# Den Europæiske Unions C 282/2006

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 282 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 49. årgang20. november 2006 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 282

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

49. årgang20. november 2006

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelelser |
| | Revisionsretten |
| 2006/C 282/1 | Særberetning nr. 7/2006 om investeringer i udvikling af landdistrikterne: Tages der med disse investeringer effektivt fat på landdistrikternes problemer? — med Kommissionens svar | 1 |
| 2006/C 282/2 | Særberetning nr. 8/2006: En dyrkning af succes? Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager, med Kommissionens svar | 32 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Meddelelser

Revisionsretten

2006/C 282/1

Særberetning nr. 7/2006 om investeringer i udvikling af landdistrikterne: Tages der med disse investeringer effektivt fat på landdistrikternes problemer? — med Kommissionens svar

1

2006/C 282/2

Særberetning nr. 8/2006: En dyrkning af succes? Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager, med Kommissionens svar

32

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Meddelelser

Revisionsretten

| 20.11.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 282/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.11.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 282/1

---

SÆRBERETNING Nr. 7/2006

om investeringer i udvikling af landdistrikterne: Tages der med disse investeringer effektivt fat på landdistrikternes problemer?

med Kommissionens svar

(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2006/C 282/01)

INDHOLD

Termer og forkortelser

| I-VII | RESUMÉ |
| --- | --- |

I-VII

| 1-15 | INDLEDNING |
| --- | --- |

1-15

| 1-3 | Baggrund |
| --- | --- |

1-3

| 4-10 | Beskrivelse af investeringerne i udvikling af landdistrikterne |
| --- | --- |

4-10

| 4-5 | Retsgrundlaget |
| --- | --- |

4-5

| 6-8 | Målene |
| --- | --- |

6-8

| 9-10 | Gennemførelsen |
| --- | --- |

9-10

| 11-15 | Revisionens omfang og revisionsprincipperne |
| --- | --- |

11-15

| 11-13 | Revisionsspørgsmål |
| --- | --- |

11-13

| 14-15 | Revisionsmetode |
| --- | --- |

14-15

| 16-63 | BEMÆRKNINGER |
| --- | --- |

16-63

| 16-28 | Revisionsspørgsmål nr. 1: Har EU en klar strategi og en sammenhængende politik for udvikling af landdistrikterne, og kommer denne strategi og denne politik tilstrækkeligt klart til udtryk i de nationale programmer? |
| --- | --- |

16-28

| 16-18 | Er strategien klar? |
| --- | --- |

16-18

| 19-28 | En sammenhængende metode til udviklingen af landdistrikterne |
| --- | --- |

19-28

| 29-39 | Revisionsspørgsmål nr. 2: Er de finansierede projekter udvalgt på grundlag af kriterier, som på bedst mulig måde tager højde for landdistrikternes behov? |
| --- | --- |

29-39

| 29-34 | Betingelser og udvælgelsesprocedurer |
| --- | --- |

29-34

| 35-39 | Dødvægtseffekt |
| --- | --- |

35-39

| 40-52 | Revisionsspørgsmål nr. 3: Er projekterne blevet gennemført i landdistrikter, og har de haft en effekt? |
| --- | --- |

40-52

| 40-46 | Projekternes placering |
| --- | --- |

40-46

| 47-52 | Resultater og effekt af de projekter, Retten reviderede på stedet |
| --- | --- |

47-52

| 53-63 | Revisionsspørgsmål nr. 4: Overvåges og evalueres output, resultater og effekt, som de skal? |
| --- | --- |

53-63

| 53-63 | De generelle rammer for overvågnings- og evalueringssystemet og gennemførelsen af det |
| --- | --- |

53-63

| 64-69 | KONKLUSION OG ANBEFALINGER |
| --- | --- |

64-69

Bilag I — Liste over projekter revideret i medlemsstaterne

Bilag II — Definitioner på landdistrikter — benchmark, som er brugt ved revisionen

Bilag III — Eksempler på resultater og effekt, som er opnået med de reviderede projekter

Kommissionens svar

TERMER OG FORKORTELSERTERMER






  Byområde

| Byområde | Et geografisk område, som ikke har et landdistrikts kendetegn. Klassificeringen af områder som by og land kan ske efter forskellige typologier, for eksempel på grundlag af befolkningstæthed. |
| --- | --- |
| Effekt | De mere langsigtede socioøkonomiske følger, der kan konstateres en vis tid efter afslutningen af en intervention, og som kan indvirke på enten interventionens direkte målgruppe eller den indirekte målgruppe, som ikke er omfattet af interventionen. Der kan være tale om både fordele og ulemper. |
| Leader | EU-initiativ vedrørende udvikling af landdistrikterne; det finansieres af strukturfondene. |
| Modtager | Den endelige modtager af en EU-betaling. |
| NUTS | Fælles nomenklatur for statistiske regionale enheder. EU's fælles klassifikation af regional statistik, hvor hver enkelt medlemsstat opdeles i et hierarki af regioner (de såkaldte NUTS 1, 2 og 3 samt LAU 1 og 2), der afspejler de nationale administrative enheder. |
| Output | Det, der produceres eller opnås for de midler, der er afsat til en intervention (f.eks. en landbrugers indkøb af landbrugsudstyr, vejbygning i en landsby). |
| Resultat | Umiddelbare ændringer, der opstår for den direkte målgruppe, mens den deltager, eller når den har deltaget i en intervention (f.eks. bedre adgang til et område på grund af vejbygning, mere produktiv produktion på en landbrugsbedrift). |

Et geografisk område, som ikke har et landdistrikts kendetegn. Klassificeringen af områder som by og land kan ske efter forskellige typologier, for eksempel på grundlag af befolkningstæthed.

Effekt

De mere langsigtede socioøkonomiske følger, der kan konstateres en vis tid efter afslutningen af en intervention, og som kan indvirke på enten interventionens direkte målgruppe eller den indirekte målgruppe, som ikke er omfattet af interventionen. Der kan være tale om både fordele og ulemper.

Leader

EU-initiativ vedrørende udvikling af landdistrikterne; det finansieres af strukturfondene.

Modtager

Den endelige modtager af en EU-betaling.

NUTS

Fælles nomenklatur for statistiske regionale enheder. EU's fælles klassifikation af regional statistik, hvor hver enkelt medlemsstat opdeles i et hierarki af regioner (de såkaldte NUTS 1, 2 og 3 samt LAU 1 og 2), der afspejler de nationale administrative enheder.

Output

Det, der produceres eller opnås for de midler, der er afsat til en intervention (f.eks. en landbrugers indkøb af landbrugsudstyr, vejbygning i en landsby).

Resultat

Umiddelbare ændringer, der opstår for den direkte målgruppe, mens den deltager, eller når den har deltaget i en intervention (f.eks. bedre adgang til et område på grund af vejbygning, mere produktiv produktion på en landbrugsbedrift).

| BNP | Bruttonationalprodukt |
| --- | --- |
| EUGFL | Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget |
| GD AGRI | Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter |
| LAU | Lokal administrativ enhed |
| OECD | Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling |
| OP | Operationelt program |
| ORATE | Det netværksbaserede observatorium for fysisk planlægning |
| PULD | Program for udvikling af landdistrikterne |
| SWOT | Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats (stærke sider, svage sider, muligheder, trusler) |
| ULD | Udvikling af landdistrikterne |
| USO | Ugunstigt stillet område |

BNP

Bruttonationalprodukt

EUGFL

Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget

GD AGRI

Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter

LAU

Lokal administrativ enhed

OECD

Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling

OP

Operationelt program

ORATE

Det netværksbaserede observatorium for fysisk planlægning

PULD

Program for udvikling af landdistrikterne

SWOT

Strengths, Weaknesses, Opportunities, Threats (stærke sider, svage sider, muligheder, trusler)

ULD

Udvikling af landdistrikterne

USO

Ugunstigt stillet område

RESUMÉ

| I. | Landdistrikterne står over for store udfordringer som f.eks. affolkning og mangel på økonomiske muligheder. EU's bidrag til udvikling af landdistrikterne i perioden 2000-2006 er på over 60 milliarder euro. Ca. 40 % af dette budget bruges til investeringer i udvikling af landdistrikterne. De dækker et bredt udvalg af projekter, som Kommissionen og medlemsstaterne er fælles om at forvalte og gennemføre (jf. punkt 1-10). |
| --- | --- |

I.

Landdistrikterne står over for store udfordringer som f.eks. affolkning og mangel på økonomiske muligheder. EU's bidrag til udvikling af landdistrikterne i perioden 2000-2006 er på over 60 milliarder euro. Ca. 40 % af dette budget bruges til investeringer i udvikling af landdistrikterne. De dækker et bredt udvalg af projekter, som Kommissionen og medlemsstaterne er fælles om at forvalte og gennemføre (jf. punkt 1-10).

| II. | Denne beretning indeholder Rettens bemærkninger om revisionen af investeringer i udvikling af landdistrikterne. Revisorerne forsøgte at få besvaret følgende generelle spørgsmål: »I hvilket omfang bidrager virkningerne (the outcomes) af investeringsforanstaltningerne effektivt til løsning af landdistrikternes problemer?« (jf. punkt 3 og 11-15). |
| --- | --- |

II.

Denne beretning indeholder Rettens bemærkninger om revisionen af investeringer i udvikling af landdistrikterne. Revisorerne forsøgte at få besvaret følgende generelle spørgsmål: »I hvilket omfang bidrager virkningerne (the outcomes) af investeringsforanstaltningerne effektivt til løsning af landdistrikternes problemer?« (jf. punkt 3 og 11-15).

| III. | Forordningen om udvikling af landdistrikterne er fleksibel (bredt formulerede mål, ingen prioriteringer), og der er ikke en klar strategi i de nationale programmer. Det er derfor uklart, hvilke mål finansieringerne har bidraget til. I de nationale programmer fokuseres der først og fremmest på landbrugssektoren. De særlige forhold, der kendetegner det støttede geografiske område, tages ikke tilstrækkeligt i betragtning (jf. punkt 16-28). |
| --- | --- |

III.

Forordningen om udvikling af landdistrikterne er fleksibel (bredt formulerede mål, ingen prioriteringer), og der er ikke en klar strategi i de nationale programmer. Det er derfor uklart, hvilke mål finansieringerne har bidraget til. I de nationale programmer fokuseres der først og fremmest på landbrugssektoren. De særlige forhold, der kendetegner det støttede geografiske område, tages ikke tilstrækkeligt i betragtning (jf. punkt 16-28).

| IV. | Der er ikke fastsat betingelser og udvælgelsesprocedurer, der effektivt kan sikre, at de finansielle midler kanaliseres ud til de geografiske områder og de støttemodtagere, der har størst behov for dem (jf. punkt 29-34). Målrettes støtten ikke effektivt, er der også risiko for øget dødvægtseffekt, hvilket gør støtten mindre effektiv (jf. punkt 35-39). |
| --- | --- |

IV.

Der er ikke fastsat betingelser og udvælgelsesprocedurer, der effektivt kan sikre, at de finansielle midler kanaliseres ud til de geografiske områder og de støttemodtagere, der har størst behov for dem (jf. punkt 29-34). Målrettes støtten ikke effektivt, er der også risiko for øget dødvægtseffekt, hvilket gør støtten mindre effektiv (jf. punkt 35-39).

| V. | En væsentlig del af støtten er ydet til områder, der ikke har overvejende landlig karakter. I forhold til den foregående programmeringsperiode er støtten til landdistrikterne faldet væsentligt (jf. punkt 40-46). |
| --- | --- |

V.

En væsentlig del af støtten er ydet til områder, der ikke har overvejende landlig karakter. I forhold til den foregående programmeringsperiode er støtten til landdistrikterne faldet væsentligt (jf. punkt 40-46).

| VI. | Det var ikke altid muligt at se, hvilken effekt projekterne havde haft, men når det var muligt, havde nøgleelementer, såsom synergieffekt med andre projekter og projekternes placering i landdistrikter, øget projekternes effektivitet (jf. punkt 47-52). Der blev også konstateret mangler ved gennemførelsen af kontrol- og evalueringssystemet (jf. punkt 53-63). |
| --- | --- |

VI.

Det var ikke altid muligt at se, hvilken effekt projekterne havde haft, men når det var muligt, havde nøgleelementer, såsom synergieffekt med andre projekter og projekternes placering i landdistrikter, øget projekternes effektivitet (jf. punkt 47-52). Der blev også konstateret mangler ved gennemførelsen af kontrol- og evalueringssystemet (jf. punkt 53-63).

| VII. | Alt taget i betragtning mener Retten ikke, at man kan sige noget om, hvorvidt investeringerne i udvikling af landdistrikterne er effektive. Målene er for bredt formuleret, og der er ikke fastlagt strategier for gennemførelsen af politikken. De to hovedmål for ULD-politikken opfyldes ikke i samme grad. Med henblik på at skabe ligevægt mellem målene bør Kommissionen samarbejde med medlemsstaterne om at gøre politikken mere effektiv. I den forbindelse er det vigtigt, at målene præciseres, og at der fastlægges principper, der sikrer, at støtten målrettes effektivt (jf. punkt 64-69). |
| --- | --- |

VII.

Alt taget i betragtning mener Retten ikke, at man kan sige noget om, hvorvidt investeringerne i udvikling af landdistrikterne er effektive. Målene er for bredt formuleret, og der er ikke fastlagt strategier for gennemførelsen af politikken. De to hovedmål for ULD-politikken opfyldes ikke i samme grad. Med henblik på at skabe ligevægt mellem målene bør Kommissionen samarbejde med medlemsstaterne om at gøre politikken mere effektiv. I den forbindelse er det vigtigt, at målene præciseres, og at der fastlægges principper, der sikrer, at støtten målrettes effektivt (jf. punkt 64-69).

INDLEDNING

Baggrund

| 1. | Udviklingen af landdistrikterne er en stor post på EU's budget. EU-bidraget i programmeringsperioden 2000-2006 er på over 60 milliarder euro. Det foreslås forhøjet til knap 70 milliarder euro på budgettet for programmeringsperioden 2007-2013. Hertil kommer flere milliarder euro, som stammer fra »graduering«, dvs. overførsel af beløb fra direkte landbrugsstøtte til landdistriktsudviklingen (1). |
| --- | --- |

1.

Udviklingen af landdistrikterne er en stor post på EU's budget. EU-bidraget i programmeringsperioden 2000-2006 er på over 60 milliarder euro. Det foreslås forhøjet til knap 70 milliarder euro på budgettet for programmeringsperioden 2007-2013. Hertil kommer flere milliarder euro, som stammer fra »graduering«, dvs. overførsel af beløb fra direkte landbrugsstøtte til landdistriktsudviklingen (1).

| 2. | Landdistrikterne dækker en stor del af EU's område, og en stor del af Unionens befolkning er bosat i landdistrikterne. I landdistrikterne er BNP pr. capita i gennemsnit en tredjedel lavere end i byområderne, befolkningstætheden er ca. en tiendedel af byområdernes, og beskæftigelsen i landbrugssektoren ca. ti gange højere. Landdistrikterne er generelt mere isolerede, de har mindre infrastruktur og færre basisserviceydelser, og de står over for store udfordringer som f.eks. affolkning og mangel på økonomiske muligheder. |
| --- | --- |

2.

Landdistrikterne dækker en stor del af EU's område, og en stor del af Unionens befolkning er bosat i landdistrikterne. I landdistrikterne er BNP pr. capita i gennemsnit en tredjedel lavere end i byområderne, befolkningstætheden er ca. en tiendedel af byområdernes, og beskæftigelsen i landbrugssektoren ca. ti gange højere. Landdistrikterne er generelt mere isolerede, de har mindre infrastruktur og færre basisserviceydelser, og de står over for store udfordringer som f.eks. affolkning og mangel på økonomiske muligheder.

| 3. | Denne særberetning er en redegørelse for revisionen af følgende foranstaltninger under forordningen om udvikling af landdistrikterne (2): »investeringer i landbrugsbedrifter«, »forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter« og »fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne«. De dækker ca. 40 % af det disponible budget. Under disse foranstaltninger kan der finansieres et bredt udvalg af projekter, som — i forbindelse med denne revision — kaldes investeringer i udvikling af landdistrikterne. Andre vigtige foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som f.eks. miljøvenligt landbrug, støtte til USO og skovbrugsforanstaltninger, som også sigter mod at afhjælpe problemer i landdistrikterne, er blevet behandlet i tidligere beretninger (3). |
| --- | --- |

3.

Denne særberetning er en redegørelse for revisionen af følgende foranstaltninger under forordningen om udvikling af landdistrikterne (2): »investeringer i landbrugsbedrifter«, »forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter« og »fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne«. De dækker ca. 40 % af det disponible budget. Under disse foranstaltninger kan der finansieres et bredt udvalg af projekter, som — i forbindelse med denne revision — kaldes investeringer i udvikling af landdistrikterne. Andre vigtige foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som f.eks. miljøvenligt landbrug, støtte til USO og skovbrugsforanstaltninger, som også sigter mod at afhjælpe problemer i landdistrikterne, er blevet behandlet i tidligere beretninger (3).

Beskrivelse af investeringerne i udvikling af landdistrikterne

Retsgrundlaget

| 4. | Før år 2000 hørte investeringsforanstaltningerne under strukturfondene, og målene for dem og støttebetingelserne var fastsat i specifikke forordninger. Investeringer i landbrugsbedrifter og i forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter skulle støtte landbrugssektoren i hele EU, mens foranstaltningerne til fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne skulle tage sigte på landdistrikternes specifikke problemer. |
| --- | --- |

4.

Før år 2000 hørte investeringsforanstaltningerne under strukturfondene, og målene for dem og støttebetingelserne var fastsat i specifikke forordninger. Investeringer i landbrugsbedrifter og i forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter skulle støtte landbrugssektoren i hele EU, mens foranstaltningerne til fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne skulle tage sigte på landdistrikternes specifikke problemer.

| 5. | Fra og med år 2000 blev udviklingen af landdistrikterne »anden søjle i den fælles landbrugspolitik« (4). Investeringsforanstaltningerne og en lang række andre foranstaltninger blev samlet under en enkelt forordning. Man beholdt strukturfondsmålene og integrerede målene for den fælles landbrugspolitik i strategien. Der blev kun fastlagt få betingelser, og fra da af blev alle foranstaltningerne gennemført i hele EU's område. Resultatet har været en decentraliseret politik, hvor medlemsstaterne har mulighed for at finansiere en lang række nationale eller regionale prioriteter. |
| --- | --- |

5.

Fra og med år 2000 blev udviklingen af landdistrikterne »anden søjle i den fælles landbrugspolitik« (4). Investeringsforanstaltningerne og en lang række andre foranstaltninger blev samlet under en enkelt forordning. Man beholdt strukturfondsmålene og integrerede målene for den fælles landbrugspolitik i strategien. Der blev kun fastlagt få betingelser, og fra da af blev alle foranstaltningerne gennemført i hele EU's område. Resultatet har været en decentraliseret politik, hvor medlemsstaterne har mulighed for at finansiere en lang række nationale eller regionale prioriteter.

Målene

| 6. | Forordningen opstiller to overordnede mål. Det første vedrører landbrugssektoren og kan sammenfattes som forbedring af landbrugets konkurrenceevne og bæredygtig forvaltning af jorden. Det andet vedrører strukturtilpasningerne i regioner med udviklingsefterslæb eller med andre strukturproblemer. Tabel 1 er en nærmere beskrivelse af disse mål. |
| --- | --- |

6.

Forordningen opstiller to overordnede mål. Det første vedrører landbrugssektoren og kan sammenfattes som forbedring af landbrugets konkurrenceevne og bæredygtig forvaltning af jorden. Det andet vedrører strukturtilpasningerne i regioner med udviklingsefterslæb eller med andre strukturproblemer. Tabel 1 er en nærmere beskrivelse af disse mål.

Tabel 1

Målene i ULD-forordningen for investeringer i ULD-foranstaltninger

| OVERORDNEDE MÅL FOR ALLE ULD-FORANSTALTNINGER (5) |
| --- |
| Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal:






  — | ledsage og supplere andre af den fælles landbrugspolitiks instrumenter og dermed bidrage til at realisere følgende mål:






  a) | at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraften |

OVERORDNEDE MÅL FOR ALLE ULD-FORANSTALTNINGER (5)

Foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne skal:

—

ledsage og supplere andre af den fælles landbrugspolitiks instrumenter og dermed bidrage til at realisere følgende mål:

a)

at forøge landbrugets produktivitet ved fremme af den tekniske udvikling, ved rationalisering af landbrugsproduktionen og ved den bedst mulige anvendelse af produktionsfaktorerne, især arbejdskraften

| b) | herigennem at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskæftigede personer |
| --- | --- |

b)

herigennem at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, især ved en forhøjelse af de individuelle indkomster for de i landbruget beskæftigede personer

| c) | at stabilisere markederne |
| --- | --- |

c)

at stabilisere markederne

| d) | at sikre forsyningerne |
| --- | --- |

d)

at sikre forsyningerne

| e) | at sikre forbrugerne rimelige priser på landbrugsvarer |
| --- | --- |

e)

at sikre forbrugerne rimelige priser på landbrugsvarer

| — | integreres i foranstaltningerne til fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i regioner med udviklingsefterslæb og ledsage foranstaltningerne til støtte for økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer i de pågældende regioner, idet der tages hensyn til følgende særlige målsætning: For at fremme en harmonisk udvikling af Fællesskabet som helhed udvikler og fortsætter dette sin indsats for at styrke sin økonomiske og sociale samhørighed. Fællesskabet stræber navnlig efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer, herunder landdistrikter. |
| --- | --- |

—

integreres i foranstaltningerne til fremme af udviklingen og strukturtilpasningen i regioner med udviklingsefterslæb og ledsage foranstaltningerne til støtte for økonomisk og social omstilling i områder med strukturproblemer i de pågældende regioner, idet der tages hensyn til følgende særlige målsætning: For at fremme en harmonisk udvikling af Fællesskabet som helhed udvikler og fortsætter dette sin indsats for at styrke sin økonomiske og sociale samhørighed. Fællesskabet stræber navnlig efter at formindske forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder eller øer, herunder landdistrikter.

