# Eiropas Savienības C 32/2013

| | ISSN 1977-0952
  doi:10.3000/19770952.C_2013.032.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 32 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 56. sējums2013. gada 2. februāris |

ISSN 1977-0952

doi:10.3000/19770952.C_2013.032.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 32

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

56. sējums2013. gada 2. februāris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2013/C 032/01 | Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 26, 26.1.2013. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2013/C 032/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 26, 26.1.2013.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2013/C 032/02 | Lieta C-476/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 24. oktobrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers | 2 |
| 2013/C 032/03 | Lieta C-479/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 25. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH | 3 |
| 2013/C 032/04 | Lieta C-495/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs | 3 |
| 2013/C 032/05 | Lieta C-509/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda | 4 |
| 2013/C 032/06 | Lieta C-522/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH | 5 |
| 2013/C 032/07 | Lieta C-523/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itālija) — Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia | 5 |
| 2013/C 032/08 | Lieta C-531/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. septembra spriedumu apvienotajās lietās T-168/10 un T-572/10 Eiropas Komisija/SEMEA un Commune de Millau2012. gada 23. novembrī iesniedza Commune de Millau un Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA) | 6 |
| 2013/C 032/09 | Lieta C-533/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Eiropas Komisija 2012. gada 22. novembrī iesniedza Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA | 7 |
| 2013/C 032/10 | Lieta C-536/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Komisija 2012. gada 26. novembrī iesniedza Francijas Republika | 7 |
| 2013/C 032/11 | Lieta C-545/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Kipras Republika | 8 |
| 2013/C 032/12 | Lieta C-550/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 J/Eiropas Parlaments 2012. gada 3. decembrī iesniedza J | 9 |
| 2013/C 032/13 | Lieta C-552/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-215/10 Grieķijas Republika/Komisija 2012. gada 3. decembrī iesniedza Grieķijas Republika | 9 |
| 2013/C 032/14 | Lieta C-553/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-169/08 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija | 10 |
| 2013/C 032/15 | Lieta C-554/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-421/09 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija | 11 |
| 2013/C 032/16 | Lieta C-555/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. decembrī iesniedza Tribunale di Tivoli (Itālija) — Claudio Loreti u.c./Comune di Zagarolo | 11 |
| 2013/C 032/17 | Lieta C-558/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 21. septembra spriedumu lietā T-278/10 Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 4. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) | 12 |
| 2013/C 032/18 | Lieta C-559/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-154/10 Francija/Komisija 2012. gada 5. decembrī iesniedza Francijas Republika | 13 |
| 2013/C 032/19 | Lieta C-576/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2012. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-465/09 Jurašinović/Padome 2012. gada 10. decembrī iesniedza Ivan Jurašinović | 14 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2013/C 032/20 | Lieta T-457/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/EFSA (Publiskā iepirkuma līgumi — Konkursa procedūra — Informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšana — Piedāvājuma noraidījums un lēmums piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Atlases kritēriji — Piešķiršanas kritēriji — Iepirkuma procedūras specifikācijās noteikto piešķiršanas kritēriju ievērošana — Acīmredzama kļūda vērtējumā) | 15 |
| 2013/C 032/21 | Lieta T-332/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Electrabel/Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodu par koncentrāciju — Pienākums apturēt koncentrāciju — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Noilgums — Naudas soda summa) | 15 |
| 2013/C 032/22 | Lieta T-352/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Novácke chemické závody/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Maksātspēja) | 15 |
| 2013/C 032/23 | Lieta T-392/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — 1. garantovaná/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Naudas sodi — Apgrozījuma 10 % robeža — Atbilstošais apgrozījums — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Maksātspēja) | 16 |
| 2013/C 032/24 | Lieta T-400/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Ecka Granulate un non ferrum Metallpulver/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvajā procesā — Samērīgums — Maksātspēja) | 16 |
| 2013/C 032/25 | Lieta T-410/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Almamet/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Tiesības uz aizstāvību — Komisijas pilnvaras pārbaužu jomā — Vienots un turpināts pārkāpums — Naudas sodi — Sadarbība administratīvajā procesā — Samērīgums — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai) | 17 |
| 2013/C 032/26 | Lieta T-78/11 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Lenz/Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Tādu izdevumu atlīdzināšana, kas ir saistīti ar ārstēšanos pie Heilpraktiker — Pienākums norādīt pamatojumu — Faktu sagrozīšana) | 17 |
| 2013/C 032/27 | Lieta T-390/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Evonik Industries/ITSB — Bornemann (EVONIK) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 17 |
| 2013/C 032/28 | Lieta T-664/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (THAI SPA) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu loka sašaurināšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 18 |
| 2013/C 032/29 | Lieta T-492/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. novembrī — von Storch u.c./ECB | 18 |
| 2013/C 032/30 | Lieta T-507/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. novembrī — Slovēnija/Komisija | 19 |
| 2013/C 032/31 | Lieta T-516/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Ted-Invest/ITSB — Scandia Down (sensi scandia) | 20 |
| 2013/C 032/32 | Lieta T-517/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. novembrī — Alro/Komisija | 20 |
| 2013/C 032/33 | Lieta T-518/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Spirlea/Komisija | 21 |
| 2013/C 032/34 | Lieta T-520/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Pågen Trademark/ITSB (gifflar) | 22 |
| 2013/C 032/35 | Lieta T-522/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Alfa-Beta Vassilopoulos/ITSB — Henkel (AB terra Leaf) | 22 |
| 2013/C 032/36 | Lieta T-523/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Rani Refreshments/ITSB — Global-Invest Bartosz Turek (Sani) | 23 |
| 2013/C 032/37 | Lieta T-524/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. decembrī — Recaro/ITSB — Certino Mode (RECARO) | 23 |
| 2013/C 032/38 | Lieta T-526/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. decembrī — AXA Versicherung/Komisija | 24 |
| 2013/C 032/39 | Lieta T-534/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (Fleet Data Services) | 25 |
| 2013/C 032/40 | Lieta T-535/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (Truck Data Services) | 25 |
| 2013/C 032/41 | Lieta T-366/00 RENV: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Scott/Komisija | 26 |
| 2013/C 032/42 | Lieta T-258/04 RENV: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 6. decembra rīkojums — Polija/Komisija | 26 |
| 2013/C 032/43 | Lieta T-370/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Rubinetterie Flero/Komisija | 26 |
| 2013/C 032/44 | Lieta T-560/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Kronofrance un Kronoply/Komisija | 26 |
| 2013/C 032/45 | Lieta T-35/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Icelandic Group UK/Komisija | 26 |
| 2013/C 032/46 | Lieta T-85/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Lilleborg/ITSB — Hardford Sweden (Pierre Robert) | 26 |
| 2013/C 032/47 | Lieta T-86/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Robert Group/ITSB — Hardford Sweden (Pierre Robert) | 27 |
| 2013/C 032/48 | Lieta T-210/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Viasat Broadcasting UK/Komisija | 27 |
| 2013/C 032/49 | Apvienotās lietas T-325/12 un T-332/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Nīderlande un ING Groep/Komisija | 27 |
| 2013/C 032/50 | Lieta T-333/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. decembra rīkojums — Soltau/Komisija | 27 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2013/C 032/02

Lieta C-476/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 24. oktobrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers

Oberster Gerichtshof

Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers

2

2013/C 032/03

Lieta C-479/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 25. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

Bundesgerichtshof

H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

3

2013/C 032/04

Lieta C-495/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

The Bridport and West Dorset Golf Club Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

3

2013/C 032/05

Lieta C-509/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

Tribunal Central Administrativo Norte

IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

4

2013/C 032/06

Lieta C-522/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH

Bundesarbeitsgericht

Tevfik Isbir/DB Services GmbH

5

2013/C 032/07

Lieta C-523/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itālija) — Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia

5

2013/C 032/08

Lieta C-531/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. septembra spriedumu apvienotajās lietās T-168/10 un T-572/10 Eiropas Komisija/SEMEA un Commune de Millau2012. gada 23. novembrī iesniedza Commune de Millau un Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA)

SEMEA

Commune de Millau

Commune de Millau

Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA)

6

2013/C 032/09

Lieta C-533/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Eiropas Komisija 2012. gada 22. novembrī iesniedza Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

Corsica Ferries France SAS

Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

7

2013/C 032/10

Lieta C-536/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Komisija 2012. gada 26. novembrī iesniedza Francijas Republika

Corsica Ferries France SAS

7

2013/C 032/11

Lieta C-545/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Kipras Republika

8

2013/C 032/12

Lieta C-550/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 J/Eiropas Parlaments 2012. gada 3. decembrī iesniedza J

J

J

9

2013/C 032/13

Lieta C-552/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-215/10 Grieķijas Republika/Komisija 2012. gada 3. decembrī iesniedza Grieķijas Republika

9

2013/C 032/14

Lieta C-553/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-169/08 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija

DEI

10

2013/C 032/15

Lieta C-554/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-421/09 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija

DEI

11

2013/C 032/16

Lieta C-555/12: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. decembrī iesniedza Tribunale di Tivoli (Itālija) — Claudio Loreti u.c./Comune di Zagarolo

Tribunale di Tivoli

Claudio Loreti

Comune di Zagarolo

11

2013/C 032/17

Lieta C-558/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 21. septembra spriedumu lietā T-278/10 Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 4. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG

12

2013/C 032/18

Lieta C-559/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-154/10 Francija/Komisija 2012. gada 5. decembrī iesniedza Francijas Republika

13

2013/C 032/19

Lieta C-576/12 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2012. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-465/09 Jurašinović/Padome 2012. gada 10. decembrī iesniedza Ivan Jurašinović

Jurašinović

Ivan Jurašinović

14

Vispārējā tiesa

2013/C 032/20

Lieta T-457/07: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/EFSA (Publiskā iepirkuma līgumi — Konkursa procedūra — Informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšana — Piedāvājuma noraidījums un lēmums piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam — Pieņemamība — Pienākums norādīt pamatojumu — Atlases kritēriji — Piešķiršanas kritēriji — Iepirkuma procedūras specifikācijās noteikto piešķiršanas kritēriju ievērošana — Acīmredzama kļūda vērtējumā)

Evropaïki Dynamiki/EFSA

15

2013/C 032/21

Lieta T-332/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Electrabel/Komisija (Konkurence — Koncentrācija — Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodu par koncentrāciju — Pienākums apturēt koncentrāciju — Pienākums norādīt pamatojumu — Kļūda vērtējumā — Noilgums — Naudas soda summa)

Electrabel

15

2013/C 032/22

Lieta T-352/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Novácke chemické závody/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — Vienlīdzīga attieksme — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Maksātspēja)

Novácke chemické závody

15

2013/C 032/23

Lieta T-392/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — 1. garantovaná/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Vainojamība pārkāpjošā rīcībā — Naudas sodi — Apgrozījuma 10 % robeža — Atbilstošais apgrozījums — Tiesības uz aizstāvību — Pienākums norādīt pamatojumu — Samērīgums — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Maksātspēja)

garantovaná

16

2013/C 032/24

Lieta T-400/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Ecka Granulate un non ferrum Metallpulver/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Naudas sodi — Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai — Atbildību mīkstinoši apstākļi — Sadarbība administratīvajā procesā — Samērīgums — Maksātspēja)

Ecka Granulate

non ferrum Metallpulver

16

2013/C 032/25

Lieta T-410/09: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Almamet/Komisija (Konkurence — Aizliegtas vienošanās — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti — Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums — Cenu noteikšana un tirgus sadale — Tiesības uz aizstāvību — Komisijas pilnvaras pārbaužu jomā — Vienots un turpināts pārkāpums — Naudas sodi — Sadarbība administratīvajā procesā — Samērīgums — 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai)

Almamet

17

2013/C 032/26

Lieta T-78/11 P: Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Lenz/Komisija (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Sociālais nodrošinājums — Tādu izdevumu atlīdzināšana, kas ir saistīti ar ārstēšanos pie Heilpraktiker — Pienākums norādīt pamatojumu — Faktu sagrozīšana)

Lenz

17

2013/C 032/27

Lieta T-390/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Evonik Industries/ITSB — Bornemann (EVONIK) (Kopienas preču zīme — Iebildumi — Iebildumu atsaukšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

Evonik Industries

Bornemann

17

2013/C 032/28

Lieta T-664/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (THAI SPA) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu loka sašaurināšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

Spa Monopole

Royal Mediterranea

18

2013/C 032/29

Lieta T-492/12: Prasība, kas celta 2012. gada 12. novembrī — von Storch u.c./ECB

von Storc

18

2013/C 032/30

Lieta T-507/12: Prasība, kas celta 2012. gada 20. novembrī — Slovēnija/Komisija

19

2013/C 032/31

Lieta T-516/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Ted-Invest/ITSB — Scandia Down (sensi scandia)

Ted-Invest

Scandia Down

20

2013/C 032/32

Lieta T-517/12: Prasība, kas celta 2012. gada 23. novembrī — Alro/Komisija

Alro

20

2013/C 032/33

Lieta T-518/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Spirlea/Komisija

Spirlea

21

2013/C 032/34

Lieta T-520/12: Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Pågen Trademark/ITSB (gifflar)

Pågen Trademark

22

2013/C 032/35

Lieta T-522/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Alfa-Beta Vassilopoulos/ITSB — Henkel (AB terra Leaf)

Alfa-Beta Vassilopoulos

Henkel

22

2013/C 032/36

Lieta T-523/12: Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Rani Refreshments/ITSB — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

Rani Refreshments

Global-Invest Bartosz Turek

23

2013/C 032/37

Lieta T-524/12: Prasība, kas celta 2012. gada 3. decembrī — Recaro/ITSB — Certino Mode (RECARO)

Recaro

Certino Mode

23

2013/C 032/38

Lieta T-526/12: Prasība, kas celta 2012. gada 5. decembrī — AXA Versicherung/Komisija

AXA Versicherung

24

2013/C 032/39

Lieta T-534/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (Fleet Data Services)

Still

25

2013/C 032/40

Lieta T-535/12: Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (Truck Data Services)

Still

25

2013/C 032/41

Lieta T-366/00 RENV: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Scott/Komisija

Scott

26

2013/C 032/42

Lieta T-258/04 RENV: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 6. decembra rīkojums — Polija/Komisija

26

2013/C 032/43

Lieta T-370/10: Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Rubinetterie Flero/Komisija

Rubinetterie Flero

26

2013/C 032/44

Lieta T-560/11: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Kronofrance un Kronoply/Komisija

Kronofrance

Kronoply

26

2013/C 032/45

Lieta T-35/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Icelandic Group UK/Komisija

Icelandic Group UK

26

2013/C 032/46

Lieta T-85/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Lilleborg/ITSB — Hardford Sweden (Pierre Robert)

Lilleborg

Hardford Sweden

26

2013/C 032/47

Lieta T-86/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Robert Group/ITSB — Hardford Sweden (Pierre Robert)

Robert Group

Hardford Sweden

27

2013/C 032/48

Lieta T-210/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Viasat Broadcasting UK/Komisija

Viasat Broadcasting UK

27

2013/C 032/49

Apvienotās lietas T-325/12 un T-332/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Nīderlande un ING Groep/Komisija

ING Groep

27

2013/C 032/50

Lieta T-333/12: Vispārējās tiesas 2012. gada 5. decembra rīkojums — Soltau/Komisija

Soltau

27

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/1

---

2013/C 32/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 26, 26.1.2013.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 9, 12.1.2013.

OV C 399, 22.12.2012.

OV C 389, 15.12.2012.

OV C 379, 8.12.2012.

OV C 373, 1.12.2012.

OV C 366, 24.11.2012.

Šie teksti pieejami arī

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 24. oktobrī iesniedza Oberster Gerichtshof (Austrija) — Österreichischer Gewerkschaftsbund/Verband Österreichischer Banken und Bankiers

(Lieta C-476/12)

2013/C 32/02

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Oberster Gerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Österreichischer Gewerkschaftsbund

Atbildētāja: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu (1) pielikumā iekļautā Pamatnolīguma 4. klauzulas 2. punktā paredzētais pro rata temporis princips, pamatojoties uz aplūkojamā maksājuma veidu, (kā atbilstošs) ir piemērojams darba koplīgumā regulētai piemaksai par bērniem, kas ir darba devēja sociālais pabalsts, lai daļēji kompensētu bērna, kam tiek maksāta piemaksa, uzturēšanas izdevumus vecākiem? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu (1) pielikumā iekļautā Pamatnolīguma 4. klauzulas 2. punktā paredzētais pro rata temporis princips, pamatojoties uz aplūkojamā maksājuma veidu, (kā atbilstošs) ir piemērojams darba koplīgumā regulētai piemaksai par bērniem, kas ir darba devēja sociālais pabalsts, lai daļēji kompensētu bērna, kam tiek maksāta piemaksa, uzturēšanas izdevumus vecākiem?

| 2) | Ja atbilde uz 1) jautājumu ir noliedzoša:
  Vai Direktīvas 97/81/EK pielikumā iekļautā Pamatnolīguma 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nevienlīdzīga attieksme pret nepilna darba laika darbiniekiem, proporcionāli samazinot tiesības uz piemaksu par bērniem atkarībā no darba laika — ievērojot darba devēju un darba ņēmēju plašo rīcības brīvību, nosakot noteiktus sociālās un ekonomikas politikas mērķus un to sasniegšanai piemērotos pasākumus — ir faktiski attaisnota ar pieņēmumu, ka proporcionālas piešķiršanas aizliegums






  a) | apgrūtina vai padara neiespējamu likumā paredzēto nepilna darba laika nodarbinātību vecākiem [Elternteilzeit] un/vai īsāku darba laiku vecāku atvaļinājuma laikā [Elternkarenzurlaub] un/vai |
| --- | --- | --- |

2)

Ja atbilde uz 1) jautājumu ir noliedzoša:

