# Den Europæiske Unions C 32/2013

| | ISSN 1977-0871
  doi:10.3000/19770871.C_2013.032.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 32 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 56. årgang2. februar 2013 |

ISSN 1977-0871

doi:10.3000/19770871.C_2013.032.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

C 32

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

56. årgang2. februar 2013

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2013/C 032/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 26 af 26.1.2013 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2013/C 032/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions TidendeEUT C 26 af 26.1.2013

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2013/C 032/02 | Sag C-476/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 24. oktober 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund mod Verband Österreichischer Banken und Bankiers | 2 |
| 2013/C 032/03 | Sag C-479/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. oktober 2012 — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG mod Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH | 3 |
| 2013/C 032/04 | Sag C-495/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Det Forenede Kongerige) den 5. november 2012 — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited mod The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs | 3 |
| 2013/C 032/05 | Sag C-509/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Central Administrativo Norte (Portugal) den 9. november 2012 — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos mod Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da | 4 |
| 2013/C 032/06 | Sag C-522/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 19. november 2012 — Tevfik Isbir mod DB Services GmbH | 5 |
| 2013/C 032/07 | Sag C-523/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italien) den 19. november 2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l. mod Regione Puglia | 5 |
| 2013/C 032/08 | Sag C-531/12 P: Appel iværksat den 23. november 2012 af Commune de Millau og Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 19. september 2012 i de forende sager T-168/10 og T-572/10, Europa-Kommissionen mod SEMEA og Commune de Millau | 6 |
| 2013/C 032/09 | Sag C-533/12 P: Appel iværksat den 22. november 2012 af Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen | 7 |
| 2013/C 032/10 | Sag C-536/12 P: Appel iværksat den 26. november 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen | 7 |
| 2013/C 032/11 | Sag C-545/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Cypern | 8 |
| 2013/C 032/12 | Sag C-550/12 P: Appel iværksat den 3. december 2012 af J til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet | 9 |
| 2013/C 032/13 | Sag C-552/12 P: Appel iværksat den 3. december 2012 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 4. oktober 2012 i sag T-215/10, Den Hellenske Republik mod Kommissionen | 9 |
| 2013/C 032/14 | Sag C-553/12 P: Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-169/08, DEI mod Kommissionen | 10 |
| 2013/C 032/15 | Sag C-554/12 P: Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-421/09, DEI mod Europa-Kommissionen | 11 |
| 2013/C 032/16 | Sag C-555/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Tivoli (Italien) den 3. december 2012 — Claudio Loreti m.fl. mod Comune di Zagarolo | 11 |
| 2013/C 032/17 | Sag C-558/12 P: Appel iværksat den 4. december 2012 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 21. september 2012 i sag T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) | 12 |
| 2013/C 032/18 | Sag C-559/12 P: Appel iværksat den 5. december 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-154/10, Frankrig mod Kommissionen | 13 |
| 2013/C 032/19 | Sag C-576/12 P: Appel iværksat den 10. december 2012 af Ivan Jurašinović til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 3. oktober 2012 i sag T-465/09, Jurašinović mod Rådet | 14 |
| | Retten |
| 2013/C 032/20 | Sag T-457/07: Rettens dom af 12. december 2012 — Evropaïki Dynamiki mod EFSA (Offentlige kontrakter — udbudsprocedure — levering af it-konsulentydelser — afvisning af bud og afgørelse om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten — antagelse til realitetsbehandling — begrundelsespligt — udvælgelseskriterier — tildelingskriterier — hensyntagen til tildelingskriterierne, der er fastsat i udbudsbekendtgørelsen — åbenbart urigtigt skøn) | 15 |
| 2013/C 032/21 | Sag T-332/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Electrabel mod Kommissionen (Konkurrence — fusioner — afgørelse om pålæggelse af bøde for gennemførelsen af fusion — forpligtelse til at udsætte gennemførelsen af fusion — begrundelsespligt — fejlvurdering — forældelse — bødens størrelse) | 15 |
| 2013/C 032/22 | Sag T-352/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Novácke chemické závody mod Kommissionen (Konkurrence — aftaler — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markedet — bøder — begrundelsespligt — proportionalitet — ligebehandling — retningslinjer for beregning af bøder fra 2006 — betalingsevne) | 15 |
| 2013/C 032/23 | Sag T-392/09: Rettens dom af 12. december 2012 — 1. garantovaná mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — prisfastsættelse og opdeling af markedet — tilregnelse af den ulovlige adfærd — bøder — loft på 10 % af omsætningen — relevant omsætning — ret til forsvar — begrundelsespligt — proportionalitet — retningslinjerne for beregningen af bøder af 2006 — evne til at bidrage) | 16 |
| 2013/C 032/24 | Sag T-400/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Ecka Granulate og non ferrum Metallpulver mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markeder — bøder — princippet om, at strafbare forhold og straffe skal have lovhjemmel — retningslinjer for beregningen af bøder af 2006 — formildende omstændigheder — samarbejde under den administrative procedure — proportionalitet — betalingsevne) | 16 |
| 2013/C 032/25 | Sag T-410/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Almamet mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markeder — ret til forsvar — Kommissionens kontrolundersøgelsesbeføjelser — samlet og vedvarende overtrædelse — bøder — samarbejde under den administrative procedure — proportionalitet — retningslinjer for beregningen af bøder af 2006) | 17 |
| 2013/C 032/26 | Sag T-78/11 P: Rettens kendelse af 4. december 2012 — Lenz mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af udgifter til behandling hos en Heilpraktiker — begrundelsespligt — urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder) | 17 |
| 2013/C 032/27 | Sag T-390/11: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Evonik Industries mod KHIM — Bornemann (EVONIK) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse) | 17 |
| 2013/C 032/28 | Sag T-664/11: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Spa Monopole mod KHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA) (EF-varemærker — indsigelsessag — begrænsning af den i ansøgningen angivne fortegnelse over tjenesteydelser — ufornødent at træffe afgørelse) | 18 |
| 2013/C 032/29 | Sag T-492/12: Sag anlagt den 12. november 2012 — von Storch m.fl. mod ECB | 18 |
| 2013/C 032/30 | Sag T-507/12: Sag anlagt den 20. november 2012 — Slovenien mod Kommissionen | 19 |
| 2013/C 032/31 | Sag T-516/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Ted-Invest mod KHIM — Scandia Down (sensi scandia) | 20 |
| 2013/C 032/32 | Sag T-517/12: Sag anlagt den 23. november 2012 — Alro mod Kommissionen | 20 |
| 2013/C 032/33 | Sag T-518/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Spirlea mod Kommissionen | 21 |
| 2013/C 032/34 | Sag T-520/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Pågen Trademark mod KHIM (gifflar) | 22 |
| 2013/C 032/35 | Sag T-522/12: Sag anlagt den 30. november 2012 — Alfa-Beta Vassilopoulos mod KHIM — Henkel (AB terra Leaf) | 22 |
| 2013/C 032/36 | Sag T-523/12: Sag anlagt den 30. november 2012 — Rani Refreshments mod KHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani) | 23 |
| 2013/C 032/37 | Sag T-524/12: Sag anlagt den 3. december 2012 — Recaro mod KHIM — Certino Mode (RECARO) | 23 |
| 2013/C 032/38 | Sag T-526/12: Sag anlagt den 5. december 2012 — AXA Versicherung mod Kommissionen | 24 |
| 2013/C 032/39 | Sag T-534/12: Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Fleet Data Services) | 25 |
| 2013/C 032/40 | Sag T-535/12: Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Truck Data Services) | 25 |
| 2013/C 032/41 | Sag T-366/00 RENV: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Scott mod Kommissionen | 26 |
| 2013/C 032/42 | Sag T-258/04 RENV: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. december 2012 — Polen mod Kommissionen | 26 |
| 2013/C 032/43 | Sag T-370/10: Rettens kendelse af 4. december 2012 — Rubinetterie Flero mod Kommissionen | 26 |
| 2013/C 032/44 | Sag T-560/11: Rettens kendelse af 10. december 2012 — Kronofrance og Kronoply mod Kommissionen | 26 |
| 2013/C 032/45 | Sag T-35/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Icelandic Group UK mod Kommissionen | 26 |
| 2013/C 032/46 | Sag T-85/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Lilleborg mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert) | 26 |
| 2013/C 032/47 | Sag T-86/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Robert Group mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert) | 27 |
| 2013/C 032/48 | Sag T-210/12: Rettens kendelse af 10. december 2012 — Viasat Broadcasting UK mod Kommissionen | 27 |
| 2013/C 032/49 | Forenede sager T-325/12 og T-332/12: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Nederlandene og ING Groep mod Kommissionen | 27 |
| 2013/C 032/50 | Sag T-333/12: Rettens kendelse af 5. december 2012 — Soltau mod Kommissionen | 27 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2013/C 032/02

Sag C-476/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 24. oktober 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund mod Verband Österreichischer Banken und Bankiers

2

2013/C 032/03

Sag C-479/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. oktober 2012 — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG mod Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

3

2013/C 032/04

Sag C-495/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Det Forenede Kongerige) den 5. november 2012 — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited mod The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

3

2013/C 032/05

Sag C-509/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Central Administrativo Norte (Portugal) den 9. november 2012 — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos mod Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da

da

da

4

2013/C 032/06

Sag C-522/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 19. november 2012 — Tevfik Isbir mod DB Services GmbH

5

2013/C 032/07

Sag C-523/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italien) den 19. november 2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l. mod Regione Puglia

5

2013/C 032/08

Sag C-531/12 P: Appel iværksat den 23. november 2012 af Commune de Millau og Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 19. september 2012 i de forende sager T-168/10 og T-572/10, Europa-Kommissionen mod SEMEA og Commune de Millau

6

2013/C 032/09

Sag C-533/12 P: Appel iværksat den 22. november 2012 af Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen

7

2013/C 032/10

Sag C-536/12 P: Appel iværksat den 26. november 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen

7

2013/C 032/11

Sag C-545/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Cypern

8

2013/C 032/12

Sag C-550/12 P: Appel iværksat den 3. december 2012 af J til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet

9

2013/C 032/13

Sag C-552/12 P: Appel iværksat den 3. december 2012 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 4. oktober 2012 i sag T-215/10, Den Hellenske Republik mod Kommissionen

9

2013/C 032/14

Sag C-553/12 P: Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-169/08, DEI mod Kommissionen

10

2013/C 032/15

Sag C-554/12 P: Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-421/09, DEI mod Europa-Kommissionen

11

2013/C 032/16

Sag C-555/12: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Tivoli (Italien) den 3. december 2012 — Claudio Loreti m.fl. mod Comune di Zagarolo

11

2013/C 032/17

Sag C-558/12 P: Appel iværksat den 4. december 2012 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 21. september 2012 i sag T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

12

2013/C 032/18

Sag C-559/12 P: Appel iværksat den 5. december 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-154/10, Frankrig mod Kommissionen

13

2013/C 032/19

Sag C-576/12 P: Appel iværksat den 10. december 2012 af Ivan Jurašinović til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 3. oktober 2012 i sag T-465/09, Jurašinović mod Rådet

14

Retten

2013/C 032/20

Sag T-457/07: Rettens dom af 12. december 2012 — Evropaïki Dynamiki mod EFSA (Offentlige kontrakter — udbudsprocedure — levering af it-konsulentydelser — afvisning af bud og afgørelse om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten — antagelse til realitetsbehandling — begrundelsespligt — udvælgelseskriterier — tildelingskriterier — hensyntagen til tildelingskriterierne, der er fastsat i udbudsbekendtgørelsen — åbenbart urigtigt skøn)

15

2013/C 032/21

Sag T-332/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Electrabel mod Kommissionen (Konkurrence — fusioner — afgørelse om pålæggelse af bøde for gennemførelsen af fusion — forpligtelse til at udsætte gennemførelsen af fusion — begrundelsespligt — fejlvurdering — forældelse — bødens størrelse)

15

2013/C 032/22

Sag T-352/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Novácke chemické závody mod Kommissionen (Konkurrence — aftaler — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markedet — bøder — begrundelsespligt — proportionalitet — ligebehandling — retningslinjer for beregning af bøder fra 2006 — betalingsevne)

15

2013/C 032/23

Sag T-392/09: Rettens dom af 12. december 2012 — 1. garantovaná mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — prisfastsættelse og opdeling af markedet — tilregnelse af den ulovlige adfærd — bøder — loft på 10 % af omsætningen — relevant omsætning — ret til forsvar — begrundelsespligt — proportionalitet — retningslinjerne for beregningen af bøder af 2006 — evne til at bidrage)

16

2013/C 032/24

Sag T-400/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Ecka Granulate og non ferrum Metallpulver mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markeder — bøder — princippet om, at strafbare forhold og straffe skal have lovhjemmel — retningslinjer for beregningen af bøder af 2006 — formildende omstændigheder — samarbejde under den administrative procedure — proportionalitet — betalingsevne)

16

2013/C 032/25

Sag T-410/09: Rettens dom af 12. december 2012 — Almamet mod Kommissionen (Konkurrence — karteller — markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige — beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF — fastsættelse af priser og opdeling af markeder — ret til forsvar — Kommissionens kontrolundersøgelsesbeføjelser — samlet og vedvarende overtrædelse — bøder — samarbejde under den administrative procedure — proportionalitet — retningslinjer for beregningen af bøder af 2006)

17

2013/C 032/26

Sag T-78/11 P: Rettens kendelse af 4. december 2012 — Lenz mod Kommissionen (Appel — personalesag — tjenestemænd — social sikring — godtgørelse af udgifter til behandling hos en Heilpraktiker — begrundelsespligt — urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder)

17

2013/C 032/27

Sag T-390/11: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Evonik Industries mod KHIM — Bornemann (EVONIK) (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af indsigelsen — ufornødent at træffe afgørelse)

17

2013/C 032/28

Sag T-664/11: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Spa Monopole mod KHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA) (EF-varemærker — indsigelsessag — begrænsning af den i ansøgningen angivne fortegnelse over tjenesteydelser — ufornødent at træffe afgørelse)

18

2013/C 032/29

Sag T-492/12: Sag anlagt den 12. november 2012 — von Storch m.fl. mod ECB

18

2013/C 032/30

Sag T-507/12: Sag anlagt den 20. november 2012 — Slovenien mod Kommissionen

19

2013/C 032/31

Sag T-516/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Ted-Invest mod KHIM — Scandia Down (sensi scandia)

20

2013/C 032/32

Sag T-517/12: Sag anlagt den 23. november 2012 — Alro mod Kommissionen

20

2013/C 032/33

Sag T-518/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Spirlea mod Kommissionen

21

2013/C 032/34

Sag T-520/12: Sag anlagt den 27. november 2012 — Pågen Trademark mod KHIM (gifflar)

22

2013/C 032/35

Sag T-522/12: Sag anlagt den 30. november 2012 — Alfa-Beta Vassilopoulos mod KHIM — Henkel (AB terra Leaf)

22

2013/C 032/36

Sag T-523/12: Sag anlagt den 30. november 2012 — Rani Refreshments mod KHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

23

2013/C 032/37

Sag T-524/12: Sag anlagt den 3. december 2012 — Recaro mod KHIM — Certino Mode (RECARO)

23

2013/C 032/38

Sag T-526/12: Sag anlagt den 5. december 2012 — AXA Versicherung mod Kommissionen

24

2013/C 032/39

Sag T-534/12: Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Fleet Data Services)

25

2013/C 032/40

Sag T-535/12: Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Truck Data Services)

25

2013/C 032/41

Sag T-366/00 RENV: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Scott mod Kommissionen

26

2013/C 032/42

Sag T-258/04 RENV: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. december 2012 — Polen mod Kommissionen

26

2013/C 032/43

Sag T-370/10: Rettens kendelse af 4. december 2012 — Rubinetterie Flero mod Kommissionen

26

2013/C 032/44

Sag T-560/11: Rettens kendelse af 10. december 2012 — Kronofrance og Kronoply mod Kommissionen

26

2013/C 032/45

Sag T-35/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Icelandic Group UK mod Kommissionen

26

2013/C 032/46

Sag T-85/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Lilleborg mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)

26

2013/C 032/47

Sag T-86/12: Rettens kendelse af 12. december 2012 — Robert Group mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)

27

2013/C 032/48

Sag T-210/12: Rettens kendelse af 10. december 2012 — Viasat Broadcasting UK mod Kommissionen

27

2013/C 032/49

Forenede sager T-325/12 og T-332/12: Rettens kendelse af 6. december 2012 — Nederlandene og ING Groep mod Kommissionen

27

2013/C 032/50

Sag T-333/12: Rettens kendelse af 5. december 2012 — Soltau mod Kommissionen

27

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/1

---

2013/C 32/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 26 af 26.1.2013

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 9 af 12.1.2013

EUT C 399 af 22.12.2012

EUT C 389 af 15.12.2012

EUT C 379 af 8.12.2012

EUT C 373 af 1.12.2012

EUT C 366 af 24.11.2012

Teksterne er tilgængelige i:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/2

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 24. oktober 2012 — Österreichischer Gewerkschaftsbund mod Verband Österreichischer Banken und Bankiers

(Sag C-476/12)

2013/C 32/02

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Appellant: Österreichischer Gewerkschaftsbund

Indstævnt: Verband Österreichischer Banken und Bankiers

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal princippet om pro rata temporis i § 4, stk. 2, i rammeaftalen i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde (1), som ændret ved direktiv 98/23/EF, anvendes på et børnetillæg (»Kinderzulage«), der er vedtaget i en kollektiv overenskomst (lønaftale) — idet der er tale om en social ydelse fra arbejdsgiveren til delvis udligning af forældrenes udgifter til underhold af det barn, for hvilket tillægget modtages — på grund af denne ydelses (hensigtsmæssige) karakter? |
| --- | --- |

1)