SÆRLIGE MÅL FOR INVESTERINGER I ULD-FORANSTALTNINGER (6)

Investering i landbrugsbedrifter

Forbedring af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter

Artikel 33

| 1. | reduktion af produktionsomkostningerne |
| --- | --- |

1.

reduktion af produktionsomkostningerne

| 2. | forbedring og omstilling af produktionen |
| --- | --- |

2.

forbedring og omstilling af produktionen

| 3. | forbedring af kvaliteten |
| --- | --- |

3.

forbedring af kvaliteten

| 4. | bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejne og dyrevelfærd |
| --- | --- |

4.

bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejne og dyrevelfærd

| 5. | fremme af diversificering af aktiviteterne på landbrugsområdet |
| --- | --- |

5.

fremme af diversificering af aktiviteterne på landbrugsområdet

| 1. | styring af produktionen efter den forventede markedsudvikling eller fremme af nye afsætningsmuligheder for landbrugsprodukter |
| --- | --- |

1.

styring af produktionen efter den forventede markedsudvikling eller fremme af nye afsætningsmuligheder for landbrugsprodukter

| 2. | forbedring eller rationalisering af afsætningskanalerne eller forarbejdningsprocesserne |
| --- | --- |

2.

forbedring eller rationalisering af afsætningskanalerne eller forarbejdningsprocesserne

| 3. | forbedring af produkternes præsentation og emballering eller bedre anvendelse eller bortskaffelse af biprodukter eller affald |
| --- | --- |

3.

forbedring af produkternes præsentation og emballering eller bedre anvendelse eller bortskaffelse af biprodukter eller affald

| 4. | anvendelse af nye teknologier |
| --- | --- |

4.

anvendelse af nye teknologier

| 5. | fremme af innovative investeringer |
| --- | --- |

5.

fremme af innovative investeringer

| 6. | forbedring og kontrol af kvalitet |
| --- | --- |

6.

forbedring og kontrol af kvalitet

| 7. | forbedring og kontrol af sundhedsvilkår |
| --- | --- |

7.

forbedring og kontrol af sundhedsvilkår

| 8. | miljøbeskyttelse |
| --- | --- |

8.

miljøbeskyttelse

ingen særlige mål

| 7. | I forordningen fastsættes også specifikke mål for to af investeringsforanstaltningerne. Disse mål fremgår også af tabel 1. Investeringer i landbrugsbedrifter er med til at forbedre landbrugernes indkomster og til at forbedre leve-, arbejds- og produktionsvilkårene. Investeringer i forbedringer af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er med til at øge konkurrenceevnen og til at give produkter merværdi. |
| --- | --- |

7.

I forordningen fastsættes også specifikke mål for to af investeringsforanstaltningerne. Disse mål fremgår også af tabel 1. Investeringer i landbrugsbedrifter er med til at forbedre landbrugernes indkomster og til at forbedre leve-, arbejds- og produktionsvilkårene. Investeringer i forbedringer af forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er med til at øge konkurrenceevnen og til at give produkter merværdi.

| 8. | Investeringer til fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne kaldes artikel 33-investeringer efter den artikel i forordningen, der omhandler sådanne foranstaltninger. Det fastsættes her, at der ydes støtte til foranstaltninger vedrørende landbrugsmæssig virksomhed og omlægning heraf og vedrørende aktiviteter i landdistrikterne, som ikke falder ind under andre foranstaltninger. Artiklen er underinddelt i en række led (som i denne beretning også omtales som foranstaltninger), som ikke er beskrevet nærmere, og som der ikke er fastsat specifikke mål for. Under artikel 33 kan der således ydes støtte til et bredt udvalg af projekter. |
| --- | --- |

8.

Investeringer til fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne kaldes artikel 33-investeringer efter den artikel i forordningen, der omhandler sådanne foranstaltninger. Det fastsættes her, at der ydes støtte til foranstaltninger vedrørende landbrugsmæssig virksomhed og omlægning heraf og vedrørende aktiviteter i landdistrikterne, som ikke falder ind under andre foranstaltninger. Artiklen er underinddelt i en række led (som i denne beretning også omtales som foranstaltninger), som ikke er beskrevet nærmere, og som der ikke er fastsat specifikke mål for. Under artikel 33 kan der således ydes støtte til et bredt udvalg af projekter.

Gennemførelsen

| 9. | Kommissionen og medlemsstaterne er fælles om forvaltningen og gennemførelsen af investeringerne i udvikling af landdistrikterne. I praksis betyder det, at medlemsstaterne fastlægger strategien og støttebetingelserne i deres programmer, godkender og kontrollerer projekterne, udbetaler støtten til modtagerne og rapporterer til Kommissionen. Kommissionen skal sikre sig, at programmerne opfylder lovgivningens krav, at de gennemføres korrekt, og at rapporteringen om dem er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. |
| --- | --- |

9.

Kommissionen og medlemsstaterne er fælles om forvaltningen og gennemførelsen af investeringerne i udvikling af landdistrikterne. I praksis betyder det, at medlemsstaterne fastlægger strategien og støttebetingelserne i deres programmer, godkender og kontrollerer projekterne, udbetaler støtten til modtagerne og rapporterer til Kommissionen. Kommissionen skal sikre sig, at programmerne opfylder lovgivningens krav, at de gennemføres korrekt, og at rapporteringen om dem er i overensstemmelse med de gældende bestemmelser.

| 10. | Potentielle støttemodtagere (landbrugere, forarbejdnings- og afsætningsvirksomheder, lokale myndigheder) indsender en støtteansøgning til den myndighed i medlemsstaten, der er ansvarlig for iværksættelsen af foranstaltningen. Hvis projektet opfylder kravene (støttebetingelserne, budgetkravene og i nogle tilfælde prioriterings- og udvælgelseskriterier), godkendes det, og støttemodtageren kan gennemføre det. Når projektet er afsluttet, ansøger modtageren medlemsstatens betalingsmyndighed om at få godtgjort sine udgifter. Betalingsmyndigheden anmoder med regelmæssige mellemrum Kommissionen om at få godtgjort afholdte udgifter. |
| --- | --- |

10.

Potentielle støttemodtagere (landbrugere, forarbejdnings- og afsætningsvirksomheder, lokale myndigheder) indsender en støtteansøgning til den myndighed i medlemsstaten, der er ansvarlig for iværksættelsen af foranstaltningen. Hvis projektet opfylder kravene (støttebetingelserne, budgetkravene og i nogle tilfælde prioriterings- og udvælgelseskriterier), godkendes det, og støttemodtageren kan gennemføre det. Når projektet er afsluttet, ansøger modtageren medlemsstatens betalingsmyndighed om at få godtgjort sine udgifter. Betalingsmyndigheden anmoder med regelmæssige mellemrum Kommissionen om at få godtgjort afholdte udgifter.

Revisionens omfang og revisionsprincipperne

Revisionsspørgsmål

| 11. | Retten besluttede at udføre forvaltningsrevision med specielt sigte på effektiviteten. Revisionen dækkede programmeringsperioden 2000-2006. Måling af effektiviteten er måling af, i hvilket omfang de opstillede mål og de tilsigtede resultater er nået. |
| --- | --- |

11.

Retten besluttede at udføre forvaltningsrevision med specielt sigte på effektiviteten. Revisionen dækkede programmeringsperioden 2000-2006. Måling af effektiviteten er måling af, i hvilket omfang de opstillede mål og de tilsigtede resultater er nået.

| 12. | Nøgleelementerne er planlægning, gennemførelse, outcomes (virkning) samt overvågning og evaluering. Figur 1 viser disse elementer og sammenhængen mellem dem: |
| --- | --- |

12.

Nøgleelementerne er planlægning, gennemførelse, outcomes (virkning) samt overvågning og evaluering. Figur 1 viser disse elementer og sammenhængen mellem dem:

Image

| 13. | Målet for revisionen var at undersøge, i hvilket omfang der med investeringer i ULD-foranstaltninger tages effektivt fat på landdistrikternes problemer. Revisorerne søgte ud fra de fire nøgleelementer, der er nævnt ovenfor, at få besvaret følgende spørgsmål:






  a) | Har EU en klar strategi og en sammenhængende politik for udvikling af landdistrikterne, og kommer denne strategi og denne politik tilstrækkeligt klart til udtryk i de nationale programmer? |
| --- | --- | --- |

13.

Målet for revisionen var at undersøge, i hvilket omfang der med investeringer i ULD-foranstaltninger tages effektivt fat på landdistrikternes problemer. Revisorerne søgte ud fra de fire nøgleelementer, der er nævnt ovenfor, at få besvaret følgende spørgsmål:

a)

Har EU en klar strategi og en sammenhængende politik for udvikling af landdistrikterne, og kommer denne strategi og denne politik tilstrækkeligt klart til udtryk i de nationale programmer?

| b) | Er de EU-finansierede projekter udvalgt på grundlag af kriterier, som på bedst mulig måde tager højde for landdistrikternes behov? |
| --- | --- |

b)

Er de EU-finansierede projekter udvalgt på grundlag af kriterier, som på bedst mulig måde tager højde for landdistrikternes behov?

| c) | Er projekterne blevet gennemført i landdistrikter, og har de haft en effekt? |
| --- | --- |

c)

Er projekterne blevet gennemført i landdistrikter, og har de haft en effekt?

| d) | Overvåger og evaluerer medlemsstaterne output, resultater og effekt, som de skal? |
| --- | --- |

d)

Overvåger og evaluerer medlemsstaterne output, resultater og effekt, som de skal?

Revisionsmetode

| 14. | Revisionen blev gennemført i perioden januar-december 2005 og omfattede indsamling af revisionsbevis, der hidrørte fra:






  a) | en analyse af retsgrundlaget, strategipapirer, undersøgelser, programmeringsdokumenter og overvågnings- og evalueringsrapporter |
| --- | --- | --- |

14.

Revisionen blev gennemført i perioden januar-december 2005 og omfattede indsamling af revisionsbevis, der hidrørte fra:

a)

en analyse af retsgrundlaget, strategipapirer, undersøgelser, programmeringsdokumenter og overvågnings- og evalueringsrapporter

| b) | gennemgang af en tilfældigt udvalgt stikprøve på 300 EUGFL-projekter, der er godkendt i programmeringsperioden 2000-2006 — hovedsigtet med denne gennemgang var at få et repræsentativt billede af placeringen af investeringerne og af de socioøkonomiske problemer i de berørte områder |
| --- | --- |

b)

gennemgang af en tilfældigt udvalgt stikprøve på 300 EUGFL-projekter, der er godkendt i programmeringsperioden 2000-2006 — hovedsigtet med denne gennemgang var at få et repræsentativt billede af placeringen af investeringerne og af de socioøkonomiske problemer i de berørte områder

| c) | ni revisionsbesøg i de medlemsstater, som var i den gruppe, der tegnede sig for det største antal udbetalinger i stikprøven på 300 projekter. Retten koncentrerede revisionen om de foranstaltninger, der krævede de største investeringer, og revisionen omfattede i alt 31 projekter. Bilag I er en liste over de reviderede projekter og foranstaltninger. Revisorerne udvalgte de 31 projekter på grundlag af deres eget skøn for at sikre sig, at undersøgelsen dækkede projekter i områder med forskellige former for landlig karakter. Sigtet var også at finde eksempler på god praksis. |
| --- | --- |

c)

ni revisionsbesøg i de medlemsstater, som var i den gruppe, der tegnede sig for det største antal udbetalinger i stikprøven på 300 projekter. Retten koncentrerede revisionen om de foranstaltninger, der krævede de største investeringer, og revisionen omfattede i alt 31 projekter. Bilag I er en liste over de reviderede projekter og foranstaltninger. Revisorerne udvalgte de 31 projekter på grundlag af deres eget skøn for at sikre sig, at undersøgelsen dækkede projekter i områder med forskellige former for landlig karakter. Sigtet var også at finde eksempler på god praksis.

| 15. | Følgende medlemsstater og regioner blev udvalgt til revisionsbesøg på grundlag af størrelsen af deres støttebeløb i den tilfældigt udvalgte stikprøve: Uden for mål 1-regioner (7): Tyskland (Niedersachsen), Spanien (Catalonien), Frankrig (nationalt PULD), Italien (Emilia-Romagna) og Nederlandene (nationalt PULD). I mål 1-regioner: Tyskland (Brandenburg), Spanien (nationalt OP), Italien (Campanien) og Portugal (Lisboa Vale do Tejo). Besøgene fandt sted i perioden juni-oktober 2005. |
| --- | --- |

15.

Følgende medlemsstater og regioner blev udvalgt til revisionsbesøg på grundlag af størrelsen af deres støttebeløb i den tilfældigt udvalgte stikprøve: Uden for mål 1-regioner (7): Tyskland (Niedersachsen), Spanien (Catalonien), Frankrig (nationalt PULD), Italien (Emilia-Romagna) og Nederlandene (nationalt PULD). I mål 1-regioner: Tyskland (Brandenburg), Spanien (nationalt OP), Italien (Campanien) og Portugal (Lisboa Vale do Tejo). Besøgene fandt sted i perioden juni-oktober 2005.

BEMÆRKNINGER

Revisionsspørgsmål nr. 1: Har EU en klar strategi og en sammenhængende politik for udvikling af landdistrikterne, og kommer denne strategi og denne politik tilstrækkeligt klart til udtryk i de nationale programmer?

Er strategien klar?

Bemærkning nr. 1Forordningen er fleksibel (bredt formulerede mål, ingen prioriteringer), og der er ikke en klar strategi i de nationale programmer. Det er derfor uklart, hvilket mål finansieringerne har bidraget til.

| 16. | Forordningen om udviklingen af landdistrikterne tager sigte på dels at bidrage til opfyldelsen af målene for den fælles landbrugspolitik, dels at bidrage til økonomisk og social samhørighed (jf. punkt 6). I forordningen defineres en række foranstaltninger, der kan bidrage til opfyldelsen af disse mål. Der er fastsat specifikke mål for nogle af foranstaltningerne, for andre er der ikke fastsat mål (jf. tabel 1). Disse foranstaltninger er en blanding af støtte til fremme af landbrugets konkurrenceevne, støtte til miljøforbedringer og støtte til landdistrikter. Forordningen fastsætter ikke, hvilke mål de forskellige foranstaltninger skal tage sigte på, og heller ikke, hvordan målene skal prioriteres i forhold til hinanden. |
| --- | --- |

16.

Forordningen om udviklingen af landdistrikterne tager sigte på dels at bidrage til opfyldelsen af målene for den fælles landbrugspolitik, dels at bidrage til økonomisk og social samhørighed (jf. punkt 6). I forordningen defineres en række foranstaltninger, der kan bidrage til opfyldelsen af disse mål. Der er fastsat specifikke mål for nogle af foranstaltningerne, for andre er der ikke fastsat mål (jf. tabel 1). Disse foranstaltninger er en blanding af støtte til fremme af landbrugets konkurrenceevne, støtte til miljøforbedringer og støtte til landdistrikter. Forordningen fastsætter ikke, hvilke mål de forskellige foranstaltninger skal tage sigte på, og heller ikke, hvordan målene skal prioriteres i forhold til hinanden.

| 17. | Forordningens definition af investeringsforanstaltninger giver mulighed for fleksibilitet, for der stilles ikke ret mange betingelser for at få støtte. Hertil kommer, at foranstaltningerne kan bidrage til opfyldelsen af begge de overordnede mål. |
| --- | --- |

17.

Forordningens definition af investeringsforanstaltninger giver mulighed for fleksibilitet, for der stilles ikke ret mange betingelser for at få støtte. Hertil kommer, at foranstaltningerne kan bidrage til opfyldelsen af begge de overordnede mål.

| 18. | De ni reviderede nationale programmer havde ikke en klar strategi. I nogle af programmerne fastsættes det ikke klart, hvilke mål der forfølges, og hvordan målene skal prioriteres i forbindelse med en investering. I andre programmer er der fastsat mål, men under programmerne gennemføres der foranstaltninger, som tilsigter andre mål end programmålene. Det gør beslutningsproceduren uigennemsigtig. Det er ikke klart, hvor mange penge der bruges til de forskellige formål. I tekstboks 1 gives der eksempler på disse forhold.

  Tekstboks 1Samme foranstaltning forfølger forskellige målEn af foranstaltningerne i det spanske program til forbedring af landbrugsstrukturer i mål 1-regioner er investering i landbrugsbedrifter. Målet for programmet er højere landbrugsindkomster og bedre leve-, arbejds- og produktionsvilkår. Rettens revisorer konstaterede imidlertid, at de opfyldte mål varierede alt efter, hvor investeringen var foretaget. I områder med landbrugsproduktion bidrager denne foranstaltning til opfyldelse af målet om forbedring af landbrugets konkurrenceevne. Men i bjergområder gives der under denne foranstaltning støtte til små landbrug, som ikke er konkurrencedygtige, med det sigte at stabilisere befolkningstallet i landdistrikterne. Der er ikke afsat midler til disse mål i programmet. Der er ikke defineret specifikke målgrupper for de to mål, som denne foranstaltning tager sigte på, og det kontrolleres ikke, hvor mange penge der bruges på hvert af de forskellige mål eller i de forskellige områdetyper.70 % af EUGFL-bidraget til det portugisiske program »Lisboa e Vale do Tejo« går til foranstaltningen, der tager sigte på forvaltning af vandressourcer og jordfordeling. Det hedder i programmet, at målet som centralt element i udviklingen af landdistrikterne er at udvikle et moderne, konkurrencedygtigt landbrug. Revisorerne konstaterede imidlertid, at der gennem denne foranstaltning ydes støtte såvel til modernisering af overrislingsnet i frugtbare områder som til nye overrislingsnet kombineret med jordfordeling og infrastruktur i områder med svage landbrugsstrukturer (meget små parceller, forældede overrislingssystemer). Foranstaltningen har to forskellige mål: at gøre yderst produktive områder mere konkurrencedygtige og at sætte skub i landbrugsaktiviteterne i landbrugsområder, hvor disse aktiviteter er ved at gå i stå. Den procentuelle fordeling af foranstaltningen på de to mål er ikke fastsat i programmet. Et enkelt projekt i et tætbefolket område har absorberet 29 % af hele EUGFL-bidraget til programmet.Uklare målVed jordfordeling forstås normalt omlægning af parceller med henblik på forbedring af landbrugsstrukturerne og dermed også af bedrifternes økonomiske levedygtighed. Under det nederlandske PULD tegner denne artikel 33-foranstaltning sig for den mest omfattende finansielle støtte. Eftersom forordningen om udvikling af landdistrikterne ikke har en detaljeret beskrivelse af denne foranstaltning, bruger Nederlandene den som grundlag for statens opkøb af jord til udvikling af naturområder. Det fremgår af det nederlandske PULD, som Kommissionen har godkendt, at 87 millioner euro af beløbet til denne foranstaltning skulle bidrage til opfyldelse af målet om levedygtige landbrugsbedrifter og 16 millioner euro til målet om bevarelse af naturen og landskabet. Rettens revision viste imidlertid, at 86 % af midlerne blev ydet til hovedmålet naturudvikling og kun 14 % til bæredygtigt landbrug. Denne situation er opstået, fordi forordningen giver mulighed for fleksibilitet. Konsekvensen er, at der forfølges en politik, hvor man ikke ved, hvilke mål de finansielle midler er ydet til. |
| --- | --- |

18.

De ni reviderede nationale programmer havde ikke en klar strategi. I nogle af programmerne fastsættes det ikke klart, hvilke mål der forfølges, og hvordan målene skal prioriteres i forbindelse med en investering. I andre programmer er der fastsat mål, men under programmerne gennemføres der foranstaltninger, som tilsigter andre mål end programmålene. Det gør beslutningsproceduren uigennemsigtig. Det er ikke klart, hvor mange penge der bruges til de forskellige formål. I tekstboks 1 gives der eksempler på disse forhold.

Tekstboks 1Samme foranstaltning forfølger forskellige målEn af foranstaltningerne i det spanske program til forbedring af landbrugsstrukturer i mål 1-regioner er investering i landbrugsbedrifter. Målet for programmet er højere landbrugsindkomster og bedre leve-, arbejds- og produktionsvilkår. Rettens revisorer konstaterede imidlertid, at de opfyldte mål varierede alt efter, hvor investeringen var foretaget. I områder med landbrugsproduktion bidrager denne foranstaltning til opfyldelse af målet om forbedring af landbrugets konkurrenceevne. Men i bjergområder gives der under denne foranstaltning støtte til små landbrug, som ikke er konkurrencedygtige, med det sigte at stabilisere befolkningstallet i landdistrikterne. Der er ikke afsat midler til disse mål i programmet. Der er ikke defineret specifikke målgrupper for de to mål, som denne foranstaltning tager sigte på, og det kontrolleres ikke, hvor mange penge der bruges på hvert af de forskellige mål eller i de forskellige områdetyper.70 % af EUGFL-bidraget til det portugisiske program »Lisboa e Vale do Tejo« går til foranstaltningen, der tager sigte på forvaltning af vandressourcer og jordfordeling. Det hedder i programmet, at målet som centralt element i udviklingen af landdistrikterne er at udvikle et moderne, konkurrencedygtigt landbrug. Revisorerne konstaterede imidlertid, at der gennem denne foranstaltning ydes støtte såvel til modernisering af overrislingsnet i frugtbare områder som til nye overrislingsnet kombineret med jordfordeling og infrastruktur i områder med svage landbrugsstrukturer (meget små parceller, forældede overrislingssystemer). Foranstaltningen har to forskellige mål: at gøre yderst produktive områder mere konkurrencedygtige og at sætte skub i landbrugsaktiviteterne i landbrugsområder, hvor disse aktiviteter er ved at gå i stå. Den procentuelle fordeling af foranstaltningen på de to mål er ikke fastsat i programmet. Et enkelt projekt i et tætbefolket område har absorberet 29 % af hele EUGFL-bidraget til programmet.Uklare målVed jordfordeling forstås normalt omlægning af parceller med henblik på forbedring af landbrugsstrukturerne og dermed også af bedrifternes økonomiske levedygtighed. Under det nederlandske PULD tegner denne artikel 33-foranstaltning sig for den mest omfattende finansielle støtte. Eftersom forordningen om udvikling af landdistrikterne ikke har en detaljeret beskrivelse af denne foranstaltning, bruger Nederlandene den som grundlag for statens opkøb af jord til udvikling af naturområder. Det fremgår af det nederlandske PULD, som Kommissionen har godkendt, at 87 millioner euro af beløbet til denne foranstaltning skulle bidrage til opfyldelse af målet om levedygtige landbrugsbedrifter og 16 millioner euro til målet om bevarelse af naturen og landskabet. Rettens revision viste imidlertid, at 86 % af midlerne blev ydet til hovedmålet naturudvikling og kun 14 % til bæredygtigt landbrug. Denne situation er opstået, fordi forordningen giver mulighed for fleksibilitet. Konsekvensen er, at der forfølges en politik, hvor man ikke ved, hvilke mål de finansielle midler er ydet til.