Vai Direktīvas 97/81/EK pielikumā iekļautā Pamatnolīguma 4. klauzulas 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nevienlīdzīga attieksme pret nepilna darba laika darbiniekiem, proporcionāli samazinot tiesības uz piemaksu par bērniem atkarībā no darba laika — ievērojot darba devēju un darba ņēmēju plašo rīcības brīvību, nosakot noteiktus sociālās un ekonomikas politikas mērķus un to sasniegšanai piemērotos pasākumus — ir faktiski attaisnota ar pieņēmumu, ka proporcionālas piešķiršanas aizliegums

a)

apgrūtina vai padara neiespējamu likumā paredzēto nepilna darba laika nodarbinātību vecākiem [Elternteilzeit] un/vai īsāku darba laiku vecāku atvaļinājuma laikā [Elternkarenzurlaub] un/vai

| b) | rada konkurences izkropļojumus lielāka finansiāla apgrūtinājuma darba devējiem, kas nodarbina vairāk nepilna darba laika darbinieku, dēļ, kā arī samazina darba devēju gatavību pieņemt darbā nepilna darba laika darbiniekus un/vai |
| --- | --- |

b)

rada konkurences izkropļojumus lielāka finansiāla apgrūtinājuma darba devējiem, kas nodarbina vairāk nepilna darba laika darbinieku, dēļ, kā arī samazina darba devēju gatavību pieņemt darbā nepilna darba laika darbiniekus un/vai

| c) | rada priekšrocības nepilna darba laika darbiniekiem, kas atrodas vairākās darba attiecībās ar nepilnu darba laiku un kam ir vairākas tiesības uz darba koplīgumā noteikto maksājumu, kāda ir piemaksa par bērnu, un/vai |
| --- | --- |

c)

rada priekšrocības nepilna darba laika darbiniekiem, kas atrodas vairākās darba attiecībās ar nepilnu darba laiku un kam ir vairākas tiesības uz darba koplīgumā noteikto maksājumu, kāda ir piemaksa par bērnu, un/vai

| d) | rada priekšrocības nepilna darba laika darbiniekiem, jo tiem ir vairāk no darba brīva laika nekā pilna darba laika darbiniekiem un tādējādi ir labākas iespējas aprūpēt bērnus? |
| --- | --- |

d)

rada priekšrocības nepilna darba laika darbiniekiem, jo tiem ir vairāk no darba brīva laika nekā pilna darba laika darbiniekiem un tādējādi ir labākas iespējas aprūpēt bērnus?

| 3) | Ja atbilde uz 1)un 2) jautājumu ir noraidoša:
  Vai Pamattiesību hartas 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba tiesību sistēmā, kurā būtiska daļa no darba tiesiskajiem minimālajiem standartiem atbilstoši attiecīgajiem sociālās politikas nostādījumiem tiek nodrošināta īpaši izvēlētiem un kvalificētiem līgumpartneriem, tikai viena konkrēta regulējuma darba koplīgumā (šeit piemaksas par bērniem proporcionāla piešķiršana nepilna darba laika gadījumā, kas pārkāpj Savienības diskriminācijas aizliegumu) spēkā neesamības (atbilstoši valsts praksei) atzīšana izraisa visu koplīgumā noteikto normu šajā regulējuma jomā (šajā gadījumā piemaksu par bērniem) spēkā neesamību? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz 1)un 2) jautājumu ir noraidoša:

Vai Pamattiesību hartas 28. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka darba tiesību sistēmā, kurā būtiska daļa no darba tiesiskajiem minimālajiem standartiem atbilstoši attiecīgajiem sociālās politikas nostādījumiem tiek nodrošināta īpaši izvēlētiem un kvalificētiem līgumpartneriem, tikai viena konkrēta regulējuma darba koplīgumā (šeit piemaksas par bērniem proporcionāla piešķiršana nepilna darba laika gadījumā, kas pārkāpj Savienības diskriminācijas aizliegumu) spēkā neesamības (atbilstoši valsts praksei) atzīšana izraisa visu koplīgumā noteikto normu šajā regulējuma jomā (šajā gadījumā piemaksu par bērniem) spēkā neesamību?

---

(1)  OV L 14, 9. lpp., ar labojumiem OV L 128, 71. lpp., ar grozījumiem, kas izdarīti ar Direktīvu 98/23/EK, OV L 131, 10. lpp.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 25. oktobrī iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG/Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

(Lieta C-479/12)

2013/C 32/03

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Atbildētāja un kasācijas sūdzības iesniedzēja: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

Prasītāja un atbildētāja kasācijas tiesvedībā: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 (1) 11. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, attiecīgā dizainparauga attēlus izdalot tirgotājiem, par šo dizainparaugu parastā uzņēmējdarbības gaitā Savienībā ir varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās un darbojas attiecīgajā ekonomikas nozarē? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 (1) 11. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka, attiecīgā dizainparauga attēlus izdalot tirgotājiem, par šo dizainparaugu parastā uzņēmējdarbības gaitā Savienībā ir varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās un darbojas attiecīgajā ekonomikas nozarē?

| 2) | Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta 1. teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka par dizainparaugu, kaut gan tas ir atklāts trešajai personai bez tieši vai netieši izteikta konfidencialitātes nosacījuma, nav varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā, ja






  a) | tas ir darīts pieejams tikai vienam atsevišķam uzņēmumam no to personu loka, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē, vai |
| --- | --- | --- |

2)

Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 7. panta 1. punkta 1. teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka par dizainparaugu, kaut gan tas ir atklāts trešajai personai bez tieši vai netieši izteikta konfidencialitātes nosacījuma, nav varējis uzzināt to personu loks, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē un darbojas Savienībā, ja

a)

tas ir darīts pieejams tikai vienam atsevišķam uzņēmumam no to personu loka, kuras ir specializējušās attiecīgajā nozarē, vai

| b) | tiek izstādīts Ķīnā kāda uzņēmuma izstāžu telpās, kurās netiek veikta parastā tirgus novērošana? |
| --- | --- |

b)

tiek izstādīts Ķīnā kāda uzņēmuma izstāžu telpās, kurās netiek veikta parastā tirgus novērošana?

| 3) | a) | Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nereģistrēta Kopienas dizainparauga īpašniekam ir pienākums pierādīt, ka apstrīdētā izmantošana ir aizsargātā dizainparauga kopēšanas rezultāts? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Vai Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nereģistrēta Kopienas dizainparauga īpašniekam ir pienākums pierādīt, ka apstrīdētā izmantošana ir aizsargātā dizainparauga kopēšanas rezultāts?

| b) | Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai notiek pierādīšanas pienākuma pāreja vai arī atvieglojumi attiecībā uz pierādījumu sniegšanu ir labvēlīgi nereģistrētā Kopienas dizainparauga īpašniekam, ja starp dizainparaugu un apstrīdēto izmantošanu pastāv būtiskas sakritības? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 3. jautājumu ir apstiprinoša:

Vai notiek pierādīšanas pienākuma pāreja vai arī atvieglojumi attiecībā uz pierādījumu sniegšanu ir labvēlīgi nereģistrētā Kopienas dizainparauga īpašniekam, ja starp dizainparaugu un apstrīdēto izmantošanu pastāv būtiskas sakritības?

| 4) | a) | Vai uz prasību par atturēšanos no darbības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ attiecas noilgums? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Vai uz prasību par atturēšanos no darbības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ attiecas noilgums?

| b) | Ja atbilde uz 4.a) jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai noilguma pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 4.a) jautājumu ir apstiprinoša:

Vai noilguma pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums?

| 5) | a) | Vai tiesības celt prasību atturēties no darbības nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību pārkāpuma dēļ saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu var tikt zaudētas? |
| --- | --- | --- |

5)

a)

Vai tiesības celt prasību atturēties no darbības nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību pārkāpuma dēļ saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 6/2002 19. panta 2. punktu un 89. panta 1. punkta a) apakšpunktu var tikt zaudētas?

| b) | Ja atbilde uz 5.a) jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai zaudēšanas pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 5.a) jautājumu ir apstiprinoša:

Vai zaudēšanas pamatā ir Savienības tiesības, konkrētajā gadījumā, kurš noteikums?

| 6) | Vai Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz visā Savienībā celtām prasībām par iznīcināšanu, informācijas piekļuves tiesībām un zaudējumu atlīdzību nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ ir jāpiemēro to dalībvalstu tiesības, kurās pārkāpumi ir tikuši izdarīti? |
| --- | --- |

6)

Vai Regulas Nr. 6/2002 89. panta 1. punkta d) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka attiecībā uz visā Savienībā celtām prasībām par iznīcināšanu, informācijas piekļuves tiesībām un zaudējumu atlīdzību nereģistrēta Kopienas dizainparauga tiesību aizskāruma dēļ ir jāpiemēro to dalībvalstu tiesības, kurās pārkāpumi ir tikuši izdarīti?

---

(1)  Padomes 2001. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 6/2002 par Kopienas dizainparaugiem (OV 2002, L 3, 1. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 5. novembrī iesniedza Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Apvienotā Karaliste) — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited/The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Lieta C-495/12)

2013/C 32/04

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

Atbildētājs: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Piemērojot obligātos Galvenās PVN direktīvas (1) 134. panta noteikumus attiecībā uz 132. panta 1. punkta m) apakšpunkta noteikumiem apstākļos, kuros organizācija, kuru atzīst par bezpeļņas organizāciju, sniedz tādus pakalpojumus kā tiesības spēlēt golfu, kādi pakalpojumi, ja tādi pastāv, ir “atbrīvotie darījumi”? |
| --- | --- |

1)

Piemērojot obligātos Galvenās PVN direktīvas (1) 134. panta noteikumus attiecībā uz 132. panta 1. punkta m) apakšpunkta noteikumiem apstākļos, kuros organizācija, kuru atzīst par bezpeļņas organizāciju, sniedz tādus pakalpojumus kā tiesības spēlēt golfu, kādi pakalpojumi, ja tādi pastāv, ir “atbrīvotie darījumi”?

| 2) | Vai ir likumīgi ierobežot 132. panta 1. punkta m) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu atkarībā no tā, vai pakalpojumi, ar ko piešķir tiesības spēlēt golfu, tiek sniegti bezpeļņas organizācijas biedram? |
| --- | --- |

2)

Vai ir likumīgi ierobežot 132. panta 1. punkta m) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu atkarībā no tā, vai pakalpojumi, ar ko piešķir tiesības spēlēt golfu, tiek sniegti bezpeļņas organizācijas biedram?

| 3) | Vai 134. panta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka ar tiem atbrīvojumu var noteikt vienīgi attiecībā uz pakalpojumiem, kas ir “cieši saistīti” (pakārtotības nozīmē) ar “atbrīvotiem darījumiem”, vai arī attiecībā uz jebkuru pakalpojumu, kas ietilpst 132. panta 1. punkta m) apakšpunktā? |
| --- | --- |

3)

Vai 134. panta noteikumi ir interpretējami tādējādi, ka ar tiem atbrīvojumu var noteikt vienīgi attiecībā uz pakalpojumiem, kas ir “cieši saistīti” (pakārtotības nozīmē) ar “atbrīvotiem darījumiem”, vai arī attiecībā uz jebkuru pakalpojumu, kas ietilpst 132. panta 1. punkta m) apakšpunktā?

| 4) | Tādos apstākļos, kuros bezpeļņas organizācija saskaņā ar tās mērķiem, kas ir darīti publiski zināmi, regulāri un pastāvīgi atļauj spēlēt golfu ne-biedriem, kā ir jāinterpretē fakta, ka tiek iekasēta maksa no ne-biedriem, “pamata mērķis”? |
| --- | --- |

4)

Tādos apstākļos, kuros bezpeļņas organizācija saskaņā ar tās mērķiem, kas ir darīti publiski zināmi, regulāri un pastāvīgi atļauj spēlēt golfu ne-biedriem, kā ir jāinterpretē fakta, ka tiek iekasēta maksa no ne-biedriem, “pamata mērķis”?

| 5) | Kam papildus 134. panta b) apakšpunkta izpratnē ir “papildu ienākumi”? |
| --- | --- |

5)

Kam papildus 134. panta b) apakšpunkta izpratnē ir “papildu ienākumi”?

| 6) | Vai tad, ja ienākumi, kas tiek gūti, sniedzot piekļuvi sporta iekārtām ne-biedriem, nav jāuzskata par “papildu ienākumiem” 134. panta b) punkta izpratnē, ar 133. panta d) punktu dalībvalstij ir atļauts izslēgt no atbrīvojuma šādus ienākumus, ja tas var radīt konkurences izkropļojumus, kaitējot komercuzņēmumiem, kuriem piemēro PVN, ja tā vienlaikus šīm pašām bezpeļņas organizācijām neliedz piemērot atbrīvojumu ienākumiem, ko gūst no biedra naudām, ja pašas biedra naudas vien var radīt vismaz zināmas pakāpes konkurences izkropļojumu? |
| --- | --- |

6)

Vai tad, ja ienākumi, kas tiek gūti, sniedzot piekļuvi sporta iekārtām ne-biedriem, nav jāuzskata par “papildu ienākumiem” 134. panta b) punkta izpratnē, ar 133. panta d) punktu dalībvalstij ir atļauts izslēgt no atbrīvojuma šādus ienākumus, ja tas var radīt konkurences izkropļojumus, kaitējot komercuzņēmumiem, kuriem piemēro PVN, ja tā vienlaikus šīm pašām bezpeļņas organizācijām neliedz piemērot atbrīvojumu ienākumiem, ko gūst no biedra naudām, ja pašas biedra naudas vien var radīt vismaz zināmas pakāpes konkurences izkropļojumu?

| 7) | It īpaši vai ir nepieciešams, lai katrs nosacījums, kurš ir ieviests, piemērojot 133. panta d) punktu, tiktu piemērots jebkuram pakalpojumam, ko sniedz bezpeļņas organizācija, kura citādi neietilptu atbrīvojuma piemērošanas jomā, vai arī ir iespējams pieļaut daļēju ierobežojumu, proti, atļaut atbrīvojumu attiecībā uz tiesībām spēlēt golfu biedriem, taču ne tiem, kas nav biedri, ja abi šie pakalpojumu veidi rada konkurenci komercuzņēmumiem? |
| --- | --- |

7)

It īpaši vai ir nepieciešams, lai katrs nosacījums, kurš ir ieviests, piemērojot 133. panta d) punktu, tiktu piemērots jebkuram pakalpojumam, ko sniedz bezpeļņas organizācija, kura citādi neietilptu atbrīvojuma piemērošanas jomā, vai arī ir iespējams pieļaut daļēju ierobežojumu, proti, atļaut atbrīvojumu attiecībā uz tiesībām spēlēt golfu biedriem, taču ne tiem, kas nav biedri, ja abi šie pakalpojumu veidi rada konkurenci komercuzņēmumiem?

| 8) | Kāda ir atšķirība, ja tāda ir, starp 133. panta d) punkta nosacījumu, ka ir jābūt iespējamiem “konkurences izkropļojumiem”, un 134. panta b) punktu, kurā ir paredzēta vienīgi tieša konkurence? |
| --- | --- |

8)

Kāda ir atšķirība, ja tāda ir, starp 133. panta d) punkta nosacījumu, ka ir jābūt iespējamiem “konkurences izkropļojumiem”, un 134. panta b) punktu, kurā ir paredzēta vienīgi tieša konkurence?

---

(1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 9. novembrī iesniedza Tribunal Central Administrativo Norte (Portugāle) — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos/Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

(Lieta C-509/12)

2013/C 32/05

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Central Administrativo Norte

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos

Atbildētājas: Navileme-Consultadoria Náutica, Lda, Nautizende — Consultadoria Náutica, Lda

Prejudiciālais jautājums

Vai ES tiesības, ievērojot principu par diskriminācijas aizliegumu starp dalībvalsts pilsoņiem un citas dalībvalsts pilsoņiem (šobrīd LESD 18. pants, agrāk — EKL 12. pants), ievērojot personu pārvietošanās brīvību un tās izņēmumus ([šobrīd LESD 45. panta 3. punkts, agrāk — EKL 39. pants)], kā arī ievērojot pakalpojumu sniegšanas brīvību un tās iespējamos ierobežojumus (šobrīd LESD 52. pants, agrāk — EKL 46. pants, ex vi LESD 62. pants, agrāk — EKL 55. pants), ir jāinterpretē tādējādi, ka tām ir pretrunā tāda valsts tiesību norma, kurā kā nosacījums atpūtas kuģu vadītāja apliecības saņemšanai ir noteikta prasība par dzīvesvietu valstī?

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) — Tevfik Isbir/DB Services GmbH

(Lieta C-522/12)

2013/C 32/06

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesarbeitsgericht

Lietas dalībnieki pamatprocesā

Prasītājs: Tevfik Isbir

Atbildētāja: DB Services GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 96/71/EK (1) 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētais jēdziens “minimālās algas likmes” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas apzīmē darba devēja atlīdzību par darba ņēmēja veikto darbu, par kuru saskaņā ar direktīvas 3. punkta 1. punkta pirmajā daļā minēto normatīvo vai administratīvo aktu vai vispārēji saistošu darba koplīgumu ir vienīgi un pilnībā jāsamaksā koplīgumā paredzētā minimālā darba alga (“parastais darbs”), un tāpēc saistībai samaksāt minimālo darba algu var tikt pieskaitīti tikai tie darba devēja maksājumi, ar ko tiek kompensēts šis parastais darbs un kam vēlākais attiecīgā darba algas izmaksas perioda beigās ir jābūt darba ņēmēja rīcībā? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 96/71/EK (1) 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētais jēdziens “minimālās algas likmes” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas apzīmē darba devēja atlīdzību par darba ņēmēja veikto darbu, par kuru saskaņā ar direktīvas 3. punkta 1. punkta pirmajā daļā minēto normatīvo vai administratīvo aktu vai vispārēji saistošu darba koplīgumu ir vienīgi un pilnībā jāsamaksā koplīgumā paredzētā minimālā darba alga (“parastais darbs”), un tāpēc saistībai samaksāt minimālo darba algu var tikt pieskaitīti tikai tie darba devēja maksājumi, ar ko tiek kompensēts šis parastais darbs un kam vēlākais attiecīgā darba algas izmaksas perioda beigās ir jābūt darba ņēmēja rīcībā?

| 2) | Vai Direktīvas 96/71/EK 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētais jēdziens “minimālās algas likmes” ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesību akti vai prakse, saskaņā ar kuriem darba devēja maksājumi nav jāuzskata par minimālās darba algas elementu un līdz ar to nav jāieskaita minimālās darba algas samaksas saistības izpildē, ja darba devējs uz darba koplīguma pamata samaksā šos maksājumus,






  — | kuri saskaņā ar darba koplīguma pušu un valsts likumdevēja gribu ir paredzēti, lai kalpotu darba ņēmēju uzkrājumu veidošanai,
  un šim mērķim |
| --- | --- | --- |

2)

Vai Direktīvas 96/71/EK 3. panta 1. punkta pirmās daļas c) apakšpunktā minētais jēdziens “minimālās algas likmes” ir jāinterpretē tādējādi, ka tam ir pretrunā valsts tiesību akti vai prakse, saskaņā ar kuriem darba devēja maksājumi nav jāuzskata par minimālās darba algas elementu un līdz ar to nav jāieskaita minimālās darba algas samaksas saistības izpildē, ja darba devējs uz darba koplīguma pamata samaksā šos maksājumus,

—

kuri saskaņā ar darba koplīguma pušu un valsts likumdevēja gribu ir paredzēti, lai kalpotu darba ņēmēju uzkrājumu veidošanai,

un šim mērķim

| — | darba devēja ikmēneša maksājumi darba ņēmējam tiek ilgtermiņā ieguldīti, piemēram, kā iemaksa krājkontā, kā iemaksas dzīvojamās ēkas celtniecībai vai iegādei vai kā iemaksa uzkrājošajai dzīvības apdrošināšanai, un |
| --- | --- |

—

darba devēja ikmēneša maksājumi darba ņēmējam tiek ilgtermiņā ieguldīti, piemēram, kā iemaksa krājkontā, kā iemaksas dzīvojamās ēkas celtniecībai vai iegādei vai kā iemaksa uzkrājošajai dzīvības apdrošināšanai, un

| — | tiek sekmēti ar valsts dotācijām un nodokļu atvieglojumiem, un |
| --- | --- |

—

tiek sekmēti ar valsts dotācijām un nodokļu atvieglojumiem, un

| — | šīs iemaksas darba ņēmēja rīcībā var būt tikai pēc vairāku gadu termiņa, un |
| --- | --- |

—

šīs iemaksas darba ņēmēja rīcībā var būt tikai pēc vairāku gadu termiņa, un

| — | iemaksu apmērs kā ikmēneša nemainīga summa ir atkarīga vienīgi no nolīgtā darba laika, nevis no atlīdzības par darbu (“uzkrājumus veicinoši maksājumi”)? |
| --- | --- |

—

iemaksu apmērs kā ikmēneša nemainīga summa ir atkarīga vienīgi no nolīgtā darba laika, nevis no atlīdzības par darbu (“uzkrājumus veicinoši maksājumi”)?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 16. decembra Direktīva 96/71/EK par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (OV 1997, L 18, 1. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 19. novembrī iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Itālija) — Dirextra Alta Formazione S.r.l./Regione Puglia

(Lieta C-523/12)

2013/C 32/07

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Dirextra Alta Formazione S.r.l.

