ūglio dalis – viršutinė dalis, nulaužta ties antru ūglio mazgu, taip paliekant nuo 5 iki 8 cm ilgio traškų baltą ūglį – yra valgoma.

Be to, „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ pasižymi labai specifišku skoniu, kurį sunku apibūdinti. Apytiksliai jį galima apibūdinti kaip tipišką kreminį riešutinį skonį su cikorijos prieskoniu. Šis išskirtinis, gaivus ir žemiškas skonis tipiško nustatytai geografinei vietovei dirvožemio ir klimato rezultatas.

Kadangi „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ yra tipiškas sezoninis produktas, kurio derlių galima nuimti tik nuo gruodžio pabaigos iki balandžio pabaigos, jų kiekvienais metais galima gauti tik ribotą laikotarpį.

5.3.   Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Apyniai buvo svarbūs augalai alų gaminančioje Belgijoje. Viduramžiais alus buvo populiari alternatyva vandeniui, kuris buvo ne toks grynas. Nuo XIII a. amžiaus alaus daryklose pradėta naudoti apynius, kurie pakeitė slaptus karčių ir aromatingų žolelių (gruut) mišinius. Šis augalas į Poperingę buvo atgabentas siekiant jo auginimu pakeisti drabužių pramonę. Pasakojama, kad XV a. amžiuje Jonas Bebaimis paskatino Poperingės žmones, kurie prarado teisę gaminti audinius, auginti apynius.

Dėl dirvožemio sandaros ir klimato Poperingė yra ideali vieta auginti apynius. Dėl to Poperingės regionas kartu su Asse-Aalst tapo visos Europos apynių klėtimi.

Vienas iš svarbiausių žingsnių auginant apynius yra perteklinių ūglių pašalinimas. Ant kiekvieno augalo paliekami 2 arba 3 ūgliai. Jie išauga į naujus ūglius, ant kurių subręsta apynių spurgai.

Nors apynių ūgliai pirmiausiai buvo šalutinis apynių auginimo produktas, ankstyvą pavasarį, kuomet dar trūksta šviežių daržovių, jie buvo mielai vartojami kaip delikatesas.

Užuominų apie „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ vartojimą kaip šviežią daržovę galima rasti XVI a., kai netgi buvo manoma, kad ūgliai turėjo gydomųjų savybių.

Todėl 1554 m. Dr. Rembertas Dodoensas rašė, kad „apynių ūgliai naudojami maistui gaminti ir padeda sustiprinti skonį“. Dodoensas taip pat tikėjo, kad „Poperingse hopscheuten“ turėjo gydomųjų savybių. „Stiprybė ir gyvybingumas“. Ūgliai arba jaunos atžalos naudojamos maistui gaminti. Nors jie labiau padeda sustiprinti skonį nei palaikyti organizmą, nes jų maistinė vertė yra labai nedidelė. Jie turi teigiamą poveikį žarnynui, nes palengvina šlapinimąsi ir tuštinimąsi bei stiprina skrandį.

1581 m. Matthias de Lobel (25), gydytojas ir žolelių ekspertas, išleido knygą pavadinimu „Krudtboeck“ („Žolelių knyga“), kurioje kalba apie paprotį valgyti šaknų ūglius kaip atskiros rūšies daržovę:

„Jaunus ūglius, kurie užauga tik pasibaigus kovui arba balandžio pradžioje, paprasti žmonės valgo vietoj salotų. Jie turi puikų, panašų į cikoriją skonį ir yra gana švieži.“

Apie „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ vis dažniau buvo užsimenama vėlesniuose laikotarpiuose. Per daugelį amžių įgytos žinios apie „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ auginimą ir naudojimą geografinėje vietovėje pasiekė tokį lygį, kad galima sakyti, jog vietiniai augintojai įgijo specifinių techninių žinių ir gebėjimų, kurių neturi kitų regionų augintojai (tokie gebėjimai kaip auginimas šiltnamiuose).

Kadangi labai daug istorinių tekstų mini „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ ir regioną, galima teigti, jog įgyta produkto reputacija gali būti tiesiogiai priskiriama šiam produktui, gamintojų auginimo metodams ir geografinei vietovei. Tai, kad ir toliau atliekami moksliniai tyrimai apie įvairius skirtingų augalo rūšių auginimo metodus, tik įrodo, kad ir toliau investuojama į „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“. Nuo XIX a. amžiaus pabaigos restoranai tiekė patiekalus, kurių sudėtyje buvo „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“. Kai kurie iš jų netgi naudojo šį produktą visuose savo meniu patiekaluose. „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ reputaciją liudija ir tai, kad spaudoje yra daug knygų ir straipsnių apie tai, kaip vietos restoranai naudoja ūglius, kurie kartais vadinami „baltuoju Poperingės auksu“.

„Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ yra labai universalaus ingredientas. Kiekvieną sezoną kulinarijos spauda plačiai nušviečia „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“, kurie yra laikomi tikru delikatesu. Internete ir įvairiuose valgių gaminimo knygose galima rasti nemažai specifinių receptų, į kurių sudėtį įeina „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“.

Kiekvieną pavasarį Baltojo apynių vyno brolija ir Poperingės miestelis organizuoja apynių ūglių festivalį, kuriame „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ skiriama daugiausiai dėmesio. Geriausi Poperingės vietovės restoranai siūlo specialų meniu su patiekalais, į kurių sudėtį įeina „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“. Taip pat augintojai rengia atvirų durų dienas, suteikdami vartotojams galimybę sužinoti daugiau apie „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ auginimą iš pirmų lūpų. 2008 m. 25-ųjų metinių proga Brolija išleido „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ skirtą knygą.

Kiekvienais metais restoranai ir vartotojai nekantriai laukia „Poperingse hopscheuten“/„Poperingse hoppescheuten“ pasirodymo, kaip matyti iš pradinių gruodžio kultūrų pardavimų, kai Belgijos ir užsienio pirkėjai visuomet brangiai moka už pirmuosius ūglius.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

| | http://lv.vlaanderen.be/nlapps/data/docattachments/dossier%20met%20bijlagen.pdf
  arba |
| --- | --- |

http://lv.vlaanderen.be/nlapps/data/docattachments/dossier%20met%20bijlagen.pdf

arba

| | http://www.vlaanderen.be/landbouw — beleid (strategija) — kwaliteitssystemen (kokybės sistemos) — Europese kwaliteitssystemen (Europos kokybės sistemos) — vlaamse dossiers (flamandų failai) |
| --- | --- |

http://www.vlaanderen.be/landbouw — beleid (strategija) — kwaliteitssystemen (kokybės sistemos) — Europese kwaliteitssystemen (Europos kokybės sistemos) — vlaamse dossiers (flamandų failai)

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

1

(2)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės schemų 50 straipsnio 2 dalies a punktu.

2

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/11 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/11

---

Pakeitimo paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 57/07

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 51 straipsnį (1).

PAKEITIMO PARAIŠKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (2)

PAKEITIMO PARAIŠKA PAGAL 9 STRAIPSNĮ

„PIMENT D'ESPELETTE“/„PIMENT D'ESPELETTE-EZPELETAKO BIPERRA“

EB Nr.: FR-PDO-0105-0131-04.04.2011

SGN ( ) SKVN ( X )

1.   Keičiamos produkto specifikacijos dalys:

| — |  | Produkto pavadinimas |
| --- | --- | --- |
| — | ☒ | Produkto aprašymas |
| — | ☒ | Geografinė vietovė |
| — | ☒ | Kilmės įrodymas |
| — | ☒ | Gamybos būdas |
| — |  | Ryšys su geografine vietove |
| — | ☒ | Ženklinimas etiketėmis |
| — | ☒ | Nacionaliniai reikalavimai |
| — |  | Kita |

—



Produkto pavadinimas

—

☒

Produkto aprašymas

—

☒

Geografinė vietovė

—

☒

Kilmės įrodymas

—

☒

Gamybos būdas

—



Ryšys su geografine vietove

—

☒

Ženklinimas etiketėmis

—

☒

Nacionaliniai reikalavimai

—



Kita

2.   Pakeitimo (-ų) pobūdis:

| — | ☒ | Bendrojo dokumento arba santraukos pakeitimas |
| --- | --- | --- |
| — |  | Įregistruotos SKVN ar SGN specifikacijos, kurios bendrasis dokumentas ar santrauka neskelbti, pakeitimas |
| — |  | Specifikacijos pakeitimas, dėl kurio paskelbto bendrojo dokumento keisti nereikia (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 3 dalis) |
| — |  | Laikinas specifikacijos pakeitimas dėl valdžios institucijų nustatytų privalomų sanitarijos ar fitosanitarijos priemonių (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 4 dalis) |

—

☒

Bendrojo dokumento arba santraukos pakeitimas

—



Įregistruotos SKVN ar SGN specifikacijos, kurios bendrasis dokumentas ar santrauka neskelbti, pakeitimas

—



Specifikacijos pakeitimas, dėl kurio paskelbto bendrojo dokumento keisti nereikia (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 3 dalis)

—



Laikinas specifikacijos pakeitimas dėl valdžios institucijų nustatytų privalomų sanitarijos ar fitosanitarijos priemonių (Reglamento (EB) Nr. 510/2006 9 straipsnio 4 dalis)

3.   Pakeitimas (-ai):

| — | atnaujinti duomenys apie kompetentingos valstybės narės įstaigą, |
| --- | --- |

—

atnaujinti duomenys apie kompetentingos valstybės narės įstaigą,

| — | produkto aprašymas: specifikacijoje per klaidą buvo paminėti su uosle susiję kriterijai, jie išbraukti. Aprašymas patikslintas ir papildytas aprašomaisiais produkto elementais, esančiais nacionaliniuose su SKVN susijusiuose teisės aktuose (SKVN dekretas, techninis taikymo reglamentas ir produkto patvirtinimo reglamentas):






  — | lygi šviežių nepjaustytų paprikų ir paprikų pynėje žievelė, |
| --- | --- | --- |

—

produkto aprašymas: specifikacijoje per klaidą buvo paminėti su uosle susiję kriterijai, jie išbraukti. Aprašymas patikslintas ir papildytas aprašomaisiais produkto elementais, esančiais nacionaliniuose su SKVN susijusiuose teisės aktuose (SKVN dekretas, techninis taikymo reglamentas ir produkto patvirtinimo reglamentas):

—

lygi šviežių nepjaustytų paprikų ir paprikų pynėje žievelė,

| — | miltelių atveju: smulkūs miltai (dalelių dydis lygus 5 mm ar mažesnis), organoleptinis apibūdinimas, oranžinė–raudonai ruda spalva, drėgnis mažesnis už 12 %, |
| --- | --- |

—

miltelių atveju: smulkūs miltai (dalelių dydis lygus 5 mm ar mažesnis), organoleptinis apibūdinimas, oranžinė–raudonai ruda spalva, drėgnis mažesnis už 12 %,

| — | geografinė vietovė: patikslintas etapų, turinčių vykti geografinėje vietovėje, sąrašas (auginimas, perdirbimas, pakavimas) ir sklypų identifikavimo procedūra. Šie patikslinimai yra tiesiog perkelti iš SKVN dekreto teksto, |
| --- | --- |

—

geografinė vietovė: patikslintas etapų, turinčių vykti geografinėje vietovėje, sąrašas (auginimas, perdirbimas, pakavimas) ir sklypų identifikavimo procedūra. Šie patikslinimai yra tiesiog perkelti iš SKVN dekreto teksto,

| — | kilmės įrodymas: ši dalis buvo papildyta nuostatomis, susijusiomis su kilmės vietos nuorodos atsekamumo kontrole ir garantija; nuostatos iš dalies pakeistos dėl Prancūzijos SKVN produktų kontrolės sistemos reformos, |
| --- | --- |