Skal princippet om pro rata temporis i § 4, stk. 2, i rammeaftalen i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde (1), som ændret ved direktiv 98/23/EF, anvendes på et børnetillæg (»Kinderzulage«), der er vedtaget i en kollektiv overenskomst (lønaftale) — idet der er tale om en social ydelse fra arbejdsgiveren til delvis udligning af forældrenes udgifter til underhold af det barn, for hvilket tillægget modtages — på grund af denne ydelses (hensigtsmæssige) karakter?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
  Skal § 4, stk. 1, i rammeaftalen i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, som ændret ved direktiv 98/23/EF fortolkes således, at en ulige behandling af de deltidsansatte i form af en nedsættelse af børnetillægget i forhold til arbejdstiden — i betragtning af den vide skønsmargin, som arbejdsmarkedets parter råder over ved fastsættelsen af et bestemt socialt og økonomisk-politisk mål og de foranstaltninger, der er egnede til at opfylde dette mål — er sagligt begrundet, såfremt det antages, at et forbud mod forholdsmæssig tildeling af ydelsen






  a) | vanskeliggør eller umuliggør deltidsansættelse i form af forældreorlov på deltid (»Elternteilzeit«) og/eller ansættelse i ringe omfang under en forældreorlov (»Elternkarenzurlaub«)og/eller |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:

Skal § 4, stk. 1, i rammeaftalen i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, som ændret ved direktiv 98/23/EF fortolkes således, at en ulige behandling af de deltidsansatte i form af en nedsættelse af børnetillægget i forhold til arbejdstiden — i betragtning af den vide skønsmargin, som arbejdsmarkedets parter råder over ved fastsættelsen af et bestemt socialt og økonomisk-politisk mål og de foranstaltninger, der er egnede til at opfylde dette mål — er sagligt begrundet, såfremt det antages, at et forbud mod forholdsmæssig tildeling af ydelsen

a)

vanskeliggør eller umuliggør deltidsansættelse i form af forældreorlov på deltid (»Elternteilzeit«) og/eller ansættelse i ringe omfang under en forældreorlov (»Elternkarenzurlaub«)og/eller

| b) | fører til konkurrencefordrejninger, fordi arbejdsgiveren belastes mere i økonomisk henseende ved et større antal deltidsansatte, og til en ringere beredvillighed hos arbejdsgiveren til at ansætte deltidsansatte og/eller |
| --- | --- |

b)

fører til konkurrencefordrejninger, fordi arbejdsgiveren belastes mere i økonomisk henseende ved et større antal deltidsansatte, og til en ringere beredvillighed hos arbejdsgiveren til at ansætte deltidsansatte og/eller

| c) | fører til en begunstigelse af deltidsansatte, der har flere deltidsansættelser og flere krav på overenskomstmæssige ydelser såsom børnetillæg og/eller |
| --- | --- |

c)

fører til en begunstigelse af deltidsansatte, der har flere deltidsansættelser og flere krav på overenskomstmæssige ydelser såsom børnetillæg og/eller

| d) | fører til en begunstigelse af deltidsansatte, fordi disse har mere fritid end de fuldtidsansatte og således har bedre børnepasningsmuligheder? |
| --- | --- |

d)

fører til en begunstigelse af deltidsansatte, fordi disse har mere fritid end de fuldtidsansatte og således har bedre børnepasningsmuligheder?

| 3) | Såfremt det første og det andet spørgsmål besvares benægtende:
  Skal grundrettighedschartrets artikel 28 fortolkes således, at hvor der er tale om et arbejdsretligt system, i hvilket væsentlige dele af de arbejdsretlige mindstestandarder tilvejebringes på grundlag af særligt udvalgte og kvalificerede arbejdsmarkedsparters samstemmende socialpolitiske vurderinger, og kun en detailbestemmelse (der strider mod et EU-retligt forbud mod forskelsbehandling) i en kollektiv overenskomst (her forholdsmæssig beregning af børnetillæg ved deltidsarbejde) er ugyldig (efter national praksis), medfører denne ugyldighed, at alle den kollektive overenskomsts bestemmelser for dette område (her børnetillæg) er omfattet af ugyldighedssanktionen? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første og det andet spørgsmål besvares benægtende:

Skal grundrettighedschartrets artikel 28 fortolkes således, at hvor der er tale om et arbejdsretligt system, i hvilket væsentlige dele af de arbejdsretlige mindstestandarder tilvejebringes på grundlag af særligt udvalgte og kvalificerede arbejdsmarkedsparters samstemmende socialpolitiske vurderinger, og kun en detailbestemmelse (der strider mod et EU-retligt forbud mod forskelsbehandling) i en kollektiv overenskomst (her forholdsmæssig beregning af børnetillæg ved deltidsarbejde) er ugyldig (efter national praksis), medfører denne ugyldighed, at alle den kollektive overenskomsts bestemmelser for dette område (her børnetillæg) er omfattet af ugyldighedssanktionen?

---

(1)  EFT 1998, L 14, s. 9, som ændret ved direktiv 98/23/EF, EFT 1998, L 131, s. 10.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 25. oktober 2012 — H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG mod Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

(Sag C-479/12)

2013/C 32/03

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger og revisionsappellant: H. Gautzsch Großhandel GmbH & Co. KG

Sagsøgt og revisionsindstævnt: Münchener Boulevard Möbel Joseph Duna GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 6/2002 (1) fortolkes således, at fagkredsene inden for den pågældende sektor i Unionen kan have fået kendskab til et design som led i deres normale forretningsførelse, såfremt gengivelser af designet er blevet fordelt til forhandlere? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 6/2002 (1) fortolkes således, at fagkredsene inden for den pågældende sektor i Unionen kan have fået kendskab til et design som led i deres normale forretningsførelse, såfremt gengivelser af designet er blevet fordelt til forhandlere?

| 2) | Skal artikel 7, stk. 1, første punktum, i forordning (EF) nr. 6/2002 fortolkes således, at fagkredsene inden for den pågældende sektor i Unionen ikke med rimelighed kan have fået kendskab til et design som led i deres normale forretningsførelse, uanset at det er blevet offentliggjort overfor tredjemand uden et eksplicit eller implicit krav om fortrolighed, når






  a) | det alene offentliggøres overfor en enkelt virksomhed inden for fagkredsen, eller |
| --- | --- | --- |

2)

Skal artikel 7, stk. 1, første punktum, i forordning (EF) nr. 6/2002 fortolkes således, at fagkredsene inden for den pågældende sektor i Unionen ikke med rimelighed kan have fået kendskab til et design som led i deres normale forretningsførelse, uanset at det er blevet offentliggjort overfor tredjemand uden et eksplicit eller implicit krav om fortrolighed, når

a)

det alene offentliggøres overfor en enkelt virksomhed inden for fagkredsen, eller

| b) | det udstilles i et udstillingslokale tilhørende en virksomhed i Kina, hvilket falder uden for den sædvanlige markedsovervågning? |
| --- | --- |

b)

det udstilles i et udstillingslokale tilhørende en virksomhed i Kina, hvilket falder uden for den sædvanlige markedsovervågning?

| 3) | a) | Skal artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 6/2002 fortolkes således, at indehaveren af et ikke-registreret EF-design har bevisbyrden for, at den brug, der gøres indsigelse imod, skyldes kopiering af det beskyttede design? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Skal artikel 19, stk. 2, i forordning (EF) nr. 6/2002 fortolkes således, at indehaveren af et ikke-registreret EF-design har bevisbyrden for, at den brug, der gøres indsigelse imod, skyldes kopiering af det beskyttede design?

| b) | Såfremt spørgsmål 3 a) besvares bekræftende:
  Vendes bevisbyrden om, eller lettes bevisbyrden for indehaveren af et ikke-registreret EF-design, såfremt der er væsentlige ligheder mellem designet og den brug, der rejses indsigelse imod? |
| --- | --- |

b)

Såfremt spørgsmål 3 a) besvares bekræftende:

Vendes bevisbyrden om, eller lettes bevisbyrden for indehaveren af et ikke-registreret EF-design, såfremt der er væsentlige ligheder mellem designet og den brug, der rejses indsigelse imod?

| 4) | a) | Er en forbudsbegæring i henhold til artikel 19, stk. 2, og artikel 89, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 6/2002 på grund af krænkelse af et ikke-registreret EF-design undergivet forældelse? |
| --- | --- | --- |

4)

a)

Er en forbudsbegæring i henhold til artikel 19, stk. 2, og artikel 89, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 6/2002 på grund af krænkelse af et ikke-registreret EF-design undergivet forældelse?

| b) | Såfremt spørgsmål 4a) besvares bekræftende:
  Skal spørgsmålet om forældelse afgøres på grundlag af EU-retten, og i givet fald på grundlag af hvilken bestemmelse? |
| --- | --- |

b)

Såfremt spørgsmål 4a) besvares bekræftende:

Skal spørgsmålet om forældelse afgøres på grundlag af EU-retten, og i givet fald på grundlag af hvilken bestemmelse?

| 5) | a) | Er en forbudsbegæring i henhold til artikel 19, stk. 2, og artikel 89, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 6/2002 på grund af krænkelse af et ikke-registreret EF-design undergivet rettighedsfortabelse? |
| --- | --- | --- |

5)

a)

Er en forbudsbegæring i henhold til artikel 19, stk. 2, og artikel 89, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 6/2002 på grund af krænkelse af et ikke-registreret EF-design undergivet rettighedsfortabelse?

| b) | Såfremt spørgsmål 5 a) besvares bekræftende:
  Skal spørgsmålet om rettighedsfortabelse afgøres på grundlag af EU-retten, og i givet fald på grundlag af hvilken bestemmelse? |
| --- | --- |

b)

Såfremt spørgsmål 5 a) besvares bekræftende:

Skal spørgsmålet om rettighedsfortabelse afgøres på grundlag af EU-retten, og i givet fald på grundlag af hvilken bestemmelse?

| 6) | Skal artikel 89, stk. 1, litra d), i forordning (EF) 6/2002 fortolkes således, at lovgivningen i de medlemsstater, hvor krænkelsen har fundet sted, skal finde anvendelse på krav om tilintetgørelse, oplysnings- og erstatningspligt, der er blevet gjort gældende på EU-plan som følge af krænkelse af et ikke-registreret EF-design? |
| --- | --- |

6)

Skal artikel 89, stk. 1, litra d), i forordning (EF) 6/2002 fortolkes således, at lovgivningen i de medlemsstater, hvor krænkelsen har fundet sted, skal finde anvendelse på krav om tilintetgørelse, oplysnings- og erstatningspligt, der er blevet gjort gældende på EU-plan som følge af krænkelse af et ikke-registreret EF-design?

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12.12.2001 om EF-design (EFT 2002 L 3, s. 1).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber) (Det Forenede Kongerige) den 5. november 2012 — The Bridport and West Dorset Golf Club Limited mod The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

(Sag C-495/12)

2013/C 32/04

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Upper Tribunal (Tax and Chancery Chamber)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: The Bridport and West Dorset Golf Club Limited

Sagsøgt: The Commissioners for Her Majesty's Revenue & Customs

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Når de ufravigelige bestemmelser i artikel 134 anvendes på bestemmelserne i momsdirektivets (1) artikel 132, stk. 1, litra m), i forbindelse med et organ, der anses for at være et organ, som ikke arbejder med gevinst for øje, og som tilbyder ydelser i form af retten til at spille golf, hvilke eventuelle ydelser udgør »de transaktioner, der er fritaget for afgift«? |
| --- | --- |

1)

Når de ufravigelige bestemmelser i artikel 134 anvendes på bestemmelserne i momsdirektivets (1) artikel 132, stk. 1, litra m), i forbindelse med et organ, der anses for at være et organ, som ikke arbejder med gevinst for øje, og som tilbyder ydelser i form af retten til at spille golf, hvilke eventuelle ydelser udgør »de transaktioner, der er fritaget for afgift«?

| 2) | Er det lovligt at begrænse fritagelse i henhold til artikel 132, stk. 1, litra m), på grundlag af, om ydelserne i form af indrømmelse af en ret til at spille golf tilbydes et medlem af det organ, som ikke arbejder med gevinst for øje? |
| --- | --- |

2)

Er det lovligt at begrænse fritagelse i henhold til artikel 132, stk. 1, litra m), på grundlag af, om ydelserne i form af indrømmelse af en ret til at spille golf tilbydes et medlem af det organ, som ikke arbejder med gevinst for øje?

| 3) | Skal bestemmelserne i artikel 134 fortolkes således, at de begrænser fritagelse til kun at omfatte ydelser, der har »nær tilknytning« (i perifer forstand) til de »transaktioner, der er fritaget for afgift« eller enhver ydelse, der er omfattet af artikel 132, stk. 1, litra m)? |
| --- | --- |

3)

Skal bestemmelserne i artikel 134 fortolkes således, at de begrænser fritagelse til kun at omfatte ydelser, der har »nær tilknytning« (i perifer forstand) til de »transaktioner, der er fritaget for afgift« eller enhver ydelse, der er omfattet af artikel 132, stk. 1, litra m)?

| 4) | Under omstændigheder, hvor organet, som ikke arbejder med gevinst for øje, med henvisning til sine offentligt erklærede mål regelmæssigt og konsekvent gør det muligt for ikke-medlemmer at spille golf, hvilken fortolkning skal der så anlægges af det »hovedsagelig[e] [...] sigte« med at opkræve gebyret hos ikke-medlemmer? |
| --- | --- |

4)

Under omstændigheder, hvor organet, som ikke arbejder med gevinst for øje, med henvisning til sine offentligt erklærede mål regelmæssigt og konsekvent gør det muligt for ikke-medlemmer at spille golf, hvilken fortolkning skal der så anlægges af det »hovedsagelig[e] [...] sigte« med at opkræve gebyret hos ikke-medlemmer?

| 5) | Med hensyn til artikel 134, litra b), hvad skal de »yderligere indtægter« være yderligere i forhold til?
  Artikel 133, litra d) |
| --- | --- |

5)

Med hensyn til artikel 134, litra b), hvad skal de »yderligere indtægter« være yderligere i forhold til?

Artikel 133, litra d)

| 6) | Hvis indtægter fra at yde adgang for ikke-medlemmer til sportsfaciliteter ikke skal behandles som »yderligere indtægter« i henhold til artikel 134, litra b), tillader artikel 133, litra d), i så fald en medlemsstat at udelukke sådanne indtægter fra fritagelse, hvis de vil kunne skabe konkurrenceforvridning til skade for momspligtige erhvervsvirksomheder, mens fritagelsen for indtægter fra leveringen af medlemskab til medlemmer af de samme organer, som ikke arbejder med gevinst for øje, ikke samtidig ophæves, hvis medlemskontingenterne selv vil kunne skabe i det mindste en vis konkurrenceforvridning? |
| --- | --- |

6)

Hvis indtægter fra at yde adgang for ikke-medlemmer til sportsfaciliteter ikke skal behandles som »yderligere indtægter« i henhold til artikel 134, litra b), tillader artikel 133, litra d), i så fald en medlemsstat at udelukke sådanne indtægter fra fritagelse, hvis de vil kunne skabe konkurrenceforvridning til skade for momspligtige erhvervsvirksomheder, mens fritagelsen for indtægter fra leveringen af medlemskab til medlemmer af de samme organer, som ikke arbejder med gevinst for øje, ikke samtidig ophæves, hvis medlemskontingenterne selv vil kunne skabe i det mindste en vis konkurrenceforvridning?

| 7) | Er det navnlig nødvendigt, at enhver betingelse, der gennemføres i henhold til artikel 133, litra d), finder anvendelse på alle ydelser, der tilbydes af organet, som ikke arbejder med gevinst for øje, der ellers er omfattet af fritagelsen, eller kan der tillades en delvis begrænsning, dvs. mulighed for fritagelse for leveringen af ydelsen i form af retten til at spille golf til medlemmer, men ikke til ikke-medlemmer, når både medlemsbaserede og ikke-medlemsbaserede ydelser er i konkurrence med kommercielle organisationer? |
| --- | --- |

7)

Er det navnlig nødvendigt, at enhver betingelse, der gennemføres i henhold til artikel 133, litra d), finder anvendelse på alle ydelser, der tilbydes af organet, som ikke arbejder med gevinst for øje, der ellers er omfattet af fritagelsen, eller kan der tillades en delvis begrænsning, dvs. mulighed for fritagelse for leveringen af ydelsen i form af retten til at spille golf til medlemmer, men ikke til ikke-medlemmer, når både medlemsbaserede og ikke-medlemsbaserede ydelser er i konkurrence med kommercielle organisationer?

| 8) | Hvilken eventuel forskel er der mellem kravet i artikel 133, litra d), dvs. med hensyn til at kunne skabe »konkurrenceforvridning«, og kravet i artikel 134, litra b), som kun omhandler forekomsten af direkte konkurrence? |
| --- | --- |

8)

Hvilken eventuel forskel er der mellem kravet i artikel 133, litra d), dvs. med hensyn til at kunne skabe »konkurrenceforvridning«, og kravet i artikel 134, litra b), som kun omhandler forekomsten af direkte konkurrence?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Central Administrativo Norte (Portugal) den 9. november 2012 — IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos mod Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da

(Sag C-509/12)

2013/C 32/05

Processprog: portugisisk

Den forelæggende ret

Tribunal Central Administrativo Norte

Parter i hovedsagen

Sagsøger: IPTM-Instituto Portuário e dos Transportes Marítimos

Sagsøgt: Navileme-Consultadoria Náutica, L.da, Nautizende — Consultadoria Náutica, L.da

Præjudicielt spørgsmål

Skal EU-retten, henset til princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem statsborgere i en medlemsstat og statsborgere i en anden medlemsstat [nu artikel 18 TEUF, tidligere artikel 12 EF], henset til den frie bevægelighed for personer inden for Den Europæiske Union og undtagelserne hertil [nu artikel 45, stk. 3, TEUF, tidligere artikel 39 EF], og henset til den frie udveksling af tjenesteydelser og de begrænsninger heraf, der er mulige [artikel 52 TEUF, tidligere artikel 46 EF, jf. artikel 62 TEUF og tidligere 55 EF], fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse, der indeholder et krav om bopæl på det pågældende nationale område for at kunne få udstedt fritidssejlerkørekort?