Atbildētājs: Regione Puglia

Prejudiciālais jautājums

Vai ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (redakcijā, kas ir spēkā no 2009. gada 1. decembra) 56. un nākamajiem pantiem un 101. un nākamajiem pantiem (iepriekš 49., 81. un nākamie panti), kā arī 107. un nākamajiem pantiem un konkurences, samērīguma, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principiem, kas izriet no iepriekš minētajām tiesību normām, arī saistībā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 9. un 10. pantu, [oriģinālā 16. lpp.] attiecīgā Papildprotokola 2. pantu un Pamattiesību hartas 11. un 14. pantu, ir saderīgs tāds noteikums, kāds ir ietverts Apūlijas reģiona Likuma Nr. 12/2009, kas ir spēkā reģionālā mērogā, 2. panta 3. punktā, kas ierobežojošā veidā regulē piekļuvi tirgum, lai sniegtu dažus konkrētus pakalpojumus, kuru mērķis ir uzlabot izglītības līmeni vietējā mērogā (pēcdiploma maģistra studiju nodrošināšana), izvirzot nosacījumu, ka ir jābūt izpildītai tikai vienai prasībai, kas ir izvēlēta un strukturēta patvaļīgi (stundu skaits, kas sadalīts nepamatoti ilgā laika posmā) attiecībā pret Kopienas pasākuma mērķi (izglītības kvalitātes uzlabošana un attiecīgi tādu subjektu atlase, kam ir atbilstoša kvalifikācija) un kas nav diferencēta atkarībā no attiecīgā pakalpojuma faktiskā ilguma?

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/6

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2012. gada 19. septembra spriedumu apvienotajās lietās T-168/10 un T-572/10 Eiropas Komisija/SEMEA un Commune de Millau2012. gada 23. novembrī iesniedza Commune de Millau un Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA)

(Lieta C-531/12 P)

2013/C 32/08

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Commune de Millau, Société d'économie mixte d'équipement de l'Aveyron (SEMEA) (pārstāvis — F. Bleykasten, avocat)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedumu. |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 19. septembra spriedumu.

Lemjot no jauna:

| — | atzīt, ka Vispārējai tiesai nav kompetences izskatīt prasības pieteikumu, kuru Komisija iesniegusi pret Commune de Millau lietā T-572/10; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Vispārējai tiesai nav kompetences izskatīt prasības pieteikumu, kuru Komisija iesniegusi pret Commune de Millau lietā T-572/10;

| — | norādīt Komisijai, ka apelācijas sūdzība iesniedzama kompetentajās Francijas tiesās; |
| --- | --- |

—

norādīt Komisijai, ka apelācijas sūdzība iesniedzama kompetentajās Francijas tiesās;

| — | atzīt par nepieņemamu Komisijas prasības pieteikumu pret SEMEA lietā T-168/10. |
| --- | --- |

—

atzīt par nepieņemamu Komisijas prasības pieteikumu pret SEMEA lietā T-168/10.

Pēc būtības:

| — | konstatēt, ka pienākumam, kas ir Komisijas sūdzības pamatā, ir iestājies noilgums saskaņā ar Francijas tiesībām; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka pienākumam, kas ir Komisijas sūdzības pamatā, ir iestājies noilgums saskaņā ar Francijas tiesībām;

| — | noraidīt Komisijas vērstās prasības pret Commune de Millau un SEMEA. |
| --- | --- |

—

noraidīt Komisijas vērstās prasības pret Commune de Millau un SEMEA.

Pakārtoti:

| — | nospriest, ka Komisija ir pārkāpusi tiesiskās noteiktības principu un labas pārvaldības principu; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka Komisija ir pārkāpusi tiesiskās noteiktības principu un labas pārvaldības principu;

| — | atzīt, ka tādējādi ir iestājusies Savienības ārpuslīgumiskā atbildība pret Commune de Millau un SEMEA; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka tādējādi ir iestājusies Savienības ārpuslīgumiskā atbildība pret Commune de Millau un SEMEA;

| — | piespriest Komisijai samaksāt Commune de Millau un SEMEA summu, kas atbilst EUR 41 012 kā pamatsummu, papildinot ar procentiem un papildizdevumiem, kas aprēķināti saskaņā ar Francijas tiesībām un kam beidzas termiņš gaidāmā sprieduma datumā. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai samaksāt Commune de Millau un SEMEA summu, kas atbilst EUR 41 012 kā pamatsummu, papildinot ar procentiem un papildizdevumiem, kas aprēķināti saskaņā ar Francijas tiesībām un kam beidzas termiņš gaidāmā sprieduma datumā.

Katrā ziņā:

| — | atzīt un nospriest, ka tiesāšanās izdevumi jāsedz Komisijai. |
| --- | --- |

—

atzīt un nospriest, ka tiesāšanās izdevumi jāsedz Komisijai.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas par Vispārējās tiesas spriedumu formulē četrus pamatus.

Pirmkārt, Commune de Millau apgalvo, ka Vispārējai tiesai nav kompetences izskatīt pret prasītāju vērsto prasības pieteikumu. Kā uzskata prasītāja, vienošanās par šķīrējtiesas klauzulu, izmantojot līguma noteikumu trešajām personām, ir neiespējama juridiskai personai, kura ir izveidota saskaņā ar Francijas publiskajām tiesībām. Prasītāja uzskata, ka nepastāv vienošanās, saskaņā ar kuru Commune de Millau būtu vienojusies par šķīrējtiesas klauzulu Komisijas labā.

Otrkārt, SEMEA apgalvo, ka, nododot savus aktīvus un pasīvus savai partnerei publisko tiesību maksātspējīgai juridiskai personai (Commune de Millau), kad tā pati bija maksātnespējīga, tā ir likumīgi nokārtojusi savas tiesības un pienākumus saskaņā ar sabiedrību tiesībām.

Treškārt, prasītājas norāda uz Vispārējās tiesas kļūdu tiesību piemērošanā, jo tā neesot ievērojusi noilguma jautājumā piemērojamo tiesisko pienākumu. Apstrīdētais prasījums esot radies sakarā ar komercdarījumiem starp SEMEA un Komisiju; kā uzskata prasītāja, neraugoties uz to, ka līgums, kas noslēgts starp SEMEA un Komisiju, ir administratīvs līgums, lietā piemērojamā noilguma norma ir Francijas Komerckodeksa [Code de commerce français] 189.a pants, kas tagad ir 110-4. pants. Tādējādi prasītājas uzskata, ka Komisijas prasījumam ir iestājies noilgums.

Visbeidzot, prasītājas pārmet Vispārējai tiesai Komisijas atbildības neatzīšanu, lai gan tās bezdarbība 12 gadus, lai atgūtu savu prasījumu, esot nolaidība un pārkāpjot Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 3. punktu. Komisijas prasīto procentu lielums arī esot saistīts ar tās atturēšanos atgūt prasījumu, tādēļ pastāvot cēloņsakarība starp apgalvoto kaitējumu un Komisijas rīcību. Prasītājas visbeidzot apgalvo, ka kaitējums esot saistīts ar to nespēju laicīgi veikt pasākumus, lai atbildētu uz Komisijas sūdzību.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/7

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Eiropas Komisija 2012. gada 22. novembrī iesniedza Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

(Lieta C-533/12 P)

2013/C 32/09

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (pārstāvji — A. Winckler un F.-C. Laprévote, avocat)

Pārējās lietas dalībnieces: Corsica Ferries France SAS, Eiropas Komisija, Francijas Republika

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | daļēji atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Eiropas Komisija, ciktāl ar to atceļ 1. panta otro un trešo daļu Komisijas 2008. gada 8. jūlija Lēmumā 2009/611/EK par pasākumiem C 58/02 (ex N 118/02), ko Francija veikusi par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), pamatojot ar to, (i) ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas novērtējumā, kas attiecas uz tās negatīvās cenas 158 miljonu EUR apmērā analīzi, ieguldījumu kapitālā kopīgi un vienlaicīgi ar CGMP 8,75 miljonu EUR apmērā analīzi un atbalstu indivīdiem 38,5 miljonu EUR apmērā analīzi, un (ii) ka Komisijas restrukturizācijas saldo galīgās summas 15,81 miljona EUR apmērā analīze bija pamatota ar kļūdainu pieņēmumu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Eiropas Komisija, ciktāl ar to atceļ 1. panta otro un trešo daļu Komisijas 2008. gada 8. jūlija Lēmumā 2009/611/EK par pasākumiem C 58/02 (ex N 118/02), ko Francija veikusi par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), pamatojot ar to, (i) ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un acīmredzamas kļūdas novērtējumā, kas attiecas uz tās negatīvās cenas 158 miljonu EUR apmērā analīzi, ieguldījumu kapitālā kopīgi un vienlaicīgi ar CGMP 8,75 miljonu EUR apmērā analīzi un atbalstu indivīdiem 38,5 miljonu EUR apmērā analīzi, un (ii) ka Komisijas restrukturizācijas saldo galīgās summas 15,81 miljona EUR apmērā analīze bija pamatota ar kļūdainu pieņēmumu;

| — | piespriest Corsica Ferries atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Corsica Ferries atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja norāda četrus pamatus par Vispārējās tiesas sprieduma daļēju atcelšanu.

Pirmkārt, kas attiecas uz īpašuma tiesību nodošanu par negatīvu cenu, prasītāja uzskata, ka Vispārējā tiesa ne tikai nav ievērojusi rīcības brīvību, kura ir Komisijai, lai piemērotu privātā ieguldītāja tirgus ekonomikā testu, bet ir arī pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot šo testu. Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Komisijas lēmumu un nav izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu, piemērojot privātā ieguldītāja tirgus ekonomikā testa interpretāciju, kas ir pretrunā LESD 345. pantam.

Otrkārt, kas attiecas uz ieguldījumu kapitālā, prasītāja pārmet Vispārējai tiesai Komisijas lēmuma sagrozīšanu, uzskatot, ka tā nav ņēmusi vērā atbilstošo elementu kopumu savā vienlaicīga privātā kapitāla ieguldījuma nosacījumu salīdzinošā rakstura vērtējumā.

Treškārt, kas attiecas uz atbalsta pasākumiem indivīdiem, Vispārējā tiesa esot ne tikai sagrozījusi Komisijas lēmumu, bet esot arī pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu attiecībā uz priekšrocību, kas esot bijusi SNCM.

Ceturtkārt un ņemot vērā iepriekš minēto, Vispārējās tiesas pamatojums par restrukturizācijas saldo, kas aprēķināts 15,81 miljona EUR apmērā, esot neefektīvs.

---

(1)  OV 2009, L 225, 180. lpp.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/7

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France SAS/Komisija 2012. gada 26. novembrī iesniedza Francijas Republika

(Lieta C-536/12 P)

2013/C 32/10

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam un J. Rossi)

Pārējie lietas dalībnieki: Corsica Ferries France SAS, Eiropas Komisija, Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas ceturtās palātas 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France/Komisija, ciktāl ar to atcelta Komisijas 2008. gada 8. jūlija Lēmuma 2009/611/EK par pasākumiem C 58/02 (ex N 118/02), ko Francija veikusi par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), 1. panta otrā un trešā daļa; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas ceturtās palātas 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries France/Komisija, ciktāl ar to atcelta Komisijas 2008. gada 8. jūlija Lēmuma 2009/611/EK par pasākumiem C 58/02 (ex N 118/02), ko Francija veikusi par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (1), 1. panta otrā un trešā daļa;

| — | taisīt galīgo spriedumu lietā vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai; |
| --- | --- |

—

taisīt galīgo spriedumu lietā vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai sprieduma taisīšanai;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza četrus pamatus Vispārējās tiesas sprieduma atcelšanai.

Pirmkārt, apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka, nospriežot, ka Komisija, uzskatīdama, ka Société nationale maritime Corse-Méditerranée negatīvā pārdošanas cena EUR 158 miljonu apmērā nav valsts atbalsts, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, Vispārējā tiesa ir pārkāpusi LESD 107. panta 1. punktu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja Vispārējai tiesai pārmet, pirmkārt, ka tā uzskatīja, ka Komisija nedrīkstēja ņemt vērā risku, kas draudēja valsts — kā globālās ekonomikas dalībnieces privātajā sektorā — tēlam, piemērojot informēta privātā ieguldītāja testu, lai noteiktu, vai arī informēts privātais ieguldītājs būtu izmaksājis atlaišanas papildu pabalstu, kas pienākas SNCM darba ņēmējiem šīs sabiedrības likvidācijas gadījumā. Otrkārt, tā Vispārējai tiesai pārmet, ka tā Komisijai bija pieprasījusi pierādījumus par to, ka atlaišanas papildu pabalstu samaksa ir pietiekami pastāvīga, pat parasta prakse privāto uzņēmēju vidū.

Otrkārt, Vispārējā tiesa, uzskatīdama, ka Komisija nav ņēmusi vērā visus atbilstošos datus savā analīzē par kapitāla ieguldījuma EUR 8,75 miljonu apmērā, ko veicis SNCM publisko tiesību akcionārs, salīdzināmību ar kapitāla ieguldījumu EUR 26,25 miljonu apmērā, ko ir veikuši privātie kapitāla pārņēmēji, esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, pārkāpjot LESD 107. panta 1. punktu, un ka Komisijai bija jāņem vērā cesijas laušanas klauzula, kas paredzēta privātiem kapitāla pārņēmējiem SNCM privatizācijā.

Treškārt, Vispārējā tiesa, kvalificējot atbalsta pasākumus personai EUR 38,5 miljonu apmērā kā valsts atbalstu, nepārbaudot, pakārtoti, vai šis pasākums atbilst informēta privātā ieguldītāja testam, kā to apgalvoja Komisija apstrīdētajā lēmumā un Francijas valdība — Vispārējās tiesas sēdē, esot pārkāpusi Tiesas Statūtu 36. pantu, ko lasa kopā ar Statūtu 53. panta pirmo daļu, kā arī Vispārējās tiesas Reglamenta 81. pantu.

Visbeidzot, Vispārējā tiesa, uzskatīdama, ka Komisija, apstiprinot pārstrukturēšanas atlikumu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu un pamatnostādnēm, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, esot pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā.

---

(1)  OV 2009, L 225, 180. lpp.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/8

---

Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Eiropas Komisija/Kipras Republika

(Lieta C-545/12)

2013/C 32/11

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — P. Hetsch, J. Hottiaux un M. Konstantinidis)

Atbildētāja: Kipras Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (Pārstrādāta versija) (OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp.) prasības, un katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Kipras Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 16. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (Pārstrādāta versija) (OV L 403, 30.12.2006., 18. lpp.) prasības, un katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Kipras Republika nav izpildījusi šīs direktīvas 16. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Kipras Republikai atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam samaksāt naudas sodu EUR 6 504,96 apmērā dienā, sākot no Tiesas sprieduma publicēšanas dienas; |
| --- | --- |

—

piespriest Kipras Republikai atbilstoši LESD 260. panta 3. punktam samaksāt naudas sodu EUR 6 504,96 apmērā dienā, sākot no Tiesas sprieduma publicēšanas dienas;

| — | piespriest Kipras Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Kipras Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas 2006/126/EK 16. panta 1. punktā dalībvalstīm ir noteikts pienākums ne vēlāk kā līdz 2011. gada 19. janvārim pieņemt un publicēt normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu jaunos noteikumus, kas ieviesti un noteikti ar attiecīgo direktīvu.

Kipras Republika nav pilnībā transponējusi valsts tiesībās attiecīgās direktīvas noteikumus. It īpaši Komisija ir norādījusi, ka prasības celšanas brīdī Kipras Republika nebija savās valsts tiesībās transponējusi šīs direktīvas 1. panta 1. punktu, 3. pantu, 7. panta 1., 3. un 5. punktu, 10. un 15. pantu, kā arī I pielikuma 2. punktu, II pielikuma 5.2. punktu un IV, V un VI pielikumu.

Līdz ar to Komisija uzskata, ka Kipras Republika nav izpildījusi savus LESD 260. panta 3. punktā paredzētos pienākumus.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/9

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 J/Eiropas Parlaments 2012. gada 3. decembrī iesniedza J

(Lieta C-550/12 P)

2013/C 32/12

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: J (pārstāvis — A. Auer, Rechtsanwalt)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Parlaments

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 ar šādu rezolutīvo daļu: “pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 J/Eiropas Parlaments; Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus”. |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 ar šādu rezolutīvo daļu: “pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 27. septembra spriedumu lietā T-160/10 J/Eiropas Parlaments; Eiropas Parlaments atlīdzina tiesāšanās izdevumus”.