—

kilmės įrodymas: ši dalis buvo papildyta nuostatomis, susijusiomis su kilmės vietos nuorodos atsekamumo kontrole ir garantija; nuostatos iš dalies pakeistos dėl Prancūzijos SKVN produktų kontrolės sistemos reformos,

| — | gamybos būdas: remiantis su SKVN susijusiais nacionaliniais teisės aktais, ši dalis papildyta su veislių aprašu susijusiais elementais, augalų sodinimo sąlygomis sklypuose (kultūrinis sklypas, skirtas kilmės vietos nuoroda žymimoms paprikoms auginti, apklojimas plastikine plėvele ne daugiau kaip 2 šalia esančių eilių, ne mažesnis kaip 40 cm atstumas tarp augalų juos sodinant, draudimas naudoti dumblą, kompostą ir liekanas iš vandens valymo įrenginių), leidimo laistyti po liepos 15 d. sąlygomis, neaustos plėvelės naudojimu saugant nuo šalnų, draudimu sistemiškai naudoti fitosanitarinį apdorojimą, derliaus apskaičiavimo taisyklėmis (nustatytas 35 g vid. paprikos svoris; taip pat nustatyta, kad 1 kg maltų paprikų gauti reikia 8 kg paprikų), derliumi, rūšiavimu (paprikos turi būti sausos, švarios, be jokių sutepimų; neturi būti pažeistų, apvytusių ar amarų paveiktų paprikų; ne didesnis kaip 48 val. laikotarpis tarp derliaus nuėmimo ir rūšiavimo) ir džiovinimu (draudimas džiovinti krosnyje ar taikyti staigų dehidratavimą, natūralus džiovinimas, galima naudoti tik ventiliavimą be šildymo). Patikslinta, kad jei Piment d’Espelette parduodamos maltos, be vakuuminių pakuočių, galima pakuoti ir stiklinėse talpose, |
| --- | --- |

—

gamybos būdas: remiantis su SKVN susijusiais nacionaliniais teisės aktais, ši dalis papildyta su veislių aprašu susijusiais elementais, augalų sodinimo sąlygomis sklypuose (kultūrinis sklypas, skirtas kilmės vietos nuoroda žymimoms paprikoms auginti, apklojimas plastikine plėvele ne daugiau kaip 2 šalia esančių eilių, ne mažesnis kaip 40 cm atstumas tarp augalų juos sodinant, draudimas naudoti dumblą, kompostą ir liekanas iš vandens valymo įrenginių), leidimo laistyti po liepos 15 d. sąlygomis, neaustos plėvelės naudojimu saugant nuo šalnų, draudimu sistemiškai naudoti fitosanitarinį apdorojimą, derliaus apskaičiavimo taisyklėmis (nustatytas 35 g vid. paprikos svoris; taip pat nustatyta, kad 1 kg maltų paprikų gauti reikia 8 kg paprikų), derliumi, rūšiavimu (paprikos turi būti sausos, švarios, be jokių sutepimų; neturi būti pažeistų, apvytusių ar amarų paveiktų paprikų; ne didesnis kaip 48 val. laikotarpis tarp derliaus nuėmimo ir rūšiavimo) ir džiovinimu (draudimas džiovinti krosnyje ar taikyti staigų dehidratavimą, natūralus džiovinimas, galima naudoti tik ventiliavimą be šildymo). Patikslinta, kad jei Piment d’Espelette parduodamos maltos, be vakuuminių pakuočių, galima pakuoti ir stiklinėse talpose,

| — | ženklinimas etiketėmis: išbrauktas reikalavimas etiketėse nurodyti „appellation d’origine contrôlée“ ir „AOC“; nustatytas reikalavimas naudoti Europos Sąjungos SKVN simbolį, |
| --- | --- |

—

ženklinimas etiketėmis: išbrauktas reikalavimas etiketėse nurodyti „appellation d’origine contrôlée“ ir „AOC“; nustatytas reikalavimas naudoti Europos Sąjungos SKVN simbolį,

| — | nacionaliniai reikalavimai: nacionaliniai reikalavimai papildyti pagrindinių tikrintinų elementų lentele ir jų vertinimo metodu, kaip numatyta nacionaliniuose Prancūzijos įstatymuose. |
| --- | --- |

—

nacionaliniai reikalavimai: nacionaliniai reikalavimai papildyti pagrindinių tikrintinų elementų lentele ir jų vertinimo metodu, kaip numatyta nacionaliniuose Prancūzijos įstatymuose.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (3)

„PIMENT D'ESPELETTE“/„PIMENT D'ESPELETTE-EZPELETAKO BIPERRA“

EB Nr.: FR-PDO-0105-0131-04.04.2011

SGN ( ) SKVN ( X )

1.   Pavadinimas:

„Piment d'Espelette“/„Piment d'Espelette-Ezpeletako Biperra“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis:

Prancūzija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1.   Produkto rūšis:

| 1.8 klasė | (prieskoniai) |
| --- | --- |

1.8 klasė

(prieskoniai)

3.2.   Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

SKVN „Piment d’Espelette“/„Piment d’Espelette-Ezpeletako Biperra“ žymimos šviežios, nepjaustytos arba suvertos į virtinę ar maltos Capsicum annuum veislės paprikos. Paprikos auginamos iš Gorria veislės ar iš veislės, atitinkančios toliau nurodytą kultivarą, sėklų: metinis žolinis augalas, galintis išaugti iki 80 cm aukščio. Lapų išsidėstymas pražanginis, lapai pilni ir ovalūs. Žiedai balti, pavieniai palei lapų makštį. Vaisius mėsingas, nukaręs, kūgio formos, sunokęs būna raudonas. Sienelė vaisių dalija (viršuje ne iki galo) į tris narvelius, kuriuose gausu sėklų. Augintojai gali naudoti sėklas iš savo ūkio.

Piment d'Espelette būdingas intensyvus kvapas, kuriame vyrauja vaisių ir (arba) dūmų aromatai, kartais jaučiamas šviežiai pjautos žolės kvapas, skonis itin aštrus, tačiau nedeginantis. Sunokę Piment d'Espelette yra raudonos spalvos ir pateikiami trejopai:

| — | šviežios nepjaustytos paprikos. Jos neturi žalių dėmių, forma taisyklinga, kūginė, odelė lygi, ilgis – 7–14 cm be kotelio, |
| --- | --- |

—

šviežios nepjaustytos paprikos. Jos neturi žalių dėmių, forma taisyklinga, kūginė, odelė lygi, ilgis – 7–14 cm be kotelio,

| — | kaip pynės: paprikos surišamos po 2 (žuvies ašakos forma), po 3 (trikampiu) arba po 4 (kryžiumi), jos raudonos, forma taisyklinga, kūgiška, odelė lygi, ilgis – 7–14 cm be kotelio. Vienoje pynėje būna 20, 30, 40, 60, 80 ar 100 vienodo dydžio paprikų. Bendras pynės vaizdas ir paprikų forma bei dydis turi būti darnūs ir taisyklingi. Pynė turi būti padaryta taip, kad paprikos galėtų nokti ir džiūti, |
| --- | --- |

—

kaip pynės: paprikos surišamos po 2 (žuvies ašakos forma), po 3 (trikampiu) arba po 4 (kryžiumi), jos raudonos, forma taisyklinga, kūgiška, odelė lygi, ilgis – 7–14 cm be kotelio. Vienoje pynėje būna 20, 30, 40, 60, 80 ar 100 vienodo dydžio paprikų. Bendras pynės vaizdas ir paprikų forma bei dydis turi būti darnūs ir taisyklingi. Pynė turi būti padaryta taip, kad paprikos galėtų nokti ir džiūti,

| — | maltos paprikos: milteliai gaunami perdirbus tik iš to paties ūkio gautas paprikas. Paprikos sumalamos pasibaigus brandinimo laikotarpiui ir po trumpo džiovinimo krosnyje; Piment d'Espelette milteliai yra oranžinės–raudonai rudos spalvos. Malimas turi būti pakankamai smulkus, kad dalelės nebūtų didesnės nei 5 mm. Piment d'Espelette milteliams būdingas intensyvus kvapas, kuriame vyrauja vaisių, dūmų ir (arba) šieno aromatai, skonis itin aštrus, tačiau nedeginantis, ilgiau ar trumpiau išliekantis, atsiskleidžiantis pamažu ir (arba) burnoje jaučiant šilumą. Burnoje Piment d'Espelette gali atrodyti salstelėjęs ir (arba) kartokas. Maltų paprikų drėgnis mažesnis už 12 %. |
| --- | --- |

—

maltos paprikos: milteliai gaunami perdirbus tik iš to paties ūkio gautas paprikas. Paprikos sumalamos pasibaigus brandinimo laikotarpiui ir po trumpo džiovinimo krosnyje; Piment d'Espelette milteliai yra oranžinės–raudonai rudos spalvos. Malimas turi būti pakankamai smulkus, kad dalelės nebūtų didesnės nei 5 mm. Piment d'Espelette milteliams būdingas intensyvus kvapas, kuriame vyrauja vaisių, dūmų ir (arba) šieno aromatai, skonis itin aštrus, tačiau nedeginantis, ilgiau ar trumpiau išliekantis, atsiskleidžiantis pamažu ir (arba) burnoje jaučiant šilumą. Burnoje Piment d'Espelette gali atrodyti salstelėjęs ir (arba) kartokas. Maltų paprikų drėgnis mažesnis už 12 %.

3.3.   Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

Netaikoma.

3.4.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

Netaikoma.

3.5.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Paprikos turi būti išaugintos ir perdirbtos geografinėje vietovėje.

3.6.   Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Pakuojama auginimo vietovėje. Be produkto autentiškumo, šiuo reikalavimu taip pat užtikrinama, kad išsaugoma jo kokybė ir savybės, kartu saugant Piment d’Espelette kilmės nuorodą.

Paprikos skinamos, kai jų spalva tampa raudona (nebėra žalio atspalvio) ir yra optimalios brandos. Derlius nuimamas reguliariai. Dėl to, kad yra sunokusios, paprikos būna gležnos: po derliaus nuėmimo su jomis reikia elgtis atsargiai. Specifikacijoje nustatytomis nuostatomis siekiama išsaugoti specifines paprikų savybes.

Per 48 val. po derliaus nuėmimo paprikos rūšiuojamos ir tiekiamos šviežios, arba supinamos į pynes, arba toliau brandinamos su tikslu gaminti miltelius.

Paprikos, skirtos pakuoti šviežios ir nepjaustytos arba skirtos pinti į pynes, atrenkamos atskirai. Kad būtų užtikrinta nepriekaištinga paprikų kokybė (taisyklinga ir kūginė forma, lygi odelė, 7–14 cm ilgis), šis darbas reikalauja išskirtinės kompetencijos ir produkto pažinimo bei vertinimo įgūdžių.

Nepjaustytos šviežios paprikos prieš tiekiant saugomos nuo saulės ir drėgmės. Jos pakuojamos į dėžutes su tarpais ir etiketėmis, naudojamas vien tik „Piment d'Espelette“ pakavimo tikslais. Dėžučių talpa ne didesnė kaip 15 kg, o aukštis neviršija 25 cm.

Paprikas, skirtas parduoti pynėse po 20, 30, 40, 60, 80 ar 100, augintojai ant maistinės virvelės suveria rankomis. Šis darbas reikalauja išskirtinės kompetencijos ir produkto pažinimo bei vertinimo įgūdžių. Dėl šio SKVN produkto augintojų išmanymo gaunama produkto aprašymą atitinkanti paprikų pynė: bendras pynės vaizdas ir paprikų forma bei dydis yra darnūs ir taisyklingi.

Paprikos, skirtos parduoti maltos, po rūšiavimo brandinamos ne trumpiau kaip 15 dienų šiltoje ir vėdinamoje vietoje. Pasibaigus brandinimui pašalinami paprikų koteliai, paprikos džiovinamos ir smulkinamos. Šis perdirbimas – tai puikaus paprikos pažinimo ir patirties, perduodamos iš kartos į kartą, vaisius.

Miltelių pakavimas – svarbiausias etapas, kurio metu turi būti išsaugotos organoleptinės produkto savybės.

Gautų miltelių drėgnis turi būti mažesnis nei 12 %. Miltelių spalva yra oranžinė–raudonai ruda, jiems būdingas intensyvus kvapas, kuriame vyrauja vaisių, dūmų ir (arba) šieno aromatai, skonis itin aštrus, tačiau nedeginantis, ilgiau ar trumpiau išliekantis, atsiskleidžiantis pamažu ir (arba) burnoje jaučiant šilumą. Burnoje milteliai gali atrodyti salstelėję ir (arba) kartoki.

Tuoj pat po malimo milteliai turi būti laikomi sandariai užlydytoje vakuuminėje pakuotėje.

Dėl greitai atliktos tokios operacijos milteliai apsaugomi nuo organoleptinių trūkumų – pernelyg didelio kartumo, šlapio šieno, grybų, žolės aromatų ar net išsivadėjimo. Jei milteliai nebūtų supakuojami iškart po malimo, jie sudrėktų, būtų užteršti nešvarumais ir greitai suprastėtų jų savybės.