En sammenhængende metode til udvikling af landdistrikterne

Bemærkning nr. 2I de nationale programmer fokuseres der først og fremmest på landbrugssektoren. De særlige forhold, der kendetegner det støttede geografiske område, tages ikke tilstrækkeligt i betragtning.

| 19. | Med de overordnede mål, der er fastsat i traktatens artikel 33, 158 og 160, anerkendes to behov på medlemsstatsniveau. For det første er der behov for at få taget fat på strukturbetingede svagheder, for at få udlignet forskellene mellem indkomsterne i landdistrikterne og i byerne, for at få nedbragt arbejdsløsheden i landdistrikterne, for at få gjort den primære sektor mere konkurrencedygtig og for at få gjort noget for at skabe bedre økonomiske muligheder i landdistrikterne. For det andet er mange landbrugssamfunds fortsatte eksistens og levedygtighed truet, fordi der ikke er ret mange økonomiske muligheder, og derfor er der behov for at bevare landbrugssamfundenes levedygtighed, støtte nye aktiviteter og fremme servicefaciliteter i landdistrikterne. Hertil kommer, at medlemsstaterne står over for flere udfordringer, fordi borgerne lægger mere og mere vægt på produktkvalitet og dyrevelfærd, og fordi de bliver mere og mere miljøbevidste. |
| --- | --- |

19.

Med de overordnede mål, der er fastsat i traktatens artikel 33, 158 og 160, anerkendes to behov på medlemsstatsniveau. For det første er der behov for at få taget fat på strukturbetingede svagheder, for at få udlignet forskellene mellem indkomsterne i landdistrikterne og i byerne, for at få nedbragt arbejdsløsheden i landdistrikterne, for at få gjort den primære sektor mere konkurrencedygtig og for at få gjort noget for at skabe bedre økonomiske muligheder i landdistrikterne. For det andet er mange landbrugssamfunds fortsatte eksistens og levedygtighed truet, fordi der ikke er ret mange økonomiske muligheder, og derfor er der behov for at bevare landbrugssamfundenes levedygtighed, støtte nye aktiviteter og fremme servicefaciliteter i landdistrikterne. Hertil kommer, at medlemsstaterne står over for flere udfordringer, fordi borgerne lægger mere og mere vægt på produktkvalitet og dyrevelfærd, og fordi de bliver mere og mere miljøbevidste.

| 20. | Der er udviklet en række forskellige territoriale modeller netop til dækning af disse vidtrækkende behov i landdistrikterne. Foranstaltningerne rettes mod et geografisk område og udvælges på grundlag af en socioøkonomisk analyse og en strategi, hvor de forskellige aspekter ved udviklingen af landdistrikterne sættes i direkte relation til andre interventioner i området. Endvidere anvendes der en integreret metode, hvor foranstaltningerne dækker mange sektorer, og alle aktører og ressourcer i det berørte område inddrages. Det giver den størst mulige synergieffekt inden for et bestemt program og også indbyrdes mellem de forskellige programmer, der er igangsat i området. |
| --- | --- |

20.

Der er udviklet en række forskellige territoriale modeller netop til dækning af disse vidtrækkende behov i landdistrikterne. Foranstaltningerne rettes mod et geografisk område og udvælges på grundlag af en socioøkonomisk analyse og en strategi, hvor de forskellige aspekter ved udviklingen af landdistrikterne sættes i direkte relation til andre interventioner i området. Endvidere anvendes der en integreret metode, hvor foranstaltningerne dækker mange sektorer, og alle aktører og ressourcer i det berørte område inddrages. Det giver den størst mulige synergieffekt inden for et bestemt program og også indbyrdes mellem de forskellige programmer, der er igangsat i området.

| 21. | I uafhængige evalueringer af programmer til udvikling af landdistrikterne, som Kommissionen har foranlediget, anbefales en territorial metode (8). Kommissionen konkluderer i sin tredje rapport om økonomisk og social samhørighed, at mange af problemerne i landdistrikterne er territorialt betingede (9). |
| --- | --- |

21.

I uafhængige evalueringer af programmer til udvikling af landdistrikterne, som Kommissionen har foranlediget, anbefales en territorial metode (8). Kommissionen konkluderer i sin tredje rapport om økonomisk og social samhørighed, at mange af problemerne i landdistrikterne er territorialt betingede (9).

| 22. | På de to europæiske konferencer om landdistrikternes udvikling, som blev afholdt i Cork i 1996 og i Salzburg i 2003, blev det bekræftet, at den territoriale metode er relevant. I Cork-erklæringen understregedes det, at landdistriktspolitikken skal være tværfagligt udformet og gennemføres tværsektorielt. Politikken skal have en klar territorial dimension (10). I Salzburg-erklæringen hedder det, at »politikken for landdistriktsudvikling skal være til gavn for samtlige parter i landdistrikterne og således medvirke til at styrke samhørigheden« (11). |
| --- | --- |

22.

På de to europæiske konferencer om landdistrikternes udvikling, som blev afholdt i Cork i 1996 og i Salzburg i 2003, blev det bekræftet, at den territoriale metode er relevant. I Cork-erklæringen understregedes det, at landdistriktspolitikken skal være tværfagligt udformet og gennemføres tværsektorielt. Politikken skal have en klar territorial dimension (10). I Salzburg-erklæringen hedder det, at »politikken for landdistriktsudvikling skal være til gavn for samtlige parter i landdistrikterne og således medvirke til at styrke samhørigheden« (11).

| 23. | Der er endvidere offentliggjort en lang række undersøgelser om den territoriale metode til udvikling af landdistrikterne, og disse undersøgelser anbefaler også denne metode. Kendte institutter og forskere, bl.a. OECD og ORATE, konkluderer i deres undersøgelser, at en sektoriel metode er mindre effektiv end en territorial metode. |
| --- | --- |

23.

Der er endvidere offentliggjort en lang række undersøgelser om den territoriale metode til udvikling af landdistrikterne, og disse undersøgelser anbefaler også denne metode. Kendte institutter og forskere, bl.a. OECD og ORATE, konkluderer i deres undersøgelser, at en sektoriel metode er mindre effektiv end en territorial metode.

| 24. | Den anden metode er den traditionelle landbrugsorienterede eller »sektorielle« metode, som er koncentreret om kun en enkelt sektor, og hvor de særlige forhold, der kendetegner det støttede geografiske område, ikke tages i betragtning. Retten konstaterede, at de nationale programmer i overvejende grad anvender den sektorielle metode. Centrale elementer i programmet, såsom de specifikke mål, SWOT-analysen, beskrivelsen af den aktuelle situation og foranstaltningerne, tager alle specifikt sigte på landbrugssektoren. Programmerne gav ikke mulighed for effektiv fokusering på bestemte områder, fordi de nødvendige elementer ikke var der, eller fordi de var ufuldstændige (12). |
| --- | --- |

24.

Den anden metode er den traditionelle landbrugsorienterede eller »sektorielle« metode, som er koncentreret om kun en enkelt sektor, og hvor de særlige forhold, der kendetegner det støttede geografiske område, ikke tages i betragtning. Retten konstaterede, at de nationale programmer i overvejende grad anvender den sektorielle metode. Centrale elementer i programmet, såsom de specifikke mål, SWOT-analysen, beskrivelsen af den aktuelle situation og foranstaltningerne, tager alle specifikt sigte på landbrugssektoren. Programmerne gav ikke mulighed for effektiv fokusering på bestemte områder, fordi de nødvendige elementer ikke var der, eller fordi de var ufuldstændige (12).

| 25. | Kommissionen erkender, at der må sættes skub i innovationen og diversificeringen uden for den traditionelle landbrugsproduktion (13). Men ifølge Rettens analyse af udgifterne til udvikling af landdistrikterne i den igangværende programmeringsperiode går næsten 90 % af disse beløb til landbrugssektoren. |
| --- | --- |

25.

Kommissionen erkender, at der må sættes skub i innovationen og diversificeringen uden for den traditionelle landbrugsproduktion (13). Men ifølge Rettens analyse af udgifterne til udvikling af landdistrikterne i den igangværende programmeringsperiode går næsten 90 % af disse beløb til landbrugssektoren.

| 26. | Når der fokuseres så stærkt på landbruget, er der risiko for, at ét af forordningens overordnede mål, nemlig at mindske territoriale ubalancer, ikke bliver opfyldt. Denne risiko mindskes, hvis der iværksættes en passende blanding af territoriale og sektorielle foranstaltninger. I Campanien er det med held lykkedes at integrere sektorielle og territoriale foranstaltninger (jf. tekstboks 2). Campanien er et eksempel på, at det er muligt at bruge en territorial metode til gennemførelsen af EU's politik for udvikling af landdistrikterne.

  Tekstboks 2Elementer hentet i en delvis territorial metode i Italiens program for CampanienCampanien-programmet omfatter følgende elementer af en territorial metode:





  — | Passende beskrivelse og diagnose af situationen i Campanien. I programmet skelnes der mellem to store områder, som har forskellige problemer: områder, hvor der drives intensivt landbrug, og »landdistrikter«. Sidstnævnte er defineret ved hjælp af forskellige kriterier, og de har i gennemsnit en befolkningstæthed på 127 indbyggere pr. kvadratkilometer — til sammenligning er befolkningstætheden uden for disse områder 1 239 indbyggere pr. kvadratkilometer –22 % af befolkningen er beskæftiget i landbruget, mens kun 6 % af befolkningen i resten af regionen er beskæftiget i landbruget. |
| --- | --- | --- |

26.

Når der fokuseres så stærkt på landbruget, er der risiko for, at ét af forordningens overordnede mål, nemlig at mindske territoriale ubalancer, ikke bliver opfyldt. Denne risiko mindskes, hvis der iværksættes en passende blanding af territoriale og sektorielle foranstaltninger. I Campanien er det med held lykkedes at integrere sektorielle og territoriale foranstaltninger (jf. tekstboks 2). Campanien er et eksempel på, at det er muligt at bruge en territorial metode til gennemførelsen af EU's politik for udvikling af landdistrikterne.

Tekstboks 2Elementer hentet i en delvis territorial metode i Italiens program for CampanienCampanien-programmet omfatter følgende elementer af en territorial metode:





  —

Passende beskrivelse og diagnose af situationen i Campanien. I programmet skelnes der mellem to store områder, som har forskellige problemer: områder, hvor der drives intensivt landbrug, og »landdistrikter«. Sidstnævnte er defineret ved hjælp af forskellige kriterier, og de har i gennemsnit en befolkningstæthed på 127 indbyggere pr. kvadratkilometer — til sammenligning er befolkningstætheden uden for disse områder 1 239 indbyggere pr. kvadratkilometer –22 % af befolkningen er beskæftiget i landbruget, mens kun 6 % af befolkningen i resten af regionen er beskæftiget i landbruget.

| — | De foranstaltninger, som tager sigte på en bestemt sektor, har til formål at støtte økonomisk levedygtige landbrugsbedrifter og agroindustrielle virksomheder. Foranstaltningerne absorberer 23 % af EUGFL-bidraget. Investeringer i de områder, som er særligt egnede til den pågældende sektors produktion, prioriteres højt, og finansieringer i bjergområder gives yderligere prioritet. |
| --- | --- |

—

De foranstaltninger, som tager sigte på en bestemt sektor, har til formål at støtte økonomisk levedygtige landbrugsbedrifter og agroindustrielle virksomheder. Foranstaltningerne absorberer 23 % af EUGFL-bidraget. Investeringer i de områder, som er særligt egnede til den pågældende sektors produktion, prioriteres højt, og finansieringer i bjergområder gives yderligere prioritet.

| — | Fire artikel 33-foranstaltninger, der skal afhjælpe manglen på basisservicefaciliteter og fremme nye aktiviteter, tegner sig for 24 % af EUGFL-midlerne. Disse fire foranstaltninger gennemføres kun i landdistrikter. |
| --- | --- |

—

Fire artikel 33-foranstaltninger, der skal afhjælpe manglen på basisservicefaciliteter og fremme nye aktiviteter, tegner sig for 24 % af EUGFL-midlerne. Disse fire foranstaltninger gennemføres kun i landdistrikter.

| — | Projekter i landdistrikter, som er med til at afhjælpe behovene i disse områder, og som skaber synergier med andre investeringer i området, prioriteres højt. |
| --- | --- |

—

Projekter i landdistrikter, som er med til at afhjælpe behovene i disse områder, og som skaber synergier med andre investeringer i området, prioriteres højt.

| 27. | Den nye forordning om udvikling af landdistrikter, som vil være gældende fra 2007, giver fortsat medlemsstaterne mulighed for at anvende en metode, der først og fremmest er sektororienteret, og som primært tager sigte på landbrugssektoren. Forordningen har ikke et territorialt mål om, at udviklingen skal foregå mere afbalanceret, at skævhederne skal rettes op, og at man skal undgå territoriale ubalancer på EU-plan, på medlemsstatsplan og på regionalt plan. |
| --- | --- |

27.

Den nye forordning om udvikling af landdistrikter, som vil være gældende fra 2007, giver fortsat medlemsstaterne mulighed for at anvende en metode, der først og fremmest er sektororienteret, og som primært tager sigte på landbrugssektoren. Forordningen har ikke et territorialt mål om, at udviklingen skal foregå mere afbalanceret, at skævhederne skal rettes op, og at man skal undgå territoriale ubalancer på EU-plan, på medlemsstatsplan og på regionalt plan.

| 28. | Kun »Leader«, som er kommet ind under den nye forordning, anvender en territorial metode, selv om en række andre foranstaltninger har nogle territoriale elementer, fordi de dækker mere end én sektor. Men der er kun begrænsede midler til rådighed (under »Leader« er mindstestøttesatsen 5 % for EU-15 og 2,5 % for de nye medlemsstater; i forbindelse med multisektorielle foranstaltninger er mindstesatsen 10 %). Kommissionens mere ambitiøse forslag blev skåret ned (for multisektorielle foranstaltningers vedkommende fra 15 % til 10 %) eller forkastet (en »Leader«-reserve på 3 % af bevillingerne til udvikling af landdistrikterne). Det viser, at der i praksis ikke er megen vilje til at skifte fra den sektorielle til den territoriale metode. |
| --- | --- |

28.

Kun »Leader«, som er kommet ind under den nye forordning, anvender en territorial metode, selv om en række andre foranstaltninger har nogle territoriale elementer, fordi de dækker mere end én sektor. Men der er kun begrænsede midler til rådighed (under »Leader« er mindstestøttesatsen 5 % for EU-15 og 2,5 % for de nye medlemsstater; i forbindelse med multisektorielle foranstaltninger er mindstesatsen 10 %). Kommissionens mere ambitiøse forslag blev skåret ned (for multisektorielle foranstaltningers vedkommende fra 15 % til 10 %) eller forkastet (en »Leader«-reserve på 3 % af bevillingerne til udvikling af landdistrikterne). Det viser, at der i praksis ikke er megen vilje til at skifte fra den sektorielle til den territoriale metode.

Revisionsspørgsmål nr. 2: Er de finansierede projekter udvalgt på grundlag af kriterier, som på bedst mulig måde tager højde for landdistrikternes behov?

Betingelser og udvælgelsesprocedurer

Bemærkning nr. 3Der er ikke fastsat støttebetingelser og udvælgelsesprocedurer, der effektivt kan sikre, at de finansielle midler kanaliseres ud til de geografiske områder og de støttemodtagere, der har størst behov for dem.

| 29. | Ordet »landdistrikterne« bruges både i den konsoliderede traktat og i forordningen om udvikling af landdistrikterne. Overskriften til artikel 33 lyder »Fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne«. Men det defineres ikke i forordningen, hvad der menes hermed, og der er heller ikke noget krav om, at medlemsstaterne (f.eks. i deres programmer for udvikling af landdistrikterne) skal fastsætte betingelser, som landdistrikterne skal opfylde. Tre af de nationale programmer, som Retten reviderede, havde ikke en definition på et landdistrikt, fem havde en definition, som ikke blev brugt, og kun ét program (Campanien) brugte faktisk definitionen på et landdistrikt. |
| --- | --- |

29.

Ordet »landdistrikterne« bruges både i den konsoliderede traktat og i forordningen om udvikling af landdistrikterne. Overskriften til artikel 33 lyder »Fremme af tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne«. Men det defineres ikke i forordningen, hvad der menes hermed, og der er heller ikke noget krav om, at medlemsstaterne (f.eks. i deres programmer for udvikling af landdistrikterne) skal fastsætte betingelser, som landdistrikterne skal opfylde. Tre af de nationale programmer, som Retten reviderede, havde ikke en definition på et landdistrikt, fem havde en definition, som ikke blev brugt, og kun ét program (Campanien) brugte faktisk definitionen på et landdistrikt.

| 30. | Forordningen fastsætter ikke, at medlemsstaterne bør tilpasse foranstaltningerne til behovene i de landdistrikter, der indgår i deres programmer. Det kunne gøres ved, at landdistrikterne med de største behov blev indført i programmet, og ved, at midlerne derefter blev fordelt på distrikterne efter deres behov (specifikke budgetter, graduering af støttesatserne, regler om, at bestemte foranstaltninger kun kan gennemføres i bestemte områder, osv.). |
| --- | --- |

30.

Forordningen fastsætter ikke, at medlemsstaterne bør tilpasse foranstaltningerne til behovene i de landdistrikter, der indgår i deres programmer. Det kunne gøres ved, at landdistrikterne med de største behov blev indført i programmet, og ved, at midlerne derefter blev fordelt på distrikterne efter deres behov (specifikke budgetter, graduering af støttesatserne, regler om, at bestemte foranstaltninger kun kan gennemføres i bestemte områder, osv.).

| 31. | Det har medlemsstaterne generelt ikke gjort i deres programmer. Næsten alle foranstaltninger iværksættes overalt i det område, programmet dækker, uden hensyntagen til, at landdistrikternes behov ikke er de samme overalt. |
| --- | --- |

31.

Det har medlemsstaterne generelt ikke gjort i deres programmer. Næsten alle foranstaltninger iværksættes overalt i det område, programmet dækker, uden hensyntagen til, at landdistrikternes behov ikke er de samme overalt.

| 32. | Nogle projekter dækker landdistrikternes behov bedre end andre projekter, også selv om de opfylder alle betingelser. Hvis f.eks. et investeringsprojekt skaber flere arbejdspladser i landdistrikterne end et andet projekt, er det første projekt alt andet lige at foretrække. Desuden er der kun begrænsede midler til rådighed. Af effektivitetsgrunde bør midlerne prioriteres efter behovene. |
| --- | --- |

32.

Nogle projekter dækker landdistrikternes behov bedre end andre projekter, også selv om de opfylder alle betingelser. Hvis f.eks. et investeringsprojekt skaber flere arbejdspladser i landdistrikterne end et andet projekt, er det første projekt alt andet lige at foretrække. Desuden er der kun begrænsede midler til rådighed. Af effektivitetsgrunde bør midlerne prioriteres efter behovene.

| 33. | Retten konstaterede under revisionen, at medlemsstaterne generelt ikke anvender udvælgelsesprocedurer, der kan sikre, at de udvælger de projekter, som mest effektivt tager fat på landdistrikternes problemer. Adskillige medlemsstater udvælger projekter på grundlag af »først til mølle«-princippet. I andre tilfælde har medlemsstaterne opstillet prioriteringsregler, som ikke blev anvendt, eller som til dels var baseret på kriterier, der ikke var relevante. Kun i et af de ni reviderede programmer blev der anvendt effektive procedurer. Tekstboks 3 indeholder eksempler herpå.

  Tekstboks 3Eksempler på prioriterings- og udvælgelsesprocedurer, der ikke var effektiveI det følgende gives der eksempler på kriterier, som ikke er relevante for projekter, der skal tage fat på landdistrikternes problemer:





  — | I forbindelse med forarbejdnings- og afsætningsforanstaltningen i Catalonien gives der point til de foreslåede projekter efter, hvor lang tid der er gået, siden støttemodtageren har fået udbetalt støtte. Sigtet hermed er at sprede støtten på et stort antal støttemodtagere og ikke at udvælge projekter, som på den mest effektive måde tager fat på landdistrikternes problemer. I Frankrig går ingen af udvælgelseskriterierne for den samme foranstaltning på investeringens placering. |
| --- | --- | --- |

33.