Ja apelācijas sūdzība tiek atzīta par pamatotu, apelācijas sūdzības iesniedzējs lūdz

| — | pilnībā apmierināt pirmajā instancē celto prasību atcelt Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas 2010. gada 2. marta lēmumu, ar kuru noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzēja 2009. gada 19. novembra lūgumraksts Nr. 1673/2009; |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt pirmajā instancē celto prasību atcelt Eiropas Parlamenta Lūgumrakstu komitejas 2010. gada 2. marta lēmumu, ar kuru noraidīts apelācijas sūdzības iesniedzēja 2009. gada 19. novembra lūgumraksts Nr. 1673/2009;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē;

| — | nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jauna sprieduma taisīšanai. |
| --- | --- |

—

nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai jauna sprieduma taisīšanai.

Pamati un galvenie argumenti

Vispārējā tiesa esot nepareizi pieņēmusi, ka Lūgumrakstu komiteja, atzīdama apelācijas sūdzības iesniedzēja lūgumrakstu par nepieņemamu, nav pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu. Apelācijas sūdzības iesniedzējs savā lūgumrakstā esot skaidri apgalvojis, ka Austrijas iestādes esot pārkāpušas viņa īpašumtiesības un Direktīvu 2004/48/EK (1). Lēmumā par lūgumraksta nepieņemamību šie konkrēti norādītie tiesību pārkāpumi neesot izskatīti, tāpēc apelācijas sūdzības iesniedzējam neesot iespējams saprast iemeslus, kādēļ Eiropas Parlaments viņa lūgumrakstu ir uzskatījis par nepieņemamu.

Turklāt Vispārējā tiesa esot izdarījusi juridiski kļūdainu secinājumu, ka Austrijas iestāžu rīcība nekādā ziņā neesot saistīta ar Savienības tiesību īstenošanu. Austrijas iestādes esot konfiscējušas autortiesību aizsargātus apelācijas sūdzības iesniedzēja dokumentus, par ko viņš neesot saņēmis kompensāciju. Tādējādi esot tikušas aizskartas apelācijas sūdzības iesniedzēja (intelektuālā) īpašuma tiesības Direktīvas 2004/48/EK piemērošanās jomā.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/48/EK par intelektuālā īpašuma tiesību piemērošanu (OV L 157, 45. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/9

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2012. gada 4. oktobra spriedumu lietā T-215/10 Grieķijas Republika/Komisija 2012. gada 3. decembrī iesniedza Grieķijas Republika

(Lieta C-552/12 P)

2013/C 32/13

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Grieķijas Republika (pārstāvji — I. Chalkias un E. Leftheriotou)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | Grieķijas Republika lūdz Eiropas Savienības Tiesu apmierināt šo apelācijas sūdzību, pilnībā atceļot pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu atbilstoši sīkāk paskaidrotajam un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

Grieķijas Republika lūdz Eiropas Savienības Tiesu apmierināt šo apelācijas sūdzību, pilnībā atceļot pārsūdzēto Vispārējās tiesas spriedumu atbilstoši sīkāk paskaidrotajam un piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| — | Jautājumā par korekcijām kokvilnas nozarē un konkrēti par kokvilnas ražošanas atbalsta shēmas saderīgumu ar Integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu (IAKS) Grieķijas Republika izvirza šādus atcelšanas pamatus:






  — | Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 6., 7. un 17. panta, kā arī Regulas (EK) Nr. 1591/2001 10. panta 1. punkta un 2. punkta c) un e) apakšpunkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums; |
| --- | --- | --- |

—

Jautājumā par korekcijām kokvilnas nozarē un konkrēti par kokvilnas ražošanas atbalsta shēmas saderīgumu ar Integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu (IAKS) Grieķijas Republika izvirza šādus atcelšanas pamatus:

—

Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 6., 7. un 17. panta, kā arī Regulas (EK) Nr. 1591/2001 10. panta 1. punkta un 2. punkta c) un e) apakšpunkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums;

| — | Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 17. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un pretrunīga pamatojuma norādīšana; |
| --- | --- |

—

Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 17. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un pretrunīga pamatojuma norādīšana;

| — | Jautājumā par pasākumiem vides jomā tiek izvirzīti šādi atcelšanas pamati:






  — | Savienības tiesību pārkāpums: pamatnostādņu un samērīguma principa kļūdaina interpretācija un piemērošana; pamatojuma trūkums; |
| --- | --- | --- |

—

Jautājumā par pasākumiem vides jomā tiek izvirzīti šādi atcelšanas pamati:

—

Savienības tiesību pārkāpums: pamatnostādņu un samērīguma principa kļūdaina interpretācija un piemērošana; pamatojuma trūkums;

| — | Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 7. panta 4. punkta un Regulu (EK) Nr. 1123/2009, Nr. 903/2005 un Nr. 871/2006 1. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana; |
| --- | --- |

—

Savienības tiesību pārkāpums: Regulas (EK) Nr. 1051/2001 7. panta 4. punkta un Regulu (EK) Nr. 1123/2009, Nr. 903/2005 un Nr. 871/2006 1. panta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama pamatojuma norādīšana;

| — | tiesību uz aizstāvību pārkāpums; nepietiekama pamatojuma norādīšana; |
| --- | --- |

—

tiesību uz aizstāvību pārkāpums; nepietiekama pamatojuma norādīšana;

| — | Jautājumā par korekcijām lauku attīstības jomā tiek izvirzīti šādi pamati:






  — | Regulas (EK) Nr. 1663/1995 8. panta 1. un 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana apvienojumā ar nepietiekamu un/vai pretrunīgu pamatojuma norādīšanu; |
| --- | --- | --- |

—

Jautājumā par korekcijām lauku attīstības jomā tiek izvirzīti šādi pamati:

—

Regulas (EK) Nr. 1663/1995 8. panta 1. un 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana apvienojumā ar nepietiekamu un/vai pretrunīgu pamatojuma norādīšanu;

| — | Jautājumā par korekcijām atbalstam vistrūcīgākajām personām Grieķijas Republika izvirza šādu atcelšanas pamatu:






  — | Regulas (EEK) Nr. 3149/92 3. panta 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un/vai pretrunīga pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums; noteikumu par pušu procesuālo līdztiesību un pierādīšanas pienākuma taisnīgu sadali kļūdaina interpretācija un piemērošana; Grieķijas Republikas interesēm kaitējoši procesuālās kārtības pārkāpumi, izskatot lietu Vispārējā tiesā. |
| --- | --- | --- |

—

Jautājumā par korekcijām atbalstam vistrūcīgākajām personām Grieķijas Republika izvirza šādu atcelšanas pamatu:

—

Regulas (EEK) Nr. 3149/92 3. panta 2. punkta kļūdaina interpretācija un piemērošana; nepietiekama un/vai pretrunīga pamatojuma norādīšana; samērīguma principa pārkāpums; noteikumu par pušu procesuālo līdztiesību un pierādīšanas pienākuma taisnīgu sadali kļūdaina interpretācija un piemērošana; Grieķijas Republikas interesēm kaitējoši procesuālās kārtības pārkāpumi, izskatot lietu Vispārējā tiesā.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/10

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-169/08 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija

(Lieta C-553/12 P)

2013/C 32/14

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — Th. Christoforou un A. Antoniadis, pārstāvji; A. Oikonomou, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Grieķijas Republika, Energeiaki Thessalonikis AE, Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-169/08; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-169/08;

| — | pieņemt galīgo nolēmumu lietā, ja to atļauj tiesvedības stadija; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo nolēmumu lietā, ja to atļauj tiesvedības stadija;

| — | piespriest DEI segt pašai savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs. |
| --- | --- |

—

piespriest DEI segt pašai savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

| — | Ar pirmo apelācijas pamatu Komisija norāda, ka pārsūdzētajā Vispārējās tiesas spriedumā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz EKL 86. panta 1. punkta interpretāciju un piemērošanu, lasot to kopā ar EKL 82. pantu, kā tos ir interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa. Turklāt Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi šos divus pantus šīs lietas faktiskajiem apstākļiem, kas arī esot uzskatāms par kļūdainu pierādījumu kvalifikāciju un interpretāciju, kā arī kļūdainu apstrīdētā Komisijas lēmuma pamatojuma interpretāciju. Vispārējās tiesas apsvērumi esot arī balstīti uz neprecīzu, nepilnīgu un nepietiekamu pamatojumu, ar tiem ir sagrozīti un kļūdaini interpretēti pierādījumi un sagrozīts apstrīdētā Komisijas lēmuma pamatojums, jo Komisija apstrīdētajā lēmumā ir konstatējusi, ka strīdīgie Grieķijas Republikas veiktie valsts pasākumi ir ietekmējuši tirgus struktūru un radījuši nevienlīdzīgas iespējas lignīta tirgū, kas tādējādi esot ļāvis DEI, kurš ir valsts uzņēmums, paplašināt savu dominējošo stāvokli no primārā lignīta piegādes tirgus uz sekundāro elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgu Grieķijā, tādējādi liedzot ienākt tirgū jauniem konkurentiem. |
| --- | --- |

—

Ar pirmo apelācijas pamatu Komisija norāda, ka pārsūdzētajā Vispārējās tiesas spriedumā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz EKL 86. panta 1. punkta interpretāciju un piemērošanu, lasot to kopā ar EKL 82. pantu, kā tos ir interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa. Turklāt Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi šos divus pantus šīs lietas faktiskajiem apstākļiem, kas arī esot uzskatāms par kļūdainu pierādījumu kvalifikāciju un interpretāciju, kā arī kļūdainu apstrīdētā Komisijas lēmuma pamatojuma interpretāciju. Vispārējās tiesas apsvērumi esot arī balstīti uz neprecīzu, nepilnīgu un nepietiekamu pamatojumu, ar tiem ir sagrozīti un kļūdaini interpretēti pierādījumi un sagrozīts apstrīdētā Komisijas lēmuma pamatojums, jo Komisija apstrīdētajā lēmumā ir konstatējusi, ka strīdīgie Grieķijas Republikas veiktie valsts pasākumi ir ietekmējuši tirgus struktūru un radījuši nevienlīdzīgas iespējas lignīta tirgū, kas tādējādi esot ļāvis DEI, kurš ir valsts uzņēmums, paplašināt savu dominējošo stāvokli no primārā lignīta piegādes tirgus uz sekundāro elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgu Grieķijā, tādējādi liedzot ienākt tirgū jauniem konkurentiem.

| — | Komisija uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pieļauta kļūda arī tādēļ, ka tajā nav itin nemaz ņemts vērā tas, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija ir konstatējusi, ka DEI priviliģētā piekļuve lignītam, kas, pateicoties strīdīgajiem valsts pasākumiem, tika saglabāta pat pēc elektroenerģijas tirgus liberalizēšanas Grieķijā un pēc elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgus izveidošanas 2005. gada maijā, ietekmēja tirgus struktūru, ņemot vērā nevienlīdzīgās iespējas, kas radīja situāciju, ka DEI tikai tās kvazi-monopolistisko tiesību, kas tai bija attiecībā uz lignīta ekspluatēšanu, dēļ varēja paplašināt savu dominējošo stāvokli no primārā tirgus uz sekundāro tirgu. Tādējādi DEI nācās īstenot ļaunprātīgu rīcību minētajā sekundārajā tirgū, ierobežojot vai izslēdzot jaunu konkurentu piekļuvi (skat. it īpaši Tiesas spriedumus lietās Raso, GB-Inno-BM, Connect Austria, Dusseldorp, CBEM un MOTOE). DEI dominējošā stāvokļa paplašināšana no primārā tirgus uz sekundāro tirgu un tā saglabāšana šajā tirgū, kā arī neapstrīdamā konkurences priekšrocība, kas DEI attiecībā uz elektroenerģijas ražošanu pastāvēja lignīta zemo izmaksu dēļ, ļāva tai novadīt elektrību saistītajā Grieķijas tīklā par zemākām cenām, lielākos apmēros un ilgākā laikposmā, kas tāpat ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību (lai arī Tiesas judikatūrā netiek prasīts pierādīt šāda veida rīcību, ņemot vērā attiecīgās lietas konkrētos faktiskos apstākļus). |
| --- | --- |

—

Komisija uzskata, ka pārsūdzētajā spriedumā ir pieļauta kļūda arī tādēļ, ka tajā nav itin nemaz ņemts vērā tas, ka apstrīdētajā lēmumā Komisija ir konstatējusi, ka DEI priviliģētā piekļuve lignītam, kas, pateicoties strīdīgajiem valsts pasākumiem, tika saglabāta pat pēc elektroenerģijas tirgus liberalizēšanas Grieķijā un pēc elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgus izveidošanas 2005. gada maijā, ietekmēja tirgus struktūru, ņemot vērā nevienlīdzīgās iespējas, kas radīja situāciju, ka DEI tikai tās kvazi-monopolistisko tiesību, kas tai bija attiecībā uz lignīta ekspluatēšanu, dēļ varēja paplašināt savu dominējošo stāvokli no primārā tirgus uz sekundāro tirgu. Tādējādi DEI nācās īstenot ļaunprātīgu rīcību minētajā sekundārajā tirgū, ierobežojot vai izslēdzot jaunu konkurentu piekļuvi (skat. it īpaši Tiesas spriedumus lietās Raso, GB-Inno-BM, Connect Austria, Dusseldorp, CBEM un MOTOE). DEI dominējošā stāvokļa paplašināšana no primārā tirgus uz sekundāro tirgu un tā saglabāšana šajā tirgū, kā arī neapstrīdamā konkurences priekšrocība, kas DEI attiecībā uz elektroenerģijas ražošanu pastāvēja lignīta zemo izmaksu dēļ, ļāva tai novadīt elektrību saistītajā Grieķijas tīklā par zemākām cenām, lielākos apmēros un ilgākā laikposmā, kas tāpat ir uzskatāma par ļaunprātīgu rīcību (lai arī Tiesas judikatūrā netiek prasīts pierādīt šāda veida rīcību, ņemot vērā attiecīgās lietas konkrētos faktiskos apstākļus).

| — | Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir arī konstatējusi, ka DEI konkurentiem bija nepieciešami diversificēti avoti, tostarp piekļuve pietiekamam lignīta daudzumam, lai tie varētu ienākt un ilgstoši pastāvēt elektroenerģijas tirgū, kā arī efektīvi piedalīties tajā pastāvošajā konkurencē. Tam būtu jābūt zināmam gan Grieķijas Republikai, kura nepiešķīra potenciālajiem DEI konkurentiem ekspluatācijas atļaujas attiecībā uz izmantojamajām lignīta iegulām, gan arī pašai DEI, brīdī, kad tā īstenoja savas kvazi-monopolistiskās tiesības, izmantodama savu dominējošo stāvokli primārajā lignīta tirgū, lai paplašinātu un saglabātu savu dominējošo stāvokli sekundārajā elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū, de facto traucējot vai liedzot potenciālajiem jaunajiem konkurentiem ienākt šajā sekundārajā tirgū. |
| --- | --- |

—

Apstrīdētajā lēmumā Komisija ir arī konstatējusi, ka DEI konkurentiem bija nepieciešami diversificēti avoti, tostarp piekļuve pietiekamam lignīta daudzumam, lai tie varētu ienākt un ilgstoši pastāvēt elektroenerģijas tirgū, kā arī efektīvi piedalīties tajā pastāvošajā konkurencē. Tam būtu jābūt zināmam gan Grieķijas Republikai, kura nepiešķīra potenciālajiem DEI konkurentiem ekspluatācijas atļaujas attiecībā uz izmantojamajām lignīta iegulām, gan arī pašai DEI, brīdī, kad tā īstenoja savas kvazi-monopolistiskās tiesības, izmantodama savu dominējošo stāvokli primārajā lignīta tirgū, lai paplašinātu un saglabātu savu dominējošo stāvokli sekundārajā elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū, de facto traucējot vai liedzot potenciālajiem jaunajiem konkurentiem ienākt šajā sekundārajā tirgū.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/11

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-421/09 DEI/Komisija 2012. gada 30. novembrī iesniedza Eiropas Komisija

(Lieta C-554/12 P)

2013/C 32/15

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — Th. Christoforou un A. Antoniadis, pārstāvji, A. Oikonomou, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI), Grieķijas Republika

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-421/09; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-421/09;

| — | pieņemt galīgo nolēmumu lietā, ja to atļauj tiesvedības stadija; |
| --- | --- |

—

pieņemt galīgo nolēmumu lietā, ja to atļauj tiesvedības stadija;

| — | piespriest DEI segt pašai savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs. |
| --- | --- |

—

piespriest DEI segt pašai savus, kā arī atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus abās tiesvedības instancēs.