Patiekiami vartoti milteliai gali būti pakuojami vakuuminiuose 250 g, 500 g, 1 kg, 5 kg talpos maišeliuose arba hermetiškai uždarytoje stiklo taroje. Draudžiama pridėti bet kokių dažančių medžiagų, priedų ar konservantų, išskyrus inertines dujas.

Be to, aptariamos maltos paprikos gali susimaišyti su kitomis maltomis paprikomis, todėl prievole pakuoti geografinėje vietovėje užtikrinamas paprikų atsekamumas ir kilmės vieta.

3.7.   Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Šviežių, supintų į pynes paprikų, žymimų kilmės nuoroda „Piment d'Espelette“/„Piment d'Espelette-Ezpeletako Biperra“, ar tokių paprikų miltelių etiketėse kilmės nuorodos pavadinimas „Piment d'Espelette“/„Piment d'Espelette-Ezpeletako Biperra“ rašomas šriftu, kurio dydis yra bent 1,3 karto didesnis už didžiausią etiketėje esantį šriftą. Etiketėje yra Europos Sąjungos SKVN simbolis. Iškart prie simbolio rašomas kilmės pavadinimas, be tarpinių įrašų.

Etiketėje taip pat gali būti įrašas „saugoma kilmės vietos nuoroda“ ar „SKVN“, padarytas prieš pat kilmės pavadinimą ar iškart po jo, be tarpinių įrašų.

Be etikečių, kilmės vietos nuorodos pavadinimas ir įrašas „saugoma kilmės vietos nuoroda“ ir (arba) „SKVN“ ir (arba) Europos Sąjungos „SKVN“ simbolis turi būti ant lydraščių ir sąskaitų.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Geografinė vietovė apima 10 savivaldybių Atlanto Pirėnų departamente: visą Larressore et Souraïde savivaldybę ir dalį Aïnhoa, Cambo les Bains, Espelette, Halsou, Itxassou, Jatxou, Saint-Pée sur Nivelle ir Ustaritz savivaldybių.

Merijai pateikti kartografiniai dokumentai tų savivaldybių, kurių teritorija į geografinę vietovę patenka ne visa. Šių savivaldybių kartografinį suskirstymą galima rasti nacionalinės kompetentingos įstaigos interneto svetainėje, kaip numatyta INSPIRE direktyvoje.

5.   Ryšys su geografine vietove:

5.1.   Geografinės vietovės ypatumai:

Pietvakarių Prancūzijoje esantis nedidukas Espelette rajonas pasižymi viduržemišku ir jūriniu klimatu: karštomis vasaromis (didžiausias 25 °C temperatūros liepos mėn. vidurkis) ir nešaltomis žiemomis (sausio mėn. vidurkis – 12 °C); šalčiai reti (vid. 23 dienos per metus), o dienos, kai nebūna atodrėkio, dar retesnės (8 dienos per 20 metų).

Espelette rajone, nors esančiame netoli vandenyno, nepučia pajūrio brizai, atsirandantys dėl vandenyno ir žemyno temperatūrų skirtumo, mat rajoną užstoja maždaug 100 m aukščio kalvų grandinė; dėl jos nebūna augalų evapotranspiracijos ir dehidratacijos.

Be to, Espelette supančios kalvos ir Pirėnų kalnai sudaro tarsi į šiaurės vakarus atvirą amfiteatrą. Nuo vandenyno atkeliavusiems drėgniems oro srautams tai yra pirmoji kliūtis ir jie dažnai virsta į smarkų lietų. Metinis Espelette kritulių vidurkis per paskutiniuosius dvidešimt metų yra 1 800 mm.

Kritulių būna vidutiniškai 180 dienų per metus. Vandens balansas (vandens įtekėjimo ir praradimo skirtumas) tokiame aukštyje yra didžiausias Prancūzijoje. Dėl aplinkinių aukštumų padidėja debesuotumas ir reguliuojama temperatūra – taip sumažėja dienos ir nakties temperatūrų skirtumas.

Paprikoms auginti skirti sklypai atrenkami siekiant išnaudoti klimato privalumus. Sklypai atrenkami likus keliems mėnesiams iki sodinimo, tai yra speciali procedūra. Sklypai turi būti pakankamai derlingi, turtingi organinėmis medžiagomis, kad patenkintų augalo poreikius, užtikrintų tinkamą maitinimą vandeniu ir drenažą; sklypų orientacija ir atvirumas saulei turi būti tinkami, taip pat neturi būti erozijos pavojaus. Šių sklypų dirvožemis sudarytas iš molio, dumblo, smėlio ir beveik kasmet patręšiamas mėšlu.

Dėl Pirėnų kalnų masyve tarp šiaurinio ir pietinio šlaitų atsirandančio fœhn efekto (virš kalnų pučiantis ir ten išsausėjęs vėjas leidžiasi šlaitu žemyn) susidaro pietų vėjas, vadinamas haïze hegoa. Šio šilto vėjo ypatybė regione yra ta, kad jo intensyvumas vienodas ir dieną, ir naktį. Jis dažnai pučia rudenį ir žiemą ir daro didelę teigiamą įtaką vaisių nokimui bei džiūvimui.

Užregistruoti meteorologiniai duomenys aiškiai parodo, kad mažas Espelette rajonas pasižymi išskirtinėmis klimato savybėmis, atsirandančiomis dėl savo geografinės ir geomorfologinės padėčių sąsajos.

5.2.   Produkto ypatumai:

Piment d'Espelette būdingas intensyvus kvapas, kuriame vyrauja vaisių ir (arba) dūmų aromatai, kartais jaučiamas šviežiai pjautos žolės kvapas, skonis itin aštrus, tačiau nedeginantis. Sunokusios Piment d'Espelette paprikos yra raudonos spalvos ir pateikiamos trejopai: nepjaustytos šviežios, maltos ir supintos į pynes.

Espelette rajone paprikas imta auginti XVI amžiuje; Labourd provinciją jos greičiausiai pasiekė per Ispaniją, kaip ir kukurūzai, atkeliavę per Nivos slėnį. XVII a. atsiranda pirmieji Capsicum veislės paprikų, naudojamų kaip prieskoniai, paminėjimai. Šios paprikos tapo prieinama alternatyva tuomet brangiai kainuojantiems importuotiems juodiesiems pipirams, naudojamiems mėsai pagardinti ir konservuoti.

Paprikoms buvo priskirta ir gydomųjų savybių, taip jos atsirado namų vaistinėlėse. 1745 m. baskų kunigo Manuel de Larramendi žodyne aprašytas „Piment d'Espelette“, kaip prieskonio, vartojimas.

Produkto auginimas išplito moterų prižiūrimuose daržuose; svarbiausias tikslas buvo paprikas auginti ūkio reikmėms, tik po to parduoti mėsininkams ir užeigų savininkams, kurių Espelette daug atsirado po to, kai Liudvikas XV suteikė prekybos teisę.

Nežiūrint esminių pokyčių kaimuose XIX ir XX amžiuje, „Piment d'Espelette“ auginimas nenutrūko ir buvo tiesiogiai siejamas su vietos virtuve ir regiono identitetu.

Už „Piment d'Espelette“ gaunamas pelnas dar visai neseniai būdavo asmeninės jas auginančių moterų pajamos ir papildydavo kuklų nedidelių įvairius javus bei gyvulius auginančių ūkių biudžetą.

Paprikų auginimas susijęs ir su tradicinių smulkių ūkių išsaugojimu.

Paprikų džiovinimas ant namų fasadų rudenį yra ryškus ir būdingas kultūrinis regiono bruožas.

„Piment d'Espelette“ šiandien yra vienintelės tradicinės kaip prieskoniai naudojamos paprikos, išaugintos Prancūzijoje. Dėl tropinės Capsicum annuum L. veislės, kuriai paprikos priklauso, kilmės Prancūzijos platumos šiam augalui auginti ir jį perdirbti į prieskonius netinka, nebent sudaromos labai išskirtinės sąlygos ir veislė prie jų prisitaiko.

Reikėtų pažymėti, kad Capsicum annuum veislė botanikams nuo 1930 m. žinoma kaip gebanti skirtingai vystytis, priklausomai nuo dirvožemio ir klimato.

Dėl augalo tropinės kilmės jis labai reiklus klimatui. Jam nuolat reikia pakankamai vandens; augalui kenkia tiek jo trūkumas, tiek per didelis kiekis. Bet koks vandens perteklius šaknų srityje negrįžtamai sustabdytų vegetaciją. Be to, augalas ima augti tik kai žemės paviršiaus temperatūra yra didesnė nei 12 °C, o intensyviai auga tada, kai vidutinė temperatūra pasiekia 20 °C dienos ir nakties temperatūrai esant panašiai.

5.3.   Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Taigi nedidelio Espelette rajono klimatui būdingas unikalus šioms platumoms temperatūros ir drėgmės sąlygų junginys, būtinas augalui augti ir jį perdirbti į prieskonius. Temperatūrų, lietingumo ir terminio reguliavimo savybės leidžia patenkinti augalo poreikius.

Vietinė veislė išvesta augintojams, iš pradžių tik moterims, atliekant ilgametę selekciją. Visos jos savybės puikiai dera su aplinkos sąlygomis ir leidžia perdirbti augalą į nustatyto tipo prieskonius: kvapnius ir aštrius, bet nedeginančius.

Vietinės veislės savybės tiesiogiai priklauso nuo vietos augintojų stebėjimų ir išmanymo: ji yra augintojų su aplinka palaikomo ryšio rezultatas ir puikiai prisitaikiusi prie vietovės klimato sąlygų.

Kiekvienas darbas, pradedant sėklos atrinkimu ir baigiant prieskonių su visomis jų organoleptinėmis savybėmis konservavimu, atliekamas panaudojant pritaikytą vietos patirtį, kuriai įgyti reikalingas ilgas mokslas. „Piment d'Espelette“ perdirbimas reikalauja atidaus stebėjimo, dažnai tenka dirbti rankiniu būdu. Vyrai ir moterys šimtmečiams bėgant sugebėjo išsaugoti veislę ir tradicinius auginimo, džiovinimo ir perdirbimo būdus, dėl kurių produktas yra originalus.

„Piment d'Espelette“ užima svarbią vietą vietos virtuvėje ir kultūroje: Prancūzijoje ši paprika laikoma Baskijos prieskoniu. Galima paminėti, kad yra daug vietinių posakių, susijusių su piment (paprika), o paprikų šventė Espelette miestelyje yra didelis įvykis visam regionui – tada miestelį užplūsta apie 20 000 žmonių, kurie „Piment d'Espelette“ ir perka, ir švenčia.

Jei augindamos „Piment d'Espelette“ moterys anksčiau prisidurdavo papildomų pajamų, tai šiandien didelė dalis pajamų iš prekybos šiuo prieskoniu gaunama maždaug šešiasdešimtyje ūkių, o dėl „Piment d'Espelette“ auginimo gali kurtis ar išsilaikyti nedideli šeimos ūkiai.

Aptariamoje vietovėje daug mėsos gaminių, kulinarinių bei viešojo maitinimo įmonių yra tiesiogiai susijusios su „Piment d'Espelette“.

Nacionaliniu lygmeniu aukštosios prancūzų virtuvės šefai yra ištikimi „Piment d'Espelette“ paprikoms, dažnai esančioms viena iš jų receptų paslapčių.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (4) 5 straipsnio 7 dalis)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCPimentDEspelette.pdf

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų.

(3)  Žr. 2 išnašą.

(4)  Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų.

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/17

---

Skundas CHAP(2012) 1860 – gavimo patvirtinimas ir informacija apie planuojamą nutraukimą

2013/C 57/08

Europos Komisija gavo ir su CHAP(2012) 1860 nuoroda užregistravo daug skundų dėl naujų teisės aktų Lenkijoje dėl valstybei priklausančio nekilnojamojo žemės ūkio turto valdymo, kuriais ūkininkams apribojamas nuomojamos žemės ūkio paskirties žemės dydis ir nuomininkams nustatoma prievolė ūkius įsigyti per tam tikrą laiką.

Kadangi tarnybos šiuo klausimu gavo daug skundų, Europos Komisija, siekdama greitai atsakyti suinteresuotiesiems asmenims ir juos informuoti, kartu taupydama administracinius išteklius, šią informaciją skelbia Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir internete šiuo adresu: http://ec.europa.eu/eu_law/complaints/receipt/index_en.htm

Išnagrinėjusios skundus, Komisijos tarnybos padarė išvadą, kad šiuo etapu neįmanoma nustatyti ES teisės aktų pažeidimo šioje byloje.