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 19. november 2012 — Tevfik Isbir mod DB Services GmbH

(Sag C-522/12)

2013/C 32/06

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesarbeitsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Tevfik Isbir

Sagsøgt: DB Services GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal begrebet »mindsteløn« i artikel 3, stk. 1, første led, litra c), i direktiv 96/71/EF (1) fortolkes således, at mindstelønnen udgør arbejdsgiverens modydelse for den arbejdsindsats fra arbejdstageren, der i henhold til de i indledningen i direktivets artikel 3, stk. 1, nævnte ved lov eller administrative bestemmelser eller den almengyldige kollektive overenskomst skal dækkes udelukkende og fuldt ud ved den overenskomstmæssige mindsteløn (»den normale arbejdsindsats«), og det derfor kun er ydelser fra arbejdsgiveren, der udgør betaling for denne normale arbejdsindsats, og som skal stå til rådighed for arbejdstageren senest på forfaldsdatoen for den pågældende lønningsperiode, der kan modregnes i forpligtelsen til betaling af mindsteløn? |
| --- | --- |

1)

Skal begrebet »mindsteløn« i artikel 3, stk. 1, første led, litra c), i direktiv 96/71/EF (1) fortolkes således, at mindstelønnen udgør arbejdsgiverens modydelse for den arbejdsindsats fra arbejdstageren, der i henhold til de i indledningen i direktivets artikel 3, stk. 1, nævnte ved lov eller administrative bestemmelser eller den almengyldige kollektive overenskomst skal dækkes udelukkende og fuldt ud ved den overenskomstmæssige mindsteløn (»den normale arbejdsindsats«), og det derfor kun er ydelser fra arbejdsgiveren, der udgør betaling for denne normale arbejdsindsats, og som skal stå til rådighed for arbejdstageren senest på forfaldsdatoen for den pågældende lønningsperiode, der kan modregnes i forpligtelsen til betaling af mindsteløn?

| 2) | Skal udtrykket »mindsteløn« i artikel 3, stk. 1, første led, litra c), i direktiv 96/71/EF fortolkes således, at dette er til hinder for nationale bestemmelser eller praksis, hvorefter en arbejdsgivers ydelser ikke skal anses for en del af mindstelønnen og derfor ikke skal modregnes ved opfyldelsen af mindstelønskravet, såfremt arbejdsgiveren erlægger disse ydelser på grundlag af en overenskomstmæssig forpligtelse,






  — | der efter overenskomstparternes og den nationale lovgivers ønske skal medvirke til at skabe formue for arbejdstageren,
  og med henblik herpå |
| --- | --- | --- |

2)

Skal udtrykket »mindsteløn« i artikel 3, stk. 1, første led, litra c), i direktiv 96/71/EF fortolkes således, at dette er til hinder for nationale bestemmelser eller praksis, hvorefter en arbejdsgivers ydelser ikke skal anses for en del af mindstelønnen og derfor ikke skal modregnes ved opfyldelsen af mindstelønskravet, såfremt arbejdsgiveren erlægger disse ydelser på grundlag af en overenskomstmæssig forpligtelse,

—

der efter overenskomstparternes og den nationale lovgivers ønske skal medvirke til at skabe formue for arbejdstageren,

og med henblik herpå

| — | de månedlige ydelser fra arbejdsgiveren investeres over længere tid, f.eks. som bidrag til opsparing, byggeri eller erhvervelse af en beboelsesejendom eller til en kapitallivsforsikring, og |
| --- | --- |

—

de månedlige ydelser fra arbejdsgiveren investeres over længere tid, f.eks. som bidrag til opsparing, byggeri eller erhvervelse af en beboelsesejendom eller til en kapitallivsforsikring, og

| — | arbejdsgiverbidragene støttes med statslige tilskud og skattefordele, og |
| --- | --- |

—

arbejdsgiverbidragene støttes med statslige tilskud og skattefordele, og

| — | arbejdstageren først kan råde over disse bidrag efter flere år, samt |
| --- | --- |

—

arbejdstageren først kan råde over disse bidrag efter flere år, samt

| — | størrelsen af bidragene, der ydes som et fast månedligt beløb, alene afhænger af den aftalte arbejdstid og ikke af arbejdsvederlaget (»arbejdsgiverbidrag til opsparingsordninger for ansatte«)? |
| --- | --- |

—

størrelsen af bidragene, der ydes som et fast månedligt beløb, alene afhænger af den aftalte arbejdstid og ikke af arbejdsvederlaget (»arbejdsgiverbidrag til opsparingsordninger for ansatte«)?

---

(1)  Europa-Parlamentet og Rådets Direktiv 96/71/EF af 16.12.1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (EFT L 18, s. 1).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia (Italien) den 19. november 2012 — Dirextra Alta Formazione S.r.l. mod Regione Puglia

(Sag C-523/12)

2013/C 32/07

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Puglia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dirextra Alta Formazione S.r.l.

Sagsøgt: Regione Puglia

Præjudicielt spørgsmål

»Er artikel 56 ff. og 101 ff. (tidligere artikel 49 EF ff. og 81 EF ff.) samt artikel 107 ff. i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i den siden den 1.12.2009 gældende affattelse), konkurrenceprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling og ligebehandlingsprincippet, som kan udledes af de ovennævnte bestemmelser, artikel 9 og 10 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, artikel 2 i konventionens tillægsprotokol samt artikel 11 og 14 i chartret om grundlæggende rettigheder, til hinder for en bestemmelse (såsom artikel 2, stk. 3 i Pugliens regionallov nr. 12/2009), der på regionalt plan indfører begrænsninger for adgangen til markedet for visse tjenesteydelser med det formål at højne det lokale uddannelsesniveau (udbydelse af postgraduate masteruddannelser), idet denne adgang afhænger af opfyldelsen af et enkelt krav, som vælges og fastsættes på en vilkårlig måde (et vist antal timer i et for langt tidsrum, som er fastlagt på ubegrundet vis) i forhold til formålet med fællesskabsforanstaltningen (højnelse af uddannelseskvaliteten og således valg af aktører med egnede kvalifikationer), og som ikke tager højde for den reelle varighed af den pågældende tjenesteydelse?«

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/6

---

Appel iværksat den 23. november 2012 af Commune de Millau og Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 19. september 2012 i de forende sager T-168/10 og T-572/10, Europa-Kommissionen mod SEMEA og Commune de Millau

(Sag C-531/12 P)

2013/C 32/08

Processprog: fransk

Parter

Appellanter: Commune de Millau og Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (ved advokat F. Bleykasten)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt den 19. september 2012 af Den Europæiske Unions Ret ophæves, |
| --- | --- |

—

Dom afsagt den 19. september 2012 af Den Europæiske Unions Ret ophæves,

Der træffes ny afgørelse i sagen, hvorefter

| — | det fastslås, at Retten ikke har kompetence til at behandle den stævning, som Kommissionen har udtaget mod Commune de Millau, i sag T-572/10, |
| --- | --- |

—

det fastslås, at Retten ikke har kompetence til at behandle den stævning, som Kommissionen har udtaget mod Commune de Millau, i sag T-572/10,

| — | Kommissionen henvises til at anlægge sag ved de kompetente franske domstole, |
| --- | --- |

—

Kommissionen henvises til at anlægge sag ved de kompetente franske domstole,

| — | den stævning, som Kommissionen har udtaget mod SEMEA i sag T-168/10, afvises, |
| --- | --- |

—

den stævning, som Kommissionen har udtaget mod SEMEA i sag T-168/10, afvises,

Vedrørende sagens realitet

| — | fastslås det, at den forpligtelse, som ligger til grund for Kommissionens krav, er forældet i henhold til fransk ret, |
| --- | --- |

—

fastslås det, at den forpligtelse, som ligger til grund for Kommissionens krav, er forældet i henhold til fransk ret,

| — | afvises Kommissionens krav mod Commune de Millau og SEMEA, |
| --- | --- |

—

afvises Kommissionens krav mod Commune de Millau og SEMEA,

Subsidiært

| — | fastslås det, at Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og princippet om god forvaltningsskik, |
| --- | --- |

—

fastslås det, at Kommissionen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og princippet om god forvaltningsskik,

| — | fastslås det, at Unionen er ifaldet ansvar uden for kontraktforhold over for Commune de Millau og SEMEA, |
| --- | --- |

—

fastslås det, at Unionen er ifaldet ansvar uden for kontraktforhold over for Commune de Millau og SEMEA,

| — | tilpligtes Kommissionen at betale Commune de Millau og SEMEA et beløb på principalt 41 012 EUR med tillæg af renter og gebyrer, som beregnes efter fransk ret, og som er forfaldet til betaling på det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse i sagen, |
| --- | --- |

—

tilpligtes Kommissionen at betale Commune de Millau og SEMEA et beløb på principalt 41 012 EUR med tillæg af renter og gebyrer, som beregnes efter fransk ret, og som er forfaldet til betaling på det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse i sagen,

Under alle omstændigheder

| — | tilpligtes Kommissionen at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

tilpligtes Kommissionen at betale sagsomkostningerne.

Anbringender og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har fremsat fire anbringender til støtte for appellen.

For det første har Commune de Millau gjort gældende, at Retten ikke har kompetence til at behandle den stævning, der er udtaget mod kommunen. Ifølge sagsøgeren er det ikke muligt for en fransk offentligretlig juridisk person at vedtage en voldgiftsbestemmelse ved hjælp af et tredjemandsløfte. Der eksisterer ifølge sagsøgeren ingen konvention, hvorefter Commune de Millau kunne have fastsat en voldgiftsbestemmelse til fordel for Kommissionen.

For det andet har SEMEA gjort gældende, at ved at overføre sine aktiver til en partner i form af en offentligretlig juridisk person, som stadig er solvent (Commune de Millau), mens selskabet selv var gået i betalingsstandsning, har SEMEA afviklet sine rettigheder og forpligtelser af social karakter.

For det tredje har sagsøgerne påberåbt sig en retlig fejl begået af Retten, idet den ikke tog hensyn til den gældende lovbestemmelse om forældelse. Den omtvistede fordring opstod nemlig i forbindelse med handel mellem SEMEA og Kommissionen. Uanset den administrative karakter af den kontrakt, der er indgået mellem SEMEA og Kommissionen, er den forældelsesbestemmelse, som ifølge sagsøgerne finder anvendelse i denne sag, artikel 189a, nu artikel 100-4 i den franske code de commerce (den franske handelslovbog). Sagsøgerne finder således, at Kommissionens fordring er forældet.

Endelig har sagsøgerne foreholdt Retten, at den ikke lagde til grund, at Kommissionens var ifaldet ansvar, selv om dens passivitet i 12 år med henblik på at inddrive sit tilgodehavende, udgør en ansvarspådragende undladelse og en tilsidesættelse af artikel 41, stk. 3, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Størrelsen af de af Kommissionen krævede renter hænger ligeledes sammen med dens undladelse af at inddrive sit tilgodehavende, således at der er en årsagsforbindelse mellem det påståede tab og Kommissionens adfærd. Endelig gør sagsøgerne gældende, at tabet er forbundet med den omstændighed, at det ikke var muligt for dem at træffe de nødvendige foranstaltninger i tide for at opfylde Kommissionens krav.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/7

---

Appel iværksat den 22. november 2012 af Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen

(Sag C-533/12 P)

2013/C 32/09

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA (ved A. Winckler og advokat F.-C. Laprévote)

De andre parter i appelsagen: Corsica Ferries France SAS, Europa-Kommissionen og Den Franske Republik

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Delvis ophævelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen, idet den annullerer artikel 1, stk. 2 og 3, i Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8. juli 2008 om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) — C 58/02 (ex N 118/02) (1) med den begrundelse, (i) at Kommissionen har begået en retlig fejl og anlagt et åbenbart urigtigt skøn hvad angår dens analyser af den negative salgspris på 158 mio. EUR, af CGMP’S fælles og samtidige kapitaltilførsel på 8,75 mio. EUR og af støtten til enkeltpersoner på 38,5 mio. EUR, og (ii) at Kommissionens analyse af omstruktureringsrestbeløbet på i alt 15,81 mio. EUR var baseret på en ukorrekt forudsætning. |
| --- | --- |

—

Delvis ophævelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen, idet den annullerer artikel 1, stk. 2 og 3, i Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8. juli 2008 om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) — C 58/02 (ex N 118/02) (1) med den begrundelse, (i) at Kommissionen har begået en retlig fejl og anlagt et åbenbart urigtigt skøn hvad angår dens analyser af den negative salgspris på 158 mio. EUR, af CGMP’S fælles og samtidige kapitaltilførsel på 8,75 mio. EUR og af støtten til enkeltpersoner på 38,5 mio. EUR, og (ii) at Kommissionens analyse af omstruktureringsrestbeløbet på i alt 15,81 mio. EUR var baseret på en ukorrekt forudsætning.

| — | Corsica Ferrries tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Corsica Ferrries tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for påstanden om delvis ophævelse af Rettens dom fremsat fire anbringender.

Hvad for det første angår salget til en negativ pris er det appellantens opfattelse, at Retten ikke blot har tilsidesat den skønsmargen, som Kommissionen råder over med hensyn til anvendelsen af det markedsøkonomiske investorprincip, men også har begået en retlig fejl i forhold til fortolkningen af dette princip. Retten har foretaget en ukorrekt gengivelse af Kommissionens beslutning og har ikke opfyldt sin begrundelsespligt ved at anlægge en fortolkning af det markedsøkonomiske investorprincip, som er i strid med artikel 345 TEUF.

Hvad for det andet angår kapitaltilførslen foreholder appellanten Retten at have foretaget en ukorrekt gengivelse af Kommissionens beslutning, da den fandt, at denne ikke har taget hensyn til samtlige relevante forhold ved sin vurdering af sammenligneligheden af investeringsvilkårene for samtidige private kapitaltilførsler.

Hvad for det tredje angår støtten til enkeltpersoner har Retten ikke blot foretaget en urigtig gengivelse af Kommissionens beslutning, men har også begået en retlig fejl og undladt at opfylde sin begrundelsespligt hvad angår den fordel, som SNCM skulle have nydt godt af.

For det fjerde og henset til det foregående er Rettens argumentation vedrørende omstruktureringsrestbeløbet beregnet til 15,81 mio. EUR uvirksom.

---

(1)  EUT 2009 L 225, s. 180.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/7

---

Appel iværksat den 26. november 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Europa-Kommissionen

(Sag C-536/12 P)

2013/C 32/10

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas, N. Rouam og J. Rossi, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Corsica Ferries France SAS, Europa-Kommissionen og Société nationale maritime Corse-Méditerranée (SNCM) SA

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede artikel 1, stk. 2 og 3 i Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8. juli 2008 om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) — C 58/02 (ex N 118/02) (1), ophæves. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 11. september 2012 i sag T-565/08, Corsica Ferries France SAS mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede artikel 1, stk. 2 og 3 i Kommissionens beslutning 2009/611/EF af 8. juli 2008 om de støtteforanstaltninger, Frankrig har iværksat til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) — C 58/02 (ex N 118/02) (1), ophæves.

| — | Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, eller sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

—

Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, eller sagen hjemvises til Retten.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for påstanden om ophævelse af Rettens dom fremsat fire anbringender.

Appellanten er for det første af den opfattelse, at Retten har tilsidesat artikel 107, stk. 1, TEUF, da den fastslog, at Kommissionen havde begået en retlig fejl, da den fandt, at salget af Société nationale maritime Corse-Méditerranée til en negativ pris på 158 mio. EUR ikke udgjorde statsstøtte. Appellanten foreholder for det første Retten at have fundet, at Kommissionen ikke kunne tage hensyn til risikoen for beskadigelse af statens omdømme som global økonomisk aktør i den private sektor inden for rammerne af princippet om den opmærksomme private investor for at afgøre, om betalingen af supplerende fratrædelsesgodtgørelser til de ansatte i SNCM i tilfælde af sidstnævntes likvidation også ville være blevet foretaget af en opmærksom privat investor. For det andet foreholder appellanten Retten, at den afkrævede Kommissionen bevis for, at betalingen af supplerende fratrædelsesgodtgørelser udgjorde en tilstrækkeligt veletableret, endog fast, praksis blandt private entreprenører.

For det andet har Retten begået en retlig fejl i form af en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, da den fandt, at Kommissionen ikke havde taget hensyn til samtlige relevante forhold i forbindelse med sin analyse af sammenligneligheden af kapitaltilførslen på 8,75 mio. EUR foretaget af den offentlige aktionær i SNCM og kapitaltilførslen på 26,25 mio. EUR foretaget af de private købere, og at Kommissionen skulle have taget hensyn til den klausul om ophævelse af overtagelsen, som de private købere kunne gøre gældende inden for rammerne af privatiseringen af SNCM.

For det tredje har Retten tilsidesat artikel 36, sammenholdt med artikel 53, første afsnit, i statutten for Domstolen og artikel 81 i Rettens procesreglement, da den kvalificerede støtten til enkeltpersoner på 38,5 mio. EUR som statsstøtte uden subsidiært at undersøge, om denne foranstaltning opfyldte princippet om den opmærksomme private investor, som Kommissionen imidlertid gjorde gældende i den anfægtede beslutning, og som den franske regering gjorde gældende under retsmødet for Retten.

Endelig har Retten begået en retlig fejl, da den fandt, at Kommissionen havde anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved godkendelsen af omstruktureringsrestbeløbet i medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF og retningslinjerne.