Retten konstaterede under revisionen, at medlemsstaterne generelt ikke anvender udvælgelsesprocedurer, der kan sikre, at de udvælger de projekter, som mest effektivt tager fat på landdistrikternes problemer. Adskillige medlemsstater udvælger projekter på grundlag af »først til mølle«-princippet. I andre tilfælde har medlemsstaterne opstillet prioriteringsregler, som ikke blev anvendt, eller som til dels var baseret på kriterier, der ikke var relevante. Kun i et af de ni reviderede programmer blev der anvendt effektive procedurer. Tekstboks 3 indeholder eksempler herpå.

Tekstboks 3Eksempler på prioriterings- og udvælgelsesprocedurer, der ikke var effektiveI det følgende gives der eksempler på kriterier, som ikke er relevante for projekter, der skal tage fat på landdistrikternes problemer:





  —

I forbindelse med forarbejdnings- og afsætningsforanstaltningen i Catalonien gives der point til de foreslåede projekter efter, hvor lang tid der er gået, siden støttemodtageren har fået udbetalt støtte. Sigtet hermed er at sprede støtten på et stort antal støttemodtagere og ikke at udvælge projekter, som på den mest effektive måde tager fat på landdistrikternes problemer. I Frankrig går ingen af udvælgelseskriterierne for den samme foranstaltning på investeringens placering.

| — | I Niedersachsen går kun et af de fem kriterier, der anvendes til udvælgelse af en landsby til regionens program for »landsbyfornyelse«, på landsbyens landlige karakter. Et af de fem kriterier er kommunens finansielle stilling: Den skal selv have tilstrækkelig finansieringskraft til at kunne gennemføre aktionerne hurtigt og effektivt. Dermed skræddersys foranstaltningen til kommuner i byområder, og ikke til kommuner i landdistrikter, for kommunerne i landdistrikterne har som regel en svagere økonomi. |
| --- | --- |

—

I Niedersachsen går kun et af de fem kriterier, der anvendes til udvælgelse af en landsby til regionens program for »landsbyfornyelse«, på landsbyens landlige karakter. Et af de fem kriterier er kommunens finansielle stilling: Den skal selv have tilstrækkelig finansieringskraft til at kunne gennemføre aktionerne hurtigt og effektivt. Dermed skræddersys foranstaltningen til kommuner i byområder, og ikke til kommuner i landdistrikter, for kommunerne i landdistrikterne har som regel en svagere økonomi.

| 34. | Det konstateredes også under revisionen, at der er risiko for, at støttemodtagere, som er bedre informeret, bedre organiseret og økonomisk bedre kørende, har nemmere ved at få adgang til EU-midlerne. De projekter, der finansieres inden for rammerne af investeringsforanstaltningerne, foreslås af private personer og af kommuner, som skal medfinansiere en del af investeringen. Revisorerne fandt eksempler på, at støtten koncentreres om støttemodtagere og områder, som står økonomisk stærkere, i stedet for om egentlige landdistrikter. I tekstboks 3 og 4 vises der eksempler på, at de regionale skævheder var øget i stedet for at blive mindsket.

  Tekstboks 4Støtten koncentreret omkring økonomisk stærkere private og offentlige støttemodtagereI Emilia Romagna ydes der kun støtte til landbrugsbedrifter, som har en mindsteindkomst pr. årsarbejdsenhed på omkring 10 000 euro i USO-områder og omkring 15 000 euro i ikke-USO-områder. 50 % af landbrugsbedrifterne har en indkomst på under 5 000 euro. Generelt er det små landbrugsbedrifter. 12 % af regionens største bedrifter (over 20 hektar) absorberede 41 % af EU-tilskuddene.I det spanske program til forbedring af landbrugsstrukturerne i mål 1-regionerne er artikel 33-foranstaltningen »forvaltning af landbrugets vandressourcer« den foranstaltning, der er finansielt mest omfattende. De fleste af midlerne under denne foranstaltning (76 %) bruges til modernisering af eksisterende overrislingsnet. Omkring 12 % af mål 1-regionernes samlede areal er overrislede arealer, og disse områder er tættere befolket og mere konkurrencedygtige end de områder, hvor arealerne ikke overrisles. Folk har slået sig ned i sådanne områder, fordi overrislede arealer er gennemsnitlig seks gange mere produktive end ikke-overrislede arealer. Det har ført til, at størstedelen af midlerne er koncentreret på de gunstigst beliggende 12 % af overfladearealet. Kun en lille procentdel af støtten (omkring 20 %) blev iværksat i områder, som var defineret som affolket (mindre end 38,5 indbyggere pr. km2). |
| --- | --- |

34.

Det konstateredes også under revisionen, at der er risiko for, at støttemodtagere, som er bedre informeret, bedre organiseret og økonomisk bedre kørende, har nemmere ved at få adgang til EU-midlerne. De projekter, der finansieres inden for rammerne af investeringsforanstaltningerne, foreslås af private personer og af kommuner, som skal medfinansiere en del af investeringen. Revisorerne fandt eksempler på, at støtten koncentreres om støttemodtagere og områder, som står økonomisk stærkere, i stedet for om egentlige landdistrikter. I tekstboks 3 og 4 vises der eksempler på, at de regionale skævheder var øget i stedet for at blive mindsket.

Tekstboks 4Støtten koncentreret omkring økonomisk stærkere private og offentlige støttemodtagereI Emilia Romagna ydes der kun støtte til landbrugsbedrifter, som har en mindsteindkomst pr. årsarbejdsenhed på omkring 10 000 euro i USO-områder og omkring 15 000 euro i ikke-USO-områder. 50 % af landbrugsbedrifterne har en indkomst på under 5 000 euro. Generelt er det små landbrugsbedrifter. 12 % af regionens største bedrifter (over 20 hektar) absorberede 41 % af EU-tilskuddene.I det spanske program til forbedring af landbrugsstrukturerne i mål 1-regionerne er artikel 33-foranstaltningen »forvaltning af landbrugets vandressourcer« den foranstaltning, der er finansielt mest omfattende. De fleste af midlerne under denne foranstaltning (76 %) bruges til modernisering af eksisterende overrislingsnet. Omkring 12 % af mål 1-regionernes samlede areal er overrislede arealer, og disse områder er tættere befolket og mere konkurrencedygtige end de områder, hvor arealerne ikke overrisles. Folk har slået sig ned i sådanne områder, fordi overrislede arealer er gennemsnitlig seks gange mere produktive end ikke-overrislede arealer. Det har ført til, at størstedelen af midlerne er koncentreret på de gunstigst beliggende 12 % af overfladearealet. Kun en lille procentdel af støtten (omkring 20 %) blev iværksat i områder, som var defineret som affolket (mindre end 38,5 indbyggere pr. km2).

Dødvægtseffekt

Bemærkning nr. 4Målrettes støtten ikke effektivt, er der også risiko for øget dødvægtseffekt, hvilket gør støtten mindre effektiv.

| 35. | Når en investering ville have været foretaget også uden støtte, giver det dødvægtseffekt. I sådanne tilfælde ville den tilsigtede effekt, såsom en virksomheds vækst eller nye arbejdspladser, have været opnået under alle omstændigheder. Støtte til investeringer fungerer mest effektivt, når investeringen ikke ville have været gennemført uden støtten, og den tilsigtede effekt ikke ville have været opnået uden støtten. Men man kan ikke undgå en vis dødvægtseffekt, fordi støttemodtagerne skal være villige til at iværksætte investeringsprojekter. |
| --- | --- |

35.

Når en investering ville have været foretaget også uden støtte, giver det dødvægtseffekt. I sådanne tilfælde ville den tilsigtede effekt, såsom en virksomheds vækst eller nye arbejdspladser, have været opnået under alle omstændigheder. Støtte til investeringer fungerer mest effektivt, når investeringen ikke ville have været gennemført uden støtten, og den tilsigtede effekt ikke ville have været opnået uden støtten. Men man kan ikke undgå en vis dødvægtseffekt, fordi støttemodtagerne skal være villige til at iværksætte investeringsprojekter.

| 36. | Kommissionen erkender, at der vil være dødvægtseffekt (14). Det blev også bekræftet under Rettens revision, og der gives nogle eksempler herpå i tekstboks 5. I uafhængige evalueringer rapporteres der også om høje procentsatser for dødvægtseffekt.

  Tekstboks 5Eksempler på dødvægtseffektRevisorerne besøgte to landbrugere, som fik støtte til projekter inden for rammerne af foranstaltningen investeringer i landbrugsbedrifter i Emilia Romagna. Begge landbrugere erklærede, at de ville have gennemført investeringerne også uden den offentlige støtte. Endvidere havde begge landbrugere tilstrækkelige finansielle ressourcer, og de havde foretaget supplerende investeringer (som ikke var EU-medfinansieret), der i det ene tilfælde var fem gange større end beløbet til det støttede projekt, og i det andet tilfælde halvdelen af det støttede projekt.I Catalonien havde man indtil 2005 ikke anvendt prioritetskriterier for foranstaltningen til bedre forarbejdning og bedre afsætning af landbrugsprodukter, og alle støtteberettigede projekter blev medfinansieret. Fordi der ikke var penge nok til at yde den offentlige medfinansieringssats i henhold til PULD, blev finansieringssatsen reduceret væsentligt til gennemsnitlig 15 %. Dermed øgedes sandsynligheden for dødvægtseffekt — støttemodtagerne måtte selv finansiere 85 %. Årsregnskaberne for årene efter afslutningen af det projekt, som EU havde medfinansieret, viste for to af de tre besøgte virksomheders vedkommende, at virksomhederne havde foretaget supplerende investeringer på beløb, der var højere end de investeringer, som EU havde medfinansieret. |
| --- | --- |

36.

Kommissionen erkender, at der vil være dødvægtseffekt (14). Det blev også bekræftet under Rettens revision, og der gives nogle eksempler herpå i tekstboks 5. I uafhængige evalueringer rapporteres der også om høje procentsatser for dødvægtseffekt.

Tekstboks 5Eksempler på dødvægtseffektRevisorerne besøgte to landbrugere, som fik støtte til projekter inden for rammerne af foranstaltningen investeringer i landbrugsbedrifter i Emilia Romagna. Begge landbrugere erklærede, at de ville have gennemført investeringerne også uden den offentlige støtte. Endvidere havde begge landbrugere tilstrækkelige finansielle ressourcer, og de havde foretaget supplerende investeringer (som ikke var EU-medfinansieret), der i det ene tilfælde var fem gange større end beløbet til det støttede projekt, og i det andet tilfælde halvdelen af det støttede projekt.I Catalonien havde man indtil 2005 ikke anvendt prioritetskriterier for foranstaltningen til bedre forarbejdning og bedre afsætning af landbrugsprodukter, og alle støtteberettigede projekter blev medfinansieret. Fordi der ikke var penge nok til at yde den offentlige medfinansieringssats i henhold til PULD, blev finansieringssatsen reduceret væsentligt til gennemsnitlig 15 %. Dermed øgedes sandsynligheden for dødvægtseffekt — støttemodtagerne måtte selv finansiere 85 %. Årsregnskaberne for årene efter afslutningen af det projekt, som EU havde medfinansieret, viste for to af de tre besøgte virksomheders vedkommende, at virksomhederne havde foretaget supplerende investeringer på beløb, der var højere end de investeringer, som EU havde medfinansieret.

| 37. | Støtten bør målrettes bedre, så risikoen for dødvægtseffekt reduceres. Endvidere har Kommissionen kun i begrænset omfang eller slet ikke gjort en indsats for at finde frem til faktorer, som kan give forvarsel om dødvægtseffekt. Retten konstaterede f.eks., at dødvægtseffekten generelt var større, hvis investeringerne var foretaget af større virksomheder, men lavere i tilfælde af miljøvenlige investeringer. Disse faktorer kunne derfor tages i betragtning ved målretningen af støtten. |
| --- | --- |

37.

Støtten bør målrettes bedre, så risikoen for dødvægtseffekt reduceres. Endvidere har Kommissionen kun i begrænset omfang eller slet ikke gjort en indsats for at finde frem til faktorer, som kan give forvarsel om dødvægtseffekt. Retten konstaterede f.eks., at dødvægtseffekten generelt var større, hvis investeringerne var foretaget af større virksomheder, men lavere i tilfælde af miljøvenlige investeringer. Disse faktorer kunne derfor tages i betragtning ved målretningen af støtten.

| 38. | Der er en sammenhæng mellem på den ene side virksomhedens levedygtighed og investeringens bæredygtighed og på den anden side dødvægtseffekten. Men Retten mener, at Kommissionen har fokuseret for meget på bæredygtighed, og at den for let har accepteret en høj risiko for dødvægtseffekt. |
| --- | --- |

38.

Der er en sammenhæng mellem på den ene side virksomhedens levedygtighed og investeringens bæredygtighed og på den anden side dødvægtseffekten. Men Retten mener, at Kommissionen har fokuseret for meget på bæredygtighed, og at den for let har accepteret en høj risiko for dødvægtseffekt.

| 39. | Som eksempel kan nævnes investeringerne i landbrugsbedrifter i den belgiske region Flandern, hvor næsten halvdelen af landbrugsbedrifterne ikke kom i betragtning på grund af kriteriet om økonomisk levedygtighed. Dette kriterium var en indkomst pr. fuldtidsansat på mindst 21 577 euro. Evalueringen af programmet førte til den konklusion, at dette kriterium udelukkede bedrifter, som havde brug for støtte, og hvor dødvægtseffekten var lavere. |
| --- | --- |

39.

Som eksempel kan nævnes investeringerne i landbrugsbedrifter i den belgiske region Flandern, hvor næsten halvdelen af landbrugsbedrifterne ikke kom i betragtning på grund af kriteriet om økonomisk levedygtighed. Dette kriterium var en indkomst pr. fuldtidsansat på mindst 21 577 euro. Evalueringen af programmet førte til den konklusion, at dette kriterium udelukkede bedrifter, som havde brug for støtte, og hvor dødvægtseffekten var lavere.

Revisionsspørgsmål nr. 3: Er projekterne blevet gennemført i landdistrikter, og har de haft en effekt?

Projekternes placering

Bemærkning nr. 5En væsentlig del af støtten er ydet til områder, der ikke har overvejende landlig karakter — det betyder, at der er færre beløb til rådighed til landdistrikterne.

| 40. | Kommissionen har ikke ret meget materiale om, hvor investeringerne i udvikling af landdistrikterne har givet resultater og effekt (jf. også punkt 61). Retten udtog en repræsentativ stikprøve på 300 EUGFL-projekter og klassificerede deres placering efter landlig karakter. Retten brugte fire af de bedste uafhængige benchmark, som bruges til klassificering af alle områder inden for EU i byområder og landdistrikter, og som der findes data om. Retten brugte følgende benchmark (bilag II er en nærmere beskrivelse):






  a) | for det første om området var klassificeret som landdistrikt i den tidligere programmeringsperiode (1994-1999) eller ej. I denne periode blev artikel 33-foranstaltninger uden for mål 1-regioner kun gennemført i bestemte områder, de såkaldte »mål 5b-områder«, som skulle opfylde bestemte kriterier for at kunne blive betragtet som landdistrikter, og som skulle godkendes af Kommissionen |
| --- | --- | --- |

40.

Kommissionen har ikke ret meget materiale om, hvor investeringerne i udvikling af landdistrikterne har givet resultater og effekt (jf. også punkt 61). Retten udtog en repræsentativ stikprøve på 300 EUGFL-projekter og klassificerede deres placering efter landlig karakter. Retten brugte fire af de bedste uafhængige benchmark, som bruges til klassificering af alle områder inden for EU i byområder og landdistrikter, og som der findes data om. Retten brugte følgende benchmark (bilag II er en nærmere beskrivelse):

a)

for det første om området var klassificeret som landdistrikt i den tidligere programmeringsperiode (1994-1999) eller ej. I denne periode blev artikel 33-foranstaltninger uden for mål 1-regioner kun gennemført i bestemte områder, de såkaldte »mål 5b-områder«, som skulle opfylde bestemte kriterier for at kunne blive betragtet som landdistrikter, og som skulle godkendes af Kommissionen

| b) | for det andet klassificeringen af NUTS 3-området i ORATE-typologien, der er udviklet som en del af ORATE-programmet, der forvaltes af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab |
| --- | --- |

b)

for det andet klassificeringen af NUTS 3-området i ORATE-typologien, der er udviklet som en del af ORATE-programmet, der forvaltes af Kommissionen og medlemsstaterne i fællesskab

| c) | NUTS 3-områdets relative landlige karakter i henhold til de disponible nationale definitioner til statistisk brug |
| --- | --- |

c)

NUTS 3-områdets relative landlige karakter i henhold til de disponible nationale definitioner til statistisk brug

| d) | klassificeringen af NUTS 3-området i OECD-typologien, som er baseret på befolkningstætheden, og som er blevet brugt generelt til internationale analyser siden 1994. |
| --- | --- |

d)

klassificeringen af NUTS 3-området i OECD-typologien, som er baseret på befolkningstætheden, og som er blevet brugt generelt til internationale analyser siden 1994.

| 41. | Tabel 2 giver resultaterne af Rettens analyse af, hvordan de 300 investeringer er klassificeret efter hvert benchmark. Tabellen viser, at for så vidt angår regioner uden for mål nr. 1, er mellem 29 % (ifølge OECD) og 55 % (ifølge den tidligere mål 5b-klassificering) af udgifterne placeret i områder, som ikke er landdistrikter. For så vidt angår mål 1-regioner, er mellem 9 % (ifølge OECD) og 22 % (ifølge national definition) af støtten til udvikling af landdistrikterne placeret i områder, som ikke er landdistrikter. |
| --- | --- |

41.

Tabel 2 giver resultaterne af Rettens analyse af, hvordan de 300 investeringer er klassificeret efter hvert benchmark. Tabellen viser, at for så vidt angår regioner uden for mål nr. 1, er mellem 29 % (ifølge OECD) og 55 % (ifølge den tidligere mål 5b-klassificering) af udgifterne placeret i områder, som ikke er landdistrikter. For så vidt angår mål 1-regioner, er mellem 9 % (ifølge OECD) og 22 % (ifølge national definition) af støtten til udvikling af landdistrikterne placeret i områder, som ikke er landdistrikter.

Tabel 2

ULD-investeringernes placering i en repræsentativ stikprøve på 300 EUGFL-projekter

| Stikprøvens population | Tidligere mål nr. 5b | ORATE-typologi | National definition | OECD-typologi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nej | Ja | By | Blandet | Land | By | Blandet | Land | By | Blandet | Land |
| Regioner uden for mål nr. 1 | 55 % | 45 % | 47 % | 29 % | 25 % | 44 % | 7 % | 49 % | 29 % | 38 % | 33 % |
| Mål 1-regioner | ikke relevant | ikke relevant | 21 % | 53 % | 26 % | 22 % | 2 % | 76 % | 9 % | 43 % | 48 % |

Stikprøvens population

Tidligere mål nr. 5b

ORATE-typologi

National definition

OECD-typologi

Nej

Ja

By

Blandet

Land

By

Blandet

Land

By

Blandet

Land

Regioner uden for mål nr. 1

55 %

45 %

47 %

29 %

25 %

44 %

7 %

49 %

29 %

38 %

33 %

Mål 1-regioner

ikke relevant

ikke relevant

21 %

53 %

26 %

22 %

2 %

76 %

9 %

43 %

48 %

| 42. | Sammenlignet med den tidligere programmeringsperiode (1994-1999) faldt investeringsstøtten til udvikling af landdistrikterne (tidligere mål 5b-områder) i absolutte tal med 50 % (omkring 1 500 millioner euro) og relativt med 70 % (15). Støtten er faldet til trods for en væsentlig forhøjelse af budgettet til landdistrikternes udvikling. Dette illustrerer, at det forhold, at forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at lade være med at prioritere landdistrikterne højt, har betydet, at disse regioner har fået færre penge. |
| --- | --- |

42.

Sammenlignet med den tidligere programmeringsperiode (1994-1999) faldt investeringsstøtten til udvikling af landdistrikterne (tidligere mål 5b-områder) i absolutte tal med 50 % (omkring 1 500 millioner euro) og relativt med 70 % (15). Støtten er faldet til trods for en væsentlig forhøjelse af budgettet til landdistrikternes udvikling. Dette illustrerer, at det forhold, at forordningen giver medlemsstaterne mulighed for at lade være med at prioritere landdistrikterne højt, har betydet, at disse regioner har fået færre penge.

| 43. | I forbindelse med de 300 projekter analyserede Retten også befolkningstætheden. Den gennemsnitlige befolkningstæthed i investeringsområdet vises for hver stikprøvepopulation i tabellen nedenfor (LAU 2 er det »laveste« administrative niveau, f.eks. kommuner, NUTS 3 er det større administrative område, f.eks. provinser). Det gælder for alle de forskellige former for reviderede investeringsforanstaltninger, at befolkningstætheden i både LAU 2- og NUTS 3-områder gennemsnitligt er højere end det europæiske gennemsnit på 120 indbyggere pr. km2. Tallene for mål 1-regionerne skal sammenlignes med den gennemsnitlige befolkningstæthed for mål 1-regionerne, som er 81 indbyggere pr. km2. |
| --- | --- |

43.

I forbindelse med de 300 projekter analyserede Retten også befolkningstætheden. Den gennemsnitlige befolkningstæthed i investeringsområdet vises for hver stikprøvepopulation i tabellen nedenfor (LAU 2 er det »laveste« administrative niveau, f.eks. kommuner, NUTS 3 er det større administrative område, f.eks. provinser). Det gælder for alle de forskellige former for reviderede investeringsforanstaltninger, at befolkningstætheden i både LAU 2- og NUTS 3-områder gennemsnitligt er højere end det europæiske gennemsnit på 120 indbyggere pr. km2. Tallene for mål 1-regionerne skal sammenlignes med den gennemsnitlige befolkningstæthed for mål 1-regionerne, som er 81 indbyggere pr. km2.