Skunduose teigiama, kad Lenkijos teisės aktai prieštarauja Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 15, 17 ir 20 straipsniams bei Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnio a ir b punktams.

Kalbant apie Reglamento (EB) Nr. 73/2009 2 straipsnio a ir b punktų, kuriuose apibrėžiami terminai ūkininkas ir valda, tariamą pažeidimą, neatrodo, kad skunde aprašytos priemonės prieštarautų straipsniui, kadangi šios apibrėžtys nenurodo valdos žemės ūkio paskirties žemės dydžio, kad būtų galima gauti tiesiogines išmokas. Šis reglamentas nereglamentuoja nuomininkų ir nuomotojų sutartinių santykių valdos dydžio klausimais.

Vienintelis dydžio reikalavimas valdų žemės ūkio paskirties žemei, siekiant gauti tiesiogines išmokas, pateikiamas reglamento 124 straipsnio 2 dalies 3 pastraipoje:

„Minimalus reikalavimus atitinkantis valdos plotas, kuriam galima prašyti skirti išmokas, yra 0,3 ha. Tačiau bet kuri naujoji valstybė narė, remdamasi objektyviais kriterijais ir gavusi Komisijos pritarimą, gali nustatyti didesnį minimalų plotą, neviršijantį 1 ha.“

Pagal Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 88 straipsnį ir VII priedą Lenkija nustatė 1 hektaro minimalų dydį reikalavimus atitinkančiam valdos plotui, už kurį galima reikalauti išmokų. Todėl Lenkijos ūkininkai, turintys minimalaus dydžio 1 ha ploto valdą, turi teisę gauti išmokas pagal bendrosios išmokos už plotą schemą, o ūkininkams, turintiems ūkius, didesnius kaip 300 ha ploto, taikomos nacionalinės priemonės, kaip aprašyta skunde, neprieštarauja Reglamento (EB) Nr. 73/2009 ir Reglamento (EB) Nr. 1121/2009 nuostatoms.

Šis išaiškinimas neturi įtakos Europos Sąjungos Teisingumo Teismo, kuris vienintelis yra kompetentingas paskelbti teisiškai privalomus sprendimus dėl Europos Sąjungos institucijų priimtų teisės aktų teisėtumo ir jų išaiškinimo, sprendimams.

Kalbant apie tariamą ES pagrindinių teisių chartijos 15 straipsnio pažeidimą, galima konstatuoti, kad chartija netaikoma kiekvienai tariamo pagrindinių teisių pažeidimo situacijai. Pagal jos 51 straipsnio 1 dalį chartija taikoma valstybėms narėms tik tada, kai jos įgyvendina Europos Sąjungos teisę. Atsižvelgus į pateiktą informaciją ir atliktą tyrimą, neatrodo, kad klausimas, dėl kurio skundžiamasi, būtų susijęs su Europos Sąjungos teisės įgyvendinimu.

Be to, reikėtų pažymėti, kad Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 1 dalyje konstatuojama, kad chartijos nuostatos niekaip neišplečia Sutartyse apibrėžtos Sąjungos kompetencijos ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 345 straipsnyje konstatuojama, kad ši sutartis nepažeidžia nuosavybės sistemą reglamentuojančių valstybių narių normų. Pastaroji nuostata suteikia teisę valstybėms narėms apibrėžti nuosavybės sistemą savo teritorijoje, įskaitant ir nuomininkų teisių išnuomoti arba įsigyti žemės ūkio paskirties žemę apribojimą. Komisija neturi jokių įgaliojimų veikti šioje srityje.

chartijos nuostatos niekaip neišplečia Sutartyse apibrėžtos Sąjungos kompetencijos

Atsižvelgdamos į prieš tai pateiktus elementus, Komisijos tarnybos Komisijai siūlo bylą nutraukti.

Jeigu skundo pareiškėjai gautų naujos informacijos, dėl kurios Komisija persvarstytų pasiūlymą nutraukti bylą, ši informacija turėtų būti pateikta Komisijai per mėnesį nuo šio pranešimo paskelbimo. Tokiai informacija neatsiradus, Komisija gali nutraukti bylą.

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/19 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/19

---

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 57/09

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1151/2012 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (1)

„PRÉS-SALÉS DU MONT-SAINT-MICHEL“

EB Nr.: FR-PDO-0005-0813-25.06.2010

SGN ( ) SKVN ( X )

1.   Pavadinimas:

„Prés-salés du Mont-Saint-Michel“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis:

Prancūzija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1.   Produkto rūšis:

| 1.1 klasė | Šviežia mėsa (ir subproduktai) |
| --- | --- |

1.1 klasė

Šviežia mėsa (ir subproduktai)

3.2.   Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

Mėsa, turinti kilmės nuorodą „Prés-salés du Mont-Saint-Michel“, yra jaunesnių nei 12 mėn. ėriukų mėsa, pasižyminti savybėmis, atsiradusiomis dėl gyvulių ganymo pajūrio ganyklose. Ėriukų vyriškos lyties reproduktoriai yra šių veislių avinai: „Suffolk“, „Roussin“, „Rouge de l’Ouest“, „Vendéen“, „Cotentin“, „Avranchin“, „Charollais“ ar avinai, kuriuos atsivedė avys, auginamos ūkininkų, kuriems leista naudoti druskingas pelkes gyvulių ganymui. Moteriškos lyties reproduktorės yra kilusios iš avių, besiganančių pajūrio pelkėse ir išaugintų geografinėje vietovėje.

Skerdenos pasižymi šiomis savybėmis:

| — | ne mažesniu kaip 14 kg svoriu, |
| --- | --- |

—

ne mažesniu kaip 14 kg svoriu,

| — | yra ne itin stambios: tiesialinijiniai ir įgaubti profiliai, raumenys vidutiniškai arba labai išsivystę (U, R, O klasės pagal EUROP standartą), |
| --- | --- |

—

yra ne itin stambios: tiesialinijiniai ir įgaubti profiliai, raumenys vidutiniškai arba labai išsivystę (U, R, O klasės pagal EUROP standartą),

| — | mėsa šiek tiek arba visiškai padengta riebaliniu sluoksniu (2 ir 3 klasė pagal EUROP standartą), |
| --- | --- |

—

mėsa šiek tiek arba visiškai padengta riebaliniu sluoksniu (2 ir 3 klasė pagal EUROP standartą),

| — | išoriniai ir vidiniai riebalai standūs, tolygiai pasiskirstę, jų spalva – nuo baltos iki kreminės. |
| --- | --- |

—

išoriniai ir vidiniai riebalai standūs, tolygiai pasiskirstę, jų spalva – nuo baltos iki kreminės.

Mėsa pateikiama atšaldyta. Atšildytą mėsą vėl sušaldyti draudžiama.

3.3.   Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

—

3.4.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

Ėriukai ir avelės daugiausia minta druskingų pelkių ganyklų augalija. Ėriukų auginimas apima kelis vienas po kito einančius etapus – laikotarpį po ėriavimosi, ganymąsi pajūrio ganyklose ir, esant progai, baigiamąjį etapą.

| — | Laikotarpis po gimdymo tęsiasi ne trumpiau kaip 45 dienas ir ne ilgiau kaip 105 dienas; tuo metu ėriukai minta daugiausia motinos pienu, jiems gali būti duodama pieno miltelių, pašarų ar koncentratų. |
| --- | --- |

—

Laikotarpis po gimdymo tęsiasi ne trumpiau kaip 45 dienas ir ne ilgiau kaip 105 dienas; tuo metu ėriukai minta daugiausia motinos pienu, jiems gali būti duodama pieno miltelių, pašarų ar koncentratų.

| — | Ganymasis pajūrio ganyklose tęsiasi ne trumpiau kaip 70 dienų, ėriukai ganosi pajūrio pelkėse, atskiruose nustatytuose ganyklų sektoriuose, o esant potvyniui – poilsio zonose. Jie minta daugiausia arba vien tik žole (vakare galima duoti ne daugiau kaip 400 g koncentruotų pašarų per dieną). |
| --- | --- |

—

Ganymasis pajūrio ganyklose tęsiasi ne trumpiau kaip 70 dienų, ėriukai ganosi pajūrio pelkėse, atskiruose nustatytuose ganyklų sektoriuose, o esant potvyniui – poilsio zonose. Jie minta daugiausia arba vien tik žole (vakare galima duoti ne daugiau kaip 400 g koncentruotų pašarų per dieną).

| — | Neprivalomu baigiamuoju ne ilgesniu nei 30–40 (priklausomai nuo sezono) dienų etapu ėriukams, mitusiems vien tik žole ganymosi pajūrio ganyklose etapu, duodami pašarai ir koncentratai; pajūrio pelkėse jie nebeganomi. |
| --- | --- |

—

Neprivalomu baigiamuoju ne ilgesniu nei 30–40 (priklausomai nuo sezono) dienų etapu ėriukams, mitusiems vien tik žole ganymosi pajūrio ganyklose etapu, duodami pašarai ir koncentratai; pajūrio pelkėse jie nebeganomi.

Visais atvejais ganymo pajūrio ganyklose laikotarpis, įskaitant ganymąsi poilsio zonose tomis dienomis, kai druskingos pelkės užlietos stiprių potvynių, turi būti lygus bent pusei gyvulio gyvenimo.

Pašarą visais gyvulių auginimo etapais sudaro geografinės vietovės šviežia žolė, ganyklos žolės arba šienas ar šienainis rulonuose, kurių sausosios medžiagos kiekis didesnis kaip 50 proc., šakniavaisiai, šakniagumbiai ir daržovės.

Nuo 2013 m. birželio 1 d. kukurūzų silosu šerti draudžiama.

Priklausomai nuo auginimo etapo, ėriukams duodamus koncentruotus pašarus sudaro:

| — | grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai: miežiai, kukurūzai, kviečiai, kvietrugiai, avižos, |
| --- | --- |

—

grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai: miežiai, kukurūzai, kviečiai, kvietrugiai, avižos,

| — | aliejinių augalų grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai: sojų, saulėgrąžų, rapsų, linų išspaudos, sojų grūdai, sojos lukštai, |
| --- | --- |

—

aliejinių augalų grūdai, jų produktai ir šalutiniai produktai: sojų, saulėgrąžų, rapsų, linų išspaudos, sojų grūdai, sojos lukštai,

| — | baltymingi augalai: žirniai, lubinai, paprastosios pupos, |
| --- | --- |

—

baltymingi augalai: žirniai, lubinai, paprastosios pupos,

| — | šakniagumbiai, šakniavaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai: burokų minkštimas, |
| --- | --- |

—

šakniagumbiai, šakniavaisiai, jų produktai ir šalutiniai produktai: burokų minkštimas,

| — | pašarai: liucerna, šiaudai, |
| --- | --- |

—

pašarai: liucerna, šiaudai,

| — | melasa: cukranendrių melasa, |
| --- | --- |

—

melasa: cukranendrių melasa,

| — | priedai, |
| --- | --- |

—

priedai,

| — | mineralai, vitaminai. |
| --- | --- |

—

mineralai, vitaminai.

Pašarai gaunami tik iš geografinės vietovės, koncentruotų pašarų iš geografinės vietovės gaunama 50 %.

Avis, esančias ūkyje, leidžiama šerti tik genetiškai nemodifikuotais augalais, gretutiniais produktais ir pašarais. Auginamų ėriukų pašaruose neturi būti jokių gyvūninės kilmės produktų, išskyrus pieno produktus.

3.5.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Gyvulių atsivedimas, auginimas ir skerdimas.

3.6.   Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

—

3.7.   Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Atšaldyta mėsa, žymima kilmės vietos nuoroda „Prés-salés du Mont-Saint-Michel“, identifikuojama ir paženklinama nenutrinamu ženklu „Prés-salés MSM“, dedamu ant pagrindinių skerdenos dalių – mentės, šoninių ir kulšies.