---

(1)  EUT 2009 L 225, s. 180.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/8

---

Sag anlagt den 27. november 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Cypern

(Sag C-545/12)

2013/C 32/11

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Hetsch, J. Hottiaux og M. Kostantinidis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Republikken Cypern

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Cypern har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning) (EUT L 403, s. 18), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Cypern har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning) (EUT L 403, s. 18), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse herom.

| — | Republikken Cypern pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF, at betale dagbøder på 6 504,96 EUR pr. dag fra datoen for offentliggørelsen af Domstolens dom. |
| --- | --- |

—

Republikken Cypern pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF, at betale dagbøder på 6 504,96 EUR pr. dag fra datoen for offentliggørelsen af Domstolens dom.

| — | Republikken Cypern tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Cypern tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Artikel 16, stk. 1, i direktiv 2006/126/EF forpligter medlemsstaterne til senest den 19. januar 2011 at vedtage og offentliggøre de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme de nye bestemmelser, som det omhandlede direktiv indfører og opregner.

Republikken Cypern har ikke fuldt ud gennemført direktivets bestemmelser i national ret. Kommissionen har anført, at Republikken Cypern på tidspunktet for stævningens indgivelse navnlig ikke havde gennemført direktivets artikel 1, stk. 1, artikel 3, artikel 7, stk. 1, stk. 3 og stk. 5, artikel 10, artikel 15, samt bilag I, punkt 2), bilag II, punkt 5.2, samt bilag IV-VI i national ret.

Det er derfor Kommissionens opfattelse, at Republikken Cypern har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/9

---

Appel iværksat den 3. december 2012 af J til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet

(Sag C-550/12 P)

2013/C 32/12

Processprog: tysk

Parter

Appellant: J (ved Rechtsanwalt A. Auer)

Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10 ophæves fuldt ud med følgende domskonklusion: »Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet, ophæves fuldt ud. Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger«. |
| --- | --- |

—

Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10 ophæves fuldt ud med følgende domskonklusion: »Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet, ophæves fuldt ud. Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger«.

Såfremt der gives medhold i appellen:

| — | Der gives fuldt medhold i den i førsteinstansen nedlagte påstand om annullation af afgørelse truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 2. marts 2010, hvorved det af appellanten indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist. |
| --- | --- |

—

Der gives fuldt medhold i den i førsteinstansen nedlagte påstand om annullation af afgørelse truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 2. marts 2010, hvorved det af appellanten indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale omkostningerne i sagen i første instans. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale omkostningerne i sagen i første instans.

Subsidiært

| — | Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet afgørelse. |
| --- | --- |

—

Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet afgørelse.

Anbringender og væsentligste argumenter

Retten har med urette ikke givet medhold i, at begrundelsespligten var blevet tilsidesat af Udvalget for Andragender i forbindelse med dettes afvisning af appellantens andragende. Appellanten har i sit andragende udtrykkeligt gjort gældende, at de østrigske myndigheder har krænket ejendomsretten og tilsidesat direktiv 2004/48/EF (1). I afgørelsen om afvisning af andragendet er de konkrete retlige krænkelser og tilsidesættelser ikke blevet behandlet, således at det ikke har været muligt for appellanten at forstå begrundelsen for, hvorfor Europa-Parlamentet fandt, at andragendet skulle afvises.

Retten har endvidere med urette konkluderet, at de østrigske myndigheders handlinger på ingen måde har nogen sammenhæng med gennemførelsen af EU-retten. De østrigske myndigheder har beslaglagt appellantens ophavsretligt beskyttede dokumenter, uden at denne har modtaget nogen erstatning herfor. Derved er appellantens (intellektuelle) ejendomsret i henhold til direktiv 2004/48/EF blevet tilsidesat.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29.4.2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45, berigtiget i EUT 2004 L 195, s. 16, og i EUT 2007 L 204, s. 27).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/9

---

Appel iværksat den 3. december 2012 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 4. oktober 2012 i sag T-215/10, Den Hellenske Republik mod Kommissionen

(Sag C-552/12 P)

2013/C 32/13

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Den Hellenske Republik (ved I. Chalkias og E. Leftheriotou, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstand

| — | Den Hellenske Republik har nedlagt påstand om, at Den Europæiske Unions Domstol giver appellanten medhold i denne appel og af de anførte grunde ophæver Rettens dom i sin helhed og tilpligter Kommissionen at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Hellenske Republik har nedlagt påstand om, at Den Europæiske Unions Domstol giver appellanten medhold i denne appel og af de anførte grunde ophæver Rettens dom i sin helhed og tilpligter Kommissionen at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

| — | For så vidt angår korrektionerne inden for bomuldssektoren og navnlig spørgsmålet, om ordningen med støtte til bomuldsproduktionen er i overensstemmelse med IACS (Integrated Administrative Control System), har Den Hellenske Republik fremsat følgende appelanbringender:






  — | Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 6, artikel 7 og artikel 17 i forordning (EF) nr. 1051/2001 samt artikel 10, stk. 1, og artikel 10, stk. 2, litra c) og e), i forordning (EF) nr. 1591/2001 — utilstrækkelig begrundelse — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- | --- |

—

For så vidt angår korrektionerne inden for bomuldssektoren og navnlig spørgsmålet, om ordningen med støtte til bomuldsproduktionen er i overensstemmelse med IACS (Integrated Administrative Control System), har Den Hellenske Republik fremsat følgende appelanbringender:

—

Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 6, artikel 7 og artikel 17 i forordning (EF) nr. 1051/2001 samt artikel 10, stk. 1, og artikel 10, stk. 2, litra c) og e), i forordning (EF) nr. 1591/2001 — utilstrækkelig begrundelse — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| — | Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1051/2001 — utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1051/2001 — utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse.

| — | For så vidt angår de miljømæssige foranstaltninger fremsættes følgende anbringender i forbindelse med appellen:






  — | Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af retningslinjerne og af proportionalitetsprincippet — begrundelsesmangel. |
| --- | --- | --- |

—

For så vidt angår de miljømæssige foranstaltninger fremsættes følgende anbringender i forbindelse med appellen:

—

Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af retningslinjerne og af proportionalitetsprincippet — begrundelsesmangel.

| — | Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1051/2001 og af artikel 1 i forordning (EF) nr. 1123/2009, nr. 903/2005 og nr. 817/2006 — utilstrækkelig begrundelse. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af EU-retten: ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1051/2001 og af artikel 1 i forordning (EF) nr. 1123/2009, nr. 903/2005 og nr. 817/2006 — utilstrækkelig begrundelse.

| — | Tilsidesættelse af retten til forsvar — utilstrækkelig begrundelse. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af retten til forsvar — utilstrækkelig begrundelse.

| — | Hvad angår korrektionerne i sektoren for udvikling af landdistrikterne er appelanbringenderne følgende:






  — | Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1663/1995 og endvidere en utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse. |
| --- | --- | --- |

—

Hvad angår korrektionerne i sektoren for udvikling af landdistrikterne er appelanbringenderne følgende:

—

Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1663/1995 og endvidere en utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse.

| — | Hvad angår korrektionerne i sektoren for fødevarehjælp til de trængende har Den Hellenske Republik fremsat følgende appelanbringende:






  — | Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3149/92 — utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — ukorrekt fortolkning og anvendelse af reglerne om den processuelle ligestilling af parterne og om en rimelig fordeling af bevisbyrden — procedurefejl for Retten, som har betydning for Den Hellenske Republiks interesser. |
| --- | --- | --- |

—

Hvad angår korrektionerne i sektoren for fødevarehjælp til de trængende har Den Hellenske Republik fremsat følgende appelanbringende:

—

Ukorrekt fortolkning og anvendelse af artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 3149/92 — utilstrækkelig og/eller selvmodsigende begrundelse — tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet — ukorrekt fortolkning og anvendelse af reglerne om den processuelle ligestilling af parterne og om en rimelig fordeling af bevisbyrden — procedurefejl for Retten, som har betydning for Den Hellenske Republiks interesser.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/10

---

Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-169/08, DEI mod Kommissionen

(Sag C-553/12 P)

2013/C 32/14

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved Th. Christoforou og A. Antoniadis samt advokat A. Oikonomou)

De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Den Hellenske Republik, Energeiaki Thessalonikis AE og Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom af 20. september 2012 i sag T-169/08 ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Rettens dom af 20. september 2012 i sag T-169/08 ophæves i sin helhed.

| — | Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, dersom det fastslås, at sagen er moden til påkendelse. |
| --- | --- |

—

Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, dersom det fastslås, at sagen er moden til påkendelse.

| — | DEI tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger i begge instanser. |
| --- | --- |

—

DEI tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger i begge instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

| — | Med det første appelanbringende gør Kommissionen gældende, at Rettens dom er behæftet med en retlig fejl hvad angår fortolkningen og anvendelsen af artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 82 EF, som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol. Endvidere har Retten ikke anvendt de to ovennævnte artikler korrekt på sagens faktiske omstændigheder, hvilket også bevirker en ukorrekt kvalificering og fortolkning af beviserne og en urigtig fortolkning af grundlaget for Kommissionens beslutning. Rettens vurderinger er også baseret på en upræcis, mangelfuld og utilstrækkelig begrundelse, indebærer en ukorrekt gengivelse og fortolkning af beviserne og bevirker en urigtig gengivelse af grundlaget for den anfægtede beslutning, eftersom Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at de pågældende statslige foranstaltninger, som Den Hellenske Republik har truffet, har påvirket markedsstrukturen og har resulteret i, at der skabes ulige muligheder på markedet for brunkul, hvilket har gjort det muligt for den offentlige virksomhed DEI at udvide sin dominerende stilling på det primære marked for levering af brunkul til det sekundære marked for engroslevering af elektricitet i Grækenland og således hindre nye konkurrenter i at komme ind på markedet. |
| --- | --- |

—

Med det første appelanbringende gør Kommissionen gældende, at Rettens dom er behæftet med en retlig fejl hvad angår fortolkningen og anvendelsen af artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 82 EF, som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol. Endvidere har Retten ikke anvendt de to ovennævnte artikler korrekt på sagens faktiske omstændigheder, hvilket også bevirker en ukorrekt kvalificering og fortolkning af beviserne og en urigtig fortolkning af grundlaget for Kommissionens beslutning. Rettens vurderinger er også baseret på en upræcis, mangelfuld og utilstrækkelig begrundelse, indebærer en ukorrekt gengivelse og fortolkning af beviserne og bevirker en urigtig gengivelse af grundlaget for den anfægtede beslutning, eftersom Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at de pågældende statslige foranstaltninger, som Den Hellenske Republik har truffet, har påvirket markedsstrukturen og har resulteret i, at der skabes ulige muligheder på markedet for brunkul, hvilket har gjort det muligt for den offentlige virksomhed DEI at udvide sin dominerende stilling på det primære marked for levering af brunkul til det sekundære marked for engroslevering af elektricitet i Grækenland og således hindre nye konkurrenter i at komme ind på markedet.

| — | Ifølge Kommissionen er Rettens dom endvidere behæftet med fejl, idet der på ingen måde er blevet taget hensyn til, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at DEI’s privilegerede adgang til brunkul, som blev opretholdt takket være de pågældende statslige foranstaltninger selv efter liberaliseringen af elektricitetsmarkedet i Grækenland og efter indførelsen af et marked for engroslevering af elektricitet i maj 2005, har påvirket markedsstrukturen på grund af ulige muligheder, hvilket har resulteret i en situation, hvor DEI alene ved at udøve de monopollignende rettigheder, som virksomheden har med hensyn til udnyttelse af brunkul, kunne udvide sin dominerende stilling fra det primære marked til det sekundære marked. DEI blev således ledt til at anlægge en misbrugsadfærd på nævnte sekundære marked ved at begrænse eller udelukke adgangen for nye konkurrenter (jf. bl.a. Domstolens dom i Raso-sagen, GB-Inno-BM-sagen, Connect Austria-sagen, Dusseldorp-sagen, CBEM-sagen og MOTOE-sagen). Udvidelsen og opretholdelsen af DEI’s dominerende stilling på det primære marked over mod det sekundære marked og den konkurrencefordel, som DEI utvivlsomt nød godt af med hensyn til fremstilling af elektricitet på grund af den lave pris på brunkul, gjorde det muligt for virksomheden at udlede elektricitet til det forbundne græske net til lave priser, i større mængder og for en længere periode, hvilket udgår misbrugsadfærd (selv om der i henhold til Domstolens praksis ikke kræves bevis for en sådan adfærd henset til de konkrete omstændigheder i den foreliggende sag). |
| --- | --- |

—

Ifølge Kommissionen er Rettens dom endvidere behæftet med fejl, idet der på ingen måde er blevet taget hensyn til, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at DEI’s privilegerede adgang til brunkul, som blev opretholdt takket være de pågældende statslige foranstaltninger selv efter liberaliseringen af elektricitetsmarkedet i Grækenland og efter indførelsen af et marked for engroslevering af elektricitet i maj 2005, har påvirket markedsstrukturen på grund af ulige muligheder, hvilket har resulteret i en situation, hvor DEI alene ved at udøve de monopollignende rettigheder, som virksomheden har med hensyn til udnyttelse af brunkul, kunne udvide sin dominerende stilling fra det primære marked til det sekundære marked. DEI blev således ledt til at anlægge en misbrugsadfærd på nævnte sekundære marked ved at begrænse eller udelukke adgangen for nye konkurrenter (jf. bl.a. Domstolens dom i Raso-sagen, GB-Inno-BM-sagen, Connect Austria-sagen, Dusseldorp-sagen, CBEM-sagen og MOTOE-sagen). Udvidelsen og opretholdelsen af DEI’s dominerende stilling på det primære marked over mod det sekundære marked og den konkurrencefordel, som DEI utvivlsomt nød godt af med hensyn til fremstilling af elektricitet på grund af den lave pris på brunkul, gjorde det muligt for virksomheden at udlede elektricitet til det forbundne græske net til lave priser, i større mængder og for en længere periode, hvilket udgår misbrugsadfærd (selv om der i henhold til Domstolens praksis ikke kræves bevis for en sådan adfærd henset til de konkrete omstændigheder i den foreliggende sag).

| — | Det konstateredes endvidere i den anfægtede beslutning, at DEI’s konkurrenter havde behov for en række forskellige kilder, herunder adgang til tilstrækkelige mængder brunkul, for at de kunne få adgang til, varigt forblive på og effektivt deltage i konkurrencen på elektricitetsmarkedet. Såvel Den Hellenske Republik, som undlod at tildele licenser til udnyttelse af brunkulslejer til DEI’s potentielle konkurrenter, som DEI selv, der udøvede sine monopollignende rettigheder og anvendte sin dominerende stilling på det primære marked for brunkul til at udvide og opretholde sin dominerende stilling på det sekundære marked for engroslevering af elektricitet, med det resultat at virksomheden de facto vanskeliggjorde eller hindrede nye potentielle konkurrenter i at komme ind på det pågældende sekundære marked, burde have været bekendt med ovenstående. |
| --- | --- |

—

Det konstateredes endvidere i den anfægtede beslutning, at DEI’s konkurrenter havde behov for en række forskellige kilder, herunder adgang til tilstrækkelige mængder brunkul, for at de kunne få adgang til, varigt forblive på og effektivt deltage i konkurrencen på elektricitetsmarkedet. Såvel Den Hellenske Republik, som undlod at tildele licenser til udnyttelse af brunkulslejer til DEI’s potentielle konkurrenter, som DEI selv, der udøvede sine monopollignende rettigheder og anvendte sin dominerende stilling på det primære marked for brunkul til at udvide og opretholde sin dominerende stilling på det sekundære marked for engroslevering af elektricitet, med det resultat at virksomheden de facto vanskeliggjorde eller hindrede nye potentielle konkurrenter i at komme ind på det pågældende sekundære marked, burde have været bekendt med ovenstående.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/11

---

Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-421/09, DEI mod Europa-Kommissionen

(Sag C-554/12 P)

2013/C 32/15

Processprog: græsk

Parter

Appellant: Europa-Kommissionen (ved T. Christoforou og A. Antoniadis, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Oikonomou)

De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) og Den Hellenske Republik

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen af 20. september 2012 afsagt af Retten i sag T-421/09 ophæves i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Dommen af 20. september 2012 afsagt af Retten i sag T-421/09 ophæves i sin helhed.

| — | Der træffes endelig afgørelse i sagen, i det omfang sagsakterne tillader det. |
| --- | --- |

—

Der træffes endelig afgørelse i sagen, i det omfang sagsakterne tillader det.

| — | DEI tilpligtes at betale sagsomkostningerne samt Kommissionens omkostninger ved de to instanser. |
| --- | --- |

—

DEI tilpligtes at betale sagsomkostningerne samt Kommissionens omkostninger ved de to instanser.