Tabel 3

Den gennemsnitlige befolkningstæthed i regionerne med ULD-investeringer — beregnet på grundlag af en repræsentativ stikprøve på 300 EUGFL-projekter

| Stikprøvepopulation | Befolkningstæthed i det område, hvor investeringen er placeret (indbyggere pr. km2) |
| --- | --- |
| LAU 2 | NUTS 3 |
| Regioner uden for mål nr. 1 | 259 | 242 |
| Mål 1-regioner | 237 | 246 |

Stikprøvepopulation

Befolkningstæthed i det område, hvor investeringen er placeret (indbyggere pr. km2)

LAU 2

NUTS 3

Regioner uden for mål nr. 1

259

242

Mål 1-regioner

237

246

| 44. | Korrelationen mellem befolkningstæthed og økonomiske resultater gør denne analyse relevant. Jo højere befolkningstæthed, jo højere BNP pr. capita. Det kan læses ud af tabel 3, at ULD-investeringerne typisk foretages i LAU 2- og NUTS 3-områder, som har et højere BNP pr. capita end EU-gennemsnittet. |
| --- | --- |

44.

Korrelationen mellem befolkningstæthed og økonomiske resultater gør denne analyse relevant. Jo højere befolkningstæthed, jo højere BNP pr. capita. Det kan læses ud af tabel 3, at ULD-investeringerne typisk foretages i LAU 2- og NUTS 3-områder, som har et højere BNP pr. capita end EU-gennemsnittet.

| 45. | Et særkende ved ORATE-klassificeringen er, at de områder, der efter denne typologi er defineret som byområder, har det højeste BNP, dvs. at det er de mere velstående områder. Stikprøven viser således, at en væsentlig del af udgifterne til de reviderede foranstaltninger (47 %, for så vidt angår regionerne uden for mål nr. 1, 21 % for så vidt angår mål 1-regionerne) gennemføres i områder med det højeste BNP, og det er i strid med målet om at mindske forskellene mellem de forskellige regioner i Fællesskabet (jf. punkt 6). |
| --- | --- |

45.

Et særkende ved ORATE-klassificeringen er, at de områder, der efter denne typologi er defineret som byområder, har det højeste BNP, dvs. at det er de mere velstående områder. Stikprøven viser således, at en væsentlig del af udgifterne til de reviderede foranstaltninger (47 %, for så vidt angår regionerne uden for mål nr. 1, 21 % for så vidt angår mål 1-regionerne) gennemføres i områder med det højeste BNP, og det er i strid med målet om at mindske forskellene mellem de forskellige regioner i Fællesskabet (jf. punkt 6).

| 46. | Resultaterne er særlig bemærkelsesværdige for mål 1-regionernes vedkommende, for de er generelt de fattige områder i EU. Den gennemsnitlige befolkningstæthed i de områder, hvor investeringen er placeret, er stort set den samme i og uden for mål 1-regionerne (jf. tabel 3). Det er et tegn på, at investeringerne centreres i de mest velstående dele af mål 1-regionerne. |
| --- | --- |

46.

Resultaterne er særlig bemærkelsesværdige for mål 1-regionernes vedkommende, for de er generelt de fattige områder i EU. Den gennemsnitlige befolkningstæthed i de områder, hvor investeringen er placeret, er stort set den samme i og uden for mål 1-regionerne (jf. tabel 3). Det er et tegn på, at investeringerne centreres i de mest velstående dele af mål 1-regionerne.

Resultater og effekt af de projekter, Retten reviderede på stedet

Bemærkning nr. 6Det var ikke altid muligt at se, hvilken effekt projekterne havde haft, men når det var muligt, havde nøgleelementer, såsom synergieffekt med andre projekter og projekternes placering i landdistrikter, øget projekternes effektivitet.

| 47. | Som et led i analysen af de 31 projekter, som Retten reviderede på revisionsbesøg i medlemsstaterne, søgte revisorerne at få følgende spørgsmål besvaret: »Hvilke resultater er der opnået med projektet, og hvilke nøglevariabler har været afgørende for dem?« Fotografierne nedenfor giver et indtryk af fire af de reviderede projekter. I bilag III gives en mere indgående beskrivelse af disse projekter, og denne beskrivelse belyser de følgende påstande. De resultater, som der redegøres for nedenfor, kan ikke ekstrapoleres, fordi stikprøven var udtaget på grundlag af et skøn, og også fordi stikprøven skulle omfatte eksempler på god praksis. |
| --- | --- |

47.

Som et led i analysen af de 31 projekter, som Retten reviderede på revisionsbesøg i medlemsstaterne, søgte revisorerne at få følgende spørgsmål besvaret: »Hvilke resultater er der opnået med projektet, og hvilke nøglevariabler har været afgørende for dem?« Fotografierne nedenfor giver et indtryk af fire af de reviderede projekter. I bilag III gives en mere indgående beskrivelse af disse projekter, og denne beskrivelse belyser de følgende påstande. De resultater, som der redegøres for nedenfor, kan ikke ekstrapoleres, fordi stikprøven var udtaget på grundlag af et skøn, og også fordi stikprøven skulle omfatte eksempler på god praksis.

Påstand nr. 1: Man kan ikke altid se virkningerne (resultater og effekt)

| 48. | Ved ti af de reviderede projekter konstaterede Retten klare resultater og en klar effekt. Ved 15 andre projekter (16) blev der fundet bevis for, at de havde haft en del effekt, men ikke hele den tilsigtede effekt. Ved de resterende seks projekter (17) blev der ikke fundet ret megen effekt eller slet ingen effekt. Medlemsstaterne indsamlede generelt ikke sådanne oplysninger om projekterne, og nogle medlemsstater mente, at det var evaluatorernes ansvar at gøre det. |
| --- | --- |

48.

Ved ti af de reviderede projekter konstaterede Retten klare resultater og en klar effekt. Ved 15 andre projekter (16) blev der fundet bevis for, at de havde haft en del effekt, men ikke hele den tilsigtede effekt. Ved de resterende seks projekter (17) blev der ikke fundet ret megen effekt eller slet ingen effekt. Medlemsstaterne indsamlede generelt ikke sådanne oplysninger om projekterne, og nogle medlemsstater mente, at det var evaluatorernes ansvar at gøre det.

Påstand nr. 2: Projekterne er mere effektive, når der opstår synergieffekt

| 49. | Ved 20 af de reviderede projekter fandt Retten synergieffekt. Det betyder, at projekterne ikke blev gennemført isoleret, men koblet sammen med andre projekter. I de fleste tilfælde skyldtes det, at projekterne var en del af et mere vidtrækkende koncept som f.eks. en lokal udviklingsstrategi (f.eks. en strategi for landsbyudvikling eller udvikling af turisme). Ved de resterende 11 projekter (18) kunne der ikke konstateres synergieffekt. Retten fandt, at isolerede projekter, som ikke var koblet sammen med andre projekter, havde mindre effekt og var mindre effektive. |
| --- | --- |

49.

Ved 20 af de reviderede projekter fandt Retten synergieffekt. Det betyder, at projekterne ikke blev gennemført isoleret, men koblet sammen med andre projekter. I de fleste tilfælde skyldtes det, at projekterne var en del af et mere vidtrækkende koncept som f.eks. en lokal udviklingsstrategi (f.eks. en strategi for landsbyudvikling eller udvikling af turisme). Ved de resterende 11 projekter (18) kunne der ikke konstateres synergieffekt. Retten fandt, at isolerede projekter, som ikke var koblet sammen med andre projekter, havde mindre effekt og var mindre effektive.

| 50. | Medlemsstaterne forlanger ikke altid, at de støttede projekter skal indgå i et mere omfattende koncept eller i en lokal udviklingsplan. I sådanne tilfælde, og specielt i forbindelse med artikel 33-foranstaltninger, ville støtten være mere effektiv, hvis den blev målrettet effektivt. |
| --- | --- |

50.

Medlemsstaterne forlanger ikke altid, at de støttede projekter skal indgå i et mere omfattende koncept eller i en lokal udviklingsplan. I sådanne tilfælde, og specielt i forbindelse med artikel 33-foranstaltninger, ville støtten være mere effektiv, hvis den blev målrettet effektivt.

Påstand nr. 3: Placeringen og effekten i landdistrikterne

| 51. | Det gjaldt for alle reviderede projekter, at den største effekt var opnået lige omkring det område, hvor investeringen var foretaget. Kun syv projekter (19) havde også haft effekt i et større område. |
| --- | --- |

51.

Det gjaldt for alle reviderede projekter, at den største effekt var opnået lige omkring det område, hvor investeringen var foretaget. Kun syv projekter (19) havde også haft effekt i et større område.

| 52. | Resultaterne og effekten af 19 reviderede projekter havde bidraget positivt til udviklingen af landdistrikterne. Men de resterende 12 projekter havde ifølge Rettens revision ikke ydet et sådant positivt bidrag: seks projekter havde haft næsten ingen eller ingen effekt overhovedet (jf. punkt 48), og seks andre projekter (20) var blevet gennemført i et byområde eller i et område, der ikke var et landdistrikt. Sådanne projekter har en væsentligt lavere effekt på udviklingen af landdistrikterne og er således heller ikke effektivt med til at løse problemerne i landdistrikterne. |
| --- | --- |

52.

Resultaterne og effekten af 19 reviderede projekter havde bidraget positivt til udviklingen af landdistrikterne. Men de resterende 12 projekter havde ifølge Rettens revision ikke ydet et sådant positivt bidrag: seks projekter havde haft næsten ingen eller ingen effekt overhovedet (jf. punkt 48), og seks andre projekter (20) var blevet gennemført i et byområde eller i et område, der ikke var et landdistrikt. Sådanne projekter har en væsentligt lavere effekt på udviklingen af landdistrikterne og er således heller ikke effektivt med til at løse problemerne i landdistrikterne.

| Foto 1




  Projekt nr. 15: bygning af et udsigtstårn i Brandenburg | Foto 2




  Projekt nr. 11: i Nederlandene, statens indkøb af landbrugsjord |
| --- | --- |

Foto 1

Image

Projekt nr. 15: bygning af et udsigtstårn i Brandenburg

Foto 2

Image

Projekt nr. 11: i Nederlandene, statens indkøb af landbrugsjord

| Foto 3




  Projekt nr. 19: fornyelse af centrum i landsbyen Kirchwahlingen i Niedersachsen | Foto 4




  Projekt nr. 22: modernisering af gamle betonakvædukter i Spanien ved hjælp af et system med underjordiske rør og pumper |
| --- | --- |

Foto 3

Image

Projekt nr. 19: fornyelse af centrum i landsbyen Kirchwahlingen i Niedersachsen

Foto 4

Image

Projekt nr. 22: modernisering af gamle betonakvædukter i Spanien ved hjælp af et system med underjordiske rør og pumper

Revisionsspørgsmål nr. 4: Overvåges og evalueres output, resultater og effekt, som de skal?

De generelle rammer for overvågnings- og evalueringssystemet og gennemførelsen af det

Bemærkning nr. 7Kommissionens og medlemsstaternes gennemførelse af overvågnings- og evalueringssystemet giver ikke tilstrækkelige og pålidelige oplysninger om output, resultater og effekt af ULD-investeringerne.

| 53. | Det er fastsat i retsgrundlaget, hvordan overvågnings- og evalueringssystemet skal struktureres; f.eks. skal de operationelle mål og den forventede effekt være angivet i PULD, og der skal, når det er muligt, sættes tal på dem i form af overvågnings- og evalueringsskøn. |
| --- | --- |

53.

Det er fastsat i retsgrundlaget, hvordan overvågnings- og evalueringssystemet skal struktureres; f.eks. skal de operationelle mål og den forventede effekt være angivet i PULD, og der skal, når det er muligt, sættes tal på dem i form af overvågnings- og evalueringsskøn.

| 54. | Det er fastsat i retsgrundlaget, at medlemsstaterne som et led i overvågningen hvert år skal sende Kommissionen situationsrapporter med en vurdering af, hvordan foranstaltningerne skrider frem i forhold til de fastlagte mål. Medlemsstaterne skal så vidt muligt bruge de fælles indikatorer, som er defineret i Kommissionens retningslinjer. På grundlag af de fælles indikatorer, som medlemsstaterne indberetter, udarbejder Kommissionen med regelmæssige mellemrum en sammenfattende rapport. |
| --- | --- |

54.

Det er fastsat i retsgrundlaget, at medlemsstaterne som et led i overvågningen hvert år skal sende Kommissionen situationsrapporter med en vurdering af, hvordan foranstaltningerne skrider frem i forhold til de fastlagte mål. Medlemsstaterne skal så vidt muligt bruge de fælles indikatorer, som er defineret i Kommissionens retningslinjer. På grundlag af de fælles indikatorer, som medlemsstaterne indberetter, udarbejder Kommissionen med regelmæssige mellemrum en sammenfattende rapport.

| 55. | Der foretages tre former for evalueringer: forudgående (når programmet planlægges), midtvejs (senest den 31. december 2003 og, hvis det er nødvendigt, opdateret to år senere) og efterfølgende (inden den 31. december 2008). Kommissionen har også overdraget det til evaluatorer at udarbejde sammenfattende rapporter om det materiale, der findes i medlemsstaternes efterfølgende evalueringer vedrørende den forudgående programmeringsperiode (de forelå i 2003) og midtvejsevalueringerne af den igangværende periode. |
| --- | --- |

55.

Der foretages tre former for evalueringer: forudgående (når programmet planlægges), midtvejs (senest den 31. december 2003 og, hvis det er nødvendigt, opdateret to år senere) og efterfølgende (inden den 31. december 2008). Kommissionen har også overdraget det til evaluatorer at udarbejde sammenfattende rapporter om det materiale, der findes i medlemsstaternes efterfølgende evalueringer vedrørende den forudgående programmeringsperiode (de forelå i 2003) og midtvejsevalueringerne af den igangværende periode.

| 56. | I betragtning af, at Kommissionen med de foreslåede ændringer til den nye programmeringsperiode har taget fat på nogle af de mangler, der kendetegner systemet i dag, mener Retten, at de overordnede rammer for overvågnings- og evalueringssystemet generelt er tilfredsstillende. |
| --- | --- |

56.

I betragtning af, at Kommissionen med de foreslåede ændringer til den nye programmeringsperiode har taget fat på nogle af de mangler, der kendetegner systemet i dag, mener Retten, at de overordnede rammer for overvågnings- og evalueringssystemet generelt er tilfredsstillende.

| 57. | Retten analyserede, hvordan overvågnings- og evalueringssystemet blev gennemført af Kommissionen og af medlemsstaterne. Hverken Kommissionen eller medlemsstaterne overvåger eller evaluerer output, resultater og effekt af ULD-investeringerne i tilstrækkelig grad. Det betyder, at de ikke har tilstrækkelige oplysninger til at kunne forvalte investeringsforanstaltningerne effektivt. |
| --- | --- |

57.

Retten analyserede, hvordan overvågnings- og evalueringssystemet blev gennemført af Kommissionen og af medlemsstaterne. Hverken Kommissionen eller medlemsstaterne overvåger eller evaluerer output, resultater og effekt af ULD-investeringerne i tilstrækkelig grad. Det betyder, at de ikke har tilstrækkelige oplysninger til at kunne forvalte investeringsforanstaltningerne effektivt.

| 58. | Retten konstaterede følgende svagheder:






  a) | Projekt- og foranstaltningsmål, indikatorer og målgrupper var generelt ikke defineret præcist nok i de nationale programmer. |
| --- | --- | --- |

58.

Retten konstaterede følgende svagheder:

a)

Projekt- og foranstaltningsmål, indikatorer og målgrupper var generelt ikke defineret præcist nok i de nationale programmer.

| b) | Selv når indikatorerne var defineret præcist nok, indsamlede adskillige medlemsstater ikke oplysninger om projektresultaterne, og de rapporterede heller ikke om dem, selv om det ville have været muligt. |
| --- | --- |

b)

Selv når indikatorerne var defineret præcist nok, indsamlede adskillige medlemsstater ikke oplysninger om projektresultaterne, og de rapporterede heller ikke om dem, selv om det ville have været muligt.

| c) | Når der blev rapporteret data, var indikatorerne for output, resultat og effekt i mange tilfælde ikke pålidelige. Resultaterne af EU-finansieringen blev overvurderet, fordi den nationale medfinansiering indgik i beregningerne, og fordi resultaterne blev rapporteret to gange. Endvidere var dataene baseret på planlagte tal eller skøn, og de faktiske tal var generelt ikke kontrolleret af de nationale administrationer. |
| --- | --- |

c)

Når der blev rapporteret data, var indikatorerne for output, resultat og effekt i mange tilfælde ikke pålidelige. Resultaterne af EU-finansieringen blev overvurderet, fordi den nationale medfinansiering indgik i beregningerne, og fordi resultaterne blev rapporteret to gange. Endvidere var dataene baseret på planlagte tal eller skøn, og de faktiske tal var generelt ikke kontrolleret af de nationale administrationer.

| d) | Kommissionen har anmodet medlemsstaterne om at basere tallene på forpligtelser og ikke på betalinger; der er således ikke en direkte sammenhæng mellem de udbetalte beløb og som følge heraf med den finansielle rapportering. Det betyder også, at tallene ikke er de faktisk opnåede tal, og at output og resultater rapporteres på et for tidligt tidspunkt eller angives for højt (f.eks. når projekter opgives). |
| --- | --- |

d)

Kommissionen har anmodet medlemsstaterne om at basere tallene på forpligtelser og ikke på betalinger; der er således ikke en direkte sammenhæng mellem de udbetalte beløb og som følge heraf med den finansielle rapportering. Det betyder også, at tallene ikke er de faktisk opnåede tal, og at output og resultater rapporteres på et for tidligt tidspunkt eller angives for højt (f.eks. når projekter opgives).

| e) | Fordi artikel 33-foranstaltninger omfatter så mange forskellige former for projekter, fastlagde Kommissionen ikke relevante fælles outputindikatorer. Det rapporteres ikke, hvad der egentlig finansieres. |
| --- | --- |

e)

Fordi artikel 33-foranstaltninger omfatter så mange forskellige former for projekter, fastlagde Kommissionen ikke relevante fælles outputindikatorer. Det rapporteres ikke, hvad der egentlig finansieres.

| 59. | Disse svagheder indvirker følgelig på medlemsstaternes årlige situationsrapporter, hvori dataene rapporteres. De fælles indikatorer i disse rapporter er grundlaget for Kommissionens rapport »EU rural development monitoring data — synthesis report«. Kommissionen udarbejder denne rapport på anmodning af Rådet af landbrugsministre. Den sidste rapport, som vedrørte årene 2001-2003, blev udarbejdet i maj 2005. Den fokuserer på den finansielle gennemførelse og giver ikke mange data om overvågningen af output og resultater. Rapporten er ikke fuldstændig, eftersom der ikke forelå data for mål 1-regionerne. Den kan ikke sammenlignes med år 2000, fordi Kommissionen ændrede indikatorerne i 2001, og fordi der kun til dels findes opdaterede tal for år 2000. |
| --- | --- |

59.

Disse svagheder indvirker følgelig på medlemsstaternes årlige situationsrapporter, hvori dataene rapporteres. De fælles indikatorer i disse rapporter er grundlaget for Kommissionens rapport »EU rural development monitoring data — synthesis report«. Kommissionen udarbejder denne rapport på anmodning af Rådet af landbrugsministre. Den sidste rapport, som vedrørte årene 2001-2003, blev udarbejdet i maj 2005. Den fokuserer på den finansielle gennemførelse og giver ikke mange data om overvågningen af output og resultater. Rapporten er ikke fuldstændig, eftersom der ikke forelå data for mål 1-regionerne. Den kan ikke sammenlignes med år 2000, fordi Kommissionen ændrede indikatorerne i 2001, og fordi der kun til dels findes opdaterede tal for år 2000.

| 60. | De nævnte svagheder (jf. punkt 58) indvirker også på evalueringsrapporterne. Et yderligere problem i forbindelse med evalueringerne er, at de såkaldte fælles evalueringsspørgsmål kun har begrænset relevans. Disse spørgsmål er en række evalueringsspørgsmål, kriterier og indikatorer, som Kommissionen har fastsat, og som kræves i retsgrundlaget. Rettens revisorer konstaterede under revisionen, at evaluatorerne ikke besvarer størstedelen af spørgsmålene, fordi de fleste af spørgsmålene og kriterierne og indikatorerne ikke er relevante, og når de er relevante, har medlemsstaterne ikke rapporteret nogen tal, eller der kan ikke sættes tal på spørgsmålene, kriterierne og indikatorerne. |
| --- | --- |

60.

De nævnte svagheder (jf. punkt 58) indvirker også på evalueringsrapporterne. Et yderligere problem i forbindelse med evalueringerne er, at de såkaldte fælles evalueringsspørgsmål kun har begrænset relevans. Disse spørgsmål er en række evalueringsspørgsmål, kriterier og indikatorer, som Kommissionen har fastsat, og som kræves i retsgrundlaget. Rettens revisorer konstaterede under revisionen, at evaluatorerne ikke besvarer størstedelen af spørgsmålene, fordi de fleste af spørgsmålene og kriterierne og indikatorerne ikke er relevante, og når de er relevante, har medlemsstaterne ikke rapporteret nogen tal, eller der kan ikke sættes tal på spørgsmålene, kriterierne og indikatorerne.

| 61. | Overvågnings- og evalueringsrapporterne giver kun begrænsede oplysninger om, hvor der er opnået output, resultater og effekt. Sådanne oplysninger er nødvendige, når man skal analysere, om der tages fat på problemerne i de landdistrikter, hvor behovet er størst. Sådanne oplysninger er den logiske følge af målretning, og de gør det muligt at måle støttens effektivitet. |
| --- | --- |

61.