Iki pasieks galutinį platintoją, skerdena ir jos gabalai žymimi etiketėmis, kuriose nurodoma bent jau tokia informacija:

| — | nuorodos pavadinimas, |
| --- | --- |

—

nuorodos pavadinimas,

| — | įrašas „AOP“ (arba „appellation d'origine protégée“), |
| --- | --- |

—

įrašas „AOP“ (arba „appellation d'origine protégée“),

| — | Europos Sąjungos SKVN simbolis, |
| --- | --- |

—

Europos Sąjungos SKVN simbolis,

| — | augintojo pavadinimas, |
| --- | --- |

—

augintojo pavadinimas,

| — | ūkio numeris, |
| --- | --- |

—

ūkio numeris,

| — | nacionalinis ėriuko identifikacinis numeris, |
| --- | --- |

—

nacionalinis ėriuko identifikacinis numeris,

| — | skerdimo data, |
| --- | --- |

—

skerdimo data,

| — | skerdimo vieta ir numeris, |
| --- | --- |

—

skerdimo vieta ir numeris,

| — | įrašas „neiškaulinėtos mėsos brandinimo laikas nuo paskerdimo datos iki pardavimo mažmeninėje prekyboje galutiniam vartotojui yra ne mažiau kaip 4 paros“. |
| --- | --- |

—

įrašas „neiškaulinėtos mėsos brandinimo laikas nuo paskerdimo datos iki pardavimo mažmeninėje prekyboje galutiniam vartotojui yra ne mažiau kaip 4 paros“.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Geografinė vietovė, kurioje ėriukai atsivedami, auginami ir skerdžiami, apima 42 kantonus (6 iš jų – iš dalies) Manšo ir Ilio ir Vileno departamentuose:

| | Manšo departamente: | Visos Avranches, Barneville-Carteret, Beaumont-Hague, Bréhal, Bricquebec, Cherbourg-Octeville, Cherbourg-Octeville-Sud-Ouest, Coutances, Ducey, Equeurdreville-Hainneville, Granville, la Haye-Pesnel, Isigny-le-Buat, Jullouville, Lessay, Montmartin-sur-Mer, Les Pieux, Pontorson, Saint-Hilaire-du-Harcouët, Saint-James, Saint-Malo-de-la-Lande, Saint-Ovin, Saint-Sauveur-le-Vicomte, Sartilly, Tourlaville, Valognes, Vesly kantonų savivaldybės. |
| --- | --- | --- |

Manšo departamente:

Visos Avranches, Barneville-Carteret, Beaumont-Hague, Bréhal, Bricquebec, Cherbourg-Octeville, Cherbourg-Octeville-Sud-Ouest, Coutances, Ducey, Equeurdreville-Hainneville, Granville, la Haye-Pesnel, Isigny-le-Buat, Jullouville, Lessay, Montmartin-sur-Mer, Les Pieux, Pontorson, Saint-Hilaire-du-Harcouët, Saint-James, Saint-Malo-de-la-Lande, Saint-Ovin, Saint-Sauveur-le-Vicomte, Sartilly, Tourlaville, Valognes, Vesly kantonų savivaldybės.

| | Haye-du-Puits kantono savivaldybės, išskyrus Appeville, Coigny, Cretteville, Houtteville, Prétot-Sainte-Suzanne, Vindefontaine savivaldybes. |
| --- | --- |

Haye-du-Puits kantono savivaldybės, išskyrus Appeville, Coigny, Cretteville, Houtteville, Prétot-Sainte-Suzanne, Vindefontaine savivaldybes.

| | Saint-Sauveur-Lendelin kantone – Muneville-le-Bingard, La Ronde-Haye savivaldybės. |
| --- | --- |

Saint-Sauveur-Lendelin kantone – Muneville-le-Bingard, La Ronde-Haye savivaldybės.

| | Ilio ir Vileno departamente: | Visos Antrain, Dol-de-Bretagne, Fougères-Nord, Fougères-Sud, Louvigné-du-Désert, Pleine-Fougère, Saint-Aubin-du-Cormier, Saint-Brice-en-Coglès kantonų savivaldybės. |
| --- | --- | --- |

Ilio ir Vileno departamente:

Visos Antrain, Dol-de-Bretagne, Fougères-Nord, Fougères-Sud, Louvigné-du-Désert, Pleine-Fougère, Saint-Aubin-du-Cormier, Saint-Brice-en-Coglès kantonų savivaldybės.

| | Cancale kantone – La Fresnaie, Hirel, Saint-Benoit-des-Ondes savivaldybės. |
| --- | --- |

Cancale kantone – La Fresnaie, Hirel, Saint-Benoit-des-Ondes savivaldybės.

| | Saint-Aubin d’Aubigné kantone – Andouillé-Neuville, Gahard, Romazy, Saint-Aubin-d’Aubigné, Sens-de-Bretagne ir Vieux-Vy-sur-Couesnon savivaldybės. |
| --- | --- |

Saint-Aubin d’Aubigné kantone – Andouillé-Neuville, Gahard, Romazy, Saint-Aubin-d’Aubigné, Sens-de-Bretagne ir Vieux-Vy-sur-Couesnon savivaldybės.

| | Vitré-est ir Vitré-ouest kantonuose – Balazé, Châtillon-en-Vendelais, Montautour, Princé, Saint-M'Hervé, Vitré savivaldybės. |
| --- | --- |

Vitré-est ir Vitré-ouest kantonuose – Balazé, Châtillon-en-Vendelais, Montautour, Princé, Saint-M'Hervé, Vitré savivaldybės.

5.   Ryšys su geografine vietove:

5.1.   Geografinės vietovės ypatumai:

Susiję gamtiniai veiksniai

Geografinė vietovė supa Normandijos–Bretanės įlanką ir driekiasi Manšo ir Ilio ir Vileno departamentų pakrantėmis. Ji išsiskiria pajūrio didumu ir didele jūros bei vandenyno įtaka klimatui. Užliejamos šios vietovės pievos, druskingos ar žolingos pelkės, yra pagrindinis gyvulių maisto šaltinis. Šios pelkės sudaro viršutinę potvynio zonos dalį. Jos susiformavo Mon Sen Mišelio įlankos gilumoje ir į vakarus nuo Cotentin upės žiočių, ten, kur nusėda smulkios nuosėdos, toli nuo bangų ir smarkių srovių. Druskingų pelkių pagrindas – tai vadinamasis „tangue“, sudarytas iš labai smulkaus smėlio ir dumblo, kuriame gausu klinčių. Ši vietovė yra tankiai išraižyta kanalų, kurie išsišakoja į šalutinius kanalus ir taip suformuoja labai tankų tinklą, dalijantį tas pelkes į atskirus plotelius ir sudarantį kliūtis gyvuliams judėti.

Prie sūraus dirvožemio ir potvynių prisitaikiusią augmeniją sudaro vadinamieji halofitiniai augalai. Tarp jų paminėtina pajūrinė žalvė (puccinellia maritima), pajūrinė narytžolė (triglochin maritima ir halimione portulacoïdes); pastarąsias, ypač sušalusias, gyvuliai labai mėgsta; jos yra „Prés-salés du Mont-Saint-Michel“ ėriukų mitybos pagrindas.

Susiję žmogiškieji veiksniai

Apie ėriukų auginimą Mon Sen Mišelio įlankoje žinoma nuo X a., kai Mon vienuoliai turėjo vadinamą avių auginimo teisę. Apie avių auginimą Kotentino uosto regione tuo metu rašoma ir Lesė abatijos įsteigimo dokumente – pažymima, kad abatijai perleidžiami du avių auginimo ūkiai; vėliau, 1181 m., du trečdalius mokestinių abatijos pajamų jau sudaro prekyba avių vilna (Henriko II Plantageneto chartija).

Iki XX a. vidurio avys ganydavosi po 2–4 vienas su kitu surištų gyvulių grupėse, išskyrus Mon Sen Mišelio polderius, kur palyginti didelės bandos būdavo genamos į druskingas pelkes piemenims prižiūrint. Nuo XX a. vidurio susikūrė labiau specializuoti avių auginimo ūkiai.

Dėl fizinių vietovės ypatumų augintojai visuomet atrenka reproduktorius taip, kad kuo geriau būtų išnaudoti patelių reprodukciniai pajėgumai bei gyvulių gebėjimas judėti nestabiliu paviršiumi, ir užtikrina, kad ėriukų auginimas derėtų su pelkių augalų vegetaciniu ciklu. Todėl patelės būna iš bandos, o patinai perkami iš kitur, jie priklauso veislėms, gerai prisitaikiusioms prie gyvenimo pajūrio pelkėse, jų raumenų masės augimas palyginti lėtesnis.

„Prés-salés“ ėriukų auginimas taip pat paplito dėl avidžių atsiradimo ir šalia druskingų pelkių esančių pievų įsisavinimo. Avidės yra būtinos patelėms, kai jos atsiveda jauniklius, ir apskritai gyvuliams, kai užliejamos pajūrio pievos atsiduria po vandeniu stiprių potvynių metu.

Siekdami spręsti skirtingo gyvulių augimo bandoje problemą, taip pat kovoti su kintančiais orais, augintojai sukūrė prie vietos pritaikytus šėrimo metodus. Kai gyvuliams skirtos pašiūrės yra netoli pakrantės, papildomi pašarai gali būti dalijami vakarais, gyvulius parginus. Kai pašiūrės toli, augintojai gali išnaudoti tik baigiamąjį etapą prieš skerdimą. Šie pašarai daugiausia pagaminti geografinėje vietovėje, net jei jų dalis, ypač su azoto priedais, gali būti gauta iš kitur.

Dėl šio ypatingo auginimo būdo nusistovėjus vietos gyvulių augintojų, mėsininkų ir skerdikų santykiams, nuolat naudojamos netoliese esančios skerdyklos, kuriose išsaugotos tinkamos ėriukų skerdimo priemonės ir patirtis. Konkreti skerdimo patirtis leidžia užtikrinti trumpą jų laikymą geromis sąlygomis nuo atvežimo į skerdyklą iki paskerdimo, ir itin atsargų skerdimą, pjaustymą ir vidurių išėmimą, išsaugant paviršiaus riebalinį sluoksnį ir apsaugant skerdeną nuo užkrėtimo. Taip pat yra nustatytos mėsos atšaldymo ir brandinimo taisyklės. Tik atlikus šiuos veiksmus, atsižvelgiant į riebalų kokybę ir skerdenų išvaizdą, sprendžiama, ar skerdenos atitinka reikalavimus.

5.2.   Produkto ypatumai:

Skerdenos išsiskiria baltais ir standžiais, tolygiai pasiskirsčiusiais riebalais. Skerdenos šiek tiek arba visiškai padengtos riebalais, nestambios; kulšys yra laibos. Mėsa išsiskiria ryškiai rausva spalva, skaidulų ilgiu ir trupučiu riebalų (raumens viduje). Pagaminta ji būna itin sultinga ir tokia išlieka ją kramtant, taip pat burnoje ilgai juntamas intensyvus skonis, nesijaučia lajaus.

Šios mėsos ypatingumas pripažintas nuo seno, tai rodo Ruano mokslininko ir literato Pierre Thomas du Fosse, atvykusio į Pontorsoną 1691 m. vasarą, žodžiai: „Pakrantės žolė – tai tarsi čiobrelis: dėl jos aviena įgyja tokį nepaprastą skonį, kad, rodos, dėl jos atsisakytum net kurapkų ar fazanų mėsos.“

Šį seną gerą vardą patvirtina ir 1986 m. sausio 24 d. Kano Apeliacinio teismo sprendimas – jame nurodoma, kad avys, periodiškai ganomos jūros užliejamose pievose, yra vadinamos „prés-salés“ avimis, o taip išaugintų gyvulių mėsa pasižymi išskirtine kokybe.

5.3.   Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

„Prés-salés du Mont-Saint-Michel“ mėsos ir jos gamybos vietovės ryšys pasireiškia gyvuliams mintant išskirtine druskingų pelkių augmenija ir fizine veikla, kurią gyvuliai atlieka, norėdami tą augmeniją gauti. Tokios fizinės veiklos ir vietovės ryšys ypač ryškus pajūrio Mon Sen Mišelio įlankos pelkėse, kur yra dideli ganyklų plotai; taip pat ir Kotentino uosto apylinkėse, nors žolingi plotai ten ir mažesni. Druskingų pelkių augalijos pašarinė vertė nėra didelė, o žolė, kuria minta avys, reta, todėl, norėdamos prasimaitinti, jos turi daug judėti. Tai lemia nestambias skerdenas ir sodrią mėsos spalvą.

Šias mėsos savybes dar labiau pastebimomis padaro kiti geografiniai ypatumai – gilių kanalų išvagotas nelygus žemės paviršius ir atšiaurus klimatas. Dėl tokių nesvetingų sąlygų gyvuliai dažnai negali į druskingas pelkes patekti per jauni ir turi ten praleisti pakankamai laiko, kad specifinė mityba jų mėsai padarytų visą galimą įtaką.