Anbringender og væsentligste argumenter

| 1) | Retten ophævede ved dom i sag T-421/09 beslutningen af 4. august 2009, hvorved Kommissionen fandt, at de afhjælpningsforanstaltninger, som Den Hellenske Republik har foreslået, var uundværlige og forholdsmæssige med henblik på at fjerne følgerne af overtrædelsen og for at sikre, at den blev bragt i overensstemmelse med den tidligere beslutning af 5. marts 2008 (»beslutningen af 4. august 2009« eller »den anfægtede beslutning«). Retten fandt, at den anfægtede beslutning skulle annulleres alene på grundlag af den omstændighed, at Kommissionens tidligere beslutning af 5. marts 2008, som den anfægtede beslutning udelukkende var baseret på, i mellemtiden også var blevet annulleret ved Rettens dom i sag T-169/08, der ligeledes blev afsagt den 20. september 2012. |
| --- | --- |

1)

Retten ophævede ved dom i sag T-421/09 beslutningen af 4. august 2009, hvorved Kommissionen fandt, at de afhjælpningsforanstaltninger, som Den Hellenske Republik har foreslået, var uundværlige og forholdsmæssige med henblik på at fjerne følgerne af overtrædelsen og for at sikre, at den blev bragt i overensstemmelse med den tidligere beslutning af 5. marts 2008 (»beslutningen af 4. august 2009« eller »den anfægtede beslutning«). Retten fandt, at den anfægtede beslutning skulle annulleres alene på grundlag af den omstændighed, at Kommissionens tidligere beslutning af 5. marts 2008, som den anfægtede beslutning udelukkende var baseret på, i mellemtiden også var blevet annulleret ved Rettens dom i sag T-169/08, der ligeledes blev afsagt den 20. september 2012.

| 2) | Da Kommissionen finder, at Rettens dom i sag T-169/08 er baseret på adskillige retlige fejl, indeholder en manglende og utilstrækkelig begrundelse og en forkert fortolkning af oplysningerne og af grundlaget for Kommissionen beslutning af 5. marts 2008, har Kommissionen allerede iværksat appel af denne dom fra Retten. I tilfælde af, at denne appel tages til følge over for dommen i sagen T-169/08, vil den automatisk fjerne det eneste grundlag, som den appellerede dom i sag T-421/09 er baseret på. |
| --- | --- |

2)

Da Kommissionen finder, at Rettens dom i sag T-169/08 er baseret på adskillige retlige fejl, indeholder en manglende og utilstrækkelig begrundelse og en forkert fortolkning af oplysningerne og af grundlaget for Kommissionen beslutning af 5. marts 2008, har Kommissionen allerede iværksat appel af denne dom fra Retten. I tilfælde af, at denne appel tages til følge over for dommen i sagen T-169/08, vil den automatisk fjerne det eneste grundlag, som den appellerede dom i sag T-421/09 er baseret på.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Tivoli (Italien) den 3. december 2012 — Claudio Loreti m.fl. mod Comune di Zagarolo

(Sag C-555/12)

2013/C 32/16

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Tivoli

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Claudio Loreti, Vallerotonda Maria, Vallerotonda Attilio og Chellini Virginia

Sagsøgt: Comune di Zagarolo

Præjudicielle spørgsmål

Den Europæiske Unions Domstol bør forelægges følgende fortolkningsspørgsmål med henblik på, at den træffer præjudiciel afgørelse:

| 1) | Er artikel 7 i forvaltningsloven, som er gældende i Den Italienske Republik, og som i henhold til artikel 103 i den nationale forfatning bestemmer, at
  »forvaltningsdomstolen har kompetence til at påkende sager om legitime interesser og, for så vidt angår særlige områder fastsat ved lov, sager om subjektive rettigheder, der vedrører udøvelse eller manglende udøvelse af administrative beføjelser i forhold til foranstaltninger, retsakter, aftaler eller handlinger, som, også indirekte, henhører under udøvelsen af disse beføjelser, og som er gennemført af forvaltningen. Retsakter eller foranstaltninger, der er vedtaget af regeringen under dennes udøvelse af politiske beføjelser, kan ikke indbringes for retten«,
  forenelig med artikel 6 i [den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder] samt artikel 47 og artikel 52, stk. 3, i [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder], som medtaget efter ændring af artikel 6 [TEU]:






  a) | for så vidt som den tildeler de forskellige retlige organer kompetence til at træffe afgørelse om subjektive retlige situationer, som abstrakt betragtet er forskellige (legitim interesse og subjektiv rettighed), men hvis sikre fastlæggelse er vanskelig eller endog umulig i praksis, og uden at den nærmere angiver disse bestemmelsers præcise indhold |
| --- | --- | --- |

1)

Er artikel 7 i forvaltningsloven, som er gældende i Den Italienske Republik, og som i henhold til artikel 103 i den nationale forfatning bestemmer, at

»forvaltningsdomstolen har kompetence til at påkende sager om legitime interesser og, for så vidt angår særlige områder fastsat ved lov, sager om subjektive rettigheder, der vedrører udøvelse eller manglende udøvelse af administrative beføjelser i forhold til foranstaltninger, retsakter, aftaler eller handlinger, som, også indirekte, henhører under udøvelsen af disse beføjelser, og som er gennemført af forvaltningen. Retsakter eller foranstaltninger, der er vedtaget af regeringen under dennes udøvelse af politiske beføjelser, kan ikke indbringes for retten«,

forenelig med artikel 6 i [den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder] samt artikel 47 og artikel 52, stk. 3, i [Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder], som medtaget efter ændring af artikel 6 [TEU]:

a)

for så vidt som den tildeler de forskellige retlige organer kompetence til at træffe afgørelse om subjektive retlige situationer, som abstrakt betragtet er forskellige (legitim interesse og subjektiv rettighed), men hvis sikre fastlæggelse er vanskelig eller endog umulig i praksis, og uden at den nærmere angiver disse bestemmelsers præcise indhold

| b) | for så vidt som den bestemmer, at retterne har kompetence til at træffe afgørelse om de samme områder på grundlag af kriterier (fastlæggelse af forskellige subjektive retlige situationer), som ikke længere svarer til de faktiske omstændigheder efter indførelsen af erstatning for legitime interesser (nu fastsat siden 2000 med henblik på at tilpasse national ret til fællesskabsretlige principper) med væsentlige forskelle bl.a. med hensyn til de processuelle regler for fuldbyrdelse af domme? |
| --- | --- |

b)

for så vidt som den bestemmer, at retterne har kompetence til at træffe afgørelse om de samme områder på grundlag af kriterier (fastlæggelse af forskellige subjektive retlige situationer), som ikke længere svarer til de faktiske omstændigheder efter indførelsen af erstatning for legitime interesser (nu fastsat siden 2000 med henblik på at tilpasse national ret til fællesskabsretlige principper) med væsentlige forskelle bl.a. med hensyn til de processuelle regler for fuldbyrdelse af domme?

Og i almindelighed:

| 2) | Er artikel 103 i den italienske forfatning forenelig [med EU-retten], for så vidt som den på forskellig vis regulerer og beskytter subjektive retlige situationer (kaldet legitime interesser), som ikke findes tilsvarende i fællesskabsretten, idet den tildeler kompetencen til forskellige retlige fora, hvis kompetence ændres fra tid til anden? |
| --- | --- |

2)

Er artikel 103 i den italienske forfatning forenelig [med EU-retten], for så vidt som den på forskellig vis regulerer og beskytter subjektive retlige situationer (kaldet legitime interesser), som ikke findes tilsvarende i fællesskabsretten, idet den tildeler kompetencen til forskellige retlige fora, hvis kompetence ændres fra tid til anden?

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/12

---

Appel iværksat den 4. december 2012 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 21. september 2012 i sag T-278/10, Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-558/12 P)

2013/C 32/17

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)

De andre parter i appelsagen: Wesergold Getränkeindustrie GmbH & Co. KG og Lidl Stiftung & Co. KG

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves.

| — | Sagsøgeren i første instans tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagen for første instans samt appelsagen. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren i første instans tilpligtes at betale sagens omkostninger i forbindelse med sagen for første instans samt appelsagen.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel er iværksat til prøvelse af Rettens dom af 21. september 2012 i sag T-278/10, hvorved Retten annullerede afgørelsen truffet den 24. marts 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 770/2009-1.

Appellanten anfører tre anbringender til støtte for appellen:

| | For det første anfører appellanten, at artikel 8, stk. 1, litra b), i EF-varemærkeforordningen (1) er blevet tilsidesat, fordi Retten annullerede appelkammerets afgørelse på grund af manglende bevis for den høje grad af særpræg, selv om varemærkerne i konflikt ifølge Rettens egen bedømmelse samlet set allerede er forskellige, således at der allerede af denne grund ikke kan foreligge en risiko for forveksling. |
| --- | --- |

For det første anfører appellanten, at artikel 8, stk. 1, litra b), i EF-varemærkeforordningen (1) er blevet tilsidesat, fordi Retten annullerede appelkammerets afgørelse på grund af manglende bevis for den høje grad af særpræg, selv om varemærkerne i konflikt ifølge Rettens egen bedømmelse samlet set allerede er forskellige, således at der allerede af denne grund ikke kan foreligge en risiko for forveksling.

| | For det andet gør appellanten gældende, at artikel 76, stk. 1, sammenholdt med artikel 64, stk. 1, i EF-varemærkeforordningen, er blevet tilsidesat, da disse bestemmelser forudsætter, at Wesergold Getränkeindustrie skulle have påberåbt sig den høje grad af særpræg ved varemærkerne i konflikt, hvilket imidlertid åbenbart ikke er sket. Wesergold Getränkeindustrie havde allerede under indsigelsessagen eller under alle omstændigheder senest i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret frafaldet argumentet om en høj grad af særpræg opnået ved brug. Det af Retten anførte om det modsatte, hvorefter Wesergold Getränkeindustrie endnu under sagen for appelkammeret havde gjort gældende, at der forelå en høj grad af særpræg opnået ved brug, udgør en åbenbar fordrejning af de faktiske omstændigheder, der ikke kræver nogen ny bevisoptagelse. |
| --- | --- |

For det andet gør appellanten gældende, at artikel 76, stk. 1, sammenholdt med artikel 64, stk. 1, i EF-varemærkeforordningen, er blevet tilsidesat, da disse bestemmelser forudsætter, at Wesergold Getränkeindustrie skulle have påberåbt sig den høje grad af særpræg ved varemærkerne i konflikt, hvilket imidlertid åbenbart ikke er sket. Wesergold Getränkeindustrie havde allerede under indsigelsessagen eller under alle omstændigheder senest i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret frafaldet argumentet om en høj grad af særpræg opnået ved brug. Det af Retten anførte om det modsatte, hvorefter Wesergold Getränkeindustrie endnu under sagen for appelkammeret havde gjort gældende, at der forelå en høj grad af særpræg opnået ved brug, udgør en åbenbar fordrejning af de faktiske omstændigheder, der ikke kræver nogen ny bevisoptagelse.

| | For det tredje har dommen tilsidesat fast retspraksis, hvorefter en fejl ikke må føre til annullation af en afgørelse, hvis denne fejl åbenbart ikke har nogen indvirkning på afgørelsen. Spørgsmålet om den høje grad af særpræg er uden relevans for afgørelsen ikke alene på grund af den omstændighed, at tegnene er forskellige, hvilket blev udtrykkeligt fastslået af Retten, men også fordi Wesergold Getränkeindustrie med de dokumenter, der blev fremlagt under indsigelsessagen, allerede fra begyndelsen ikke havde fremlagt noget bevis for, at der forelå en høj grad af særpræg opnået ved brug. Retten burde med henblik på at undgå unødigt at forsinke og fordyre sagens behandling kort have undersøgt, om disse åbenbart utilstrækkelige beviser, der blev fremlagt den 10. marts 2008, var holdbare. |
| --- | --- |

For det tredje har dommen tilsidesat fast retspraksis, hvorefter en fejl ikke må føre til annullation af en afgørelse, hvis denne fejl åbenbart ikke har nogen indvirkning på afgørelsen. Spørgsmålet om den høje grad af særpræg er uden relevans for afgørelsen ikke alene på grund af den omstændighed, at tegnene er forskellige, hvilket blev udtrykkeligt fastslået af Retten, men også fordi Wesergold Getränkeindustrie med de dokumenter, der blev fremlagt under indsigelsessagen, allerede fra begyndelsen ikke havde fremlagt noget bevis for, at der forelå en høj grad af særpræg opnået ved brug. Retten burde med henblik på at undgå unødigt at forsinke og fordyre sagens behandling kort have undersøgt, om disse åbenbart utilstrækkelige beviser, der blev fremlagt den 10. marts 2008, var holdbare.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/13

---

Appel iværksat den 5. december 2012 af Den Franske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-154/10, Frankrig mod Kommissionen

(Sag C-559/12 P)

2013/C 32/18

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, J. Gstalter og D. Colas, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 20. september 2012 i sag T-154/10, Frankrig mod Kommissionen, ophæves i dens helhed. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 20. september 2012 i sag T-154/10, Frankrig mod Kommissionen, ophæves i dens helhed.

| — | Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, hvorved Kommissionens afgørelse 2010/605/EU af 26. januar 2010 om Frankrigs statsstøtte C 56/07 (ex E 15/05) til det franske postvæsen (La Poste) (1) annulleres, og sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

—

Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, hvorved Kommissionens afgørelse 2010/605/EU af 26. januar 2010 om Frankrigs statsstøtte C 56/07 (ex E 15/05) til det franske postvæsen (La Poste) (1) annulleres, og sagen hjemvises til Retten.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den franske regering har til støtte for søgsmålet anført fire anbringender:

| | Med det første anbringende har den franske regering anført dels, at Retten åbenbart ikke havde forstået meningen med denne regerings anbringender i den appellerede dom korrekt, da den vurderede, at alle de anførte anbringender i det væsentlige var knyttet til afgørelsen af, hvorvidt der forelå en fordel, og ikke også til afgørelsen af, hvorvidt der forelå en overførsel af statsmidler. Dels tilsidesatte Retten som følge heraf artikel 44, stk. 1, litra c), og artikel 48, stk. 2, i Rettens procesreglement, da den fastslog, at den franske regerings argument om tilsidesættelse af betingelsen om forekomst af en overførsel af statsmidler, ikke kunne antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

Med det første anbringende har den franske regering anført dels, at Retten åbenbart ikke havde forstået meningen med denne regerings anbringender i den appellerede dom korrekt, da den vurderede, at alle de anførte anbringender i det væsentlige var knyttet til afgørelsen af, hvorvidt der forelå en fordel, og ikke også til afgørelsen af, hvorvidt der forelå en overførsel af statsmidler. Dels tilsidesatte Retten som følge heraf artikel 44, stk. 1, litra c), og artikel 48, stk. 2, i Rettens procesreglement, da den fastslog, at den franske regerings argument om tilsidesættelse af betingelsen om forekomst af en overførsel af statsmidler, ikke kunne antages til realitetsbehandling.

| | Med det andet anbringende har den franske regering anført, at Retten begik en retlig fejl, da den vurderede, at Kommissionen havde ført tilstrækkeligt bevis for, at La Poste var blevet ydet en statsgaranti. Subsidiært har denne regering anført, at Retten gengav de bevismidler, der var blevet fremlagt for den, urigtigt, idet den vurderede, at de af Kommissionen fremlagte bevismidler godtgjorde, at der forelå en statsgaranti. |
| --- | --- |

Med det andet anbringende har den franske regering anført, at Retten begik en retlig fejl, da den vurderede, at Kommissionen havde ført tilstrækkeligt bevis for, at La Poste var blevet ydet en statsgaranti. Subsidiært har denne regering anført, at Retten gengav de bevismidler, der var blevet fremlagt for den, urigtigt, idet den vurderede, at de af Kommissionen fremlagte bevismidler godtgjorde, at der forelå en statsgaranti.

| | Med det tredje anbringende har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt og tilsidesatte sin begrundelsespligt, samt, subsidiært, at den foretog en urigtig retlig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den forkastede denne regerings andet anbringende om faktiske og retlige fejl vedrørende forekomsten af en ubegrænset statsgaranti til fordel for La Poste. Dette anbringende har fire led. |
| --- | --- |

Med det tredje anbringende har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt og tilsidesatte sin begrundelsespligt, samt, subsidiært, at den foretog en urigtig retlig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, da den forkastede denne regerings andet anbringende om faktiske og retlige fejl vedrørende forekomsten af en ubegrænset statsgaranti til fordel for La Poste. Dette anbringende har fire led.

| | For det første har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den vurderede, at Kommissionen med rette havde fastslået, at fransk ret ikke var til hinder for, at staten kunne yde en offentlig erhvervsvirksomhed (établissement public à caractère industriel et commercial, herefter »EPIC«) en implicit garanti. |
| --- | --- |

For det første har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den vurderede, at Kommissionen med rette havde fastslået, at fransk ret ikke var til hinder for, at staten kunne yde en offentlig erhvervsvirksomhed (établissement public à caractère industriel et commercial, herefter »EPIC«) en implicit garanti.

| | For det andet har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den tiltrådte Kommissionens konklusion vedrørende konsekvenserne af anvendelsen af lov nr. 80-539 af 16. juli 1980 om tvangsbøder på det administrative område og offentligretlige juridiske personers opfyldelse af domme. |
| --- | --- |

For det andet har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den tiltrådte Kommissionens konklusion vedrørende konsekvenserne af anvendelsen af lov nr. 80-539 af 16. juli 1980 om tvangsbøder på det administrative område og offentligretlige juridiske personers opfyldelse af domme.

| | For det tredje har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt og tilsidesatte sin begrundelsespligt, da den forkastede den del af denne regerings anbringende, der bestod i, at Kommissionen havde begået en fejl ved at sidestille betingelserne for statens ifald af ansvar med en garantiordning. |
| --- | --- |

For det tredje har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt og tilsidesatte sin begrundelsespligt, da den forkastede den del af denne regerings anbringende, der bestod i, at Kommissionen havde begået en fejl ved at sidestille betingelserne for statens ifald af ansvar med en garantiordning.

| | For det fjerde har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den forkastede den del af denne regerings anbringende, der bestod i, at Kommissionen havde begået en fejl ved med hensyn til de eventuelle konsekvenser af en overførsel af en opløst EPIC’s forpligtelser. |
| --- | --- |

For det fjerde har den franske regering anført, at Retten gengav fransk ret urigtigt, da den forkastede den del af denne regerings anbringende, der bestod i, at Kommissionen havde begået en fejl ved med hensyn til de eventuelle konsekvenser af en overførsel af en opløst EPIC’s forpligtelser.

| | Med det fjerde og sidste anbringende har den franske regering anført, at Retten begik en retlig fejl, da den vurderede, at Kommissionen havde ført tilstrækkeligt bevis for, at der forelå en fordel som følge af den påståede statsgaranti ydet til fordel for La Poste. Subsidiært har den franske regering anført, at Retten gengav de bevismidler, der var blevet fremlagt for den, urigtigt, da den vurderede, at de af denne regering fremlagte beviser ikke modbeviste Kommissionens konklusion, hvorefter der forelå en fordel. |
| --- | --- |

Med det fjerde og sidste anbringende har den franske regering anført, at Retten begik en retlig fejl, da den vurderede, at Kommissionen havde ført tilstrækkeligt bevis for, at der forelå en fordel som følge af den påståede statsgaranti ydet til fordel for La Poste. Subsidiært har den franske regering anført, at Retten gengav de bevismidler, der var blevet fremlagt for den, urigtigt, da den vurderede, at de af denne regering fremlagte beviser ikke modbeviste Kommissionens konklusion, hvorefter der forelå en fordel.