Pamati un galvenie argumenti

| 1) | Ar lietā T-421/09 pasludināto spriedumu Vispārējā tiesa atcēla 2009. gada 4. augusta lēmumu, kurā Komisija bija atzinusi, ka Grieķijas Republikas ierosinātie korekcijas pasākumi bija nepieciešami un samērīgi, lai novērstu pārkāpuma radītās sekas un nodrošinātu atbilstību iepriekš pieņemtajam 2008. gada 5. marta lēmumam (“2009. gada 4. augusta lēmums” vai “apstrīdētais lēmums”). Vispārējā tiesa atzina, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, pamatojoties tikai uz to, ka Komisijas iepriekš pieņemtais 2008. gada 5. marta lēmums, kas bija vienīgais apstrīdētā lēmuma pamatojums, šajā laikā arī ir ticis atcelts ar Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-169/08, kurš arī ir ticis pasludināts 2012. gada 20. septembrī. |
| --- | --- |

1)

Ar lietā T-421/09 pasludināto spriedumu Vispārējā tiesa atcēla 2009. gada 4. augusta lēmumu, kurā Komisija bija atzinusi, ka Grieķijas Republikas ierosinātie korekcijas pasākumi bija nepieciešami un samērīgi, lai novērstu pārkāpuma radītās sekas un nodrošinātu atbilstību iepriekš pieņemtajam 2008. gada 5. marta lēmumam (“2009. gada 4. augusta lēmums” vai “apstrīdētais lēmums”). Vispārējā tiesa atzina, ka apstrīdētais lēmums ir jāatceļ, pamatojoties tikai uz to, ka Komisijas iepriekš pieņemtais 2008. gada 5. marta lēmums, kas bija vienīgais apstrīdētā lēmuma pamatojums, šajā laikā arī ir ticis atcelts ar Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-169/08, kurš arī ir ticis pasludināts 2012. gada 20. septembrī.

| 2) | Uzskatot, ka Vispārējās tiesas sprieduma lietā T-169/08 pamatā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kļūdains un nepietiekams pamatojums, kā arī pierādījumu un Komisijas 2008. gada 5. marta lēmuma pamatojuma kļūdaina interpretācija, Komisija jau ir iesniegusi apelācijas sūdzību arī par šo Vispārējās tiesas spriedumu. Līdz ar to gadījumā, ja šī apelācijas sūdzība par spriedumu lietā T-169/08 tiktu apmierināta, tad automātiski izzustu arī vienīgais pamatojums, uz kuru ir balstīts šobrīd pārsūdzētais spriedums lietā T-421/09. |
| --- | --- |

2)

Uzskatot, ka Vispārējās tiesas sprieduma lietā T-169/08 pamatā ir vairākas kļūdas tiesību piemērošanā, kļūdains un nepietiekams pamatojums, kā arī pierādījumu un Komisijas 2008. gada 5. marta lēmuma pamatojuma kļūdaina interpretācija, Komisija jau ir iesniegusi apelācijas sūdzību arī par šo Vispārējās tiesas spriedumu. Līdz ar to gadījumā, ja šī apelācijas sūdzība par spriedumu lietā T-169/08 tiktu apmierināta, tad automātiski izzustu arī vienīgais pamatojums, uz kuru ir balstīts šobrīd pārsūdzētais spriedums lietā T-421/09.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2012. gada 3. decembrī iesniedza Tribunale di Tivoli (Itālija) — Claudio Loreti u.c./Comune di Zagarolo

(Lieta C-555/12)

2013/C 32/16

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Tivoli

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Claudio Loreti, Vallerotonda Maria, Vallerotonda Attilio un Chellini Virginia

Atbildētāja: Comune di Zagarolo

Prejudiciālie jautājumi

Tiek uzskatīts par lietderīgu uzdot Eiropas Savienības Tiesai prejudiciālu jautājumu, lai tā lemtu:

| 1) | par Itālijas Republikā spēkā esošā Administratīvā procesa kodeksa 7. panta, kurā saskaņā ar valsts Konstitūcijas 103. pantu ir noteikts, ka:
  “Administratīvās tiesas kompetencē ir izskatīt strīdus, kas ir saistīti ar leģitīmām interesēm un — atsevišķās likumā norādītās jomās — subjektīvām interesēm, kuras attiecas uz administratīvo pilnvaru īstenošanu vai neīstenošanu, kā arī uz pasākumiem, aktiem, nolīgumiem vai rīcību, kas kaut vai netieši ir saistīti ar šādu pilnvaru īstenošanu un ko īstenojušas valsts pārvaldes iestādes. Valdības akti vai pasākumi, ko tā īstenojusi politiskās varas ietvaros, nav apstrīdami.”
  saderību ar [Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas] 6. pantu un [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 47. pantu un 52. panta 3. punktu, redakcijā pēc [LES] 6. panta grozījumiem;






  a) | ciktāl dažādām tiesu iestādēm ir piešķirtas pilnvaras lemt par dažādām abstrakti noteiktām subjektīvām juridiskām situācijām (leģitīmas intereses un subjektīvas tiesības), ko konkrēti ir grūti vai pat neiespējami skaidri identificēt, tiesību aktos neprecizējot konkrētu to saturu; |
| --- | --- | --- |

1)

par Itālijas Republikā spēkā esošā Administratīvā procesa kodeksa 7. panta, kurā saskaņā ar valsts Konstitūcijas 103. pantu ir noteikts, ka:

“Administratīvās tiesas kompetencē ir izskatīt strīdus, kas ir saistīti ar leģitīmām interesēm un — atsevišķās likumā norādītās jomās — subjektīvām interesēm, kuras attiecas uz administratīvo pilnvaru īstenošanu vai neīstenošanu, kā arī uz pasākumiem, aktiem, nolīgumiem vai rīcību, kas kaut vai netieši ir saistīti ar šādu pilnvaru īstenošanu un ko īstenojušas valsts pārvaldes iestādes. Valdības akti vai pasākumi, ko tā īstenojusi politiskās varas ietvaros, nav apstrīdami.”

saderību ar [Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas] 6. pantu un [Eiropas Savienības Pamattiesību hartas] 47. pantu un 52. panta 3. punktu, redakcijā pēc [LES] 6. panta grozījumiem;

a)

ciktāl dažādām tiesu iestādēm ir piešķirtas pilnvaras lemt par dažādām abstrakti noteiktām subjektīvām juridiskām situācijām (leģitīmas intereses un subjektīvas tiesības), ko konkrēti ir grūti vai pat neiespējami skaidri identificēt, tiesību aktos neprecizējot konkrētu to saturu;

| b) | ciktāl ir paredzēts, ka pastāv tiesas, kuru kompetencē ir lemt par tiem pašiem jautājumiem, pamatojoties uz kritērijiem (dažādu subjektīvu juridisku situāciju identifikācija), kas vairs neatbilst faktiskajai situācijai pēc leģitīmo interešu kompensējamā rakstura ieviešanas (kā tas ir paredzēts kopš 2000. gada, lai valsts tiesību aktus pielāgotu Kopienu principiem), paredzot būtiskas atšķirības arī tiesvedības procesuālajos noteikumos; |
| --- | --- |

b)

ciktāl ir paredzēts, ka pastāv tiesas, kuru kompetencē ir lemt par tiem pašiem jautājumiem, pamatojoties uz kritērijiem (dažādu subjektīvu juridisku situāciju identifikācija), kas vairs neatbilst faktiskajai situācijai pēc leģitīmo interešu kompensējamā rakstura ieviešanas (kā tas ir paredzēts kopš 2000. gada, lai valsts tiesību aktus pielāgotu Kopienu principiem), paredzot būtiskas atšķirības arī tiesvedības procesuālajos noteikumos;

kā arī, vispārīgi,

| 2) | [par] Itālijas Konstitūcijas 103. panta atbilstību, ciktāl tajā ir paredzētas un dažādos veidos aizsargātas subjektīvas juridiskas situācijas (sauktas par leģitīmām interesēm), kam nav ekvivalenta Kopienu tiesībās, kompetenci to izskatīšanai nosakot dažādām tiesām (tiesību sistēmām), kuru kompetence periodiski tiek grozīta. |
| --- | --- |

2)

[par] Itālijas Konstitūcijas 103. panta atbilstību, ciktāl tajā ir paredzētas un dažādos veidos aizsargātas subjektīvas juridiskas situācijas (sauktas par leģitīmām interesēm), kam nav ekvivalenta Kopienu tiesībās, kompetenci to izskatīšanai nosakot dažādām tiesām (tiesību sistēmām), kuru kompetence periodiski tiek grozīta.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/12

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2012. gada 21. septembra spriedumu lietā T-278/10 Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) 2012. gada 4. decembrī iesniedza Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

(Lieta C-558/12 P)

2013/C 32/17

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) (pārstāvis — A. Pohlmann)

Pārējās lietas dalībnieces: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG, Lidl Stiftung & Co. KG

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | atcelt pārsūdzēto spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt pārsūdzēto spriedumu;

| — | piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest prasītājai pirmajā instancē atlīdzināt gan pirmajā instancē, gan apelācijas instancē radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir par Vispārējās tiesas 2012. gada 21. septembra spriedumu lietā T-278/10, ar kuru tika atcelts ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 24. marta lēmumu lietā R 770/2009-1.

Apelācijas sūdzības pamatojumam tās iesniedzējs izvirza trīs pamatus:

| | Pirmkārt, tas atsaucas uz Kopienas preču zīmes regulas (Regula Nr. 207/2009) (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, jo Vispārējā tiesa Apelāciju padomes lēmumu atcēla tāpēc, ka nebija pārbaudīta paaugstināta atšķirtspēja, lai gan Vispārējā tiesa pati konstatēja, ka konfliktējošās preču zīmes kopumā jau ir atšķirīgas un tieši šī iemesla dēļ tāpēc nevar pastāvēt sajaukšanas iespēja. |
| --- | --- |

Pirmkārt, tas atsaucas uz Kopienas preču zīmes regulas (Regula Nr. 207/2009) (1) 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu, jo Vispārējā tiesa Apelāciju padomes lēmumu atcēla tāpēc, ka nebija pārbaudīta paaugstināta atšķirtspēja, lai gan Vispārējā tiesa pati konstatēja, ka konfliktējošās preču zīmes kopumā jau ir atšķirīgas un tieši šī iemesla dēļ tāpēc nevar pastāvēt sajaukšanas iespēja.

| | Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts, skatot to kopā ar 64. panta 1. punktu, jo saskaņā ar šīm tiesību normām Wesergold Getränkeindustrie esot vajadzējis atsaukties uz pretstatīto preču zīmju paaugstināto atšķirtspēju, kas acīmredzami tomēr neatbilstot faktiskajiem apstākļiem. Wesergold Getränkeindustrie esot atteikusies no izmantošanas rezultātā iegūtas paaugstinātas atšķirtspējas argumentēšanas jau iebildumu procesa, bet vēlākais — apelācijas procesa ietvaros. Pretējais Vispārējās tiesas apgalvojums par to, ka Wesergold Getränkeindustrie vēl apelācijas procesā esot norādījusi uz izmantošanas rezultātā iegūtu paaugstinātu atšķirtspēju, esot acīmredzama faktu sagrozīšana, kas neprasot jaunu pierādījumu iegūšanu. |
| --- | --- |

Otrkārt, apelācijas sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka ir pārkāpts Regulas Nr. 207/2009 76. panta 1. punkts, skatot to kopā ar 64. panta 1. punktu, jo saskaņā ar šīm tiesību normām Wesergold Getränkeindustrie esot vajadzējis atsaukties uz pretstatīto preču zīmju paaugstināto atšķirtspēju, kas acīmredzami tomēr neatbilstot faktiskajiem apstākļiem. Wesergold Getränkeindustrie esot atteikusies no izmantošanas rezultātā iegūtas paaugstinātas atšķirtspējas argumentēšanas jau iebildumu procesa, bet vēlākais — apelācijas procesa ietvaros. Pretējais Vispārējās tiesas apgalvojums par to, ka Wesergold Getränkeindustrie vēl apelācijas procesā esot norādījusi uz izmantošanas rezultātā iegūtu paaugstinātu atšķirtspēju, esot acīmredzama faktu sagrozīšana, kas neprasot jaunu pierādījumu iegūšanu.

| | Treškārt, spriedums esot pretējs pastāvīgajai judikatūrai, saskaņā ar kuru nolēmumu kļūdas dēļ nevajadzētu atcelt tikai tad, ja šī kļūda acīmredzami nav ietekmējusi nolēmumu. Jautājums par paaugstinātu atšķirtspēju neesot svarīgs nolēmumā ne tikai Vispārējās tiesas skaidri konstatētās apzīmējumu atšķirības dēļ, bet arī tāpēc, ka Wesergold Getränkeindustrie ar iebildumu procesā iesniegtajiem dokumentiem jau prima facie neesot iesniegusi nevienu pierādījumu par izmantošanas rezultātā iegūtu paaugstinātu atšķirtspēju. Vispārējai tiesai esot bijis jāveic īsa šī 2008. gada 10. martā iesniegtā, nepārprotami nepietiekamā pierādījuma atbilstības pārbaude, lai novērstu tiesvedības nevajadzīgu novilcināšanu un sadārdzināšanu. |
| --- | --- |

Treškārt, spriedums esot pretējs pastāvīgajai judikatūrai, saskaņā ar kuru nolēmumu kļūdas dēļ nevajadzētu atcelt tikai tad, ja šī kļūda acīmredzami nav ietekmējusi nolēmumu. Jautājums par paaugstinātu atšķirtspēju neesot svarīgs nolēmumā ne tikai Vispārējās tiesas skaidri konstatētās apzīmējumu atšķirības dēļ, bet arī tāpēc, ka Wesergold Getränkeindustrie ar iebildumu procesā iesniegtajiem dokumentiem jau prima facie neesot iesniegusi nevienu pierādījumu par izmantošanas rezultātā iegūtu paaugstinātu atšķirtspēju. Vispārējai tiesai esot bijis jāveic īsa šī 2008. gada 10. martā iesniegtā, nepārprotami nepietiekamā pierādījuma atbilstības pārbaude, lai novērstu tiesvedības nevajadzīgu novilcināšanu un sadārdzināšanu.

---

(1)  Padomes 2009. gada 26. februāra Regula (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (OV L 78, 1. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/13

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-154/10 Francija/Komisija 2012. gada 5. decembrī iesniedza Francijas Republika

(Lieta C-559/12 P)

2013/C 32/18

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Francijas Republika (pārstāvji — G. de Bergues, J. Gstalter un D. Colas)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-154/10 Francija/Komisija; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2012. gada 20. septembra spriedumu lietā T-154/10 Francija/Komisija;

| — | taisīt galīgo spriedumu lietā, atceļot Komisijas 2010. gada 26. janvāra Lēmumu 2010/605/ES par valsts atbalstu C 56/07 (ex E 15/05), kuru Francija piešķīrusi La Poste
   (1), vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai; |
| --- | --- |

—

taisīt galīgo spriedumu lietā, atceļot Komisijas 2010. gada 26. janvāra Lēmumu 2010/605/ES par valsts atbalstu C 56/07 (ex E 15/05), kuru Francija piešķīrusi La Poste
   (1), vai nodot lietu atpakaļ Vispārējai tiesai;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatošanai Francijas valdība izvirza četrus pamatus.

Pirmajā pamatā Francijas valdība apgalvo, ka, pirmkārt, pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa ir acīmredzami pārpratusi Francijas valdības argumentu jēgu, jo tā ir uzskatījusi, ka visi izvirzītie pamati būtībā ir saistīti tikai ar priekšrocības esamības konstatēšanu, nevis vēl ar valsts līdzekļu piešķīruma esamību. Otrkārt, tā rezultātā Vispārējā tiesa ir pārkāpusi Vispārējās tiesas Reglamenta 44. panta 1. punkta c) apakšpunktu un 48. panta 2. punktu, jo tā par nepieņemamu ir atzinusi Francijas valdības argumentu, kas ir saistīts ar nosacījuma par valsts līdzekļu piešķiršanu pārkāpumu.

Otrajā pamatā Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatīdama, ka Komisija ir juridiski pietiekami pierādījusi La Poste piešķirto valsts garantiju. Pakārtoti, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi tai iesniegtos pierādījumus, jo tiesa ir uzskatījusi, ka Komisijas piedāvātie pierādījumi pierāda valsts garantijas esamību.

Trešajā pamatā Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Francijas tiesības, nav ievērojusi pienākumu norādīt pamatojumu un, pakārtoti, pieļāvusi kļūdu faktu juridiskajā kvalifikācijā, jo tā ir noraidījusi otro Francijas valdības argumentu par faktiskajām un juridiskajām kļūdām attiecībā uz La Poste piešķirto neierobežoto valsts garantiju. Šim pamatam ir četras daļas.

Pirmkārt, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Francijas tiesības, uzskatīdama, ka Komisija ir pamatoti secinājusi, ka Francijas tiesības neliedzot valstij iespēju piešķirt netiešu garantiju publiskām iestādēm ar rūpniecisku un komerciālu raksturu (turpmāk tekstā — “PIRK”).

Otrkārt, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Francijas tiesības, apstiprinādama Komisijas konstatējumus par sekām, kas izriet no 1980. gada 16. jūlija Likuma Nr. 80-539 par administratīvajās lietās pasludinātajām kavējuma naudām un par juridisko personu, uz kurām attiecas publiskās tiesības, izpildītajiem spriedumiem, piemērošanas.

Treškārt, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Francijas tiesības un nav ievērojusi pienākumu norādīt pamatojumu, noraidīdama Francijas valdības pamata daļu par kļūdu, ko Komisija pieļāvusi, valsts atbildības iestāšanās nosacījumus pielīdzinādama garantiju mehānismam.

Ceturtkārt, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi Francijas tiesības, noraidīdama Francijas valdības pamata daļu par Komisijas pieļauto kļūdu attiecībā uz likvidētas PIRK saistību iespējamās nodošanas sekām.

Ceturtajā un pēdējā pamatā Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, uzskatīdama, ka Komisija ir juridiski pietiekami pierādījusi priekšrocības esamību, kura izriet no apgalvotās La Poste piešķirtās valsts garantijas. Pakārtoti, Francijas valdība apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir sagrozījusi tai iesniegtos pierādījumus, uzskatīdama, ka Francijas valdības iesniegtie pierādījumi neatspēkojot Komisijas secinājumu par šādas priekšrocības esamību.

---

(1)  OV L 274, 1. lpp.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/14

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (otrā palāta paplašinātā sastāvā) 2012. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-465/09 Jurašinović/Padome 2012. gada 10. decembrī iesniedza Ivan Jurašinović

(Lieta C-576/12 P)

2013/C 32/19

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Ivan Jurašinović (pārstāve — N. Amara-Lebret, avocate)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, vai arī |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu, nosūtīt lietu atpakaļ Vispārējai tiesai, vai arī

| — | atcelt 2009. gada 22. septembra lēmumu ar kuru prasītājam ir piešķirta tikai daļēja piekļuve šādiem dokumentiem: ziņojumiem, ko laikposmā no 1995. gada 1. līdz 31. augustam sagatavojuši Eiropas Savienības novērotāji, kas atradās Horvātijā, Kninas [Knin] zonā; |
| --- | --- |

—

atcelt 2009. gada 22. septembra lēmumu ar kuru prasītājam ir piešķirta tikai daļēja piekļuve šādiem dokumentiem: ziņojumiem, ko laikposmā no 1995. gada 1. līdz 31. augustam sagatavojuši Eiropas Savienības novērotāji, kas atradās Horvātijā, Kninas [Knin] zonā;

| — | nospriest, ka Eiropas Savienības Padomei ir jāļauj elektroniskā formātā piekļūt visiem pieprasītajiem dokumentiem; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka Eiropas Savienības Padomei ir jāļauj elektroniskā formātā piekļūt visiem pieprasītajiem dokumentiem;

| — | nospriest, ka Eiropas Savienības Padomei ir jāizmaksā prasītājam summa EUR 8 000 apmērā, neskaitot tiesāšanās izdevumus, kā arī procenti saskaņā ar ECB noteikto likmi prasības reģistrēšanas dienā. |
| --- | --- |

—

nospriest, ka Eiropas Savienības Padomei ir jāizmaksā prasītājam summa EUR 8 000 apmērā, neskaitot tiesāšanās izdevumus, kā arī procenti saskaņā ar ECB noteikto likmi prasības reģistrēšanas dienā.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus.