Dėl šių auginimo sąlygų gyvulių skerdenos nebūna stambios, riebalai būna standūs ir jų nedaug, o mėsos skonis – išskirtinis, be lajaus prieskonio.

Šios savybės išsaugomos dėl to, kad gyvuliai skerdžiami netoli jų auginimo vietos. Tai sumažina gyvulių vežimui reikalingą laiką, jie išvengia streso, kuris potencialiai kenkia mėsai, nedingsta organoleptinės auginimo metu įgytos savybės. Be to, toks avių auginimo būdas paskatino šios geografinės vietovės skerdyklose įgyti patirties, kaip išlaikyti šios žaliavos kokybę, t. y. nepažeisti riebalų sluoksnio ir nenaudoti purškiklių; tai padeda vykdant atitikties patikras.

Ši mėsa garsėja dėl gastronomijos specialistų pripažįstamo „prés-salés“ avienos sultingumo, ir tai jau ilgiau nei šimtmetį patvirtinama prekybos kainomis, kurios 50–100 % didesnės, nei prekiaujant paprasta aviena.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (2) 5 straipsnio 7 dalis)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCPresSalesMontSaintMichel.pdf

---

(1)  Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų.

(2)  Žr. 1 išnašą.

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/24 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/24

---

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 57/10

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (2)

„LIETUVIŠKAS VARŠKĖS SŪRIS“

EB Nr.: LT-PGI-0005-0853-28.01.2011

SGN ( X ) SKVN ( )

1.   Pavadinimas:

„Lietuviškas varškės sūris“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis:

Lietuvos Respublika

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1.   Produkto rūšis:

| 1.3 klasė. | Sūriai. |
| --- | --- |

1.3 klasė.

Sūriai.

3.2.   Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

Lietuviškas varškės sūris – tai trikampės prizmės su suapvalintais kampais bei sūrmaišio mazgo atspaudais storajame gale formos nenokintas varškės sūris, kuris gali būti vartojamas šviežias arba rūkomas, kepamas ar džiovinamas. Sūris gaminamas senoviniu būdu, kai pienas sutraukinamas tik naudojant pieno rūgšties bakterijų raugą, nenaudojant fermentų. Charakteringą formą sūris įgauna, kai pagaminta varškė rankomis kemšama į tradicinės trikampio formos sūrmaišius, platesniame sūrio gale sūrmaišio audinys surišamas mazgu ir paslegiama. Sūriai gali būti be pridėtų prieskoninių augalų ar druskos ir su prieskoniniais augalais ir/ar druska. Dydis priklauso nuo vartojimo paskirties – gali būti nuo kelių šimtų gramų iki 5 kg ir daugiau. Sūris gaminamas be jokių maisto priedų, kvapiųjų medžiagų bei dažiklių.

Savybės

Spalva: šviežio ir džiovinto sūrio – nuo baltos iki gelsvos. Kepto sūrio – nuo gelsvos iki rusvos, paviršius gali būti padengtas prieskoniais ir/ar žolelėmis, pjūvyje – nuo baltos iki geltonos. Rūkyto sūrio paviršiuje – nuo tamsiai geltonos iki rudos, pjūvyje – nuo baltos iki geltonos.

Tekstūra: šviežio sūrio – švelni, vienalytė, tankoka, pjaustant gali trupėti, kepto sūrio – vienalytė, tanki, šiek tiek elastinga, rūkyto – vienalytė, tanki, trapi. Džiovinto sūrio tekstūra vienalytė, kieta, sunkiai pjaustosi, laužiant trupa. Jei sūriai gaminami su prieskoniais, jie gali būti pasiskirstę netolygiai.

Kvapas ir skonis: specifinis pienarūgštis su išreikštu naudojamų prieskonių (kmynų, druskos ir kt.) skoniu ir aromatu. Rūkyto sūrio papildomai jaučiamas išreikštas rūkymo kvapas ir skonis.

Fizikinės cheminės savybės:

| — | priklausomai nuo sudėties lietuviški varškės sūriai būna 7–25 proc. nuo sūrio masės riebumo ir liesi (iki 0,5 proc. nuo sūrio masės riebumo), |
| --- | --- |

—

priklausomai nuo sudėties lietuviški varškės sūriai būna 7–25 proc. nuo sūrio masės riebumo ir liesi (iki 0,5 proc. nuo sūrio masės riebumo),

| — | sausųjų medžiagų kiekis priklauso nuo sūrio riebumo ir tolesnio jo apdorojimo. Šviežiame, keptame ir rūkytame sūryje jų turi būti ne mažiau kaip 31 proc., džiovintame sūryje – ne mažiau kaip 67 proc., |
| --- | --- |

—

sausųjų medžiagų kiekis priklauso nuo sūrio riebumo ir tolesnio jo apdorojimo. Šviežiame, keptame ir rūkytame sūryje jų turi būti ne mažiau kaip 31 proc., džiovintame sūryje – ne mažiau kaip 67 proc.,

| — | aktyvusis rūgštingumas pH ne mažiau kaip 4,3 proc. |
| --- | --- |

—

aktyvusis rūgštingumas pH ne mažiau kaip 4,3 proc.

3.3.   Žaliavos (taikoma tik apdorotiems produktams):

| — | karvės pienas, |
| --- | --- |

—

karvės pienas,

| — | mezofilinių pienarūgščių bakterijų kultūrų raugas, |
| --- | --- |

—

mezofilinių pienarūgščių bakterijų kultūrų raugas,

| — | druska, |
| --- | --- |

—

druska,

| — | Lietuvoje tradiciškai auginami prieskoniniai augalai (kmynai, česnakai, mėtos ir kt.). |
| --- | --- |

—

Lietuvoje tradiciškai auginami prieskoniniai augalai (kmynai, česnakai, mėtos ir kt.).

Lietuviškam varškės sūriui gaminti naudojamos žaliavos gali būti ir iš kitos nei nurodyta geografinės vietovės.

3.4.   Pašarai (taikoma tik gyvūninės kilmės produktams):

Specialių kokybės reikalavimų ar apribojimų dėl kilmės vietos nėra.

3.5.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Lietuviško varškės sūrio gamybos etapai:

| — | pieno standartizavimas, pasterizavimas, atšaldymas ir užraugimas, |
| --- | --- |

—

pieno standartizavimas, pasterizavimas, atšaldymas ir užraugimas,

| — | išrūgų atskyrimas, |
| --- | --- |

—

išrūgų atskyrimas,

| — | sutraukos savaiminis presavimas, |
| --- | --- |

—

sutraukos savaiminis presavimas,

| — | sūrio formavimas ir presavimas. Varškės masė rankomis sudedama į trikampio formos reto audimo medžiagos (sūrdrobės) maišelius ir platesniame sūrio gale sūrmaišio audinys surišamas mazgu. Maišeliai slegiami presais ar spaustuvuose tol, kol pasiekiama reikiama drėgmė; |
| --- | --- |

—

sūrio formavimas ir presavimas. Varškės masė rankomis sudedama į trikampio formos reto audimo medžiagos (sūrdrobės) maišelius ir platesniame sūrio gale sūrmaišio audinys surišamas mazgu. Maišeliai slegiami presais ar spaustuvuose tol, kol pasiekiama reikiama drėgmė;

| — | sūrio apdorojimas. Suformuotas sūris atšaldomas iki 6–12 °C temperatūros ir išimamas iš sūrmaišio. Jeigu gaminamas rūkytas, keptas ar džiovintas sūris, po atšaldymo jis yra atitinkamai rūkomas, kepamas arba džiovinamas. Jei gaminamas keptas sūris su prieskoniais, prieš kepimą jis rankomis įtrinamas prieskonių ir druskos mišiniu ir išlaikomas ne mažiau kaip 12 val. 10–20 °C temperatūros patalpoje. |
| --- | --- |

—

sūrio apdorojimas. Suformuotas sūris atšaldomas iki 6–12 °C temperatūros ir išimamas iš sūrmaišio. Jeigu gaminamas rūkytas, keptas ar džiovintas sūris, po atšaldymo jis yra atitinkamai rūkomas, kepamas arba džiovinamas. Jei gaminamas keptas sūris su prieskoniais, prieš kepimą jis rankomis įtrinamas prieskonių ir druskos mišiniu ir išlaikomas ne mažiau kaip 12 val. 10–20 °C temperatūros patalpoje.

3.6.   Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

Lietuviški varškės sūriai pakuojami gamybos vietoje, nes jų tekstūra, ypač šviežaus, yra trapi, sunkiai pjaustosi ir vežant fasuoti kitur nukentėtų jo išvaizda ir kokybė. Be to, šių sūrių vartojimo terminas trumpas ir yra bakterinio užteršimo rizika.

3.7.   Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Pagal šio produkto paskelbtą specifikaciją lietuvišką varškės sūrį gaminantys gamintojai gali naudoti pavadinimą „Lietuviškas varškės sūris“ ženklinimui etiketėmis, reklamos ir rinkodaros tikslais.

Etiketėje turi būti:

| — | konkretaus gamintojo pavadinimas, |
| --- | --- |

—

konkretaus gamintojo pavadinimas,

| — | riebalų kiekis proc. nuo sūrio masės arba nuoroda liesas, |
| --- | --- |

—

riebalų kiekis proc. nuo sūrio masės arba nuoroda liesas,

| — | įrašas „saugoma geografinė nuoroda“ ir/ar Europos Sąjungos ženklas. |
| --- | --- |

—

įrašas „saugoma geografinė nuoroda“ ir/ar Europos Sąjungos ženklas.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

Geografinė vietovė, su kuria susijusi paraiška, apima visą Lietuvos Respublikos teritoriją. Lietuviškas varškės sūris tradiciniu būdu buvo ir yra gaminamas visoje nurodytoje teritorijoje, o aplinkiniuose regionuose toks sūris gaminamas tik Baltarusijoje išlikusiose „Lietuviškose salose“. Tokio išskirtinio, tik Lietuvoje nuo seno gaminamo ir visoje šalyje žinomo produkto atsiradimą lėmė Lietuvos geografinė padėtis bei gyvenimo būdas.

5.   Ryšys su geografine vietove:

5.1.   Geografinės vietovės ypatumai:

Lietuva yra nedidelė valstybė, jos plotas tik 65,3 tūkst. km2, panašus į kai kurių valstybių narių regionų plotą. Kadangi sūrio vartojimo tradicijos nuo seno paplitę visoje Lietuvoje, todėl ir vadinamas lietuvišku varškės sūriu.

Lietuvoje vyravęs natūrinis ūkininkavimo būdas (vėlyva industrializacija) lėmė, kad kaimo žmonių pagrindinis maistas buvo ir išliko grūdų bei pieno produktai.

Lietuvoje varškės sūris buvo gaminamas jau viduramžiais, rašytiniuose šaltiniuose paminėtas XVI a. dvarų inventoriuose. Ten, kur valgį virdavo duonkepėje krosnyje, jai pravėsus, rūgštaus pieno puodynę statydavo į vidų ir laikydavo, kol į viršų pakildavo akyti pageltę baltymai. Ištrauktą puodynę išversdavo į trikampį maišelį – sūrmaišį – ir pakabindavo nuvarvėti. Išsivarvėjusią varškę paslėgdavo specialiais slėgtuvais arba dėdavo ant kieto pagrindo (stalo, suolo ar kito horizontalaus paviršiaus), uždengdavo lentele ir paslėgdavo akmeniu. Atidrėkus orams rudenį ir pavasarį dažnai varškės sūrių paviršius pasidengdavo gleivėmis, pelėsiu, todėl konservavimo tikslais sūrį apkepdavo nekarštoje krosnyje arba rūkydavo. Ilgiau laikyti skirti varškės sūriai buvo džiovinami.

5.2.   Produkto ypatumai:

Lietuviškas varškės sūris dėl šiam produktui būdingo ir tuo pačiu paprasto gamybos būdo, nenaudojant šliužo fermento ir nokinimo proceso, o tik surauginant pieną ir suslegiant gautą varškę, gautus sūrius vėliau pasūdžius, sudžiovinant ar rūkant arba kepant leido vienkiemių gyventojams apsirūpinti maisto atsargomis ir žiemos periodui, kai karvės dažniausiai užtrūkdavo.