Overvågnings- og evalueringsrapporterne giver kun begrænsede oplysninger om, hvor der er opnået output, resultater og effekt. Sådanne oplysninger er nødvendige, når man skal analysere, om der tages fat på problemerne i de landdistrikter, hvor behovet er størst. Sådanne oplysninger er den logiske følge af målretning, og de gør det muligt at måle støttens effektivitet.

| 62. | Kommissionen har i en årrække fulgt en politik for forsvarlig økonomisk forvaltning, der bygger på aktivitetsbaseret forvaltning. Aktivitetsbaseret forvaltning forudsætter, at der globalt fastsættes indikatorer for output og effekt af foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne. Disse indikatorer giver imidlertid ikke indblik i, hvad der blev finansieret, og hvad der blev opnået. Outputindikatorerne beskriver Kommissionens forventede aktiviteter, og den eneste relevante effektindikator for investeringsforanstaltningerne er den andel, udgifterne til udvikling af landdistrikterne udgør af hele EUGFL-udgiftsbudgettet. |
| --- | --- |

62.

Kommissionen har i en årrække fulgt en politik for forsvarlig økonomisk forvaltning, der bygger på aktivitetsbaseret forvaltning. Aktivitetsbaseret forvaltning forudsætter, at der globalt fastsættes indikatorer for output og effekt af foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne. Disse indikatorer giver imidlertid ikke indblik i, hvad der blev finansieret, og hvad der blev opnået. Outputindikatorerne beskriver Kommissionens forventede aktiviteter, og den eneste relevante effektindikator for investeringsforanstaltningerne er den andel, udgifterne til udvikling af landdistrikterne udgør af hele EUGFL-udgiftsbudgettet.

| 63. | Den måde, overvågnings- og evalueringssystemet gennemføres på, har ført til en situation, hvor rapporteringen ikke giver et pålideligt billede af output, resultater og effekt af investeringerne i udviklingen af landdistrikterne. Man kan ikke se, hvad der er blevet finansieret (output), hvad der blev opnået (resultater, effekt), eller hvordan det har bidraget til at løse problemerne i landdistrikterne. |
| --- | --- |

63.

Den måde, overvågnings- og evalueringssystemet gennemføres på, har ført til en situation, hvor rapporteringen ikke giver et pålideligt billede af output, resultater og effekt af investeringerne i udviklingen af landdistrikterne. Man kan ikke se, hvad der er blevet finansieret (output), hvad der blev opnået (resultater, effekt), eller hvordan det har bidraget til at løse problemerne i landdistrikterne.

KONKLUSION OG ANBEFALINGER

| 64. | Spørgsmålet om, hvorvidt der med investeringerne i udvikling af landdistrikterne tages effektivt fat på problemerne i landdistrikterne, kan ikke besvares, fordi der mangler nøgledata. Retten kunne således ikke se, hvilke midler der havde bidraget til opfyldelse af hvilket mål. Årsagen til, at disse oplysningerne ikke findes, er til dels forordningen om udvikling af landdistrikterne, for den giver mulighed for en lang række foranstaltninger, der tager sigte på bredt formulerede mål. Endvidere har de nationale programmer ikke klare strategier til løsning af problemerne i landdistrikterne (jf. punkt 16, 17 og 18).






  — | I den næste programmeringsperiode bør Kommissionen i forbindelse med godkendelsen af de nationale programmer for udvikling af landdistrikterne sikre sig, at medlemsstaterne har fastlagt klare strategier, som tager sigte på specifikke mål, og som gør det muligt at måle investeringernes omkostningseffektivitet. |
| --- | --- | --- |

64.

Spørgsmålet om, hvorvidt der med investeringerne i udvikling af landdistrikterne tages effektivt fat på problemerne i landdistrikterne, kan ikke besvares, fordi der mangler nøgledata. Retten kunne således ikke se, hvilke midler der havde bidraget til opfyldelse af hvilket mål. Årsagen til, at disse oplysningerne ikke findes, er til dels forordningen om udvikling af landdistrikterne, for den giver mulighed for en lang række foranstaltninger, der tager sigte på bredt formulerede mål. Endvidere har de nationale programmer ikke klare strategier til løsning af problemerne i landdistrikterne (jf. punkt 16, 17 og 18).

—

I den næste programmeringsperiode bør Kommissionen i forbindelse med godkendelsen af de nationale programmer for udvikling af landdistrikterne sikre sig, at medlemsstaterne har fastlagt klare strategier, som tager sigte på specifikke mål, og som gør det muligt at måle investeringernes omkostningseffektivitet.

| 65. | De nationale programmer til gennemførelse af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne centrerer i vidt omfang støtten om landbrugssektoren og fokuserer dermed stærkt på ét af de overordnede mål i forordningen, nemlig målet om at bidrage til opfyldelse af målene for den fælles landbrugspolitik. Med denne stærke fokusering på landbruget er der risiko for, at det andet overordnede mål i forordningen ikke opfyldes, nemlig målet om at bidrage til at skabe økonomisk og social samhørighed i landdistrikterne, hvilket bedst kan sikres ved brug af en sådan territorial metode, som anvendes i de andre strukturfonde (jf. punkt 19-26).






  — | Når ordningerne for programmeringsperioden 2007-2013 skal udarbejdes, bør der opretholdes en rimelig balance mellem de to centrale mål for forordningen: nemlig landbrugspolitikmålet og målet om at mindske skævhederne mellem EU's regioner. |
| --- | --- | --- |

65.

De nationale programmer til gennemførelse af foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne centrerer i vidt omfang støtten om landbrugssektoren og fokuserer dermed stærkt på ét af de overordnede mål i forordningen, nemlig målet om at bidrage til opfyldelse af målene for den fælles landbrugspolitik. Med denne stærke fokusering på landbruget er der risiko for, at det andet overordnede mål i forordningen ikke opfyldes, nemlig målet om at bidrage til at skabe økonomisk og social samhørighed i landdistrikterne, hvilket bedst kan sikres ved brug af en sådan territorial metode, som anvendes i de andre strukturfonde (jf. punkt 19-26).

—

Når ordningerne for programmeringsperioden 2007-2013 skal udarbejdes, bør der opretholdes en rimelig balance mellem de to centrale mål for forordningen: nemlig landbrugspolitikmålet og målet om at mindske skævhederne mellem EU's regioner.

| 66. | Forordningen definerer ikke, hvad der skal forstås ved landdistrikter, og den fastsætter heller ikke betingelser, som landdistrikter skal opfylde for at komme i betragtning. Medlemsstaterne skal ikke anføre en liste over deres landdistrikter i programmerne til udvikling af landdistrikterne. Der er ikke fastsat effektive betingelser og udvælgelsesprocedurer, der kan sikre, at de finansielle midler målrettes til de geografiske områder og de støttemodtagere, som har det største behov (jf. punkt 29-34).






  — | Kommissionen bør af effektivitetsgrunde sørge for, at de nationale programmer prioriterer tildelingen af finansielle midler efter behov. Det ville være nemmere at foretage en sådan prioritering, hvis de områder og støttemodtagere, som har de største behov, blev defineret mere præcist. |
| --- | --- | --- |

66.

Forordningen definerer ikke, hvad der skal forstås ved landdistrikter, og den fastsætter heller ikke betingelser, som landdistrikter skal opfylde for at komme i betragtning. Medlemsstaterne skal ikke anføre en liste over deres landdistrikter i programmerne til udvikling af landdistrikterne. Der er ikke fastsat effektive betingelser og udvælgelsesprocedurer, der kan sikre, at de finansielle midler målrettes til de geografiske områder og de støttemodtagere, som har det største behov (jf. punkt 29-34).

—

Kommissionen bør af effektivitetsgrunde sørge for, at de nationale programmer prioriterer tildelingen af finansielle midler efter behov. Det ville være nemmere at foretage en sådan prioritering, hvis de områder og støttemodtagere, som har de største behov, blev defineret mere præcist.

| 67. | Kommissionen har ikke ret meget materiale om, hvor investeringerne har givet resultater og effekt. Retten konstaterede under revisionen, at en væsentlig del af udgifterne afholdes i områder, som ikke har overvejende landlig karakter, og at investeringsstøtten til landdistrikterne var faldet betydeligt i forhold den forudgående programmeringsperiode (jf. punkt 40-46).






  — | Når Kommissionen godkender programmer til udvikling af landdistrikterne, bør den sikre sig, at medlemsstaterne har begrundet klart, hvilke områder der har størst behov for investeringer. |
| --- | --- | --- |

67.

Kommissionen har ikke ret meget materiale om, hvor investeringerne har givet resultater og effekt. Retten konstaterede under revisionen, at en væsentlig del af udgifterne afholdes i områder, som ikke har overvejende landlig karakter, og at investeringsstøtten til landdistrikterne var faldet betydeligt i forhold den forudgående programmeringsperiode (jf. punkt 40-46).

—

Når Kommissionen godkender programmer til udvikling af landdistrikterne, bør den sikre sig, at medlemsstaterne har begrundet klart, hvilke områder der har størst behov for investeringer.

| 68. | Ved den stedlige revision af projekterne konstaterede Retten, for så vidt angår resultater og effekt, at det er vanskeligt at se effekten, men at synergi med andre projekter og selve det, at investeringen var placeret i landdistrikter, var faktorer, som indvirkede positivt på effektiviteten (jf. punkt 47-53).






  — | Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at analysere, hvilke nøglefaktorer der har indflydelse på, om investeringsprojekter giver gode resultater, og til at viderebringe eksempler på god praksis. |
| --- | --- | --- |

68.

Ved den stedlige revision af projekterne konstaterede Retten, for så vidt angår resultater og effekt, at det er vanskeligt at se effekten, men at synergi med andre projekter og selve det, at investeringen var placeret i landdistrikter, var faktorer, som indvirkede positivt på effektiviteten (jf. punkt 47-53).

—

Kommissionen bør tilskynde medlemsstaterne til at analysere, hvilke nøglefaktorer der har indflydelse på, om investeringsprojekter giver gode resultater, og til at viderebringe eksempler på god praksis.

| 69. | Overvågnings- og evalueringssystemet giver ikke Kommissionen og medlemsstaterne fyldestgørende og pålidelige oplysninger om output, resultater og effekt (jf. punkt 53-63).






  — | Kommissionen bør forbedre systemet til indsamling og rapportering af data, så den holdes bedre informeret om investeringernes effektivitet. |
| --- | --- | --- |

69.

Overvågnings- og evalueringssystemet giver ikke Kommissionen og medlemsstaterne fyldestgørende og pålidelige oplysninger om output, resultater og effekt (jf. punkt 53-63).

—

Kommissionen bør forbedre systemet til indsamling og rapportering af data, så den holdes bedre informeret om investeringernes effektivitet.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 28. juni 2006.

På Revisionsrettens vegne

Hubert WEBER

Formand

---

(1)  Artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1).

1

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger (EFT L 160 af 26.6.1999, s. 80).

2

(3)  Særberetning nr. 3/2005 (EUT C 279 af 11.11.2005), særberetning nr. 4/2003 (EUT C 151 af 27.6.2003) og særberetning nr. 9/2004 (EUT C 67 af 18.3.2005).

3

(4)  Første søjle i den fælles landbrugspolitik er støtte til landbrugere i form af direkte betalinger.

4

(5)  Artikel 1 i forordning (EF) nr. 1257/1999.

5

(6)  Artikel 4, 25 og 33 i forordning (EF) nr. 1257/1999.

6

(7)  NUTS 2-regioner, som er svagt udviklede regioner, defineret som regioner med et BNP pr. capita på mindre end 75 % af fællesskabsgennemsnittet.

7

(8)  »Ex post evaluation of Objective 5b programmes 1994-1999«, august 2003; »Synthesis report of the Mid Term Evaluations 2000-2006«, februar 2006 (disse to dokumenter foreligger ikke på dansk).

8

(9)  Et nyt partnerskab til fremme af samhørighed. Tredje rapport om økonomisk og social samhørighed, februar 2004, s. 29.

9

(10)  Konklusioner fra Europakonferencen om landdistrikternes udvikling afholdt 7.-9.11.1996 i Cork.

10

(11)  Konklusioner fra 2. Europakonference om landdistrikternes udvikling afholdt 12.-14.11.2003 i Salzburg.

11

(12)  Som eksempel kan nævnes, at når problemerne i de forskellige dele af området var diagnosticeret, var det en generel diagnose, som ikke beskrev, hvilke problemer hvert enkelt landdistrikt havde. Endvidere sørger medlemsstaterne ikke for at tilpasse udviklingsforanstaltningerne til de forskellige områders behov på grundlag af beskrivelserne af områdernes problemer/behov.

12

(13)  Kommissionens Newsletter »Udvikling af landdistrikterne skal skabe job og vækst«, 2005.

13

(14)  Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter — Fact Sheet: »New Perspectives for EU Rural Development«, s. 7 (foreligger ikke på dansk).

14

(15)  Kilde: Retten på grundlag af analyse af Kommissionens regnskaber.

15

Kilde:

(16)  Projekt nr. 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 16, 18, 19, 22, 23, 30 og 31 (jf. bilag I).

16

bilag I

(17)  Projekt nr. 12, 15, 17, 20, 26 og 27 (jf. bilag I).

17

bilag I

(18)  Projekt nr. 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 12, 17, 20 og 31 (jf. bilag I).

18

bilag I

(19)  Projekt nr. 5, 6, 7, 8, 9, 10 og 11 (jf. bilag I).

19

bilag I

(20)  Projekt nr. 7, 8, 11, 18, 24 og 25 (jf. bilag I).

20

bilag I

---

BILAG I

LISTE OVER PROJEKTER REVIDERET I MEDLEMSSTATERNE

| Ref. nr. | Medlemsstat og program | Foranstaltning — Forordning (EF) nr. 1257/1999 | Kort projektbeskrivelse |
| --- | --- | --- | --- |
| Investering i landbrugsbedrifter | Fremme af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter | Artikel 33-foranstaltninger |
| Jordfordeling | Renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes kulturværdier | Forvaltning af landbrugets vandressourcer | Udvikling og forbedring af infrastrukturer i forbindelse med udviklingen af landbruget |
| 1 | Italien — Emilia-Romagna | × | | | | | | Køb af landbrugsmaskiner — sigte: at reducere omkostningerne |
| 2 | Italien — Emilia-Romagna | × | | | | | | Opførelse af haller til landbrugsmaskiner — sigte: at reducere omkostningerne |
| 3 | Spanien — nationalt OP | × | | | | | | Investeringsstøtte (tilskud, rentegodtgørelse og lån) til en lille familiebedrift med ca. 15 køer |
| 4 | Spanien — nationalt OP | × | | | | | | Investeringsstøtte (tilskud, lån og rentegodtgørelse) til et relativt stort mælkekooperativ (186 køer, mælkekvote: 1,2 millioner kg) |
| 5 | Frankrig — nationalt PULD | | × | | | | | Investeringer til forbedring af kvalitetskontrollen i et vinkooperativ |
| 6 | Frankrig — nationalt PULD | | × | | | | | Investering til forbedring af og kontrol af de hygiejniske forhold i et slagteri |
| 7 | Spanien — Catalonien | | × | | | | | Forbedring af de hygiejniske forhold og energibesparelse ved tilpasning af produktionsprocessen i en privat virksomhed |
| 8 | Spanien — Catalonien | | × | | | | | Opførelse af ny fabrik og forbedring af de hygiejniske forhold ved tilpasning af produktionsprocessen i en privat virksomhed |
| 9 | Spanien — Catalonien | | × | | | | | Opførelse af en ny virksomhed og forbedring af de hygiejniske forhold ved tilpasning af produktionsprocessen i en producentsammenslutning |
| 10 | Nederlandene — nationalt PULD | | | × | | | | Opkøb af 28,6 hektar landbrugsjord, der var beliggende i et naturreservatområde, og som tilhørte en landmand |
| 11 | Nederlandene — nationalt PULD | | | × | | | | Opkøb af 125,6 hektar jord i et naturreservatområde; jorden blev hovedsagelig anvendt som landbrugsjord; den tilhørte Zaanstad kommune |
| 12 | Italien — Campanien | | | | × | | | Renovering af en bygning på en isoleret beliggende landbrugsejendom, med forpligtelse til at bruge bygningen til turistformål (bed and breakfast) |
| 13 | Italien — Campanien | | | | × | | | Renovering af et åbent område i en kommune (gade og plads), så det kan bruges som fællesområde |
| 14 | Tyskland — Brandenburg | | | | × | | | Renovering af et slot og ombygning af det til et museum |
| 15 | Tyskland — Brandenburg | | | | × | | | Bygning af et 31,5 m højt ståltårn med panoramaudsigt over en sø og de omkringliggende områder |
| 16 | Tyskland — Brandenburg | | | | × | | | Genopførelse af to broer og reparation af 1,1 km landevej |
| 17 | Tyskland — Niedersachsen | | | | × | | | Ombygning af en gammel bygning i traditionel stil til fælleshus og mødested |
| 18 | Tyskland — Niedersachsen | | | | × | | | Reparation af murene omkring og gavlene på en gammel gård |
| 19 | Tyskland — Niedersachsen | | | | × | | | Bygning af en parkeringsplads, ny belægning på en vej, bygning af en vendeplads til lastbiler, der leverer landbrugsprodukter, reparation af traditionelle hegn og gærder, og opstilling af offentlige bænke |
| 20 | Spanien — Catalonien | | | | × | | | Renovering af en mødesal i en landkommune |
| 21 | Tyskland — Brandenburg | | | | | × | | Forstærkelse af digerne langs Oder-floden og bygning af anlæg, der leder flodvandet til overrislingsanlæg |
| 22 | Spanien — nationalt PULD | | | | | × | | Forbedring og modernisering af overrislingsnet for en overrislingsvirksomhed |
| 23 | Spanien — nationalt PULD | | | | | × | | Som et led i et integreret projekt (overrisling, dræning, veje mv.) forbedring af et areal for et overrislingsselskab |
| 24 | Spanien — nationalt PULD | | | | | × | | Overrisling af landbrugsarealer, som støder umiddelbart op til byen Castellón de la Plana |
| 25 | Spanien — national PULD | | | | | × | | Overrisling af landbrugsarealer i udkanten af byen Sagunto |
| 26 | Portugal — Lisboa e Vale do Tejo | | | | | × | | Bygning af et nyt overrislingssystem i to landsbyer i landkommunen Tomar |
| 27 | Portugal — Lisboa e Vale do Tejo | | | | | × | | Bygning af et nyt overrislingssystem i et område 25 km fra Lissabon |
| 28 | Italien — Campanien | | | | | | × | Reparation af landeveje, sikring af bedre tilkørselsmuligheder til de omkringliggende landbrugsbedrifter og dermed bedre kommunikation mellem de forskellige dele af kommunen og bedre adgang til hovedvejene |
| 29 | Italien — Campanien | | | | | | × | Reparation af landeveje, sikring af bedre tilkørselsmuligheder til de omkringliggende landbrugsbedrifter og dermed bedre kommunikation mellem de forskellige dele af kommunen og bedre adgang til hovedvejene |
| 30 | Tyskland — Niedersachsen | | | | | | × | Bygning af en ny landevej på 410 m |
| 31 | Tyskland — Niedersachsen | | | | | | × | Reparation af 1,4 km landevej |

Ref. nr.