Pirmkārt, prasītājs uzskata, ka Vispārējā tiesa ir pārkāpusi vispārējo principu attiecībā uz tiesībām uz lietas taisnīgu izskatīšanu, jo tai nebija tiesību lemt par prasību, iepriekš neizvērtējot dokumentus, kuriem tika lūgta pieeja.

Otrkārt, prasītājs apgalvo, ka ir pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (1) 9. panta 1. punkts un 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts, jo ja 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā ir paredzēts, ka var atteikt piekļuvi dokumentam, ja iepazīšanās ar to var kaitēt sabiedrības interesēm saistībā ar starptautiskajām attiecībām, šāds atteikums nevar būt balstīts uz to klasificējamo dokumentu slepenību, uz kuriem neattiecas 9. panta 1. punktā paredzētā aizsardzība.

Treškārt, prasītājs apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā saistībā ar dokumentu agrākas publiskošanas faktu. Situācijā, kad saziņa, kas izveidojusies starp Padomi un Starptautisko Kara noziegumu tribunālu bijušajai Dienvidslāvijai, var balstīties tikai uz Regulas Nr. 1049/2001 noteikumiem, agrākas publiskošanas fakta esamība attiecībā uz vienu no atbildētājiem, kurš ir Eiropas pilsonis, kriminālprocesa, kas norisinās Starptautisko Kara noziegumu tribunālā bijušajai Dienvidslāvijai, laikā, norādot uz to, ka prasītājam ir tiesības prasīt dokumentu atklāšanu.

---

(1)  OV L 145, 43. lpp.

---

Vispārējā tiesa

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/15

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Evropaïki Dynamiki/EFSA

(Lieta T-457/07) (1)

(Publiskā iepirkuma līgumi - Konkursa procedūra - Informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšana - Piedāvājuma noraidījums un lēmums piešķirt līguma slēgšanas tiesības citam pretendentam - Pieņemamība - Pienākums norādīt pamatojumu - Atlases kritēriji - Piešķiršanas kritēriji - Iepirkuma procedūras specifikācijās noteikto piešķiršanas kritēriju ievērošana - Acīmredzama kļūda vērtējumā)

2013/C 32/20

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atēnas, Grieķija) (pārstāvis — N. Korogiannakis, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EFSA) (pārstāvji — sākotnēji A. Cuvillier, vēlāk S. Gabbi un D. Detken, un visbeidzot M. Detken, pārstāvji, kam palīdz J. Stuyck un A.-M. Vandromme, advokāti)

Priekšmets

Prasība atcelt EFSA2007. gada 1. oktobra lēmumu, ar kuru noraidīts piedāvājums, ko prasītāja bija iesniegusi konkursa procedūrā EFSA/IT/2007/14 attiecībā uz informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšanu (OV 2007/S 97 — 118626), un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) lēmumu, ar kuru noraidīts piedāvājums, ko Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE bija iesniegusi konkursa procedūrā EFSA/IT/2007/14 attiecībā uz informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšanu, un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam; |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) lēmumu, ar kuru noraidīts piedāvājums, ko Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE bija iesniegusi konkursa procedūrā EFSA/IT/2007/14 attiecībā uz informācijas tehnoloģiju konsultāciju pakalpojumu sniegšanu, un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam;

| 2) | EFSA atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EFSA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 51, 23.02.2008.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/15

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Electrabel/Komisija

(Lieta T-332/09) (1)

(Konkurence - Koncentrācija - Lēmums, ar kuru uzliek naudas sodu par koncentrāciju - Pienākums apturēt koncentrāciju - Pienākums norādīt pamatojumu - Kļūda vērtējumā - Noilgums - Naudas soda summa)

2013/C 32/21

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Electrabel (Brisele Beļģija) (pārstāvji — M. Pittie un P. Honoré, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Bouquet un V. Di Bucci)

Priekšmets

Prioritāri, prasība atcelt Komisijas 2009. gada 10. jūnija Lēmumu C(2009) 4416, galīgā redakcija, ar kuru noteikts naudas sods koncentrāciju, ar kuru tiek pārkāpts Padomes Regulas (EEK) Nr. 4064/89 7. panta 1. punkts (lieta COMP/M.4994 Electrabel/Compagnie Nationale du Rhône), un, pakārtoti, prasība atcelt vai samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Electrabel atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Electrabel atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 267, 07.11.2009.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/15

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Novácke chemické závody/Komisija

(Lieta T-352/09) (1)

(Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - Vienlīdzīga attieksme - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Maksātspēja)

2013/C 32/22

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Novácke chemické závody a.s. (Nováky, Slovākija) (pārstāvji — sākotnēji A. Černejová, vēlāk M. Bol’oš un L. Bányaiová, advokāti)

Atbildētāja: Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, N. von Lingen un A. Tokár)

Persona, kas iestājusies lietā prasītājas prasījumu atbalstam: Slovākijas Republika (pārstāvis — B. Ricziová)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.396 — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā [izmantojamie reaģenti, kuru sastāvā ir kalcija karbīds un magnijs]), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, atcelt vai samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Novácke chemické závody a.s. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Novácke chemické závody a.s. sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Slovākijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 267, 07.11.2009.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/16

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — 1. garantovaná/Komisija

(Lieta T-392/09) (1)

(Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Vainojamība pārkāpjošā rīcībā - Naudas sodi - Apgrozījuma 10 % robeža - Atbilstošais apgrozījums - Tiesības uz aizstāvību - Pienākums norādīt pamatojumu - Samērīgums - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Maksātspēja)

2013/C 32/23

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovākija) (pārstāvji — sākotnēji M. Powell, solicitor, A. Sutton un G. Forwood, barristers, vēlāk M. Powell, G. Forwood, M. Staroň un P. Hodál, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Bourke, N. von Lingen un A. Tokár)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.396 — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā [izmantojamie reaģenti, kuru sastāvā ir kalcija karbīds un magnijs]), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | 1. garantovaná a.s. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

1. garantovaná a.s. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 297, 05.12.2009.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/16

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Ecka Granulate un non ferrum Metallpulver/Komisija

(Lieta T-400/09) (1)

(Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Naudas sodi - Likumpārkāpumu un sodu tiesiskuma princips - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai - Atbildību mīkstinoši apstākļi - Sadarbība administratīvajā procesā - Samērīgums - Maksātspēja)

2013/C 32/24

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Ecka Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Vācija) un non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Austrija) (pārstāvji — sākotnēji H. Janssen un M. Franz, vēlāk H. Janssen un P. Homann, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Antoniadis, K. Mojzesowicz un N. von Lingen)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un G. Kimberley)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.396 — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā [izmantojamie reaģenti, kuru sastāvā ir kalcija karbīds un magnijs]), ciktāl tas attiecas uz prasītājām, un, pakārtoti, samazināt prasītājām ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Ecka Granulate GmbH & Co. KG un non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

2)

Ecka Granulate GmbH & Co. KG un non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus;

| 3) | Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 297, 05.12.2009.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/17

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra spriedums — Almamet/Komisija

(Lieta T-410/09) (1)

(Konkurence - Aizliegtas vienošanās - Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā izmantojamā kalcija karbīda un magnija tirgus EEZ teritorijā, izņemot Īriju, Spāniju, Portugāli un Apvienoto Karalisti - Lēmums, ar kuru konstatēts EKL 81. panta pārkāpums - Cenu noteikšana un tirgus sadale - Tiesības uz aizstāvību - Komisijas pilnvaras pārbaužu jomā - Vienots un turpināts pārkāpums - Naudas sodi - Sadarbība administratīvajā procesā - Samērīgums - 2006. gada pamatnostādnes naudas sodu noteikšanai)

2013/C 32/25

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Vācija) (pārstāvji — S. Hautbourg un C. Renner, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — N. Khan, V. Bottka un N. von Lingen)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 22. jūlija Lēmumu C(2009) 5791, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar [EKL] 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/39.396 — Tēraudrūpniecībā un gāzes ieguves rūpniecībā [izmantojamie reaģenti, kuru sastāvā ir kalcija karbīds un magnijs]), ciktāl tas attiecas uz prasītāju, un, pakārtoti, samazināt prasītājai ar šo lēmumu uzlikto naudas sodu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 312, 19.12.2009.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/17

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Lenz/Komisija

(Lieta T-78/11 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Sociālais nodrošinājums - Tādu izdevumu atlīdzināšana, kas ir saistīti ar ārstēšanos pie “Heilpraktiker” - Pienākums norādīt pamatojumu - Faktu sagrozīšana)

2013/C 32/26

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Erika Lenz (Osnabrika, Vācija) (pārstāvji — V. Lenz un J. Römer, advokāti)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un B. Eggers)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2010. gada 14. decembra spriedumu lietā F-80/09 Lenz/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), lūdzot šo spriedumu atcelt

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Erika Lenz sedz pati savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē. |
| --- | --- |

2)

Erika Lenz sedz pati savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē.

---

(1)  OV C 103, 02.04.2011.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/17

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Evonik Industries/ITSB — Bornemann (“EVONIK”)

(Lieta T-390/11) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumi - Iebildumu atsaukšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

2013/C 32/27

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Evonik Industries AG (Essen, Vācija) (pārstāvis — J. Albrecht, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji — A. Pohlmann un R. Pethke)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Vācija) (pārstāvis — A. Oldekop, advokāts)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju otrās padomes 2011. gada 19. aprīļa lēmumu lietā R 1802/2010-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen un Evonik Industries AG

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

| 2) | prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz pašas savas, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem. |
| --- | --- |

2)

prasītāja un persona, kas iestājusies lietā, sedz pašas savas, kā arī katra atlīdzina pusi no atbildētāja tiesāšanās izdevumiem.

---

(1)  OV C 269, 10.09.2011.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/18

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Spa Monopole/ITSB — Royal Mediterranea (“THAI SPA”)

(Lieta T-664/11) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Preču zīmes reģistrācijas pieteikumā norādīto pakalpojumu loka sašaurināšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

2013/C 32/28

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Beļģija) (pārstāvji — L. De Brouwer, E. Cornu un E. De Gryse, avocats)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — A. Folliard-Monguiral)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Royal Mediterranea, SA (Madride, Spānija)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju ceturtās padomes 2011. gada 20. oktobra lēmumu lietā R 1976/2010-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SN/NV un Royal Mediterranea, SA

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

| 2) | katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

2)

katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 65, 03.03.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/18

---

Prasība, kas celta 2012. gada 12. novembrī — von Storch u.c./ECB

(Lieta T-492/12)

2013/C 32/29

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Sven A. von Storch (Berlīne, Vācija) un 5 216 citi (pārstāvji — M. Kerber un B. von Storch, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka

Prasītāju prasījumi:

| — | atzīt Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 6. septembra lēmumus par vairākām tehniskām iezīmēm saistībā ar Eurosistēmas tiešajiem darījumiem otrreizējos valdības obligāciju tirgos par nesaderīgiem ar LESD 123.-125. pantu, atzīt LESD 264. pantā paredzētās juridiskās sekas un aizliegt turpmāku piemērošanu; |
| --- | --- |

—

atzīt Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 6. septembra lēmumus par vairākām tehniskām iezīmēm saistībā ar Eurosistēmas tiešajiem darījumiem otrreizējos valdības obligāciju tirgos par nesaderīgiem ar LESD 123.-125. pantu, atzīt LESD 264. pantā paredzētās juridiskās sekas un aizliegt turpmāku piemērošanu;

| — | atzīt Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 6. septembra lēmumu par papildu pasākumiem attiecībā uz nodrošinājuma pieejamības saglabāšanu darījuma partneriem, lai tiem nodrošinātu piekļuvi Eurosistēmas likviditāti palielinošajām operācijām, par nesaderīgu ar LESD 123.-125. pantu, atzīt LESD 264. pantā paredzētās juridiskās sekas un aizliegt turpmāku piemērošanu; |
| --- | --- |

—

atzīt Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 6. septembra lēmumu par papildu pasākumiem attiecībā uz nodrošinājuma pieejamības saglabāšanu darījuma partneriem, lai tiem nodrošinātu piekļuvi Eurosistēmas likviditāti palielinošajām operācijām, par nesaderīgu ar LESD 123.-125. pantu, atzīt LESD 264. pantā paredzētās juridiskās sekas un aizliegt turpmāku piemērošanu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. punktu. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus saskaņā ar Reglamenta 87. panta 2. punktu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza šādus pamatus.

| 1) | Ar apstrīdētajiem lēmumiem esot pārkāpts LESD 123.-125. pants. Šajā ziņā prasītāji norāda, ka LESD 123. pantā ir aizliegts veikt valsts parāda monetizāciju un — kā tas izriet no Regulas (EK) Nr. 3603/93 (1) —, šis aizliegums ir vispārīgi piemērojams, proti, tas ir attiecināms kā uz primāro, tā arī uz otrrreizējo tirgu. |
| --- | --- |

1)

Ar apstrīdētajiem lēmumiem esot pārkāpts LESD 123.-125. pants. Šajā ziņā prasītāji norāda, ka LESD 123. pantā ir aizliegts veikt valsts parāda monetizāciju un — kā tas izriet no Regulas (EK) Nr. 3603/93 (1) —, šis aizliegums ir vispārīgi piemērojams, proti, tas ir attiecināms kā uz primāro, tā arī uz otrrreizējo tirgu.

| 2) | Tāpat ECB esot pārkāpusi arī LESD 127. pantu. Prasītāji norāda, ka ECB monetārās politikas mandāts ir vērsts uz cenu stabilitāti. Tomēr, īstenojot attiecīgos pasākumus, ECB praktizējot fiskālo politiku un darbojoties ultra-vires. |
| --- | --- |

2)

Tāpat ECB esot pārkāpusi arī LESD 127. pantu. Prasītāji norāda, ka ECB monetārās politikas mandāts ir vērsts uz cenu stabilitāti. Tomēr, īstenojot attiecīgos pasākumus, ECB praktizējot fiskālo politiku un darbojoties ultra-vires.

| 3) | Turklāt apstrīdētie lēmumi esot pretrunā Protokolam (Nr. 27) par iekšējo tirgu un konkurenci (2) apvienojumā ar LES 51. pantu. Prasītāji uzskata, ka publisko vērtspapīru iegāde no valstīm, kam nepieciešama finanšu palīdzība, ir uzskatāma par tiešu iesaistīšanos tādā tirgus segmentā, kuram ir raksturīgs pārmērīgs piedāvājums. Šī iegāde esot uzskatāma par mākslīgu piedāvājuma samazinājumu, kas attiecīgi ietekmē šo vērtspapīru atdevi, kas esot pretrunā neizkropļotas konkurences principiem. |
| --- | --- |

3)

Turklāt apstrīdētie lēmumi esot pretrunā Protokolam (Nr. 27) par iekšējo tirgu un konkurenci (2) apvienojumā ar LES 51. pantu. Prasītāji uzskata, ka publisko vērtspapīru iegāde no valstīm, kam nepieciešama finanšu palīdzība, ir uzskatāma par tiešu iesaistīšanos tādā tirgus segmentā, kuram ir raksturīgs pārmērīgs piedāvājums. Šī iegāde esot uzskatāma par mākslīgu piedāvājuma samazinājumu, kas attiecīgi ietekmē šo vērtspapīru atdevi, kas esot pretrunā neizkropļotas konkurences principiem.

| 4) | ECB esot rīkojusies pretēji LESD 130. panta apvienojumā ar ECBS/ECB Statūtu (3) 7. panta noteikumiem, jo ECB prezidents esot ticis piespiests pieņemt apstrīdētos lēmumus. |
| --- | --- |

4)

ECB esot rīkojusies pretēji LESD 130. panta apvienojumā ar ECBS/ECB Statūtu (3) 7. panta noteikumiem, jo ECB prezidents esot ticis piespiests pieņemt apstrīdētos lēmumus.

| 5) | Valsts vērtspapīru iegāde, kuras pamatā ir nevis ar monetāro politiku, bet gan ar fiskālo politiku saistīti apsvērumi un kuras mērķis nav cenu stabilitātes nodrošināšana, ietekmējot tirgus un tādējādi apdraudot uzticību neatkarīgai monetārajai politikai. Prasītāji uzskata, ka no Eiropas monetārās savienības normatīvās struktūras izriet subjektīvas tiesības uz to, ka netiks īstenota stabilitātei acīmredzami pretrunā esoša rīcība, kas it īpaši būtu pretrunā LESD 123. un 125. pantam. |
| --- | --- |

5)

Valsts vērtspapīru iegāde, kuras pamatā ir nevis ar monetāro politiku, bet gan ar fiskālo politiku saistīti apsvērumi un kuras mērķis nav cenu stabilitātes nodrošināšana, ietekmējot tirgus un tādējādi apdraudot uzticību neatkarīgai monetārajai politikai. Prasītāji uzskata, ka no Eiropas monetārās savienības normatīvās struktūras izriet subjektīvas tiesības uz to, ka netiks īstenota stabilitātei acīmredzami pretrunā esoša rīcība, kas it īpaši būtu pretrunā LESD 123. un 125. pantam.

---

(1)  Padomes 1993. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 3603/93, ar ko precizē definīcijas, lai piemērotu Līguma 104. pantā un 104.b panta 1. punktā minētos aizliegumus (OV L 332, 1. lpp.).

(2)  OV 2010, C 83, 309. lpp.