Savitumo lietuviškam varškės sūriui suteikia iki šių dienų mažai pakitęs senovinis daug rankų darbo reikalaujantis gamybos būdas. Pagrindinės žaliavos, naudojamas jo gamyboje, yra pasterizuotas karvių pienas ir mezofilinių pieno rūgšties bakterijų kultūrų raugas, suteikiantis pienarūgštį skonį. Sūrio masė rankomis kemšama į tradicinius reto audinio trikampius sūrmaišius, kurių platesnis galas užrišamas mazgu, todėl jis įgauna specifinę formą – trikampės prizmės su suapvalintais kampais, o paviršiuje matomos audinio žymės bei raukšlės, susidariusios surišant audinį mazgu. Tokią sūrmaišio formą lėmė ir tai, kad šviežias lietuviškas varškės sūris yra trapus ir nesugadinant jo išimti iš trikampio sūrmaišio yra lengviau nei iš kitokios formos. Lietuviškas varškės sūris yra neatsiejama Lietuvos kulinarinio ir tautinio paveldo bei įvaizdžio dalis.

5.3.   Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

Sūrio „Lietuviškas varškės sūris“ ir geografinės vietovės ryšys grindžiamas reputacija, apie kurią galima spręsti iš literatūrinių šaltinių, kulinarinių knygų, populiarumo kasdieniniame gyvenime ir šventiniuose renginiuose bei reprezentuojant Lietuvą.

1690 m. Teodoras Lepneris – protestantų kunigas, dirbęs Lietuvoje – savo knygoje „Prūsų lietuvis“ (Teodor Lepner „Der Preusche Littau“) rašydamas apie lietuvių valgius ir gėrimus taip aprašo Lietuvišką varškės sūrį: „Sūrius gamina šitaip: sudeda gerai pasūdytą varškę į skepetą, susuka, kad išbėgtų išrūgos, ir pakabina tą varškę klėtyje, kad visai sukietėtų. Paskui jie valgo šitą sūrį atsipjaudami jo po kelis gabalėlius ir deda svečiams ant stalo. Jiems jis toks skanus, tarsi būtų geriausias olandiškas sūris“. Po 300 metų Viliaus Purono knygoje „Nuo mamutų iki cepelinų“ (1999 m.) rašoma taip: „Lietuvišką varškės sūrį valgė ir gamino visoje Lietuvoje (ne vienoje etnografinėje dalyje), o kaimynai seilę varvindavo, iš mūsų receptų prašė. Mūsų lietuviškas varškės sūris su kmynais, šviežias ir džiovintas, mažai pakitęs šiuolaikinių parduotuvių vitrinose.“

Lietuviško varškės sūrio receptai aprašyti 1893 m. Tilžėje išleistoje pirmojoje receptų knygoje lietuvių kalba „Lietuvos gaspadinė arba pamokinimai kaip prigulinčiai suvartoti dievo dovanas“ ir 1911 m. Seinuose išleistoje „Šeimininkėms vadovėlis“. Lietuviškas varškės sūris aprašytas ir pieno pramonės specialistams skirtoje literatūroje: 1947 m. „Pienocentro“ išleistame rinkinyje „Svarbesniais pieno produktų gamybos klausimais nurodymų ir instrukcijų rinkinys“, 1958 m. Vilniuje išleistoje knygoje „Pieno produktų pardavimas ir vartojimas“. Tokie „lietuviškaisiais“ vadinami sūriai nuo XIX a. pabaigos pradėti gaminti pramoniniu būdu. Pieno perdirbimo įmonėse sūrių gamybos procesas mechanizuotas, tačiau varškės masė į sūrmaišius kemšama ir po to sūrmaišiai užrišami rankomis, kaip ir prieš kelis šimtus metų. Sūrius gaminant namuose ir šiomis dienomis naudojami slėgtuvai, pagaminti pagal senųjų pavyzdį.

Lietuvoje iki šių dienų lietuviškas varškės sūris neatsiejama įvairių sueigų, krikštynų, vestuvių ir kitų šeimyninių švenčių ritualo dalis ir yra puikus suvenyras. Be jo neapseinama ir kasdieniniame gyvenime: Lietuvoje įprasta šviežią sūrį valgyti vieną, su uogiene ar su medumi, ruošti sumuštinius, keptą ir rūkytą lietuvišką varškės sūrį valgyti prie alaus ar giros, o džiovintą pasiimti į iškylą ar tolimesnę kelionę. Šventėms paprastai gaminamas didelis lietuviškas varškės sūris. 2007 m. dainų šventei Ukmergės pieninėje buvo pagamintas net 99 kg svorio. 2009 m. Biržų rajone Joninėms buvo pagamintas didžiausias 12 kg rūkytas lietuviškas varškės sūris, kurio gamybai buvo sunaudoti 105 litrai pieno ir net dvi paras jis buvo rūkomas specialioje krosnyje. Į vestuves svočia atsiveža ir puošia stalą dideliu ir gardžiu šviežiu lietuvišku varškės sūriu, o nuotaka antros vestuvių dienos rytą už prikėlimą muzikantams dovanoja džiovintą lietuvišką varškės sūrį, kaip įrodymą poros artumo ir patvarumo.

Nuo 2006 m. Rokiškio dvaro rūmuose įsteigtame muziejuje vyksta edukacinė programa „Sūrio kelias“. Kasmet apie 6 tūkstančiai lankytojų susipažįsta su senoviniais lietuviško varškės sūrio gaminimo būdais, pamato etnografinius įrankius ir ragauja įvairių sūrių. Berlyne vykusioje tarptautinėje parodoje „Žalioji savaitė 2009“ lietuviški varškės sūriai turėjo pasisekimą lankytojų tarpe.

Per šimtmečius susiformavę gamintojų įgūdžiai, sukaupta patirtis ir žinios leido gamybos procesą pritaikyti šiuolaikinėms sąlygoms, išlaikyti specifinę produkto formą ir užtikrinti kokybę.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (3) 5 straipsnio 7 dalis)

http://www.zum.lt/index.php?-1085950496

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų.

(3)  Žr. 2 išnašą.

---

| 27.2.2013 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | C 57/28 |
| --- | --- | --- | --- |

27.2.2013

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

C 57/28

---

Paraiškos paskelbimas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų 50 straipsnio 2 dalies a punktą

2013/C 57/11

Šiuo paskelbimu suteikiama teisė pareikšti prieštaravimą paraiškai pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51 straipsnį.

BENDRASIS DOKUMENTAS

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) Nr. 510/2006

dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos
   (2)

„PECORINO DI PICINISCO“

EB Nr.: IT-PDO-0005-0859-28.02.2011

SGN ( ) SKVN ( X )

1.   Pavadinimas:

„Pecorino di Picinisco“

2.   Valstybė narė arba trečioji šalis:

Italija

3.   Žemės ūkio produkto arba maisto produkto aprašymas:

3.1.   Produkto rūšis:

| 1.3 klasė. | Sūriai |
| --- | --- |

1.3 klasė.

Sūriai

3.2.   Produkto, kuriam taikomas 1 punkte nurodytas pavadinimas, aprašymas:

„Pecorino di Picinisco“ yra cilindro formos sūris lygiu paviršiumi, gaminamas iš žalio karvės pieno ir žalios sūrio masės.

Nuoroda „Scamosciato“ ar „Stagionato“ (brandintas) pažymėtas SKVN „Pecorino di Picinisco“ pasižymi tokiomis savybėmis:

| — | „Scamosciato“: brandinimas – 30–60 dienų; skersmuo – 12–25 cm; šono aukštis 7–12 cm; svoris – 0,7–2,5 kg; plutelė plona ir grublėta, geltonos šiaudų spalvos; minkštimas tvirtos struktūros, gali būti su skylutėmis, baltos, į šiaudų geltonumą pereinančios spalvos; drėgnis mažesnis nei 45 %; riebalų kiekis sausojoje medžiagoje mažesnis nei 55 %, skonis švelnus, jaučiami kalnų ganyklų aromatai, nėra gyvulių kvapo. |
| --- | --- |

—

„Scamosciato“: brandinimas – 30–60 dienų; skersmuo – 12–25 cm; šono aukštis 7–12 cm; svoris – 0,7–2,5 kg; plutelė plona ir grublėta, geltonos šiaudų spalvos; minkštimas tvirtos struktūros, gali būti su skylutėmis, baltos, į šiaudų geltonumą pereinančios spalvos; drėgnis mažesnis nei 45 %; riebalų kiekis sausojoje medžiagoje mažesnis nei 55 %, skonis švelnus, jaučiami kalnų ganyklų aromatai, nėra gyvulių kvapo.

| — | „Stagionato“ (brandintas): brandinimas – daugiau nei 90 dienų; skersmuo – 12–25 cm; šono aukštis 7–12 cm; svoris – 0,5–2 kg; plutelė plona ir grublėta, geltonos šiaudų spalvos; minkštimas tvirtos struktūros, gali būti su skylutėmis, šiaudų geltonumo spalvos; drėgnis mažesnis nei 35 %; riebalų kiekis sausojoje medžiagoje mažesnis nei 55 %, skonis intensyvus ir stiprus, brandinant pereinantis į aštrų, jaučiami kalnų ganyklų aromatai, nėra gyvulių kvapo. |
| --- | --- |

—

„Stagionato“ (brandintas): brandinimas – daugiau nei 90 dienų; skersmuo – 12–25 cm; šono aukštis 7–12 cm; svoris – 0,5–2 kg; plutelė plona ir grublėta, geltonos šiaudų spalvos; minkštimas tvirtos struktūros, gali būti su skylutėmis, šiaudų geltonumo spalvos; drėgnis mažesnis nei 35 %; riebalų kiekis sausojoje medžiagoje mažesnis nei 55 %, skonis intensyvus ir stiprus, brandinant pereinantis į aštrų, jaučiami kalnų ganyklų aromatai, nėra gyvulių kvapo.

| — | Gaminamas visus metus. |
| --- | --- |

—

Gaminamas visus metus.

3.3.   Žaliavos (taikoma tik perdirbtiems produktams):

„Pecorino di Picinisco“ gaminti naudojamas tik tipiškų gamybos vietovės veislių (Sopravissana, Comisana, Massese) gyvulių ar kryžminant su bent vienos iš minėtų veislių gyvuliais atsivestų gyvulių pienas. Galima naudoti ožkos pieną (proporcija ne didesnė kaip 25 %), jei šis gaunamas iš vietinių veislių „Capra grigia ciociara“ ir „Capra bianca Monticellana“ gyvulių arba sukryžminus šių veislių gyvulius atsivestų gyvulių. Minėtų veislių ožkų pieno naudojimas yra nuo seno įsitvirtinusi praktika, nes bandoje buvo įprasta laikyti kelis šiuos gyvulius. SKVN „Pecorino di Picinisco“ gaminti naudojamas tik žalias nenugriebtas vieno ar kelių melžimų pienas.

Kitos naudojamos žaliavos taip pat atitinka vietinės tradicijos kriterijus: pienas sutraukiamas naudojant žindomo ožiuko ar ėriuko, išaugintų 4 punkte nustatytoje geografinėje vietovėje, kieto šliužo fermentą.

3.4.   Pašarai (taikoma tik gyvūniniams produktams):

Ne mažiau kaip 70 % avių ir ožkų pašaro gaunama iš gamybos vietovės.

Pašaro pagrindas – tik gamybos vietovėje natūraliai auganti žolė ir šviežias pašaras.

Gyvuliai ganosi ne trumpiau kaip aštuonis mėnesius per metus.

Ištisus metus leidžiama pašarą papildyti žaliavomis: grūdais, baltymingais augalais ir šalutiniais malimo ir aliejaus gamybos produktais, kurie šeriami vieni ar sumaišomi ūkyje. Tokios žaliavos turi sudaryti ne daugiau kaip 30 % gyvulio dienos raciono.

Taip pat leidžiama naudoti žolinių, ankštinių ir natūralių pievų augalų šieną, kuris rudenį ir žiemą sudaro pagrindinę pašarų dalį. Pavasarį ir vasarą toks pašaras neturi viršyti 15 % gyvulio dienos raciono.

Leidžiama naudoti šienainį ir silosą (išskyrus žindančių gyvulių atveju).

3.5.   Specialūs gamybos veiksmai, atliktini nustatytoje geografinėje vietovėje:

Visas gamybos procesas (auginimas ir pieno gamyba, rauginimas, rūgusio pieno apdorojimas, sūrio formavimas, nuvarvinimas, sūdymas ir brandinimas) turi vykti 4 punkte nurodytoje vietovėje.