Medlemsstat og program

Foranstaltning — Forordning (EF) nr. 1257/1999

Kort projektbeskrivelse

Investering i landbrugsbedrifter

Fremme af forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter

Artikel 33-foranstaltninger

Jordfordeling

Renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes kulturværdier

Forvaltning af landbrugets vandressourcer

Udvikling og forbedring af infrastrukturer i forbindelse med udviklingen af landbruget

1

Italien — Emilia-Romagna

×

Køb af landbrugsmaskiner — sigte: at reducere omkostningerne

2

Italien — Emilia-Romagna

×

Opførelse af haller til landbrugsmaskiner — sigte: at reducere omkostningerne

3

Spanien — nationalt OP

×

Investeringsstøtte (tilskud, rentegodtgørelse og lån) til en lille familiebedrift med ca. 15 køer

4

Spanien — nationalt OP

×

Investeringsstøtte (tilskud, lån og rentegodtgørelse) til et relativt stort mælkekooperativ (186 køer, mælkekvote: 1,2 millioner kg)

5

Frankrig — nationalt PULD

×

Investeringer til forbedring af kvalitetskontrollen i et vinkooperativ

6

Frankrig — nationalt PULD

×

Investering til forbedring af og kontrol af de hygiejniske forhold i et slagteri

7

Spanien — Catalonien

×

Forbedring af de hygiejniske forhold og energibesparelse ved tilpasning af produktionsprocessen i en privat virksomhed

8

Spanien — Catalonien

×

Opførelse af ny fabrik og forbedring af de hygiejniske forhold ved tilpasning af produktionsprocessen i en privat virksomhed

9

Spanien — Catalonien

×

Opførelse af en ny virksomhed og forbedring af de hygiejniske forhold ved tilpasning af produktionsprocessen i en producentsammenslutning

10

Nederlandene — nationalt PULD

×

Opkøb af 28,6 hektar landbrugsjord, der var beliggende i et naturreservatområde, og som tilhørte en landmand

11

Nederlandene — nationalt PULD

×

Opkøb af 125,6 hektar jord i et naturreservatområde; jorden blev hovedsagelig anvendt som landbrugsjord; den tilhørte Zaanstad kommune

12

Italien — Campanien

×

Renovering af en bygning på en isoleret beliggende landbrugsejendom, med forpligtelse til at bruge bygningen til turistformål (bed and breakfast)

13

Italien — Campanien

×

Renovering af et åbent område i en kommune (gade og plads), så det kan bruges som fællesområde

14

Tyskland — Brandenburg

×

Renovering af et slot og ombygning af det til et museum

15

Tyskland — Brandenburg

×

Bygning af et 31,5 m højt ståltårn med panoramaudsigt over en sø og de omkringliggende områder

16

Tyskland — Brandenburg

×

Genopførelse af to broer og reparation af 1,1 km landevej

17

Tyskland — Niedersachsen

×

Ombygning af en gammel bygning i traditionel stil til fælleshus og mødested

18

Tyskland — Niedersachsen

×

Reparation af murene omkring og gavlene på en gammel gård

19

Tyskland — Niedersachsen

×

Bygning af en parkeringsplads, ny belægning på en vej, bygning af en vendeplads til lastbiler, der leverer landbrugsprodukter, reparation af traditionelle hegn og gærder, og opstilling af offentlige bænke

20

Spanien — Catalonien

×

Renovering af en mødesal i en landkommune

21

Tyskland — Brandenburg

×

Forstærkelse af digerne langs Oder-floden og bygning af anlæg, der leder flodvandet til overrislingsanlæg

22

Spanien — nationalt PULD

×

Forbedring og modernisering af overrislingsnet for en overrislingsvirksomhed

23

Spanien — nationalt PULD

×

Som et led i et integreret projekt (overrisling, dræning, veje mv.) forbedring af et areal for et overrislingsselskab

24

Spanien — nationalt PULD

×

Overrisling af landbrugsarealer, som støder umiddelbart op til byen Castellón de la Plana

25

Spanien — national PULD

×

Overrisling af landbrugsarealer i udkanten af byen Sagunto

26

Portugal — Lisboa e Vale do Tejo

×

Bygning af et nyt overrislingssystem i to landsbyer i landkommunen Tomar

27

Portugal — Lisboa e Vale do Tejo

×

Bygning af et nyt overrislingssystem i et område 25 km fra Lissabon

28

Italien — Campanien

×

Reparation af landeveje, sikring af bedre tilkørselsmuligheder til de omkringliggende landbrugsbedrifter og dermed bedre kommunikation mellem de forskellige dele af kommunen og bedre adgang til hovedvejene

29

Italien — Campanien

×

Reparation af landeveje, sikring af bedre tilkørselsmuligheder til de omkringliggende landbrugsbedrifter og dermed bedre kommunikation mellem de forskellige dele af kommunen og bedre adgang til hovedvejene

30

Tyskland — Niedersachsen

×

Bygning af en ny landevej på 410 m

31

Tyskland — Niedersachsen

×

Reparation af 1,4 km landevej

---

BILAG II

DEFINITIONER PÅ LANDDISTRIKTER — BENCHMARK, SOM ER BRUGT VED REVISIONEN

| 1. | Tidligere mål 5b-områder
  Med virkning fra den dato, hvor forordningen om udvikling af landdistrikterne trådte i kraft, dvs. den 1. januar 2000, blev forordning (EØF) nr. 2052/88 (1) ophævet. I denne forordning defineres i artikel 1, stk. 5, mål nr. 5b som »fremme af udviklingen af landdistrikterne«. I artikel 11 i samme forordning fastsættes det, at »de områder, der i henhold til mål nr. 5b er støtteberettigede, udvælges (...) bl.a. under hensyn til, i hvor høj grad de har landbrugskarakter, hvor mange personer der er beskæftiget i landbruget, deres økonomiske og landbrugsmæssige udviklingsniveau, deres periferiske beliggenhed samt deres følsomhed over for udviklingen i landbrugssektoren, navnlig henset til reformen af den fælles landbrugspolitik«. Kommissionen godkendte med henblik på 1994-1999-programmeringsperioden 83 områder efter disse kriterier. De områder, der således var omfattet af mål 5b-programmer, dækkede 26 % af EU's overfladeareal og 9 % af EU-befolkningen. |
| --- | --- |

1.

Med virkning fra den dato, hvor forordningen om udvikling af landdistrikterne trådte i kraft, dvs. den 1. januar 2000, blev forordning (EØF) nr. 2052/88 (1) ophævet. I denne forordning defineres i artikel 1, stk. 5, mål nr. 5b som »fremme af udviklingen af landdistrikterne«. I artikel 11 i samme forordning fastsættes det, at »de områder, der i henhold til mål nr. 5b er støtteberettigede, udvælges (...) bl.a. under hensyn til, i hvor høj grad de har landbrugskarakter, hvor mange personer der er beskæftiget i landbruget, deres økonomiske og landbrugsmæssige udviklingsniveau, deres periferiske beliggenhed samt deres følsomhed over for udviklingen i landbrugssektoren, navnlig henset til reformen af den fælles landbrugspolitik«. Kommissionen godkendte med henblik på 1994-1999-programmeringsperioden 83 områder efter disse kriterier. De områder, der således var omfattet af mål 5b-programmer, dækkede 26 % af EU's overfladeareal og 9 % af EU-befolkningen.

| 2. | ORATE-typologi
  Den endelige rapport om ORATE-projekt 1.1.2 Urban-rural relations in Europe (Forholdet mellem by og land i Europa) fokuserer på, om det er fornuftigt at skelne mellem by og land, hvordan og efter hvilke kriterier man skal skelne, og om en sådan skelnen kan bruges ved udformningen af politikken på dette område. I rapporten opstilles der en typologi for Europas regioner på grundlag af by/land-karakteristika. ORATE-typologien er baseret på to hoveddimensioner, nemlig den bymæssige påvirkning og menneskets indgriben. Den bymæssige påvirkning er defineret efter befolkningstæthed og den status, som det største bymæssige centrum i hvert NUTS 3-område har. Menneskets indgriben måles på grundlag af den procentuelle arealanvendelse i henhold til de vigtigste arealanvendelsesklasser i CORINE-databasen. De vigtigste klasser er »kunstige områder«, landbrugsland og resterende arealanvendelse. I forbindelse med denne revision har revisorerne betragtet den første klasse (type 1 »høj bymæssig påvirkning, høj menneskelig indgriben«) som by, mens klasse 2-5 betragtes som blandet, og klasse 6 som land. |
| --- | --- |

2.

Den endelige rapport om ORATE-projekt 1.1.2 Urban-rural relations in Europe (Forholdet mellem by og land i Europa) fokuserer på, om det er fornuftigt at skelne mellem by og land, hvordan og efter hvilke kriterier man skal skelne, og om en sådan skelnen kan bruges ved udformningen af politikken på dette område. I rapporten opstilles der en typologi for Europas regioner på grundlag af by/land-karakteristika. ORATE-typologien er baseret på to hoveddimensioner, nemlig den bymæssige påvirkning og menneskets indgriben. Den bymæssige påvirkning er defineret efter befolkningstæthed og den status, som det største bymæssige centrum i hvert NUTS 3-område har. Menneskets indgriben måles på grundlag af den procentuelle arealanvendelse i henhold til de vigtigste arealanvendelsesklasser i CORINE-databasen. De vigtigste klasser er »kunstige områder«, landbrugsland og resterende arealanvendelse. I forbindelse med denne revision har revisorerne betragtet den første klasse (type 1 »høj bymæssig påvirkning, høj menneskelig indgriben«) som by, mens klasse 2-5 betragtes som blandet, og klasse 6 som land.

| 3. | Nationale definitioner
  Medlemsstaterne anvender så forskellige kriterier, at de forskellige typologier, som de er defineret, ikke er sammenlignelige. Men en del af ORATE-projektet 1.1.2 gik ud på at harmonisere de nationale klassifikationer og at definere tre klasser på grundlag af landenes gennemsnit. Resultatet er en typologi med relativ landlig karakter, hvor der på grundlag af de nationale definitioner skelnes mellem tre klasser: lav landlig karakter (indeks under 90 af landegennemsnittet), middel landlig karakter (indeks mellem 90 og 110) og høj landlig karakter (indeks over 110). |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaterne anvender så forskellige kriterier, at de forskellige typologier, som de er defineret, ikke er sammenlignelige. Men en del af ORATE-projektet 1.1.2 gik ud på at harmonisere de nationale klassifikationer og at definere tre klasser på grundlag af landenes gennemsnit. Resultatet er en typologi med relativ landlig karakter, hvor der på grundlag af de nationale definitioner skelnes mellem tre klasser: lav landlig karakter (indeks under 90 af landegennemsnittet), middel landlig karakter (indeks mellem 90 og 110) og høj landlig karakter (indeks over 110).

| 4. | OECD
  OECD-klassifikationen har tre klasser, hvor NUTS 3-områder betegnes som byområder, hvis under 15 % af befolkningen lever i LAU 2-områder med en befolkningstæthed på under 150 indbyggere pr. km2. NUTS 3-områder betegnes som relativt landlige, hvis 15-50 % af befolkningen lever i LAU 2-områder med en befolkningstæthed på under 150 indbyggere pr. km2, mens de betegnes som landlige, hvis denne procent er over 50. |
| --- | --- |

4.

OECD-klassifikationen har tre klasser, hvor NUTS 3-områder betegnes som byområder, hvis under 15 % af befolkningen lever i LAU 2-områder med en befolkningstæthed på under 150 indbyggere pr. km2. NUTS 3-områder betegnes som relativt landlige, hvis 15-50 % af befolkningen lever i LAU 2-områder med en befolkningstæthed på under 150 indbyggere pr. km2, mens de betegnes som landlige, hvis denne procent er over 50.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88 af 24. juni 1988 om strukturfondenes opgaver (EFT L 185 af 15.7.1988, s. 9).

---

BILAG III

EKSEMPLER PÅ RESULTATER OG EFFEKT, SOM ER OPNÅET MED DE REVIDEREDE PROJEKTER

Påstand nr. 1 — Man kan ikke altid se virkningerne

I Brandenburg er der inden for rammerne af artikel 33-foranstaltningen »renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes kulturværdier« blevet bygget et 31,5 meter højt ståludsigtstårn, hvorfra der er panoramaudsigt over Senftenberger-søen og de omliggende arealer (jf. også foto nr. 1). Tårnet er en ekstra attraktion i dette område, men efter revisorernes opfattelse er det ikke et væsentligt projekt. Hvis ikke det var blevet bygget, ville antallet af besøgende sandsynligvis have været stort set det samme. Der er ikke bevis for, at dette projekt, som har kostet omkring 380 000 euro, medvirker effektivt til udvikling af dette landdistrikt. De ansvarlige for parken kunne fremlægge statistikker med tal for overnattende gæster og dagbesøgende. Bygningen af dette tårn har ikke haft nogen påviselig effekt på disse tal, og under alle omstændigheder kan enhver tendens skyldes andre faktorer. Det er således meget vanskeligt at se, hvilke resultater og hvilken effekt tårnet har haft, det er meget vanskeligt at sætte tal på resultater og effekt, og projektets effekt på mellemlang og lang sigt kan endnu ikke vurderes.

Påstand nr. 2 — Projekterne er mere effektive, når der er synergieffekt

Eksempel 1: Synergi med andre instrumenter og mål som led i en bedre strategi

Projektet vedrørte den nederlandske stats køb af landbrugsjord inden for rammerne af artikel 33-foranstaltningen jordfordeling (se også foto nr. 2). Kommunen havde opkøbt disse parceller i 60'erne med henblik på byggeri, men nu var de opkøbt af staten (med EU-medfinansiering) med henblik på naturpleje, og ikke på byudvikling. Der blev også gennemført andre EU-medfinansierede projekter i det samme område, og det havde resulteret i, at der på samme tid blev opfyldt to af hovedmålene for det nederlandske PULD: naturpleje og bæredygtig udvikling af landbruget. Det område, hvor projektet var placeret, gav endvidere muligheder for udnyttelse af vandområder til rekreative formål, og en EU-medfinansieret cykelsti var ved at blive anlagt mellem de indkøbte parceller og Zaanstad by. Projektet passede også ind i en bredere strategi med planer på nationalt plan og provinsplan og detaljeret fysisk planlægning. Det er særlig relevant for målet om naturpleje, f.eks. for arternes beskyttelse, som kræver en bredere indsats end blot et enkelt projekt.

Eksempel 2: Synergi med andre projekter som led i en bredere strategi

I landsbyen Kirchwahlingen (Tyskland) blev landsbyens midte moderniseret inden for rammerne af artikel 33-foranstaltningen: »renovering og udvikling af landsbyer samt beskyttelse og bevarelse af landdistrikternes kulturværdier« (se også foto nr. 3). Arbejderne omfattede anlæg af en parkeringsplads til kirkebesøgende og andre besøgende, ny vejbelægning, så regnvandet bedre kunne løbe af, og så man kunne undgå oversvømmelser, bygning af en vendeplads til lastbiler, der leverer landbrugsprodukter, reparation af traditionelle hegn og gærder og opstilling af offentlige bænke. Det har gjort landsbyen mere attraktiv og har åbnet op for kulturelle arrangementer og turisme, og endog fået folk til at vende tilbage til landsbyen og slå sig ned der. Dette projekt blev taget med i en bredere landsbyfornyelsesplan, og det betød, at en række sagkyndige lokale beboere har givet deres bidrag til planlægningsproceduren, herunder også til prioriteringen, og det betød også, at det var de projekter, som der var størst behov for, der blev udvalgt til Kirchwahlingen. Projektet blev suppleret med to andre offentlige projekter, som hænger tæt sammen med det, og et privat projekt, som også indgik i landsbyfornyelsesplanen. Endvidere var projektet en del af et bredere koncept, der dækkede de (i alt) 15 landsbyfornyelsesplaner i de tre lokale kommunesammenslutninger (Samtgemeinde). Kirchwahlingen ligger i et landområde, hvor affolkning har været et problem, og hvor infrastrukturen var relativt svag. Landsbyen var på vej til at miste sin identitet. Af disse grunde fik dette projekt også større effekt.

Påstand nr. 3 — Placering i et ikke-landbrugsområde

Et af de overrislingsprojekter, som Retten reviderede i Spanien, tegner sig for en investering på i alt 9,9 millioner euro, hvor EUGFL har finansieret 2,4 millioner euro. Projektet går ud på overrisling i et landbrugsområde, som ligger umiddelbart op til Castellón de la Plana. Der er ingen små landsbyer i eller omkring dette landbrugsområde, og de landbrugere, der får støtte fra projektet, bor i Castellón.

Midt igennem det overrislede landbrugsområde går en motorvej, som fører fra Castellón centrum til havnen; motorvejen er ca. 5 km lang. Området mellem landbrugsområdet og Middelhavet er stort set bebygget. Castellón de la Plana har en befolkning på ca. 147 000, og befolkningstætheden er 1 346 indbyggere pr. km2. Denne by er et af centrene for Spaniens produktion af citrusfrugter, og området er frugtbart. Det er et vigtigt handelscentrum med en omfattende petrokemisk industri, og de vigtigste økonomiske aktiviteter er produktion af keramiske fliser og fiskeri.

Castellón de la Plana er en af de 29 spanske byer, som har fået støtte under fællesskabsinitiativet Urban I, som EU har medfinansieret. Fællesskabsinitiativet Urban er et instrument inden for EU's samhørighedspolitik, og det tager sigte på revitalisering af kriseramte byer og bydele.

Projektet omfatter modernisering af et overrislingsnet, som dækker et område på 895 hektar. De eksisterende betonakvædukter skal udskiftes med et system med pumper og underjordiske rørledninger (se også foto nr. 4). De væsentligste resultater er, at vandforbruget er faldet betydeligt, at landbruget inden for dette område er blevet mere produktivt, at produktkvantitet og -kvalitet er blevet forbedret, og at de deltidslandbrugere, der findes på stedet, dermed har kunnet bevare deres erhverv (consolidar la agricultura a tiempo parcial).

Resultaterne af dette projekt bidrager til at øge landbrugets konkurrenceevne og til at forbedre miljøet (vandforbruget er faldet). Men disse resultater er opnået på et område, som på flere punkter er den mest konkurrencedygtige og den gunstigst placerede mål 1-region i Spanien. Castellón de la Plana og landbrugsområderne umiddelbart omkring denne by har ikke sådanne problemer, som er typiske for landdistrikterne (affolkning, høj beskæftigelse inden for landbruget mv.). Ud fra objektive kriterier kan man ikke betragte disse områder som områder med landlig karakter. Finansiering af sådanne projekter bidrager ikke til og fremmer ikke tilpasningen og udviklingen af landdistrikterne.

---

KOMMISSIONENS SVAR

| II. | En vellykket gennemførelse af investeringsforanstaltningerne bør ikke udelukkende vurderes efter deres virkning med hensyn til at løse landdistrikternes problemer. Udvikling af landdistrikterne handler ikke kun om territorial samhørighed, men også om andre målsætninger såsom styrkelse af konkurrenceevnen i land- og skovbrugssektoren, forbedring af miljøet og landskabet og styrkelse af landdistrikternes økonomi i bredere forstand, både på fællesskabsplan og på nationalt/regionalt plan (se svaret til punkt 6-13).
  Hvis man effektivt vil takle landdistrikternes problemer, kræver det derfor, at en række forskellige instrumenter er på plads. |
| --- | --- |

II.

En vellykket gennemførelse af investeringsforanstaltningerne bør ikke udelukkende vurderes efter deres virkning med hensyn til at løse landdistrikternes problemer. Udvikling af landdistrikterne handler ikke kun om territorial samhørighed, men også om andre målsætninger såsom styrkelse af konkurrenceevnen i land- og skovbrugssektoren, forbedring af miljøet og landskabet og styrkelse af landdistrikternes økonomi i bredere forstand, både på fællesskabsplan og på nationalt/regionalt plan (se svaret til punkt 6-13).

Hvis man effektivt vil takle landdistrikternes problemer, kræver det derfor, at en række forskellige instrumenter er på plads.

| III. | Der indgår specifikke »foranstaltningsrelaterede« målsætninger for hver af de reviderede foranstaltninger under det pågældende kapitel I, VII og IX i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999. For den næste programmeringsperiode har Kommissionen indført en mere strategisk metode med Fællesskabets strategiske retningslinjer, der giver medlemsstaterne bedre mulighed for at fokusere deres strategier for udvikling af landdistrikterne på relevante målsætninger, baseret på specifikke behov.
  Den stærke fokusering på landbrugssektoren er et naturligt element i politikken for udvikling af landdistrikter, som har udviklet sig fra en politik, der hovedsagelig vedrørte strukturproblemer i landbruget, til en politik, der beskæftiger sig med landbrugets mange funktioner i samfundet, specielt udfordringerne i bredere landdistriktsammenhæng. Sektor- og territorialelementer indgår i denne politik, der betragtes som den anden søjle i den fælles landbrugspolitik (se svaret til punkt 16-28). |
| --- | --- |

III.

Der indgår specifikke »foranstaltningsrelaterede« målsætninger for hver af de reviderede foranstaltninger under det pågældende kapitel I, VII og IX i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999. For den næste programmeringsperiode har Kommissionen indført en mere strategisk metode med Fællesskabets strategiske retningslinjer, der giver medlemsstaterne bedre mulighed for at fokusere deres strategier for udvikling af landdistrikterne på relevante målsætninger, baseret på specifikke behov.

Den stærke fokusering på landbrugssektoren er et naturligt element i politikken for udvikling af landdistrikter, som har udviklet sig fra en politik, der hovedsagelig vedrørte strukturproblemer i landbruget, til en politik, der beskæftiger sig med landbrugets mange funktioner i samfundet, specielt udfordringerne i bredere landdistriktsammenhæng. Sektor- og territorialelementer indgår i denne politik, der betragtes som den anden søjle i den fælles landbrugspolitik (se svaret til punkt 16-28).

| IV. | Udvikling af landdistrikterne er en horisontal politik, der finder anvendelse på alle regioner i EU. I overensstemmelse med nærhedsprincippet påhviler det medlemsstaterne at udpege støtteberettigede modtagere og regioner og udforme passende strategier (se svaret til punkt 29-34).
  Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for den kommende programmeringsperiode er klarere målrettet mod mindre virksomheder inden for forædling og markedsføring af landbrugsprodukter (foruden mikrovirksomheder inden for skovbrugsprodukter i akse 1 og inden for forretningsudvikling i akse 3), blandt andet for i størst muligt omfang at begrænse træghedseffekten (hvis og når den optræder) (se svaret til punkt 35-39). |
| --- | --- |

IV.

Udvikling af landdistrikterne er en horisontal politik, der finder anvendelse på alle regioner i EU. I overensstemmelse med nærhedsprincippet påhviler det medlemsstaterne at udpege støtteberettigede modtagere og regioner og udforme passende strategier (se svaret til punkt 29-34).

Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for den kommende programmeringsperiode er klarere målrettet mod mindre virksomheder inden for forædling og markedsføring af landbrugsprodukter (foruden mikrovirksomheder inden for skovbrugsprodukter i akse 1 og inden for forretningsudvikling i akse 3), blandt andet for i størst muligt omfang at begrænse træghedseffekten (hvis og når den optræder) (se svaret til punkt 35-39).

| V. | Ansvaret for at definere og udpege støtteberettigede områder og placere de forskellige foranstaltninger påhviler medlemsstaterne/regionerne og sker på grundlag af deres egen analyse af problemerne, deres målsætning og den strategi, de har fastlagt i deres programmer. Dette er et hovedelement i forbindelse med nærhedsprincippet. Desuden kan investeringsforanstaltningernes effektive udnyttelse ikke gøres op alene efter den landlige karakter af det område, hvor interventionen finder sted (se svaret til punkt 40-46). |
| --- | --- |

V.