(3)  4. protokols par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem (OV 2010, C 83, 230. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/19

---

Prasība, kas celta 2012. gada 20. novembrī — Slovēnija/Komisija

(Lieta T-507/12)

2013/C 32/30

Tiesvedības valoda — slovēņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Slovēnijas Republika (pārstāvji — V. Klemenc, državna pravobranilka, un A. Grum, pomočnica državne pravobranilke)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2012. gada 19. oktobra lēmumu par pasākumiem, kas veikti par labu uzņēmumam ELAN d.o.o., SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), kuru Komisija Slovēnijai paziņojusi ar 2012. gada 20. septembra vēstuli Nr. SG-Greffe(2012) D/14375 un kura 2. pantā īpaši ir nolemts, ka Slovēnija 2008. gadā par labu Elan rekapitālizācijas formā prettiesiski ir īstenojusi valsts atbalsta pasākumu EUR 10 miljonu apmērā, kas ir pretrunā Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktam, tādēļ Slovēnijai ir pienākums atgūt atbalstu no tā saņēmēja, |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2012. gada 19. oktobra lēmumu par pasākumiem, kas veikti par labu uzņēmumam ELAN d.o.o., SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), kuru Komisija Slovēnijai paziņojusi ar 2012. gada 20. septembra vēstuli Nr. SG-Greffe(2012) D/14375 un kura 2. pantā īpaši ir nolemts, ka Slovēnija 2008. gadā par labu Elan rekapitālizācijas formā prettiesiski ir īstenojusi valsts atbalsta pasākumu EUR 10 miljonu apmērā, kas ir pretrunā Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktam, tādēļ Slovēnijai ir pienākums atgūt atbalstu no tā saņēmēja,

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1) | Pirmais prasības pamats: apstrīdētajā lēmumā Komisija nepareizi ir piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un 345. pantu un ir pieļāvusi būtisku formas prasību pārkāpumu, jo nepareizi ir novērtējusi faktus un nepietiekami un/vai nepareizi pamatojusi attiecīgo lēmumu saistībā ar to, vai Slovēnijas Republiku var vainot par rekapitalizācijas pasākumu 2008. gadā.
  Prasītāja uzskata, ka Komisija pretēji LESD 107. panta 1. punktam un 345. pantam ir secinājusi, ka Slovēnijas Republiku var vainot par Elan partneru rīcību saistībā ar tās rekapitalizāciju 2008. gadā. Komisija savu secinājumu ir pamatojusi ar to, ka valsts kā īpašniece izraugās uzraudzības padomi, tādējādi, kā uzskata prasītāja, diskriminējot valsts uzņēmumu pārvaldības duālo sistēmu.
  Apstrīdētā lēmuma pamatojums ir nepietiekams, jo nav norādīti atbilstoši un pietiekami iemesli, kā arī kļūdains, ciktāl Komisija apgalvo, ka pastāv būtiskas norādes uz valsts ciešu iesaistīšanos kapitālsabiedrības (Kapitalska družba, KAD) un konsultāciju un pārvaldības sabiedrības (Družba za svetovanje in upravljanje, DSU) lēmumu pieņemšanas procesā, proti, tās argumenti ir pamatoti tikai ar apšaubāmiem pierādījumiem un “hear say” veida pierādījumiem. Apstrīdētais lēmums vēl jo vairāk ir nepamatots arī saistībā ar citiem Elen partneriem, kurus Komisija ir paredzējusi saukt pie atbildības tikai saistībā ar paralēlo rīcību. Prasītāja uzskata, ka norādes, ko Komisija ir minējusi apstrīdētajā lēmumā, nekādā veidā nav norādes, kas saskaņā ar Tiesas un Vispārējās tiesas judikatūru liecinātu par valsts iestāžu iesaistīšanos 2008. gadā veiktajā Elan rekapitalizācijas pasākumā. |
| --- | --- |

1)

Pirmais prasības pamats: apstrīdētajā lēmumā Komisija nepareizi ir piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu un 345. pantu un ir pieļāvusi būtisku formas prasību pārkāpumu, jo nepareizi ir novērtējusi faktus un nepietiekami un/vai nepareizi pamatojusi attiecīgo lēmumu saistībā ar to, vai Slovēnijas Republiku var vainot par rekapitalizācijas pasākumu 2008. gadā.

Prasītāja uzskata, ka Komisija pretēji LESD 107. panta 1. punktam un 345. pantam ir secinājusi, ka Slovēnijas Republiku var vainot par Elan partneru rīcību saistībā ar tās rekapitalizāciju 2008. gadā. Komisija savu secinājumu ir pamatojusi ar to, ka valsts kā īpašniece izraugās uzraudzības padomi, tādējādi, kā uzskata prasītāja, diskriminējot valsts uzņēmumu pārvaldības duālo sistēmu.

Apstrīdētā lēmuma pamatojums ir nepietiekams, jo nav norādīti atbilstoši un pietiekami iemesli, kā arī kļūdains, ciktāl Komisija apgalvo, ka pastāv būtiskas norādes uz valsts ciešu iesaistīšanos kapitālsabiedrības (Kapitalska družba, KAD) un konsultāciju un pārvaldības sabiedrības (Družba za svetovanje in upravljanje, DSU) lēmumu pieņemšanas procesā, proti, tās argumenti ir pamatoti tikai ar apšaubāmiem pierādījumiem un “hear say” veida pierādījumiem. Apstrīdētais lēmums vēl jo vairāk ir nepamatots arī saistībā ar citiem Elen partneriem, kurus Komisija ir paredzējusi saukt pie atbildības tikai saistībā ar paralēlo rīcību. Prasītāja uzskata, ka norādes, ko Komisija ir minējusi apstrīdētajā lēmumā, nekādā veidā nav norādes, kas saskaņā ar Tiesas un Vispārējās tiesas judikatūru liecinātu par valsts iestāžu iesaistīšanos 2008. gadā veiktajā Elan rekapitalizācijas pasākumā.

| 2) | Otrais prasības pamats: Komisija apstrīdētajā lēmumā nepareizi ir piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu, kā arī ir pieļāvusi būtisku formas prasību pārkāpumu, jo nepareizi ir novērtējusi faktus un nepietiekami un/vai nepareizi pamatojusi attiecīgo lēmumu saistībā ar secinājumu, ka Elan rekapitalizācijas pasākums 2008. gadā nebija pieļaujams saskaņā ar principu par privātajiem ieguldījumiem tirgus ekonomikā, tāpēc uzņēmumam Elan tika piešķirta selektīva priekšrocība.
  Prasītāja savā prasībā norāda, ka Elan rekapitalizācijas pasākums 2008. gadā tika veikts saskaņā ar principu par privātajiem ieguldījumiem tirgus ekonomikas apstākļos, ņemot vērā, ka partneri lēmumu pieņemšanas procesā saistībā ar rekapitalizācijas pasākumu bija balstījušies uz uzņēmuma vērtējumu, atbilstoši ņemot vērā Elan komercdarbības rezultātu pasliktināšanos lielākajā 2007./2008. gada ziemas sezonas daļā un tādējādi arī 2008. gada pirmajā ceturksnī. Darbības rezultātu pasliktināšanās 2008. gadā tomēr nebija tik būtiska, ka būtu ietekmējusi uzņēmuma vērtības novērtējuma ticamību. Partneri savu lēmumu pieņēma kā uzņēmuma ilgtermiņa akcionāri, kam tikai īslaicīgi bija radušās problēmas un kas ilgu laiku bija spējīgi ne tikai izdzīvot, bet arī vairākkārt darboties tirgū ar peļņu. Komisija apstrīdētajā lēmumā nav pietiekami paskaidrojusi, kāpēc selektīvi tika ņemta vērā uzņēmuma vērtība, kas tādējādi liecina par patvaļīgu rīcību. |
| --- | --- |

2)

Otrais prasības pamats: Komisija apstrīdētajā lēmumā nepareizi ir piemērojusi LESD 107. panta 1. punktu, kā arī ir pieļāvusi būtisku formas prasību pārkāpumu, jo nepareizi ir novērtējusi faktus un nepietiekami un/vai nepareizi pamatojusi attiecīgo lēmumu saistībā ar secinājumu, ka Elan rekapitalizācijas pasākums 2008. gadā nebija pieļaujams saskaņā ar principu par privātajiem ieguldījumiem tirgus ekonomikā, tāpēc uzņēmumam Elan tika piešķirta selektīva priekšrocība.

Prasītāja savā prasībā norāda, ka Elan rekapitalizācijas pasākums 2008. gadā tika veikts saskaņā ar principu par privātajiem ieguldījumiem tirgus ekonomikas apstākļos, ņemot vērā, ka partneri lēmumu pieņemšanas procesā saistībā ar rekapitalizācijas pasākumu bija balstījušies uz uzņēmuma vērtējumu, atbilstoši ņemot vērā Elan komercdarbības rezultātu pasliktināšanos lielākajā 2007./2008. gada ziemas sezonas daļā un tādējādi arī 2008. gada pirmajā ceturksnī. Darbības rezultātu pasliktināšanās 2008. gadā tomēr nebija tik būtiska, ka būtu ietekmējusi uzņēmuma vērtības novērtējuma ticamību. Partneri savu lēmumu pieņēma kā uzņēmuma ilgtermiņa akcionāri, kam tikai īslaicīgi bija radušās problēmas un kas ilgu laiku bija spējīgi ne tikai izdzīvot, bet arī vairākkārt darboties tirgū ar peļņu. Komisija apstrīdētajā lēmumā nav pietiekami paskaidrojusi, kāpēc selektīvi tika ņemta vērā uzņēmuma vērtība, kas tādējādi liecina par patvaļīgu rīcību.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/20

---

Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Ted-Invest/ITSB — Scandia Down (“sensi scandia”)

(Lieta T-516/12)

2013/C 32/31

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ted — Invest EOOD (Plovdiv, Bulgārija) (pārstāvis — A. Ivanova, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Scandia Down LLC (Weehawken, Amerikas Savienotās Valstis)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 2247/2011-1, ar kuru preču zīme ir atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. un 24. klasē; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 2247/2011-1, ar kuru preču zīme ir atzīta par spēkā neesošu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. un 24. klasē;

| — | pakārtoti, ja Tiesa apelācijas sūdzību neapmierina pilnībā, apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes lēmumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē. |
| --- | --- |

—

pakārtoti, ja Tiesa apelācijas sūdzību neapmierina pilnībā, apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt ITSB Apelāciju pirmās padomes lēmumu attiecībā uz precēm, kas ietilpst 20. klasē.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par spēkā neesamības atzīšanu: grafiska preču zīme “sensi scandia” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 20. un 24. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 8596975

Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pieteikuma par spēkā neesamības atzīšanu pamatojums: prasība par spēkā neesamības atzīšanu ir balstīta uz Padomes Regulas Nr. 207/2009 53 panta 1 punktā, interpretējot to kopsakarā ar 8 panta 1. punkta b) apakšpunktu, paredzētajiem pamatiem un uz Kopienas vārdiskas preču zīmes “SCANDIA HOME” reģistrāciju Nr. 8173312 attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 20., 24., 25. un 35. klasē

Anulēšanas nodaļas lēmums: atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta, skatot to kopsakarā ar 8 panta 2 punktu un 8 panta 1 punktu, pārkāpums

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/20

---

Prasība, kas celta 2012. gada 23. novembrī — Alro/Komisija

(Lieta T-517/12)

2013/C 32/32

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Alro SA (Slatina, Rumānija) (pārstāvji — C. Quigley, QC, O. Bretz, Solicitor, un S. Verschuur, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2012. gada 26. aprīļa lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 108. panta 2. punktam un Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) (“procedūras regula”) 4. panta 4. punktam par iespējamu pretlikumīgu valsts atbalstu, kuru Rumānija, kontrolējot Hidroelectrica SA (turpmāk tekstā — “Hidroelectrica”), ir piešķīrusi ALRO preferenciālu tarifu veidā elektroenerģijas pirkšanai ar 2005. gadā noslēgtu līgumu un tā vēlākajiem grozījumiem; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2012. gada 26. aprīļa lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru atbilstoši Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 108. panta 2. punktam un Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (1) (“procedūras regula”) 4. panta 4. punktam par iespējamu pretlikumīgu valsts atbalstu, kuru Rumānija, kontrolējot Hidroelectrica SA (turpmāk tekstā — “Hidroelectrica”), ir piešķīrusi ALRO preferenciālu tarifu veidā elektroenerģijas pirkšanai ar 2005. gadā noslēgtu līgumu un tā vēlākajiem grozījumiem;

| — | pakārtoti, atcelt iepriekš minēto 2012. gada 26. aprīļa lēmumu tiktāl, ciktāl tas ir piemērojams laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt iepriekš minēto 2012. gada 26. aprīļa lēmumu tiktāl, ciktāl tas ir piemērojams laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2009. gada 31. decembrim;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā.
  Saistībā ar pirmo pamatu ALRO, apgalvojot, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomu, pierādīs, ka Komisija nav pienācīgi izpildījusi prasības par vainojamību, kā tās ir noteiktas 2002. gada 16. maija spriedumā lietā C-482/99 Francija/Komisija (Recueil, I-4397. lpp.) (Stardust Marine spriedums). It īpaši Komisija ir mēģinājusi pamatot savu analīzi tikai ar “organiskām” norādēm. Savukārt ALRO pieradīs, ka prasības, kas ir noteiktas spriedumā lietā Stardust Marine, prasa arī to, lai Komisija pierādītu, ka pastāv citas būtiskas norādes, jo “organiskās” norādes, apskatot izolēti, nevar pierādīt vainojamību. |
| --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvota kļūda tiesību piemērošanā.

Saistībā ar pirmo pamatu ALRO, apgalvojot, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā attiecībā uz LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomu, pierādīs, ka Komisija nav pienācīgi izpildījusi prasības par vainojamību, kā tās ir noteiktas 2002. gada 16. maija spriedumā lietā C-482/99 Francija/Komisija (Recueil, I-4397. lpp.) (Stardust Marine spriedums). It īpaši Komisija ir mēģinājusi pamatot savu analīzi tikai ar “organiskām” norādēm. Savukārt ALRO pieradīs, ka prasības, kas ir noteiktas spriedumā lietā Stardust Marine, prasa arī to, lai Komisija pierādītu, ka pastāv citas būtiskas norādes, jo “organiskās” norādes, apskatot izolēti, nevar pierādīt vainojamību.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda novērtējumā.
  Saistībā ar otro pamatu ALRO apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas novērtējumā, secinot, ka Rumānijas valsts ir vainojama par Hidroelectrica darbībām. ALRO, pirmkārt, pierādīs, ka Komisija ir kļūdaini analizējusi Hidroelectrica vadības struktūru un šīs struktūras ietekmi uz lēmumu pieņemšanas procesu šajā organizācijā. Otrkārt, ALRO izklāstīs, kādēļ Komisija ir kļūdījusies, salīdzinot ALRO līgumu ar vienošanos starp Hidroelectrica un ArcelorMittal. Treškārt, tā pierādīs, kādēļ valdības rīkojums Nr. 445/2009 nav nozīmīgs Komisijas analīzei un kādēļ tās atsauces uz ziņojumiem presei 2010. gadā nav pietiekamas, lai pietiekami juridiski pierādītu vainojamību. |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvota acīmredzama kļūda novērtējumā.

Saistībā ar otro pamatu ALRO apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas novērtējumā, secinot, ka Rumānijas valsts ir vainojama par Hidroelectrica darbībām. ALRO, pirmkārt, pierādīs, ka Komisija ir kļūdaini analizējusi Hidroelectrica vadības struktūru un šīs struktūras ietekmi uz lēmumu pieņemšanas procesu šajā organizācijā. Otrkārt, ALRO izklāstīs, kādēļ Komisija ir kļūdījusies, salīdzinot ALRO līgumu ar vienošanos starp Hidroelectrica un ArcelorMittal. Treškārt, tā pierādīs, kādēļ valdības rīkojums Nr. 445/2009 nav nozīmīgs Komisijas analīzei un kādēļ tās atsauces uz ziņojumiem presei 2010. gadā nav pietiekamas, lai pietiekami juridiski pierādītu vainojamību.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots pamatojuma nepietiekams raksturs.
  Saistībā ar trešo pamatu ALRO pierādīs, ka attiecībā uz (iepriekšējā punktā minētajiem) argumentiem, uz ko atsaucas Komisija, tā nav sniegusi piemērotu pamatojumu un tādējādi tās rīcība ir pretrunā LESD 296. pantam. Pamatojumu ir jāsniedz tādēļ, lai Vispārējā tiesa varētu pārbaudīt lēmuma likumību un ieinteresētajām personām sniegt nepieciešamo informāciju, lai tās varētu pārbaudīt, vai lēmums ir pamatots. Kā norādīts sīkāk prasības pieteikumā, apstrīdētais lēmums neatbilst šai prasībai. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots pamatojuma nepietiekams raksturs.

Saistībā ar trešo pamatu ALRO pierādīs, ka attiecībā uz (iepriekšējā punktā minētajiem) argumentiem, uz ko atsaucas Komisija, tā nav sniegusi piemērotu pamatojumu un tādējādi tās rīcība ir pretrunā LESD 296. pantam. Pamatojumu ir jāsniedz tādēļ, lai Vispārējā tiesa varētu pārbaudīt lēmuma likumību un ieinteresētajām personām sniegt nepieciešamo informāciju, lai tās varētu pārbaudīt, vai lēmums ir pamatots. Kā norādīts sīkāk prasības pieteikumā, apstrīdētais lēmums neatbilst šai prasībai.

---

(1)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 1999/659, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/21 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/21

---

Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Spirlea/Komisija

(Lieta T-518/12)

2013/C 32/33

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Itālija) un Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (pārstāvji — V. Foerster un T. Pahl, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | pieņemt saskaņā ar LESD 263. pantu iesniegto prasības pieteikumu; |
| --- | --- |

—

pieņemt saskaņā ar LESD 263. pantu iesniegto prasības pieteikumu;

| — | atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasības pieteikumu par pieņemamu;

| — | atzīt prasības pieteikumu par pamatotu un tādēļ atzīt, ka atbildētāja ir pieļāvusi būtiskus procesuālos pārkāpumus un pārkāpusi vairākas materiālo tiesību normas; |
| --- | --- |

—

atzīt prasības pieteikumu par pamatotu un tādēļ atzīt, ka atbildētāja ir pieļāvusi būtiskus procesuālos pārkāpumus un pārkāpusi vairākas materiālo tiesību normas;

| — | pamatojoties uz iepriekš minēto, atcelt atbildētājas 2012. gada 27. septembra lēmumu par ES pilotprocedūras Nr. 2070/11/SNCO (Nr. Ares(2012) 1135073) izbeigšanu; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz iepriekš minēto, atcelt atbildētājas 2012. gada 27. septembra lēmumu par ES pilotprocedūras Nr. 2070/11/SNCO (Nr. Ares(2012) 1135073) izbeigšanu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

| 1) | Pirmais pamats: ES pilotprocedūras uzsākšana, nenorādot nekādu juridisko pamatu (LESD 290. un 291. pants).






  — | Šī pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar ES pilotprocedūras uzsākšanu ir noteikts papildu procesuāls nosacījums, kas nav paredzēts LESD 258. pantā. Šo procesuālo nosacījumu, kuru Komisijai atbilstoši ES līgumiem nav tiesību vai pilnvaru noteikt, Komisija izmanto prettiesiskā un nepārskatāmā procedūrā, vienlaikus sagrozot LESD 258. pantā paredzēto pienākumu neizpildes procedūru. |
| --- | --- | --- |

1)

Pirmais pamats: ES pilotprocedūras uzsākšana, nenorādot nekādu juridisko pamatu (LESD 290. un 291. pants).