---

(1)  EUT L 274, s. 1.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/14

---

Appel iværksat den 10. december 2012 af Ivan Jurašinović til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 3. oktober 2012 i sag T-465/09, Jurašinović mod Rådet

(Sag C-576/12 P)

2013/C 32/19

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Ivan Jurašinović (ved avocate N. Amara-Lebret)

Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves og sagen hjemvises til Retten. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves og sagen hjemvises til Retten.

| — | Alternativt annulleres den afgørelse af 22. september 2009, hvorved appellanten alene blev tildelt delvis aktindsigt i følgende dokumenter: rapporterne fra Den Europæiske Unions observatører i Kroatien om Knin-området, i perioden fra den 1. til den 31. august 1995. |
| --- | --- |

—

Alternativt annulleres den afgørelse af 22. september 2009, hvorved appellanten alene blev tildelt delvis aktindsigt i følgende dokumenter: rapporterne fra Den Europæiske Unions observatører i Kroatien om Knin-området, i perioden fra den 1. til den 31. august 1995.

| — | Rådet for Den Europæiske Union pålægges at give elektronisk aktindsigt i alle de dokumenter, der er anmodet om. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union pålægges at give elektronisk aktindsigt i alle de dokumenter, der er anmodet om.

| — | Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale appellanten et beløb på 8 000 EUR foruden procesgebyrer og med tillæg af renter efter Den Europæiske Centralbanks rentesats på datoen for stævningens registrering. |
| --- | --- |

—

Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale appellanten et beløb på 8 000 EUR foruden procesgebyrer og med tillæg af renter efter Den Europæiske Centralbanks rentesats på datoen for stævningens registrering.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten gør tre anbringender gældende til støtte for appellen.

For det første finder appellanten, at Retten har tilsidesat det generelle retsprincip om retten til en retfærdig rettergang, idet Retten ikke gyldigt har kunnet træffe afgørelse vedrørende stævningen uden først at have foretaget en undersøgelse af de dokumenter, der var begæret aktindsigt i.

For det andet gør appellanten gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 9, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (1), idet et afslag, selv om artikel 4, stk. 1, litra a), fastsætter, at det er muligt at give afslag på aktindsigt i et dokument, hvis det vil være til skade for beskyttelsen af offentlighedens interesser med hensyn til internationale forbindelser, ikke kan begrundes i dokumenternes følsomme karakter, når disse ikke er klassificeret og derfor ikke er omfattet af beskyttelsen i artikel 9, stk. 1.

For det tredje foreholder appellanten Retten, at den har begået en retlig fejl vedrørende en tidligere udbredelse af dokumenterne. I det omfang kommunikationen mellem Rådet og Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende Det Tidligere Jugoslavien alene kan ske på grundlag af forordning nr. 1049/2001, kræver det forhold, at der foreligger en tidligere udbredelse til en sagsøgt europæisk borger i en verserende straffesag ved Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende Det Tidligere Jugoslavien, at anmodningen skal imødekommes.

---

(1)  EFT L 145, s. 43.

---

Retten

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/15

---

Rettens dom af 12. december 2012 — Evropaïki Dynamiki mod EFSA

(Sag T-457/07) (1)

(Offentlige kontrakter - udbudsprocedure - levering af it-konsulentydelser - afvisning af bud og afgørelse om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten - antagelse til realitetsbehandling - begrundelsespligt - udvælgelseskriterier - tildelingskriterier - hensyntagen til tildelingskriterierne, der er fastsat i udbudsbekendtgørelsen - åbenbart urigtigt skøn)

2013/C 32/20

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved advokat N. Korogiannakis)

Sagsøgt: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (først ved A. Cuvillier, derefter ved S. Gabbi og D. Detken, og endelig ved M. Detken, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne J. Stuyck og A.-M. Vandromme)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Den af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) afgørelse af 1. oktober 2007 om ikke at antage det bud, som sagsøgeren afgav under udbudsproceduren EFSA/IT/2007/14 vedrørende it-konsulentydelser (EUT 2007/S 97-118626), og om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten.

Konklusion

| 1) | Den af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) trufne afgørelse om ikke at antage det bud, som Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE afgav under udbudsproceduren EFSA/IT/2007/14 vedrørende it-konsulentydelser, og om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten, annulleres. |
| --- | --- |

1)

Den af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) trufne afgørelse om ikke at antage det bud, som Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE afgav under udbudsproceduren EFSA/IT/2007/14 vedrørende it-konsulentydelser, og om at tildele en anden tilbudsgiver kontrakten, annulleres.

| 2) | EFSA betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

EFSA betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 51 af 23.2.2008.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/15

---

Rettens dom af 12. december 2012 — Electrabel mod Kommissionen

(Sag T-332/09) (1)

(Konkurrence - fusioner - afgørelse om pålæggelse af bøde for gennemførelsen af fusion - forpligtelse til at udsætte gennemførelsen af fusion - begrundelsespligt - fejlvurdering - forældelse - bødens størrelse)

2013/C 32/21

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Electrabel (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne M. Pittie og P. Honoré)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og V. Di Bucci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Principalt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 4416 endelig af 10. juni 2009, om pålæggelse af en bøde for at have gennemført en fusion i strid med artikel 7, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 4064/89 (COMP/M.4994 Electrabel/CNR — Compagnie Nationale du Rhône) samt subsidiært annullation eller nedsættelse af den bøde, sagsøgeren blev pålagt.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Electrabel betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Electrabel betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 267 af 7.11.2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/15

---

Rettens dom af 12. december 2012 — Novácke chemické závody mod Kommissionen

(Sag T-352/09) (1)

(Konkurrence - aftaler - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priser og opdeling af markedet - bøder - begrundelsespligt - proportionalitet - ligebehandling - retningslinjer for beregning af bøder fra 2006 - betalingsevne)

2013/C 32/22

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Novácke chemické závody a.s. (Nováky, Slovakiet) (først ved advokat A. Černejová, derefter ved advokaterne M. Bol’oš og L. Bányaiová)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, N. von Lingen og A. Tokár, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Slovakiske Republik (ved B. Ricziová, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien) for så vidt angår sagsøgeren og subsidiært en påstand om ophævelse eller nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt ved den nævnte beslutning.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Novácke chemické závody a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Novácke chemické závody a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

| 3) | Den Slovakiske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Slovakiske Republik bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 267 af 7.11.2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/16

---

Rettens dom af 12. december 2012 — 1. garantovaná mod Kommissionen

(Sag T-392/09) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - prisfastsættelse og opdeling af markedet - tilregnelse af den ulovlige adfærd - bøder - loft på 10 % af omsætningen - relevant omsætning - ret til forsvar - begrundelsespligt - proportionalitet - retningslinjerne for beregningen af bøder af 2006 - evne til at bidrage)

2013/C 32/23

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: 1. garantovaná a.s. (Bratislava, Slovakiet) (først ved solicitor M. Powell, og barristers A. Sutton og G. Forwood, derefter ved advokaterne M. Powell, G. Forwood, M. Staroň og P. Hodál)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Bourke, N. von Lingen og A. Tokár, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien) for så vidt den angår sagsøgeren og subsidiært en påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt ved den nævnte beslutning.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | 1. garantovaná a.s. betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

1. garantovaná a.s. betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 297 af 5.12.2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/16

---

Rettens dom af 12. december 2012 — Ecka Granulate og non ferrum Metallpulver mod Kommissionen

(Sag T-400/09) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priser og opdeling af markeder - bøder - princippet om, at strafbare forhold og straffe skal have lovhjemmel - retningslinjer for beregningen af bøder af 2006 - formildende omstændigheder - samarbejde under den administrative procedure - proportionalitet - betalingsevne)

2013/C 32/24

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Ecka Granulate GmbH & Co. KG (Fürth, Tyskland) og non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG (St. Georgen bei Salzburg, Østrig) (først ved advokaterne H. Janssen og M. Franz, derefter ved advokaterne H. Janssen og P. Homann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Antoniadis, K. Mojzesowicz og N. von Lingen, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm og G. Kimberley, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål — og gasindustrien), i det omfang den vedrører sagsøgeren, samt subsidiært påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgerne er pålagt ved denne beslutning.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Ecka Granulate GmbH & Co. KG og non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Ecka Granulate GmbH & Co. KG og non ferrum Metallpulver GmbH & Co. KG bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

| 3) | Rådets for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Rådets for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 297 af 5.12.2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/17

---

Rettens dom af 12. december 2012 — Almamet mod Kommissionen

(Sag T-410/09) (1)

(Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priser og opdeling af markeder - ret til forsvar - Kommissionens kontrolundersøgelsesbeføjelser - samlet og vedvarende overtrædelse - bøder - samarbejde under den administrative procedure - proportionalitet - retningslinjer for beregningen af bøder af 2006)

2013/C 32/25

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall (Ainring, Tyskland) (ved advokaterne S. Hautbourg og C. Renner)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved N. Khan, V. Bottka og N. von Lingen, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF]og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien), i det omfang den vedrører sagsøgeren, samt subsidiært påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er pålagt ved denne beslutning.

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Almamet GmbH Handel mit Spänen und Pulvern aus Metall bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.

---

(1)  EUT C 312 af 19.12.2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/17

---

Rettens kendelse af 4. december 2012 — Lenz mod Kommissionen

(Sag T-78/11 P) (1)

(Appel - personalesag - tjenestemænd - social sikring - godtgørelse af udgifter til behandling hos en »Heilpraktiker« - begrundelsespligt - urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder)

2013/C 32/26

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Erika Lenz (Osnabrück, Tyskland) (ved advokaterne V. Lenz og J. Römer)

Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt den 14. december 2010 af Personaleretten (Første Afdeling) i sag F-80/09 (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), Lenz mod Kommissionen, med påstand om ophævelse af denne dom.

Konklusion

| 1) | Appellen forkastes. |
| --- | --- |

1)

Appellen forkastes.

| 2) | Erika Lenz bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med appelsagen. |
| --- | --- |

2)

Erika Lenz bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger i forbindelse med appelsagen.

---

(1)  EUT C 103 af 2.4.2011.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/17

---

Rettens kendelse af 12. december 2012 — Evonik Industries mod KHIM — Bornemann (EVONIK)

(Sag T-390/11) (1)

(EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)

2013/C 32/27

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Evonik Industries AG (Essen, Tyskland) (ved advokat J. Albrecht)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Pohlmann og R. Pethke, som befuldmægtigede)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Tyskland) (ved advokat A. Oldekop)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. april 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1802/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen og Evonik Industries AG.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Evonik Industries AG og Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design). |
| --- | --- |

2)

Evonik Industries AG og Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).

---

(1)  EUT C 269 af 10.9.2011.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/18

---

Rettens kendelse af 6. december 2012 — Spa Monopole mod KHIM — Royal Mediterranea (THAI SPA)

(Sag T-664/11) (1)

(EF-varemærker - indsigelsessag - begrænsning af den i ansøgningen angivne fortegnelse over tjenesteydelser - ufornødent at træffe afgørelse)

2013/C 32/28

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgien) (ved advokaterne L. de Brouwer, E. Cornu og É. De Gryse)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard Monguiral, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Royal Mediterranea, SA (Madrid, Spanien)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. oktober 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1976/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SN/NV og Royal Mediterranea, SA

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Hver part bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Hver part bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 65 af 3.3.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/18

---

Sag anlagt den 12. november 2012 — von Storch m.fl. mod ECB

(Sag T-492/12)

2013/C 32/29

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Sven A. von Storch (Berlin, Tyskland) og 5216 andre (ved advokaterne M. Kerber og B. von Storch)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at Den Europæiske Centralbanks afgørelser af 6. september 2012 om en række tekniske karakteristika for Outright Monetary Transactions udført af Eurosystemet på de sekundære statsobligationsmarkeder er uforenelige med artikel 123-125 TEUF, retsvirkningen heraf i henhold til artikel 264 TEUF fastslås og den videre gennemførelse forhindres. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Europæiske Centralbanks afgørelser af 6. september 2012 om en række tekniske karakteristika for Outright Monetary Transactions udført af Eurosystemet på de sekundære statsobligationsmarkeder er uforenelige med artikel 123-125 TEUF, retsvirkningen heraf i henhold til artikel 264 TEUF fastslås og den videre gennemførelse forhindres.

| — | Det fastslås, at Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 6. september 2012 om yderligere foranstaltninger til at sikre tilgængeligheden af sikkerhed med henblik på at opretholde modparternes adgang til Eurosystemets likviditetstilførende operationer er uforenelig med artikel 123-125 TEUF, retsvirkningen heraf i henhold til artikel 264 TEUF fastslås og den videre gennemførelse forhindres. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 6. september 2012 om yderligere foranstaltninger til at sikre tilgængeligheden af sikkerhed med henblik på at opretholde modparternes adgang til Eurosystemets likviditetstilførende operationer er uforenelig med artikel 123-125 TEUF, retsvirkningen heraf i henhold til artikel 264 TEUF fastslås og den videre gennemførelse forhindres.

| — | ECB tilpligtes i henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

ECB tilpligtes i henhold til procesreglementets artikel 87, stk. 2, at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne gør i det væsentlige følgende søgsmålsgrunde gældende:

| 1) | De omtvistede afgørelser blev vedtaget i strid med artikel 123-125 TEUF. I denne forbindelse gør sagsøgerne gældende, at artikel 123 TEUF forbyder monetarisering af statsgæld, og at dette forbud i henhold til forordning (EF) nr. 3603/93 (1) har et bredt anvendelsesområde, dvs. omfatter det primære og sekundære marked. |
| --- | --- |

1)

De omtvistede afgørelser blev vedtaget i strid med artikel 123-125 TEUF. I denne forbindelse gør sagsøgerne gældende, at artikel 123 TEUF forbyder monetarisering af statsgæld, og at dette forbud i henhold til forordning (EF) nr. 3603/93 (1) har et bredt anvendelsesområde, dvs. omfatter det primære og sekundære marked.

| 2) | Endvidere har ECB tilsidesat artikel 127 TEUF. Sagsøgerne anfører, at ECB’s pengepolitiske mandat er møntet på prisstabilitet. Med gennemførelsen af foranstaltningerne fører ECB imidlertid finanspolitik og har overskredet sine beføjelser. |
| --- | --- |

2)

Endvidere har ECB tilsidesat artikel 127 TEUF. Sagsøgerne anfører, at ECB’s pengepolitiske mandat er møntet på prisstabilitet. Med gennemførelsen af foranstaltningerne fører ECB imidlertid finanspolitik og har overskredet sine beføjelser.

| 3) | Derudover er de anfægtede afgørelser uforenelige med protokol (nr. 27) om det indre marked og konkurrence (2), sammenholdt med artikel 51 TEU. Efter sagsøgernes opfattelse udgør anskaffelsen af statspapirer fra stater ramt at finanskrise et direkte indgreb i et markedssegment, idet udbuddet overstiger efterspørgslen. Sådan anskaffelse er en kunstig udbudsbegrænsning med en tilsvarende indvirkning på udbyttet af disse papirer, som ikke er forenelig med principperne om en ufordrejet konkurrence. |
| --- | --- |

3)

Derudover er de anfægtede afgørelser uforenelige med protokol (nr. 27) om det indre marked og konkurrence (2), sammenholdt med artikel 51 TEU. Efter sagsøgernes opfattelse udgør anskaffelsen af statspapirer fra stater ramt at finanskrise et direkte indgreb i et markedssegment, idet udbuddet overstiger efterspørgslen. Sådan anskaffelse er en kunstig udbudsbegrænsning med en tilsvarende indvirkning på udbyttet af disse papirer, som ikke er forenelig med principperne om en ufordrejet konkurrence.

| 4) | ECB har handlet i strid med artikel 130 TEUF, sammenholdt med artikel 7 i ESCB/ECB-statutten (3), idet ECB's formand har ladet sig presse til vedtagelsen af de anfægtede afgørelser. |
| --- | --- |

4)

ECB har handlet i strid med artikel 130 TEUF, sammenholdt med artikel 7 i ESCB/ECB-statutten (3), idet ECB's formand har ladet sig presse til vedtagelsen af de anfægtede afgørelser.

| 5) | Køb af statsobligationer, som ikke er begrundet i penge- men finanspolitiske hensyn, og som ikke har til formål at sikre prisstabiliteten, påvirker markederne og bringer tilliden til en uafhængig pengepolitik i fare. Sagsøgerne er af den opfattelse, at der af Den Europæiske Monetære Unions sædvaneret følger en subjektiv ret til at afstå fra at udvise en adfærd, som er i åbenbar modstrid med hensyn til stabilitet, og som ville være uforenelig med særligt artikel 123 TEUF og 125 TEUF. |
| --- | --- |

5)

Køb af statsobligationer, som ikke er begrundet i penge- men finanspolitiske hensyn, og som ikke har til formål at sikre prisstabiliteten, påvirker markederne og bringer tilliden til en uafhængig pengepolitik i fare. Sagsøgerne er af den opfattelse, at der af Den Europæiske Monetære Unions sædvaneret følger en subjektiv ret til at afstå fra at udvise en adfærd, som er i åbenbar modstrid med hensyn til stabilitet, og som ville være uforenelig med særligt artikel 123 TEUF og 125 TEUF.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 3603/93 af 13.12.1993 om fastlæggelse af definitioner med henblik på gennemførelse af forbuddene i traktatens artikel 104 og artikel 104 B, stk. 1 (EFT L 332, s. 1).