3.6.   Specialios pjaustymo, trynimo, pakavimo ir kt. taisyklės:

—

3.7.   Specialios ženklinimo etiketėmis taisyklės:

Ant visos sūrio galvos ar jos dalių pakuočių kartu su ES grafiniu simboliu ir įstatymais numatytomis nuorodomis, spausdintinėmis aiškiomis ir įskaitomomis raidėmis privalo būti pateikta:

| — | pavadinimas „Pecorino di Picinisco“ ir įrašas „Saugoma kilmės vietos nuoroda“ ar jo santrumpa „SKVN“, |
| --- | --- |

—

pavadinimas „Pecorino di Picinisco“ ir įrašas „Saugoma kilmės vietos nuoroda“ ar jo santrumpa „SKVN“,

| — | produkto logotipas, |
| --- | --- |

—

produkto logotipas,

| — | nuoroda „Scamosciato“ ar „Stagionato“, |
| --- | --- |

—

nuoroda „Scamosciato“ ar „Stagionato“,

| — | gamybos ir pakavimo įmonių pavadinimai ir adresai. |
| --- | --- |

—

gamybos ir pakavimo įmonių pavadinimai ir adresai.

4.   Glaustas geografinės vietovės apibūdinimas:

„Pecorino di Picinisco“ sūrio gamybos vietovė apima visą Komino slėnį Frozinonės provincijoje.

5.   Ryšys su geografine vietove:

5.1.   Geografinės vietovės ypatumai:

Šis sūris gaminamas vietovėje, ypač tinkančioje gyvulių ganymui ir avių bei ožkų sūrio gamybai, kuri yra Komino slėnyje (61 535 ha) – pietinio Lacijaus baseine, esančiame Frozinonės provincijoje, už kelių kilometrų nuo Kasino šiaurinės dalies ir į rytus nuo Soros, vakarinėje Meta-Mainardės kalnų grandinės dalyje.

Vietovė apima 20 savivaldybių ir daugiau nei 61 535 ha plotą, kurio dalis patenka į Abrucų, Lacijaus ir Molizės nacionalinio parko teritoriją; jai būdingas klinčių reljefas, turintis didelę aplinkosauginę vertę, ir daug ganyklų, kurios yra pagrindinis teritorijoje auginamų avių ir ožkų mitybos šaltinis.

Vietovės klimatas iš esmės nuosaikus, vidutinė metinė temperatūra – 14 °C slėnyje ir 5 °C aukščiausiose kalnų grandinių vietovėse. Krituliai ypač gausūs: vidutinės metinės vertės svyruoja nuo 1 460 mm, kaip užregistruota Atinos (520 m virš jūros lygio) ir Pičinisko (740 m virš jūros lygio) meteorologinėse stotyse iki 1 600 mm kalnų viršūnėse.

Liri upės intakai taip pat yra šio hidrografinio baseino dalis. Nuo šiaurės link pietų išskiriami keturi atskiri baseinai: Soros lyguma su Lačerno kalnų upe ir Fibreno upe, Komino slėnis su Melfos upe ir intakais, Kasino lyguma su Rapido upe ir Kjaro bei Ravos upeliukai, kurie, nors ir yra mažoje tos vietovės dalyje, įteka į Volturno upę. Bendras vandens telkinių plotas vietovėje nesudaro net 100 ha. Vasarą čia sausrų nebūna. Tai dar kartą patvirtina, kad klimatas nuosaikus ir tuo skiriasi nuo Viduržemio jūros klimato. Todėl kaip pagrindinį avių ir ožkų pašarą galima naudoti natūralių šios vietovės pievų išteklius, turtingus savaime augančiais teritorijai būdingų veislių augalais – žoliniais augalais Bromus erectus, Brachypodium pinnatum ir Sesleria tenuifolia, viksvomis Carex kitaibeliana, Carex pairaei, Carex ovalis, Carex fusca, Carex hallerana ir Carex pallescens, ankštiniais Anthyllis montana, Anthyllis vulneraria ir Vicia hybrida, taip pat šių veislių augalais – Polypodium cambricum, Asplenium onopteris, Asplenium fissum, Dryopteris pallida ssp., Cerastiun cerastioides, Lychnis flos-cuculi, Sedum cepaea, Aphanes arvensis, Mespilus germanica, Astrantia tenorei, Seseli montanum, Grafia golaka, Ammi visnaga, Aster alpinus, Taraxacum glaciale, Reichardia picroides, Juncus compressus ir kadagiais (Juniperus nana).

Tokiomis ypatingomis aplinkos sąlygomis, kurias lemia temperatūra ir lietingumas, gali augti tipiška kalnų pievų ir ganyklų augmenija.

Šios geografinės aplinkos vietinėse socialinėse ištakose susiformavo istorinis ir kultūrinis elementas, turintis didžiulę svarbą produkto savybėms – gyvulių pergina į aukštikalnių ganyklas. Perginti gyvuliai gali ganytis vietovės kalnų ganyklose ir išvengti vasaros karščių, taigi ir su aplinka ir pašarais susijusio streso, nuo kurio galėtų nukentėti slėnyje.

Žmogiškojo veiksnio įtaka produktui daugiausia pasireiškia sūrininko išmanymu gamybos etapais. „Pecorino di Picinisco“ gamyba reikalauja ypatingo sūrininko dėmesio apdorojant pieną. Gaminant žalias pienas sutraukiamas nepridedant raugo kultūros ir rauginimo temperatūros palaikymą smulkinant varškę.

5.2.   Produkto ypatumai:

„Pecorino di Picinisco“ sūriui būdingas skonis, kuris palaipsniui keičiasi: iš švelnaus tampa intensyvus ir stiprus, o brandinimo pabaigoje – aštrus; jaučiamas stiprus kalnų ganyklų augalų aromatas, nėra gyvulių kvapo. Jo kieta masė yra šiaudų geltonumo spalvos.

5.3.   Priežastinis geografinės vietovės ir produkto, kuriam suteikta SKVN, kokybės ar savybių arba geografinės vietovės ir kurios nors produkto, kuriam suteikta SGN, savybės, gero vardo ar kitos ypatybės ryšys:

„Pecorino di Picinisco“ sūris yra kelių specifinių elementų derinio rezultatas; tie elementai susiję su kilmės vietove ir jos dirvos bei klimato ypatumais, piemenų ir sūrininkų patirtimi ir gebėjimu išsaugoti tradicijas ir kraštovaizdį.

Nuosaikus klimatas ir gyvulių pergina į aukštikalnių ganyklas, kurią piemenys tradiciškai taiko, yra tie elementai, dėl kurių laikui bėgant buvo išmokta išnaudoti ganyklų privalumus ir ištobulinti avių ir ožkų auginimo techniką, pagrįstą kokybiškais pašarais, sudarytais daugiausia iš augalų, augančių natūraliose pievose. Ganyklose ilgai ganomų gyvulių pienas praturtinamas tokiomis medžiagomis kaip karotenoidai, terpenai ir polinesotieji riebalai. Dėl jų „Pecorino di Picinisco“ masė įgyja šiaudų geltonumo spalvą ir intensyvų augalų aromatą.

„Pecorino di Picinisco“ savybėms didelę įtaką turi ir tam tikri elementai, susiję su gamybos technika, – žalias pienas, ožiuko ar ėriuko kieto šliužo fermentas, nenaudojama raugo kultūra, ir, žinoma, solidi sūrininkų patirtis.

Naudojant žalią pieną išsaugomos aromatinės ir mikrobiologinės savybės, atsirandančios laktacijos laikotarpyje gyvuliams mintant augalais, natūraliai augančiais vietovės ganyklose.

Dėl vietos sūrio gamintojų patirties perdirbant žalią pieną, raugo kultūros nenaudojimo ir tinkamo rauginimo temperatūros palaikymo smulkinant varškę išsaugoma specifinė pieno mikroflora – dėl jos vėliau atsiskleidžia būdingas sūrio skonis.

Rauginimo temperatūros kontroliavimas smulkinant varškę leidžia ne tik išsaugoti aromatą, bet ir padeda neprarasti per daug išrūgų, dėl to padidėja sūrio drėgnis, o pats sūris brandinimo pabaigoje yra minkštas ir standus.

Tradicinis ožiuko ar ėriuko, išaugintų nustatytoje gamybos vietovėje, mintančių vien motinos pienu ir paskerdžiamų iškart po žindymo laikotarpio, kieto šliužo fermento naudojimas dar labiau sustiprina aromatines ir mikrobiologines savybes, atsirandančias dėl auginimo ir perdirbimo aplinkos. Tokio tipo šliužo fermentas labai skiriasi nuo veršiuko skysto ar miltelinio šliužo fermento savo lipolitiniais fermentais, kurių beveik nėra kitų dviejų tipų šliužo fermentuose.

Visi šie elementai kartu su gamtine aplinka ir tradiciniu gamybos būdu išskiria „Pecorino di Picinisco“ sūrį iš kitų vietos ir regioninių gaminių iš avių ir ožkų pieno.

„Pecorino di Picinisco“ istorinę tradiciją liudija keli raštai (Castrucci, XVII a., Statistica murattiana, 1811 m.) ir daug archyvinių dokumentų, kurie saugomi Pičinisko merijoje: prekių lydraščiai, leidimai verstis mažmenine ar didmenine prekyba, mokesčių kvitai. Didelė avių ir ožkų gausa gamybos vietovės savivaldybėse, visų pirma Pičiniske, kaip matyti iš 1875–2000 m. atliktų gyvūnų surašymų, rodo šios vietovės ir gyvulių ganymo bei iš to kylančio sūrių gaminimo ryšį. Todėl galima tvirtinti, kad Pičinisko savivaldybė bei Fontitunės ir Valeporčinos miesteliai ištikimai saugojo ganymo ir „Pecorino“ sūrio, šiandien teisėtai besivadinančio šiuo vardu, gaminimo tradicijas.

„Pecorino di Picinisco“ daro didelę įtaką vietos virtuvei – jis yra pagrindinė daugelio tradicinių regiono patiekalų sudedamoji dalis.

„Pecorino di Picinisco“ gamybos vietovėje vyksta daug religinių ir kaimo švenčių bei renginių, susijusių su gyvulių auginimu ir „Pecorino“ sūriu. Galima paminėti Pičiniske vykstančią kasmetinę gyvulių auginimo ir piemenų šventę, istorijos festivalį, avių šventę ir „abbuoto“ (vyno) bei „Pecorino“ sūrio šventę. Per šiuos renginius „Pecorino di Picinisco“ yra to krašto simbolinis produktas.

Šiandien šis produktas yra labai garsus, vietos bei regiono vartotojų vertinamas taip gerai, kad už jo neginčijamas kokybės ir tradicines savybes yra skirti dideli pripažinimo apdovanojimai. Paminėtinas Prix San Giorgo Bianco apdovanojimas už „2012 metų sūrį“, kurį paskyrė „Accademia di San Giorgio“ Romos ir Lacijaus delegacija, dalyvavimas Alma Ceseus konkurse, sūrių kategorijoje, Parmoje bei Salone del Gusto di Torino Turine. „Pecorino di Picinisco“ taip pat minimas daugelyje Italijos visuomeninės ir privačios televizijos laidų, skirtų vynui ir kulinarijai.

„Pecorino di Picinisco“ pavadinimas metams bėgant tapo gerai žinomas – tai matyti iš sąskaitų, etikečių, reklamos ir leidinių.

Nuoroda į paskelbtą specifikaciją:

(Reglamento (EB) Nr. 510/2006 (3) 5 straipsnio 7 dalis)

Valdžios institucijos pradėjo nacionalinę prieštaravimų pateikimo procedūrą, paskelbdamos SKVN „Pecorino di Picinisco“ pripažinimo paraišką 2010 m. gruodžio 3 d.Italijos Respublikos oficialiajame leidinyje Nr. 283.

Visas gaminio specifikacijos tekstas pateikiamas interneto svetainėje:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

arba tiesiogiai Žemės ūkio, maisto produktų ir miškininkystės ministerijos interneto svetainėje (http://www.politicheagricole.it), dešinėje ekrano pusėje viršuje spaudžiant nuorodą „Qualità e sicurezza“ ir po to – „Disciplinari di Produzione all'esame dell'UE“.

---

(1)  OL L 343, 2012 12 14, p. 1.

(2)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12. Pakeistas 2012 m. lapkričio 21 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (ES) Nr. 1151/2012 dėl žemės ūkio ir maisto produktų kokybės sistemų.

(3)  Žr. 2 išnašą.

---