—

Šī pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar ES pilotprocedūras uzsākšanu ir noteikts papildu procesuāls nosacījums, kas nav paredzēts LESD 258. pantā. Šo procesuālo nosacījumu, kuru Komisijai atbilstoši ES līgumiem nav tiesību vai pilnvaru noteikt, Komisija izmanto prettiesiskā un nepārskatāmā procedūrā, vienlaikus sagrozot LESD 258. pantā paredzēto pienākumu neizpildes procedūru.

| 2) | Otrais pamats: Komisijas 2002. gada 20. marta paziņojuma, kas adresēts Eiropas Parlamentam un Eiropas Ombudam, par attiecībām ar sūdzības iesniedzēju saistībā ar Kopienu tiesību pārkāpumiem (1) pārkāpums.






  — | Šajā ziņā prasītāji norāda, ka Komisija patvaļīgi nav ņēmusi vērā savu paziņojumu par attiecībām ar sūdzības iesniedzēju saistībā ar Kopienu tiesību pārkāpumiem un ir nolēmusi, neatstājot nekādu izvēli prasītājiem, izskatīt sūdzību ES pilotprocedūrā, kuras noteikumus viņi nezin. |
| --- | --- | --- |

2)

Otrais pamats: Komisijas 2002. gada 20. marta paziņojuma, kas adresēts Eiropas Parlamentam un Eiropas Ombudam, par attiecībām ar sūdzības iesniedzēju saistībā ar Kopienu tiesību pārkāpumiem (1) pārkāpums.

—

Šajā ziņā prasītāji norāda, ka Komisija patvaļīgi nav ņēmusi vērā savu paziņojumu par attiecībām ar sūdzības iesniedzēju saistībā ar Kopienu tiesību pārkāpumiem un ir nolēmusi, neatstājot nekādu izvēli prasītājiem, izskatīt sūdzību ES pilotprocedūrā, kuras noteikumus viņi nezin.

| 3) | Trešais pamats: pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.






  — | Šī pamata ietvaros tiek apgalvots, ka Komisijas pamatojumā nav iekļauti konstatētie fakti attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1394/2007 (2) piemērošanu un nav izvērtēti prasītāju saistībā ar ES tiesībām izteiktie īpašie iebildumi. |
| --- | --- | --- |

3)

Trešais pamats: pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums.

—

Šī pamata ietvaros tiek apgalvots, ka Komisijas pamatojumā nav iekļauti konstatētie fakti attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1394/2007 (2) piemērošanu un nav izvērtēti prasītāju saistībā ar ES tiesībām izteiktie īpašie iebildumi.

---

(1)  OV C 244, 5. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Regula (EK) Nr. 1394/2007 par uzlabotas terapijas zālēm, un ar ko groza Direktīvu 2001/83/EK un Regulu (EK) Nr. 726/2004 (OV L 324, 121. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/22

---

Prasība, kas celta 2012. gada 27. novembrī — Pågen Trademark/ITSB (“gifflar”)

(Lieta T-520/12)

2013/C 32/34

Tiesvedības valoda — zviedru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Pågen Trademark AB (Malme, Zviedrija) (pārstāvis — J. Norderyd, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 27. septembra lēmumu lietā R 46/2012-2 un atzīt, ka Pågen Trademark AB reģistrācijai pieteiktā Kopienas grafiskā preču zīme Nr. 1 009 0331 “GIFFLAR” ir jāpublicē un jāreģistrē vai, pakārtoti, uzdot ITSB publicēt un reģistrēt preču zīmi; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju otrās padomes 2012. gada 27. septembra lēmumu lietā R 46/2012-2 un atzīt, ka Pågen Trademark AB reģistrācijai pieteiktā Kopienas grafiskā preču zīme Nr. 1 009 0331 “GIFFLAR” ir jāpublicē un jāreģistrē vai, pakārtoti, uzdot ITSB publicēt un reģistrēt preču zīmi;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “gifflar”, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29., 30. un 31. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1 009 0331

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkta pārkāpums

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/22

---

Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Alfa-Beta Vassilopoulos/ITSB — Henkel (“AB terra Leaf”)

(Lieta T-522/12)

2013/C 32/35

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Alfa-Beta Vassilopoulos SA (Gerakas Attikis, Grieķija) (pārstāvis — N. Lymperis, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Henkel AG & Co. KGaA (Diseldorfa, Vācija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 2122/2011-4 un apmierināt apelācijas sūdzību, lai reģistrācijai pieteiktā Kopienas preču zīme “AB TERRA LEAF (&device)” Nr. 857651 varētu tikt reģistrēta attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 1. oktobra lēmumu lietā R 2122/2011-4 un apmierināt apelācijas sūdzību, lai reģistrācijai pieteiktā Kopienas preču zīme “AB TERRA LEAF (&device)” Nr. 857651 varētu tikt reģistrēta attiecībā uz visām pieteiktajām precēm un

| — | piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp iebildumu procesā un apelācijas tiesvedībā radušos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp iebildumu procesā un apelācijas tiesvedībā radušos izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska melnbalta preču zīme “AB terra Leaf” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 5.. un 16. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 8573651

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiskas preču zīmes “TERRA” reģistrācija Nr. 33472909 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3. un 21. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: apmierināt iebildumus attiecībā uz visām apstrīdētajām precēm

Apelāciju padomes mums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 75. panta pārkāpums

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/23

---

Prasība, kas celta 2012. gada 30. novembrī — Rani Refreshments/ITSB — Global-Invest Bartosz Turek (“Sani”)

(Lieta T-523/12)

2013/C 32/36

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Rani Refreshments FZCO (Dubaja, Apvienotie Arābu Emirāti) (pārstāvis — M. Chapple, Barrister)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polija)

Prasītājas prasījumi

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 27. septembra lēmumu lietā R 236/2012-4 un |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju ceturtās padomes 2012. gada 27. septembra lēmumu lietā R 236/2012-4 un

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīme “Sani” zaļā, vītolu zaļā un baltā krāsā attiecībā uz precēm, kas tostarp ietilpst 29., 30. un 32. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9087479

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “Rani” zaļā, baltā, melnā un zilā krāsā reģistrācija Nr. 2587244 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “Rani” zilā un baltā krāsā reģistrācija Nr. 4005211 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 29. un 30. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “RANI FLOAT” zilā un baltā krāsā reģistrācija Nr. 2587293 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē; Kopienas grafiskas preču zīmes “Rani” oranžā, dzeltenā, melnā, baltā, sarkanā, rozā, zilā un zaļā krāsā reģistrācija Nr. 2587269 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 16., 21. un 32. klasē; Apvienotās Karalistes grafiskas preču zīmes “rani” reģistrācija Nr. 1239206 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 32. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt pilnībā

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/23

---

Prasība, kas celta 2012. gada 3. decembrī — Recaro/ITSB — Certino Mode (“RECARO”)

(Lieta T-524/12)

2013/C 32/37

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaiserslautern, Vācija) (pārstāvis — J. Weiser, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Certino Mode, SL (Elche, Spānija)

Prasītājas prasījumi:

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu, noraidot personas, kas iestājusies lietā, apelācijas sūdzību un atceļot Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 734343 “RECARO” pilnībā; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu, noraidot personas, kas iestājusies lietā, apelācijas sūdzību un atceļot Kopienas preču zīmes reģistrāciju Nr. 734343 “RECARO” pilnībā;

| — | pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1761/2011-1 un |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 6. septembra lēmumu lietā R 1761/2011-1 un

| — | piespriest ITSB un attiecīgajā gadījumā personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt šajā tiesvedībā un apelācijas procesā ITSB radušos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest ITSB un attiecīgajā gadījumā personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt šajā tiesvedībā un apelācijas procesā ITSB radušos izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Reģistrēta Kopienas preču zīme, par kuru iesniegts pieteikums par atcelšanu: vārdiska preču zīme “RECARO” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 10. un 25. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācija Nr. 734343

Kopienas preču zīmes īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Lietas dalībniece, kas lūdz atcelt Kopienas preču zīmi: prasītāja

Anulēšanas nodaļas lēmums: atcelt Kopienas preču zīmi

Apelāciju padomes lēmums: daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu

Izvirzītie pamati:

| — | Padomes Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, skatot to kopā ar 15. pantu, pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Padomes Regulas Nr. 207/2009 51. panta 1. punkta a) apakšpunkta, skatot to kopā ar 15. pantu, pārkāpums;

| — | Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, skatot to kopā ar Komisijas Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpums un |
| --- | --- |

—

Padomes Regulas Nr. 207/2009 76. panta 2. punkta, skatot to kopā ar Komisijas Regulas Nr. 2868/95 50. noteikuma 1. punktu, pārkāpums un

| — | Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Padomes Regulas Nr. 207/2009 75. panta 1. punkta pārkāpums.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/24

---

Prasība, kas celta 2012. gada 5. decembrī — AXA Versicherung/Komisija

(Lieta T-526/12)

2013/C 32/38

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: AXA Versicherung AG (Ķelne, Vācija) (pārstāvji — advokāti C. Bahr, S. Dethof un A. Malec)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto noraidījumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto noraidījumu;

| — | pakārtoti, atcelt apstrīdēto noraidījumu daļēji; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt apstrīdēto noraidījumu daļēji;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja vēršas pret Komisijas netiešajiem noraidošajiem lēmumiem attiecībā uz prasītājas atkārtotajiem pieprasījumiem piešķirt piekļuvi Komisijas dokumentiem lietā COMP/39125 — Automašīnu stikli.

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1) | Pirmais pamats: pienākuma veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 2. un 4. pantam pārkāpums






  — | šajā ziņā prasītāja norāda, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam. Tā vietā tā attiecīgos dokumentus prettiesiski esot klasificējusi saskaņā ar formāliem kritērijiem. |
| --- | --- | --- |

1)

Pirmais pamats: pienākuma veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) 2. un 4. pantam pārkāpums

—

šajā ziņā prasītāja norāda, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu veikt konkrētu un individuālu pieprasīto dokumentu pārbaudi atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 2. un 4. pantam. Tā vietā tā attiecīgos dokumentus prettiesiski esot klasificējusi saskaņā ar formāliem kritērijiem.

| 2) | Otrais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas pārkāpums, liedzot piekļuvi konkrētiem lietas dokumentiem






  — | šī pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Komisija ir prettiesiski pārāk plaši interpretējusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu. Prasītāja uzskata, ka nav skartas nedz komerciālās intereses atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajam ievilkumam, nedz arī Komisija drīkst atsaukties uz izmeklēšanas darbību mērķa aizsardzību atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajam ievilkumam; |
| --- | --- | --- |

2)

Otrais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas pārkāpums, liedzot piekļuvi konkrētiem lietas dokumentiem

—

šī pamata ietvaros prasītāja norāda, ka Komisija ir prettiesiski pārāk plaši interpretējusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu. Prasītāja uzskata, ka nav skartas nedz komerciālās intereses atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajam ievilkumam, nedz arī Komisija drīkst atsaukties uz izmeklēšanas darbību mērķa aizsardzību atbilstoši Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajam ievilkumam;

| — | turklāt lēmuma pieņemšanas process neesot ticis nopietni ietekmēts (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrā daļa); |
| --- | --- |

—

turklāt lēmuma pieņemšanas process neesot ticis nopietni ietekmēts (Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punkta otrā daļa);

| — | pie tam Komisija prettiesiski noliedzot, ka pastāv sevišķas sabiedrības intereses pieprasīto dokumentu publiskošanai. |
| --- | --- |

—

pie tam Komisija prettiesiski noliedzot, ka pastāv sevišķas sabiedrības intereses pieprasīto dokumentu publiskošanai.

| 3) | Trešais pamats: Regulas Nr. 1049/20014. panta 6. punkta pārkāpums, pilnībā liedzot piekļuvi konkrētiem dokumentiem






  — | prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija nesniedz piekļuvi pat daļai dokumentu un tādējādi ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu. Prasītāja uzskata, ka Komisija, pretēji Regulas Nr. 1049/2001 prasībām, neesot pārbaudījusi iespēju ļaut daļēji iepazīties ar dokumentiem. |
| --- | --- | --- |

3)

Trešais pamats: Regulas Nr. 1049/20014. panta 6. punkta pārkāpums, pilnībā liedzot piekļuvi konkrētiem dokumentiem

—

prasītāja šajā ziņā norāda, ka Komisija nesniedz piekļuvi pat daļai dokumentu un tādējādi ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. punktu. Prasītāja uzskata, ka Komisija, pretēji Regulas Nr. 1049/2001 prasībām, neesot pārbaudījusi iespēju ļaut daļēji iepazīties ar dokumentiem.

| 4) | Ceturtais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas un 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, liedzot piekļuvi Komisijas dokumentu satura rādītāja pilnajai versijai






  — | šī pamata ietvaros tiek norādīts, ka Komisija Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētos izņēmumus ir interpretējusi pārāk plaši, attiecinot arī uz prasītājas lūgumu piekļūt nesaīsinātajai satura rādītāja versijai. Prasītāja uzskata, ka arī šajā gadījumā nevar tikt ietekmētas Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā paredzētās komerciālās intereses un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā paredzētais izmeklēšanas darbību mērķis; |
| --- | --- | --- |

4)

Ceturtais pamats: Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmā un trešā ievilkuma, kā arī 4. panta 3. punkta otrās daļas un 4. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, liedzot piekļuvi Komisijas dokumentu satura rādītāja pilnajai versijai

—

šī pamata ietvaros tiek norādīts, ka Komisija Regulas Nr. 1049/2001 4. pantā paredzētos izņēmumus ir interpretējusi pārāk plaši, attiecinot arī uz prasītājas lūgumu piekļūt nesaīsinātajai satura rādītāja versijai. Prasītāja uzskata, ka arī šajā gadījumā nevar tikt ietekmētas Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta pirmajā ievilkumā paredzētās komerciālās intereses un Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punkta trešajā ievilkumā paredzētais izmeklēšanas darbību mērķis;

| — | tā turklāt apgalvo, ka netiek ietekmēta arī Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā privātās dzīves aizsardzība. |
| --- | --- |

—

tā turklāt apgalvo, ka netiek ietekmēta arī Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punkta b) apakšpunktā paredzētā privātās dzīves aizsardzība.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/25

---

Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (“Fleet Data Services”)

(Lieta T-534/12)

2013/C 32/39

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Still GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis — S. Waller, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 130/2012-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 130/2012-1;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 50. panta 1. punktu apvienot šo lietu ar paralēli iesniegto prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes arī 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 4/2012-1 attiecībā uz Kopienas preču zīmes “Truck Data Services” reģistrācijas pieteikumu — EM 009931429. |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 50. panta 1. punktu apvienot šo lietu ar paralēli iesniegto prasību par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes arī 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 4/2012-1 attiecībā uz Kopienas preču zīmes “Truck Data Services” reģistrācijas pieteikumu — EM 009931429.

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiska preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementu s “Fleet Data Services”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 12., 35., 36., 37. un 39. klasē — Kopienas precu zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 931 387

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 207/2009 73. panta 2. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 73. panta 2. punkta pārkāpums.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/25

---

Prasība, kas celta 2012. gada 8. decembrī — Still/ITSB (“Truck Data Services”)

(Lieta T-535/12)

2013/C 32/40

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Still GmbH (Hamburga, Vācija) (pārstāvis — S. Waller, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 4/2012-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 4/2012-1;

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 50. panta 1. punktu apvienot šo lietu ar paralēli celto prasību pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 130/2012-1 attiecībā uz Kopienas preču zīmes “Fleet Data Services” reģistrāciju Nr. EM 009931387 |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Vispārējās tiesas Reglamenta 50. panta 1. punktu apvienot šo lietu ar paralēli celto prasību pret Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2012. gada 10. septembra lēmumu lietā R 130/2012-1 attiecībā uz Kopienas preču zīmes “Fleet Data Services” reģistrāciju Nr. EM 009931387

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: grafiskas preču zīmes, kas ietver vārdiskus elementus “Truck Data Services”, attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 9., 12., 35., 36., 37. un 39. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 9 931 429

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt

Izvirzītie pamati:

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Regulas Nr. 207/2009 73. panta 2. punkta pārkāpums |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 73. panta 2. punkta pārkāpums

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Scott/Komisija

(Lieta T-366/00 RENV) (1)

2013/C 32/41

Tiesvedības valoda — angļu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 61, 24.02.2001.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2012. gada 6. decembra rīkojums — Polija/Komisija

(Lieta T-258/04 RENV) (1)

2013/C 32/42

Tiesvedības valoda — poļu

Vispārējās tiesas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 251, 09.10.2004.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 4. decembra rīkojums — Rubinetterie Flero/Komisija

(Lieta T-370/10) (1)

2013/C 32/43

Tiesvedības valoda — itāļu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 288, 23.10.2010.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Kronofrance un Kronoply/Komisija

(Lieta T-560/11) (1)

2013/C 32/44

Tiesvedības valoda — vācu

Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 13, 14.01.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Icelandic Group UK/Komisija

(Lieta T-35/12) (1)

2013/C 32/45

Tiesvedības valoda — angļu

Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 73, 10.03.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/26

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Lilleborg/ITSB — Hardford Sweden (“Pierre Robert”)

(Lieta T-85/12) (1)

2013/C 32/46

Tiesvedības valoda — angļu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 118, 21.04.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/27

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 12. decembra rīkojums — Robert Group/ITSB — Hardford Sweden (“Pierre Robert”)

(Lieta T-86/12) (1)

2013/C 32/47

Tiesvedības valoda — angļu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 118, 21.04.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/27

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 10. decembra rīkojums — Viasat Broadcasting UK/Komisija

(Lieta T-210/12) (1)

2013/C 32/48

Tiesvedības valoda — angļu

Trešās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 209, 14.07.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/27

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 6. decembra rīkojums — Nīderlande un ING Groep/Komisija

(Apvienotās lietas T-325/12 un T-332/12) (1)

2013/C 32/49

Tiesvedības valoda — holandiešu

Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 273, 08.09.2012.

---

| 2.2.2013 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 32/27

---

Vispārējās tiesas 2012. gada 5. decembra rīkojums — Soltau/Komisija

(Lieta T-333/12) (1)

2013/C 32/50

Tiesvedības valoda — vācu

Astotās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 303, 06.10.2012.

---