(2)  EUT 2010 C 83, s. 309.

(3)  Protokol (nr. 4) om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (EUT 2010 C 83, s. 230).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/19

---

Sag anlagt den 20. november 2012 — Slovenien mod Kommissionen

(Sag T-507/12)

2013/C 32/30

Processprog: slovensk

Parter

Sagsøger: Republikken Slovenien (ved državna pravobranilka V. Klemenc og pomočnica državne pravobranilke A. Grum)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens afgørelse af 19. oktober 2012 om foranstaltninger til fordel for selskabet ELAN d.o.o. SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), som Kommissionen meddelte Slovenien ved skrivelse nr. SG-Greffe(2012) D/14375 af 20. september 2012, og hvori Kommissionen i artikel 2 bl.a. fandt, at Slovenien i 2008 ulovligt havde gennemført en støtteforanstaltning til fordel for Elan i form af en rekapitalisering af dette selskab på 10 mio. EUR, hvilket var i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og at Slovenien derfor skulle tilbagesøge støtten hos modtageren, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse af 19. oktober 2012 om foranstaltninger til fordel for selskabet ELAN d.o.o. SA.26379 (C 13/2010) (ex NN 17/2010), som Kommissionen meddelte Slovenien ved skrivelse nr. SG-Greffe(2012) D/14375 af 20. september 2012, og hvori Kommissionen i artikel 2 bl.a. fandt, at Slovenien i 2008 ulovligt havde gennemført en støtteforanstaltning til fordel for Elan i form af en rekapitalisering af dette selskab på 10 mio. EUR, hvilket var i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og at Slovenien derfor skulle tilbagesøge støtten hos modtageren, annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1) | Første anbringende, hvorefter Kommissionen i den anfægtede afgørelse har anvendt artikel 107, stk.1, TEUF og artikel 345 TEUF ukorrekt og har tilsidesat væsentlige formkrav, idet den har foretaget en ukorrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder og har givet en utilstrækkelig og/eller ukorrekt begrundelse hvad angår spørgsmålet, om rekapitaliseringen i 2008 kan tilregnes Republikken Slovenien.
  Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 345 TEUF har konkluderet, at handlinger foretaget af selskabsdeltagerne i Elan i forbindelse med selskabets rekapitalisering i 2008 kunne tilregnes Republikken Slovenien. Kommissionen har baseret sin konklusion på det forhold, at staten som ejer udpeger tilsynsrådet, hvilket ifølge sagsøgeren indebærer en forskelsbehandling af det tosporede system til forvaltning af offentlige virksomheder.
  Den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet — uden relevante og tilstrækkelige begrundelser — og ukorrekt, eftersom Kommissionen har anført, at der foreligger stærke indicier for, at staten er tæt involveret i beslutningsprocessen i et kapitalselskab (Kapitalska Družba) (KAD) og i et konsulent- og administrationsselskab (Družba za svetovanje in upravljanje) (DSU), og Kommissionens argumentation hviler alene på tvivlsomme beviser og andenhåndsbeviser. Den anfægtede afgørelse savner først og fremmest enhver begrundelse også hvad angår de andre selskabsdeltagere i Elan, som Kommissionen kun foreholder en parallel adfærd. Ifølge sagsøgeren udgør de indicier, som Kommissionen har fremført i den anfægtede afgørelse, på ingen måde indikatorer, som i henhold til Domstolens eller Rettens praksis kan godtgøre statslige myndigheders involvering i rekapitaliseringen af Elan i 2008. |
| --- | --- |

1)

Første anbringende, hvorefter Kommissionen i den anfægtede afgørelse har anvendt artikel 107, stk.1, TEUF og artikel 345 TEUF ukorrekt og har tilsidesat væsentlige formkrav, idet den har foretaget en ukorrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder og har givet en utilstrækkelig og/eller ukorrekt begrundelse hvad angår spørgsmålet, om rekapitaliseringen i 2008 kan tilregnes Republikken Slovenien.

Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF og artikel 345 TEUF har konkluderet, at handlinger foretaget af selskabsdeltagerne i Elan i forbindelse med selskabets rekapitalisering i 2008 kunne tilregnes Republikken Slovenien. Kommissionen har baseret sin konklusion på det forhold, at staten som ejer udpeger tilsynsrådet, hvilket ifølge sagsøgeren indebærer en forskelsbehandling af det tosporede system til forvaltning af offentlige virksomheder.

Den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet — uden relevante og tilstrækkelige begrundelser — og ukorrekt, eftersom Kommissionen har anført, at der foreligger stærke indicier for, at staten er tæt involveret i beslutningsprocessen i et kapitalselskab (Kapitalska Družba) (KAD) og i et konsulent- og administrationsselskab (Družba za svetovanje in upravljanje) (DSU), og Kommissionens argumentation hviler alene på tvivlsomme beviser og andenhåndsbeviser. Den anfægtede afgørelse savner først og fremmest enhver begrundelse også hvad angår de andre selskabsdeltagere i Elan, som Kommissionen kun foreholder en parallel adfærd. Ifølge sagsøgeren udgør de indicier, som Kommissionen har fremført i den anfægtede afgørelse, på ingen måde indikatorer, som i henhold til Domstolens eller Rettens praksis kan godtgøre statslige myndigheders involvering i rekapitaliseringen af Elan i 2008.

| 2) | Andet anbringende, hvorefter Kommissionen i den anfægtede afgørelse har anvendt artikel 107, stk. 1, TEUF ukorrekt og har tilsidesat væsentlige formkrav, idet den har foretaget en ukorrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder og givet en utilstrækkelig og/eller ukorrekt begrundelse af den anfægtede beslutning hvad angår konklusionen om, at rekapitaliseringen af Elan i 2008 ikke er sket i overensstemmelse med princippet om den private investor, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, og at selskabet Elan derfor er blevet indrømmet en selektiv fordel.
  Sagsøgeren gør med søgsmålet gældende, at rekapitaliseringen af Elan i 2008 er sket i overensstemmelse med princippet om den private investor, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, eftersom selskabsdeltagerne ved beslutningen om rekapitalisering har baseret sig på en vurdering af virksomheden under behørig hensyntagen til forringelsen af Elans omsætning under størstedelen af vintersæsonen 2007/2008 og således også i første kvartal af 2008. Forringelsen af omsætningen i 2008 var ikke så drastisk at den påvirkede troværdigheden af vurderingen af virksomhedens værdi. Selskabsdeltagerne har truffet deres beslutning som langsigtede aktionærer i en virksomhed, som har haft midlertidige vanskeligheder, men som har været i stand til på lang sigt ikke blot at overleve, men også på ny at operere med et overskud. Kommissionen har i den anfægtede afgørelse ikke i tilstrækkelig grad tydeliggjort, hvorfor den selektivt har taget hensyn til en vurdering af virksomhedens værdi, og den har således handlet vilkårligt. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende, hvorefter Kommissionen i den anfægtede afgørelse har anvendt artikel 107, stk. 1, TEUF ukorrekt og har tilsidesat væsentlige formkrav, idet den har foretaget en ukorrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder og givet en utilstrækkelig og/eller ukorrekt begrundelse af den anfægtede beslutning hvad angår konklusionen om, at rekapitaliseringen af Elan i 2008 ikke er sket i overensstemmelse med princippet om den private investor, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, og at selskabet Elan derfor er blevet indrømmet en selektiv fordel.

Sagsøgeren gør med søgsmålet gældende, at rekapitaliseringen af Elan i 2008 er sket i overensstemmelse med princippet om den private investor, der opererer på markedsøkonomiske vilkår, eftersom selskabsdeltagerne ved beslutningen om rekapitalisering har baseret sig på en vurdering af virksomheden under behørig hensyntagen til forringelsen af Elans omsætning under størstedelen af vintersæsonen 2007/2008 og således også i første kvartal af 2008. Forringelsen af omsætningen i 2008 var ikke så drastisk at den påvirkede troværdigheden af vurderingen af virksomhedens værdi. Selskabsdeltagerne har truffet deres beslutning som langsigtede aktionærer i en virksomhed, som har haft midlertidige vanskeligheder, men som har været i stand til på lang sigt ikke blot at overleve, men også på ny at operere med et overskud. Kommissionen har i den anfægtede afgørelse ikke i tilstrækkelig grad tydeliggjort, hvorfor den selektivt har taget hensyn til en vurdering af virksomhedens værdi, og den har således handlet vilkårligt.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/20

---

Sag anlagt den 27. november 2012 — Ted-Invest mod KHIM — Scandia Down (sensi scandia)

(Sag T-516/12)

2013/C 32/31

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Ted — Invest EOOD (Plovdiv, Bulgarien) (ved advokat A. Ivanova)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Scandia Down LLC (Weehawken, De Forenede Stater)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den. 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 2247/2011-1), annulleres, idet den erklærede varemærket ugyldigt for varer i klasse 20 og 24. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den. 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 2247/2011-1), annulleres, idet den erklærede varemærket ugyldigt for varer i klasse 20 og 24.

| — | Subsidiært, såfremt Retten ikke tager sagsøgerens påstand til følge i det hele, tages sagsøgerens påstand til følge, for så vidt som Første Appelkammers afgørelse vedrørende varer i klasse 20 annulleres. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, såfremt Retten ikke tager sagsøgerens påstand til følge i det hele, tages sagsøgerens påstand til følge, for så vidt som Første Appelkammers afgørelse vedrørende varer i klasse 20 annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Firgurmærket »sensi scandia« for varer i klasse 16, 20 og 24 — EF-varemærkeregistrering nr. 8596975

Indehaver af EF-varemærket: Ted — Invest EOOD

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Scandia Down LLC

Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Begæringen om ugyldighed var baseret på grundene i artikel 53, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, og på EF-varemærkeregistrering nr. 8173312 af ordmærket »SCANDIA HOME« for varer og tjenesteydelser i klasse 20, 24, 25 og 35

Annullationsafdelingens afgørelse: Erklærede det omtvistede EF-varemærke ugyldigt

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, og artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/20

---

Sag anlagt den 23. november 2012 — Alro mod Kommissionen

(Sag T-517/12)

2013/C 32/32

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Alro SA (Slatina, Rumænien) (ved C. Quigley, QC, solicitor O. Bretz og advokat S. Verschuur)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2012 om at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1) (»procedureforordningen«) vedrørende den angiveligt ulovlige statsstøtte, som Rumænien har ydet til ALRO gennem dens kontrol med Hidroelectrica S.A. (herefter »Hidroelectrica«) i form af fordelagtige satser for køb af elektricitet i henhold til en kontrakt indgået i 2005 og efterfølgende ændret. |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens afgørelse af 26. april 2012 om at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og artikel 4, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1) (»procedureforordningen«) vedrørende den angiveligt ulovlige statsstøtte, som Rumænien har ydet til ALRO gennem dens kontrol med Hidroelectrica S.A. (herefter »Hidroelectrica«) i form af fordelagtige satser for køb af elektricitet i henhold til en kontrakt indgået i 2005 og efterfølgende ændret.

| — | Subsidiært annulleres den nævnte afgørelse af 26. april 2012 for så vidt den finder anvendelse på perioden 1. januar 2007 til 31. december 2009. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den nævnte afgørelse af 26. april 2012 for så vidt den finder anvendelse på perioden 1. januar 2007 til 31. december 2009.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1) | Første anbringende om en væsentlig retlig fejl
  ALRO vil i forbindelse med det første anbringende, hvorved det hævdes, at Kommissionen har begået en væsentlig retlig fejl i forhold til rækkevidden af artikel 107, stk. 1, TEUF godtgøre, at Kommissionen har undladt at anvende de krav vedrørende tilregnelse, som er fastslået i dom af 16. maj 1999, Frankrig mod Kommissionen (sag C-482/99, Sml. I, s. 4397 (»Stardust Marine-dommen«)). Navnlig har Kommissionen udelukkende baseret sin analyse på »organiske« indikatorer. ALRO vil imidlertid godtgøre, at Kommissionen i henhold til kravene fastslået i Stardust Marine-dommen også skal godtgøre, at der foreligger andre væsentlige indikatorer, eftersom »organiske« indikatorer isoleret set ikke er tilstrækkelige for at fastslå, at støtten kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

1)

Første anbringende om en væsentlig retlig fejl

ALRO vil i forbindelse med det første anbringende, hvorved det hævdes, at Kommissionen har begået en væsentlig retlig fejl i forhold til rækkevidden af artikel 107, stk. 1, TEUF godtgøre, at Kommissionen har undladt at anvende de krav vedrørende tilregnelse, som er fastslået i dom af 16. maj 1999, Frankrig mod Kommissionen (sag C-482/99, Sml. I, s. 4397 (»Stardust Marine-dommen«)). Navnlig har Kommissionen udelukkende baseret sin analyse på »organiske« indikatorer. ALRO vil imidlertid godtgøre, at Kommissionen i henhold til kravene fastslået i Stardust Marine-dommen også skal godtgøre, at der foreligger andre væsentlige indikatorer, eftersom »organiske« indikatorer isoleret set ikke er tilstrækkelige for at fastslå, at støtten kan tilregnes staten.

| 2) | Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn
  ALRO vil i forbindelse med det andet anbringende, hvorved det hævdes, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, da den konkluderede, at Hidroelectricas handlinger kunne tilregnes den rumænske stat, godtgøre, at Kommissionen ikke har foretaget en korrekt analyse af ledelsesstrukturen i Hidroelectrica og betydningen af denne struktur for beslutningsprocessen i denne organisation. ALRO vil for det andet redegøre for, hvorfor Kommissionen med urette har sammenlignet ALRO-kontrakten med aftalen mellem Hidroelectrica og ArcelorMittal. ALRO vil for det tredje godtgøre, hvorfor ministeriel bekendtgørelse nr. 445/2009 ikke er relevant for Kommissionens analyse, og hvorfor dens henvisninger til presserapporter i 2010 er utilstrækkelige til at godtgøre, at støtten kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

2)

Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn

ALRO vil i forbindelse med det andet anbringende, hvorved det hævdes, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, da den konkluderede, at Hidroelectricas handlinger kunne tilregnes den rumænske stat, godtgøre, at Kommissionen ikke har foretaget en korrekt analyse af ledelsesstrukturen i Hidroelectrica og betydningen af denne struktur for beslutningsprocessen i denne organisation. ALRO vil for det andet redegøre for, hvorfor Kommissionen med urette har sammenlignet ALRO-kontrakten med aftalen mellem Hidroelectrica og ArcelorMittal. ALRO vil for det tredje godtgøre, hvorfor ministeriel bekendtgørelse nr. 445/2009 ikke er relevant for Kommissionens analyse, og hvorfor dens henvisninger til presserapporter i 2010 er utilstrækkelige til at godtgøre, at støtten kan tilregnes staten.

| 3) | Tredje anbringende om en utilstrækkelig begrundelse
  ALRO vil i forbindelse med det tredje anbringende godtgøre, at Kommissionen med hensyn til de punkter, som den har påberåbt sig (som omhandlet ovenfor) har undladt at give en tilstrækkelig begrundelse og derfor har handlet i strid med kravene i artikel 296 TEUF. En sådan begrundelse er nødvendig for, at Retten kan prøve lovligheden af afgørelsen og give parterne de oplysninger, som er nødvendige for, at de kan vurdere, om afgørelsen er berettiget. Som nærmere redegjort for i denne stævning opfylder den anfægtede afgørelse ikke dette krav. |
| --- | --- |

3)

Tredje anbringende om en utilstrækkelig begrundelse

ALRO vil i forbindelse med det tredje anbringende godtgøre, at Kommissionen med hensyn til de punkter, som den har påberåbt sig (som omhandlet ovenfor) har undladt at give en tilstrækkelig begrundelse og derfor har handlet i strid med kravene i artikel 296 TEUF. En sådan begrundelse er nødvendig for, at Retten kan prøve lovligheden af afgørelsen og give parterne de oplysninger, som er nødvendige for, at de kan vurdere, om afgørelsen er berettiget. Som nærmere redegjort for i denne stævning opfylder den anfægtede afgørelse ikke dette krav.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/21 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/21

---

Sag anlagt den 27. november 2012 — Spirlea mod Kommissionen

(Sag T-518/12)

2013/C 32/33

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Darius Nicolai Spirlea (Capezzano Pianore, Italien) og Mihaela Spirlea (Capezzano Pianore) (ved advokaterne V. Foerster og T. Pahl)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Stævningen, der er indgivet med hjemmel i artikel 263 TEUF, modtages. |
| --- | --- |

—

Stævningen, der er indgivet med hjemmel i artikel 263 TEUF, modtages.

| — | Stævningen antages til realitetsbehandling. |
| --- | --- |

—

Stævningen antages til realitetsbehandling.

| — | Der gives medhold i sagen, og det fastslås, at sagsøgte har tilsidesat væsentlige processuelle og forskellige materielle retsregler. |
| --- | --- |

—

Der gives medhold i sagen, og det fastslås, at sagsøgte har tilsidesat væsentlige processuelle og forskellige materielle retsregler.

| — | På det grundlag erklæres Kommissionens henlæggelsesafgørelse af 27. september 2012 om EU-pilotprojekt nr. 2070/11/SNCO (Ref. Ares (2012) 1135073) for ugyldig. |
| --- | --- |

—

På det grundlag erklæres Kommissionens henlæggelsesafgørelse af 27. september 2012 om EU-pilotprojekt nr. 2070/11/SNCO (Ref. Ares (2012) 1135073) for ugyldig.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat tre anbringender.

| 1) | Første anbringende: Oprettelse af et EU-pilotprojekt uden retsgrundlag (artikel 290 TEUF og 291 TEUF)






  — | I forbindelse med dette anbringende gøres det gældende, at indførelsen af EU-pilotprojektet har medført en yderligere processuel betingelse, der ikke følger af artikel 258 TEUF. Denne processuelle betingelse, som Kommissionen ikke i EU-traktaterne har fået hverken kompetence eller bemyndigelse til at fastsætte, er af Kommissionen blevet anvendt i en retsstridig og uigennemsigtig procedure, hvorved der samtidig er sket en udhulning af traktatsbrudsproceduren i artikel 258 TEUF. |
| --- | --- | --- |

1)

Første anbringende: Oprettelse af et EU-pilotprojekt uden retsgrundlag (artikel 290 TEUF og 291 TEUF)

—

I forbindelse med dette anbringende gøres det gældende, at indførelsen af EU-pilotprojektet har medført en yderligere processuel betingelse, der ikke følger af artikel 258 TEUF. Denne processuelle betingelse, som Kommissionen ikke i EU-traktaterne har fået hverken kompetence eller bemyndigelse til at fastsætte, er af Kommissionen blevet anvendt i en retsstridig og uigennemsigtig procedure, hvorved der samtidig er sket en udhulning af traktatsbrudsproceduren i artikel 258 TEUF.

| 2) | Andet anbringende: Tilsidesættelse af meddelelse af 20. marts 2002 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten (1).






  — | Her gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen på vilkårlig vis har ignoreret sin meddelelse om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten, og at denne uden noget alternativ for sagsøgerne har overført disses klage til behandling under EU-pilotprojektet, hvis regler ikke er tilgængelige for sagsøgerne. |
| --- | --- | --- |

2)

Andet anbringende: Tilsidesættelse af meddelelse af 20. marts 2002 fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Den Europæiske Ombudsmand om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten (1).

—

Her gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen på vilkårlig vis har ignoreret sin meddelelse om forbindelserne med klagere i sager om overtrædelse af fællesskabsretten, og at denne uden noget alternativ for sagsøgerne har overført disses klage til behandling under EU-pilotprojektet, hvis regler ikke er tilgængelige for sagsøgerne.

| 3) | Tredje anbringende: Tilsidesættelse af begrundelsespligten






  — | I forbindelse med dette anbringende anføres det, at Kommissionens begrundelse ikke indeholder oplysninger om de faktiske omstændigheder i forhold til anvendelsen af forordning (EF) nr. 1394/2007 (2) og ingen drøftelse af sagsøgernes specifikke retlige indsigelser og deres sammenhæng med EU-retten. |
| --- | --- | --- |

3)

Tredje anbringende: Tilsidesættelse af begrundelsespligten

—

I forbindelse med dette anbringende anføres det, at Kommissionens begrundelse ikke indeholder oplysninger om de faktiske omstændigheder i forhold til anvendelsen af forordning (EF) nr. 1394/2007 (2) og ingen drøftelse af sagsøgernes specifikke retlige indsigelser og deres sammenhæng med EU-retten.

---

(1)  EFT C 244, s. 5.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007 af 13.11.2007 om lægemidler til avanceret terapi og om ændring af direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004, EUT L 324, s. 121.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/22

---

Sag anlagt den 27. november 2012 — Pågen Trademark mod KHIM (gifflar)

(Sag T-520/12)

2013/C 32/34

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: Pågen Trademark AB (Malmö, Sverige) (ved advokat J. Norderyd)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag 46/2012-2) annulleres og det fastslås, at EF-varemærke nr. 10 090 331 GIFFLAR (fig), der er ansøgt af Pågen Trademark AB, skal offentliggøres og registreres eller, subsidiært, pålægges det Harmoniseringskontoret at offentliggøre og registrere varemærket. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag 46/2012-2) annulleres og det fastslås, at EF-varemærke nr. 10 090 331 GIFFLAR (fig), der er ansøgt af Pågen Trademark AB, skal offentliggøres og registreres eller, subsidiært, pålægges det Harmoniseringskontoret at offentliggøre og registrere varemærket.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærker: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »gifflar«, for varer i klasse 29, 30 og 31 — ansøgning om registrering af EF-varemærke nr. 10 090 331

Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/22

---

Sag anlagt den 30. november 2012 — Alfa-Beta Vassilopoulos mod KHIM — Henkel (AB terra Leaf)

(Sag T-522/12)

2013/C 32/35

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Alfa-Beta Vassilopoulos SA (Gerakas Attikis, Grækenland) (ved advokat N. Lymperis)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 1. oktober 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2122/2011-4) annulleres, og klagen tages til følge, idet varemærkeansøgning AB TERRA LEAF (& figur) nr. 8573651 registreres for alle de ansøgte varer. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 1. oktober 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2122/2011-4) annulleres, og klagen tages til følge, idet varemærkeansøgning AB TERRA LEAF (& figur) nr. 8573651 registreres for alle de ansøgte varer.

| — | Harmoniseringskontoret og Henkel AG & Co. KGaA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er opstået i forbindelse med indsigelses- og klagesagen. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og Henkel AG & Co. KGaA tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er opstået i forbindelse med indsigelses- og klagesagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Alfa-Beta Vassilopoulos SA

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »AB terra Leaf« i sort og hvid for varer i klasse 3, 5 og 16 — EF-varemærkeansøgning nr. 8573651

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Henkel AG & Co. KGaA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 33472909 af ordmærket »TERRA« for varer i klasse 3 og 21

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for alle de omtvistede varer

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 75 i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/23

---

Sag anlagt den 30. november 2012 — Rani Refreshments mod KHIM — Global-Invest Bartosz Turek (Sani)

(Sag T-523/12)

2013/C 32/36

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Rani Refreshments FZCO (Dubai, De Forenede Arabiske Emirater) (ved barrister M. Chapple)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Global-Invest Bartosz Turek (Poczesna, Polen)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 236/2012-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 27. september 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 236/2012-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne for appelkammeret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Global-Invest Bartosz Turek

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Sani« i grøn, bleggrøn og hvid for varer i klasse 29, 30 og 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 9087479

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Rani Refreshments FZCO

Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varmærkeregistrering nr. 2587244 af figurmærket i grøn, hvid, sort og blå »Rani« for varer i klasse 32; EF-varmærkeregistrering nr. 4005211 af figurmærket i blå og hvid »Rani« for varer i klasse 29 and 30; EF-varmærkeregistrering nr. 2587293 af figurmærket i blå og hvid »RANI FLOAT« for varer i klasse 32; EF-varmærkeregistrering nr. 2587269 af figurmærket i orange, gul, sort, hvid, rød, pink, blå og grøn »Rani« for varer i klasse 16, 21 og 32; varmærkeregistrering i Det Forenede Kongerige nr. 1239206 af figurmærket »Rani« for varer i klasse 32

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afviste indsigelsen i sin helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/23

---

Sag anlagt den 3. december 2012 — Recaro mod KHIM — Certino Mode (RECARO)

(Sag T-524/12)

2013/C 32/37

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaiserslautern, Tyskland) (ved advokat J. Weiser)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Certino Mode, SL (Elche, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse ændres, således at der gives afslag på intervenientens klage, og EF-varemærke nr. 734343 »RECARO« erklæres fortabt i sin helhed. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres, således at der gives afslag på intervenientens klage, og EF-varemærke nr. 734343 »RECARO« erklæres fortabt i sin helhed.

| — | Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1761/2011-1). |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1761/2011-1).

| — | Harmoniseringskontoret og eventuelt Certino Mode, SL tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med nærværende sag og klagesagen for Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og eventuelt Certino Mode, SL tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med nærværende sag og klagesagen for Harmoniseringskontoret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: Ordmærket »RECARO« for varer i klasse 10 og 25 — EF-varemærkeregistrering nr. 734343

Indehaver af EF-varemærket: Certino Mode, SL

Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: Recaro Beteiligungs-GmbH

Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærket erklæret fortabt

Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af den anfægtede afgørelse

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 15 i Rådets forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 15 i Rådets forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i Rådets forordning nr. 207/2009 sammenholdt med regel 50, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2868/95 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i Rådets forordning nr. 207/2009 sammenholdt med regel 50, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2868/95

| — | Tilsidesættelse af artikel 75, første punktum, i Rådets forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 75, første punktum, i Rådets forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/24

---

Sag anlagt den 5. december 2012 — AXA Versicherung mod Kommissionen

(Sag T-526/12)

2013/C 32/38

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: AXA Versicherung AG (Köln, Tyskland) (ved advokaterne C. Bahr, S. Dethof og A. Malec)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Det anfægtede afslag annulleres. |
| --- | --- |

—

Det anfægtede afslag annulleres.

| — | Subsidiært annulleres det anfægtede afslag delvist. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres det anfægtede afslag delvist.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren bestrider Kommissionens stiltiende afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i Kommissionens akter i sag COMP/39.125 — Car Glass.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1) | Første anbringende: Tilsidesættelse af forpligtelsen til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af de ønskede dokumenter i henhold til artikel 2 og 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1)







  — | Sagsøgeren gør herved gældende, at Kommissionen ikke har opfyldt sin forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af de ønskede dokumenter i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001. Den har i stedet ulovligt kategoriseret de pågældende dokumenter efter formelle kriterier. |
| --- | --- | --- |

1)

Første anbringende: Tilsidesættelse af forpligtelsen til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af de ønskede dokumenter i henhold til artikel 2 og 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1)

—

Sagsøgeren gør herved gældende, at Kommissionen ikke har opfyldt sin forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse af de ønskede dokumenter i henhold til artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001. Den har i stedet ulovligt kategoriseret de pågældende dokumenter efter formelle kriterier.

| 2) | Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, første og tredje led, og artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 1049/2001 som følge af afslaget på den genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter i sagen






  — | Med dette anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen uretmæssigt har anlagt en for vid fortolkning af anvendelsesområdet for undtagelsen i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001. Ifølge sagsøgeren påvirkes de forretningsmæssige interesser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001 ikke, og desuden kan Kommissionen ikke påberåbe sig beskyttelsen af formålet med undersøgelser i henhold til artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001. |
| --- | --- | --- |

2)

Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, første og tredje led, og artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 1049/2001 som følge af afslaget på den genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter i sagen

—

Med dette anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen uretmæssigt har anlagt en for vid fortolkning af anvendelsesområdet for undtagelsen i artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 1049/2001. Ifølge sagsøgeren påvirkes de forretningsmæssige interesser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001 ikke, og desuden kan Kommissionen ikke påberåbe sig beskyttelsen af formålet med undersøgelser i henhold til artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001.

| — | Beslutningsprocessen bringes desuden ikke i fare (artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 1049/2001). |
| --- | --- |

—

Beslutningsprocessen bringes desuden ikke i fare (artikel 4, stk. 3, andet afsnit, i forordning nr. 1049/2001).

| — | Endvidere afviste Kommissionen fejlagtigt at udbredelsen af de ønskede dokumenter med henvisning til en tungtvejende offentlig interesse. |
| --- | --- |

—

Endvidere afviste Kommissionen fejlagtigt at udbredelsen af de ønskede dokumenter med henvisning til en tungtvejende offentlig interesse.

| 3) | Tredje anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001 som følge af en fuldstændig nægtelse af aktindsigt i visse særlige dokumenter






  — | Sagsøgeren har herved gjort gældende, at Kommissionen ikke, heller ikke kun delvist, har givet aktindsigt i de pågældende dokumenter, og den har dermed tilsidesat artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen i strid med forordning nr. 1049/2001 ikke har efterprøvet, om dokumenterne delvist kunne stilles til rådighed. |
| --- | --- | --- |

3)

Tredje anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001 som følge af en fuldstændig nægtelse af aktindsigt i visse særlige dokumenter

—

Sagsøgeren har herved gjort gældende, at Kommissionen ikke, heller ikke kun delvist, har givet aktindsigt i de pågældende dokumenter, og den har dermed tilsidesat artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen i strid med forordning nr. 1049/2001 ikke har efterprøvet, om dokumenterne delvist kunne stilles til rådighed.

| 4) | Fjerde anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, første og tredje led, artikel 4, stk. 3, andet afsnit, og artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 som følge af afslaget på aktindsigt i den fuldstændige udgave af indholdsfortegnelsen over Kommissionens sagsakter






  — | Inden for rammerne af det fjerde anbringende er det gjort gældende, at Kommissionen har anlagt en alt for vid fortolkning af undtagelsesgrundene i artikel 4 i forordning nr. 1049/2001 hvad angår sagsøgerens begæring om aktindsigt i den ikke overstregede udgave af indholdsfortegnelsen. Ifølge sagsøgeren påvirkes de forretningsmæssige interesser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001 og formålet med undersøgelserne som omhandlet i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 ikke. |
| --- | --- | --- |

4)

Fjerde anbringende: Tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, første og tredje led, artikel 4, stk. 3, andet afsnit, og artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 som følge af afslaget på aktindsigt i den fuldstændige udgave af indholdsfortegnelsen over Kommissionens sagsakter

—

Inden for rammerne af det fjerde anbringende er det gjort gældende, at Kommissionen har anlagt en alt for vid fortolkning af undtagelsesgrundene i artikel 4 i forordning nr. 1049/2001 hvad angår sagsøgerens begæring om aktindsigt i den ikke overstregede udgave af indholdsfortegnelsen. Ifølge sagsøgeren påvirkes de forretningsmæssige interesser som omhandlet i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning nr. 1049/2001 og formålet med undersøgelserne som omhandlet i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning nr. 1049/2001 ikke.

| — | Endvidere påvirkes privatlivets fred som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 heller ikke. |
| --- | --- |

—

Endvidere påvirkes privatlivets fred som omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 heller ikke.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/25

---

Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Fleet Data Services)

(Sag T-534/12)

2013/C 32/39

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Still GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat S. Waller)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 130/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 130/2012-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| — | I medfør af artikel 50, stk. 1, i Rettens procesreglement forenes sagen med det parallelt indgivne søgsmål til prøvelse af afgørelse ligeledes truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 4/2012-1) vedrørende EF-varemærkeansøgningen »Truck Data Services«, EM 009931429. |
| --- | --- |

—

I medfør af artikel 50, stk. 1, i Rettens procesreglement forenes sagen med det parallelt indgivne søgsmål til prøvelse af afgørelse ligeledes truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 4/2012-1) vedrørende EF-varemærkeansøgningen »Truck Data Services«, EM 009931429.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »Fleet Data Services« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 12, 35, 36, 37 og 39 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 931 387

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 73, stk. 2, i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 73, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/25

---

Sag anlagt den 8. december 2012 — Still mod KHIM (Truck Data Services)

(Sag T-535/12)

2013/C 32/40

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Still GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat S. Waller)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 4/2012-1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 4/2012-1) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| — | I medfør af artikel 50, stk. 1, i Rettens procesreglement forenes sagen med det parallelt indgivne søgsmål til prøvelse af afgørelse ligeledes truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 130/2012-1) vedrørende EF-varemærkeansøgningen »Fleet Data Services«, EM 009931387. |
| --- | --- |

—

I medfør af artikel 50, stk. 1, i Rettens procesreglement forenes sagen med det parallelt indgivne søgsmål til prøvelse af afgørelse ligeledes truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 130/2012-1) vedrørende EF-varemærkeansøgningen »Fleet Data Services«, EM 009931387.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »Truck Data Services«, for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 12, 35, 36, 37 og 39 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 931 429

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde:

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 73, stk. 2, i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 73, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Rettens kendelse af 6. december 2012 — Scott mod Kommissionen

(Sag T-366/00 RENV) (1)

2013/C 32/41

Processprog: engelsk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 61 af 24.2.2001.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Kendelse afsagt af Rettens præsident den 6. december 2012 — Polen mod Kommissionen

(Sag T-258/04 RENV) (1)

2013/C 32/42

Processprog: polsk

Præsidenten for Retten har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 251 af 9.10.2004.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Rettens kendelse af 4. december 2012 — Rubinetterie Flero mod Kommissionen

(Sag T-370/10) (1)

2013/C 32/43

Processprog: italiensk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 288 af 23.10.10.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Rettens kendelse af 10. december 2012 — Kronofrance og Kronoply mod Kommissionen

(Sag T-560/11) (1)

2013/C 32/44

Processprog: tysk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 13 af 14.1.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Rettens kendelse af 12. december 2012 — Icelandic Group UK mod Kommissionen

(Sag T-35/12) (1)

2013/C 32/45

Processprog: engelsk

Formanden for Ottende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 73 af 10.3.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/26

---

Rettens kendelse af 12. december 2012 — Lilleborg mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)

(Sag T-85/12) (1)

2013/C 32/46

Processprog: engelsk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 118 af 21.4.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/27

---

Rettens kendelse af 12. december 2012 — Robert Group mod KHIM — Hardford Sweden (Pierre Robert)

(Sag T-86/12) (1)

2013/C 32/47

Processprog: engelsk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 118 af 21.4.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/27

---

Rettens kendelse af 10. december 2012 — Viasat Broadcasting UK mod Kommissionen

(Sag T-210/12) (1)

2013/C 32/48

Processprog: engelsk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 209 af 14.7.12.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/27

---

Rettens kendelse af 6. december 2012 — Nederlandene og ING Groep mod Kommissionen

(Forenede sager T-325/12 og T-332/12) (1)

2013/C 32/49

Processprog: nederlandsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 273 af 8.9.2012.

---

| 2.2.2013 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 32/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.2.2013

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 32/27

---

Rettens kendelse af 5. december 2012 — Soltau mod Kommissionen

(Sag T-333/12) (1)

2013/C 32/50

Processprog: tysk

Formanden for Ottende Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 303 af 6.10.12.

---