Ansvaret for at definere og udpege støtteberettigede områder og placere de forskellige foranstaltninger påhviler medlemsstaterne/regionerne og sker på grundlag af deres egen analyse af problemerne, deres målsætning og den strategi, de har fastlagt i deres programmer. Dette er et hovedelement i forbindelse med nærhedsprincippet. Desuden kan investeringsforanstaltningernes effektive udnyttelse ikke gøres op alene efter den landlige karakter af det område, hvor interventionen finder sted (se svaret til punkt 40-46).

| VI. | Kommissionen erkender, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til gennemførelse af udviklingspolitikken for landdistrikterne og har anbefalet denne mulighed i den nye forordning (EF) nr. 1698/2005 ved at tilskynde til integrerede projekter, der kombinerer flere forskellige foranstaltninger og ved at udnytte mulighederne i EU-initiativprogrammet Leader (se svaret til punkt 48-51).
  Kommissionen har allerede i indeværende programmeringsperiode gjort en stor indsats for at afhjælpe de kvantitative og kvalitative mangler i overvågningsdata fra medlemsstaterne. Overvågningen vil blive styrket med indførelsen af en fælles tilsyns- og evalueringsramme for den kommende programmeringsperiode i samarbejde med medlemsstaterne (se svaret til punkt 55-63). |
| --- | --- |

VI.

Kommissionen erkender, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til gennemførelse af udviklingspolitikken for landdistrikterne og har anbefalet denne mulighed i den nye forordning (EF) nr. 1698/2005 ved at tilskynde til integrerede projekter, der kombinerer flere forskellige foranstaltninger og ved at udnytte mulighederne i EU-initiativprogrammet Leader (se svaret til punkt 48-51).

Kommissionen har allerede i indeværende programmeringsperiode gjort en stor indsats for at afhjælpe de kvantitative og kvalitative mangler i overvågningsdata fra medlemsstaterne. Overvågningen vil blive styrket med indførelsen af en fælles tilsyns- og evalueringsramme for den kommende programmeringsperiode i samarbejde med medlemsstaterne (se svaret til punkt 55-63).

| VII. | For perioden 2007-2013 vil støtten blive bedre målrettet gennem denne tilsyns- og evalueringsramme, der er tæt knyttet til de nationale strategier.
  Desuden er der med forordning (EF) nr. 1698/2005 vedrørende den kommende programmeringsperiode skabt grundlag for en mere strategisk tilgang til landdistriktudvikling med opstillingen af tre centrale mål (bedre konkurrenceevne i landbrug og skovbrug, forbedring af miljø og landskab, bedre livskvalitet og diversificering af landdistrikternes økonomi), som efterfølgende inddeles i specifikke delmålsætninger for de forskellige foranstaltninger. |
| --- | --- |

VII.

For perioden 2007-2013 vil støtten blive bedre målrettet gennem denne tilsyns- og evalueringsramme, der er tæt knyttet til de nationale strategier.

Desuden er der med forordning (EF) nr. 1698/2005 vedrørende den kommende programmeringsperiode skabt grundlag for en mere strategisk tilgang til landdistriktudvikling med opstillingen af tre centrale mål (bedre konkurrenceevne i landbrug og skovbrug, forbedring af miljø og landskab, bedre livskvalitet og diversificering af landdistrikternes økonomi), som efterfølgende inddeles i specifikke delmålsætninger for de forskellige foranstaltninger.

| 6.-13. | Kommissionen hilser de bemærkninger og konklusioner, som er fremlagt af Revisionsretten i denne beretning, velkommen. Mange af dem er relevante for gennemførelsen af lovgivningen for den kommende programmeringsperiode 2007-2013.
  Politikken for udvikling af landdistrikter består af ni grupper af foranstaltninger af forskellig karakter. For at løse landdistrikternes problemer skal der tages hensyn til alle disse grupper af foranstaltninger for at dække målsætningerne for udviklingen af landdistrikter i bredere forstand.
  De specifikke mål i de tre grupper af investeringsforanstaltninger til landdistriktudvikling er specifikt rettet mod at mindske produktionsomkostningerne, forbedre produktion og kvalitet, fremme landbrugenes diversificering osv. Målene er et led i den bredere tilgang til landdistriktudvikling, der består i at forbedre konkurrenceevnen i landbrug og skovbrug, forbedre miljøet og landskabet og styrke landdistrikternes økonomi i bredere forstand (se også svaret til punkt 19-27). |
| --- | --- |

6.-13.

Kommissionen hilser de bemærkninger og konklusioner, som er fremlagt af Revisionsretten i denne beretning, velkommen. Mange af dem er relevante for gennemførelsen af lovgivningen for den kommende programmeringsperiode 2007-2013.

Politikken for udvikling af landdistrikter består af ni grupper af foranstaltninger af forskellig karakter. For at løse landdistrikternes problemer skal der tages hensyn til alle disse grupper af foranstaltninger for at dække målsætningerne for udviklingen af landdistrikter i bredere forstand.

De specifikke mål i de tre grupper af investeringsforanstaltninger til landdistriktudvikling er specifikt rettet mod at mindske produktionsomkostningerne, forbedre produktion og kvalitet, fremme landbrugenes diversificering osv. Målene er et led i den bredere tilgang til landdistriktudvikling, der består i at forbedre konkurrenceevnen i landbrug og skovbrug, forbedre miljøet og landskabet og styrke landdistrikternes økonomi i bredere forstand (se også svaret til punkt 19-27).

Bemærkning 1Den fleksible politik for udvikling af landdistrikterne giver medlemsstaterne/regionerne mulighed for at vælge målsætning og strategier, der passer til deres egen situation. Politikkerne for udvikling af landdistrikterne beskriver de mål, der er fastsat for programmeringsperioden, og de foranstaltninger, der anvendes til at nå målene.

| 16. | Med forordning (EF) nr. 1257/1999 for indeværende programmeringsperiode 2000-2006 er det for første gang lykkedes at kombinere flere eksisterende foranstaltninger under en samlet lovgivningsmæssig ramme, som er udformet på grundlag af en politik, der fra at være rettet mod landbrugssektorens strukturproblemer har udviklet sig til at være rettet mod landbrugets mange funktioner i samfundet.
  Denne indsats for at opnå en bedre sammenhæng mellem de enkelte foranstaltninger styrkes nu yderligere med forordning (EF) nr. 1698/2005 for den kommende programmeringsperiode 2007-2013. Den interne struktur forbedres gennem den klare udformning af de tre politiske hovedmålsætninger hver bestående af specifikke delmålsætninger svarende til de enkelte foranstaltninger (se svaret til punkt 27). |
| --- | --- |

16.

Med forordning (EF) nr. 1257/1999 for indeværende programmeringsperiode 2000-2006 er det for første gang lykkedes at kombinere flere eksisterende foranstaltninger under en samlet lovgivningsmæssig ramme, som er udformet på grundlag af en politik, der fra at være rettet mod landbrugssektorens strukturproblemer har udviklet sig til at være rettet mod landbrugets mange funktioner i samfundet.

Denne indsats for at opnå en bedre sammenhæng mellem de enkelte foranstaltninger styrkes nu yderligere med forordning (EF) nr. 1698/2005 for den kommende programmeringsperiode 2007-2013. Den interne struktur forbedres gennem den klare udformning af de tre politiske hovedmålsætninger hver bestående af specifikke delmålsætninger svarende til de enkelte foranstaltninger (se svaret til punkt 27).

| 17. | Investeringsforanstaltningernes smidighed forhindrer ikke medlemsstaterne i at opstille sammenhængende udviklingsstrategier: Forordningen indeholder et sæt redskaber med et bredt spektrum af foranstaltninger, så medlemsstaterne selv kan vælge dem, der er mest relevante i forhold til deres situation og behov. |
| --- | --- |

17.

Investeringsforanstaltningernes smidighed forhindrer ikke medlemsstaterne i at opstille sammenhængende udviklingsstrategier: Forordningen indeholder et sæt redskaber med et bredt spektrum af foranstaltninger, så medlemsstaterne selv kan vælge dem, der er mest relevante i forhold til deres situation og behov.

| 18. | På grundlag af problemanalysen fastlægger medlemsstaterne/regionerne målsætninger og en strategi i deres politik for udvikling af landdistrikterne. Disse mål kan nås gennem en række forskellige foranstaltninger. Derfor kan det ved programmeringsperiodens begyndelse undertiden være vanskeligt på forhånd at fastsætte tildelingen af midler til visse delmålsætninger på regionalt plan.
  Efter at Rådet har fastlagt rammerne for den næste periode 2007-2013, er der indført en mere strategisk tilgang gennem Fællesskabets strategiske retningslinjer, der blev vedtaget af Rådet i februar 2006 (1).
  Medlemsstaterne opstiller deres egne nationale strategier for udvikling af landdistrikterne på grundlag af Fællesskabets seks strategiske retningslinjer, hvilket vil medvirke til:






  — | at fastlægge de områder, hvor brug af EU-støtte til landdistriktudvikling giver størst værditilvækst på EU-plan |
| --- | --- | --- |

18.

På grundlag af problemanalysen fastlægger medlemsstaterne/regionerne målsætninger og en strategi i deres politik for udvikling af landdistrikterne. Disse mål kan nås gennem en række forskellige foranstaltninger. Derfor kan det ved programmeringsperiodens begyndelse undertiden være vanskeligt på forhånd at fastsætte tildelingen af midler til visse delmålsætninger på regionalt plan.

Efter at Rådet har fastlagt rammerne for den næste periode 2007-2013, er der indført en mere strategisk tilgang gennem Fællesskabets strategiske retningslinjer, der blev vedtaget af Rådet i februar 2006 (1).

Medlemsstaterne opstiller deres egne nationale strategier for udvikling af landdistrikterne på grundlag af Fællesskabets seks strategiske retningslinjer, hvilket vil medvirke til:

—

at fastlægge de områder, hvor brug af EU-støtte til landdistriktudvikling giver størst værditilvækst på EU-plan

| — | at skabe sammenhæng med de vigtigste EU-prioriteringer (Lissabon og Göteborg) |
| --- | --- |

—

at skabe sammenhæng med de vigtigste EU-prioriteringer (Lissabon og Göteborg)

| — | at sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem aktioner, der er finansieret af politikkerne for struktur, beskæftigelse og udvikling af landdistrikter på et givet geografisk område og inden for et givet aktivitetsområde |
| --- | --- |

—

at sikre sammenhæng i og komplementaritet mellem aktioner, der er finansieret af politikkerne for struktur, beskæftigelse og udvikling af landdistrikter på et givet geografisk område og inden for et givet aktivitetsområde

| — | at ledsage gennemførelsen af den nye, markedsorienterede fælles landbrugspolitik og den nødvendige omstrukturering, den vil føre med sig i de gamle og nye medlemsstater. |
| --- | --- |

—

at ledsage gennemførelsen af den nye, markedsorienterede fælles landbrugspolitik og den nødvendige omstrukturering, den vil føre med sig i de gamle og nye medlemsstater.

Tekstboks 1 — Spanien

Programmets målsætning er baseret på forhåndsevalueringen i forbindelse med den pågældende plan for udvikling af landdistrikter. Når et enkelt program dækker flere regioner, som f.eks. det spanske program til strukturforbedring, der nævnes i tekstboks 1, kan en generel målsætning føres ud i livet på forskellige måder, afhængigt af landbrugsbedrifternes struktur og sammenhængen i de foreslåede foranstaltninger.

Tekstboks 1 — Portugal

De to eksempler, Revisionsretten nævner, er på linje med målsætningen om øget indtjening og bedre leve-, arbejds- og produktionsvilkår. Selvom konkurrenceevnen er nået op på et vist niveau, betyder det ikke generelt, at der ikke skal foretages nyinvesteringer.

I eksemplet fra Portugal er foranstaltningen »forvaltning og fordeling af vandressourcer« (der en kombination af to led i artikel 33) kun et af de instrumenter, der skal anvendes til at nå det overordnede mål »at udvikle et moderne og konkurrencedygtigt landbrug«. Der er tæt sammenhæng mellem de to aspekter kunstvanding og omfordeling af jord. I områder, hvor brugene er opdelt i mange småparceller, tilrådes det at begynde med omfordelingen og derefter udvikle vandingssystemerne, når landbrugsstrukturen er forbedret og stabiliseret. I andre dele af Portugal, hvor landbrugsstrukturen er bedre, er den vigtigste udviklingsfaktor vandforvaltningen. I praksis kan der ikke altid tildeles midler til delmålsætninger ved programmeringsperiodens begyndelse, hvorfor programmet kombinerer de to led til én enkelt foranstaltning. Vedrørende henvisningen til ét stort projekt er det afgørende element at vurdere, om projektet bidrager til programmets målsætning.

Desuden kan en foranstaltning i programmet bidrage til flere forskellige delmålsætninger, der alle er knyttet til det overordnede mål, nemlig at udvikle et moderne og konkurrencedygtigt landbrug. I den kommende periode skal medlemsstaterne imidlertid opstille en særskilt national strategi, hvor prioriteringerne fastlægges, som derefter udmøntes i programmer til landdistriktudvikling.

Tekstboks 1 — Nederlandene

I Nederlandene er foranstaltningen vedrørende omfordeling knyttet til forskellige mål. Opkøb af jord sker på et frivilligt grundlag. Derved får landmændene mulighed for at flytte bruget til en anden beliggenhed med bedre muligheder for bæredygtig udvikling. Med denne integrerede metode bliver målsætningerne for både naturbeskyttelse og landbrugsudvikling opfyldt.

Efterhånden som der i løbet af programmeringsperioden sker en udvikling i prioriteringer/målsætninger og den tilknyttede fordeling af midler (f.eks. alt efter i hvilket omfang foranstaltningen benyttes af landmændene) kan det blive nødvendigt at give foranstaltningen et nyt sigte for at sikre en vellykket gennemførelse.

Bemærkning 2I Agenda 2000 blev udvikling af landdistrikter gjort til den anden søjle i den fælles landbrugspolitik. Størstedelen af foranstaltningerne til landdistriktudvikling er pr. definition målrettet landbrug og landmænd, hvorfor landbrugssektoren tegner sig for en stor andel udgifterne, men de indeholder også territoriale elementer såsom højere medfinansieringsandele til investeringer i mindre begunstigede områder og i samhørighedsregioner.

| 20. | Landdistriktudviklingspolitikkens smidige udformning kombineret med dens decentraliserede funktion giver medlemsstaterne mulighed for at anvende en territorial tilgang til deres programmer for landdistriktudvikling. I forordning (EF) nr. 1257/1999 hedder det »(...) bør derfor være så decentraliseret som mulig, og der må lægges vægt på aktiv medvirken fra græsrodsniveau og opefter« (2). Medlemsstaterne kombinerer de forskellige politikker, der griber ind på et territorium på regionalt/lokalt plan. Endvidere kræver landdistriktudviklingsprogrammer oplysninger om komplementariteten mellem støtten og andre fællesskabsinstrumenter som samhørighedspolitikken. |
| --- | --- |

20.

Landdistriktudviklingspolitikkens smidige udformning kombineret med dens decentraliserede funktion giver medlemsstaterne mulighed for at anvende en territorial tilgang til deres programmer for landdistriktudvikling. I forordning (EF) nr. 1257/1999 hedder det »(...) bør derfor være så decentraliseret som mulig, og der må lægges vægt på aktiv medvirken fra græsrodsniveau og opefter« (2). Medlemsstaterne kombinerer de forskellige politikker, der griber ind på et territorium på regionalt/lokalt plan. Endvidere kræver landdistriktudviklingsprogrammer oplysninger om komplementariteten mellem støtten og andre fællesskabsinstrumenter som samhørighedspolitikken.

| 21. | Kommissionen har i udarbejdelsen af beretningerne om økonomisk og social samhørighed taget hensyn til, at alle strukturpolitikker (herunder regionalpolitikken) skal bidrage til at styrke den territoriale samhørighed i landdistrikterne. De må derfor betragtes som en helhed, hvor landdistriktudviklingspolitikken, der udgør den anden søjle i den fælles landbrugspolitik, yder et stort bidrag (se også svaret til punkt 24). |
| --- | --- |

21.

Kommissionen har i udarbejdelsen af beretningerne om økonomisk og social samhørighed taget hensyn til, at alle strukturpolitikker (herunder regionalpolitikken) skal bidrage til at styrke den territoriale samhørighed i landdistrikterne. De må derfor betragtes som en helhed, hvor landdistriktudviklingspolitikken, der udgør den anden søjle i den fælles landbrugspolitik, yder et stort bidrag (se også svaret til punkt 24).

| 22. | De to europæiske konferencer om landdistriktudvikling, som Revisionsretten nævner, må ses på baggrund af, at der var tale om en ny æra, hvor der var behov for en mere omfattende politik for udvikling af landdistrikter, som både tager hensyn til landbrugets omstrukturering, miljøet og landdistrikternes behov i bredere forstand. Dette afspejler sig i den indeværende programmeringsperiode og vil blive styrket i den kommende periode under forordning (EF) nr. 1698/2005. |
| --- | --- |

22.

De to europæiske konferencer om landdistriktudvikling, som Revisionsretten nævner, må ses på baggrund af, at der var tale om en ny æra, hvor der var behov for en mere omfattende politik for udvikling af landdistrikter, som både tager hensyn til landbrugets omstrukturering, miljøet og landdistrikternes behov i bredere forstand. Dette afspejler sig i den indeværende programmeringsperiode og vil blive styrket i den kommende periode under forordning (EF) nr. 1698/2005.

| 24. | I Agenda 2000 blev landdistriktudvikling gjort til den anden søjle i den fælles landbrugspolitik med det formal at tage fat om landbrugets mange udfordringer som den største bruger af jorden. Denne politik hænger derfor i sagens natur tæt sammen med landbrugssektoren, men tager også hensyn til territoriale skævheder. I landdistriktudviklingen for perioden 2000-2006 indgår der desuden adskillige territoriale aspekter såsom gennemførelsen af foranstaltningen vedrørende mindre begunstigede områder og højere medfinansiering af investeringer i mindre begunstigede områder og i samhørighedsregioner. Yderligere fysisk differentiering på programniveau påhviler medlemsstaterne. |
| --- | --- |

24.

I Agenda 2000 blev landdistriktudvikling gjort til den anden søjle i den fælles landbrugspolitik med det formal at tage fat om landbrugets mange udfordringer som den største bruger af jorden. Denne politik hænger derfor i sagens natur tæt sammen med landbrugssektoren, men tager også hensyn til territoriale skævheder. I landdistriktudviklingen for perioden 2000-2006 indgår der desuden adskillige territoriale aspekter såsom gennemførelsen af foranstaltningen vedrørende mindre begunstigede områder og højere medfinansiering af investeringer i mindre begunstigede områder og i samhørighedsregioner. Yderligere fysisk differentiering på programniveau påhviler medlemsstaterne.

| 25.-26. | Størstedelen af foranstaltningerne til landdistriktudvikling er pr. definition målrettet mod landbrug og landmænd, som derfor repræsenterer en stor andel af udgifterne. Da landbruget fortsat er den største bruger af jorden i landdistrikterne og stadig spiller en vigtig rolle i deres økonomi, kan støtte til landbrugssektoren bidrage væsentligt til at udvikle landdistrikterne. En væsentlig funktion for politikken for udvikling af landdistrikter er at fremme bæredygtige metoder til landbrug og bevare landdistrikternes miljø og landskaber. Som det ses i tilfældet Campanien, udelukker en sektorrettet politik ikke territorial differentiering.
  For den kommende programmeringsperiode fastsættes det i rådsforordningen, at mindst 10 % af det samlede EU-bidrag skal gå til foranstaltninger vedrørende livskvalitet og diversificering af landdistrikternes økonomi uden for landbrug og skovbrug. |
| --- | --- |

25.-26.

Størstedelen af foranstaltningerne til landdistriktudvikling er pr. definition målrettet mod landbrug og landmænd, som derfor repræsenterer en stor andel af udgifterne. Da landbruget fortsat er den største bruger af jorden i landdistrikterne og stadig spiller en vigtig rolle i deres økonomi, kan støtte til landbrugssektoren bidrage væsentligt til at udvikle landdistrikterne. En væsentlig funktion for politikken for udvikling af landdistrikter er at fremme bæredygtige metoder til landbrug og bevare landdistrikternes miljø og landskaber. Som det ses i tilfældet Campanien, udelukker en sektorrettet politik ikke territorial differentiering.

For den kommende programmeringsperiode fastsættes det i rådsforordningen, at mindst 10 % af det samlede EU-bidrag skal gå til foranstaltninger vedrørende livskvalitet og diversificering af landdistrikternes økonomi uden for landbrug og skovbrug.

| 27. | Ifølge de af Rådet fastlagte rammer skal landdistriktudvikling også i fremtiden ledsage og supplere markeds- og indkomststøttepolitikken under den fælles landbrugspolitik som en anden søjle, idet der tages hensyn til den overordnede målsætning om økonomisk og social samhørighed.
  Politikken for udvikling af landdistrikter vil derfor fra 2007-2013 være rettet mod tre områder på linje med de »tre akser« med foranstaltninger, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1698/2005: Akse 1: »Forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne«. Akse 2: »Forbedring af miljøet og landskabet«. Akse 3: »Livskvaliteten i landdistrikterne og diversificering af økonomien«. Den fjerde »Leader«-akse indfører muligheden for lokalt baserede strategier fra græsrodsniveau og opefter til landdistriktudvikling.
  For at lægge større vægt på den territoriale dimension må medlemsstaterne, når de fastlægger deres politik for udvikling af landdistrikter, imidlertid undersøge, hvad der forstås ved landdistrikter, og hvilken betydning disse har. |
| --- | --- |

27.

Ifølge de af Rådet fastlagte rammer skal landdistriktudvikling også i fremtiden ledsage og supplere markeds- og indkomststøttepolitikken under den fælles landbrugspolitik som en anden søjle, idet der tages hensyn til den overordnede målsætning om økonomisk og social samhørighed.

Politikken for udvikling af landdistrikter vil derfor fra 2007-2013 være rettet mod tre områder på linje med de »tre akser« med foranstaltninger, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1698/2005: Akse 1: »Forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne«. Akse 2: »Forbedring af miljøet og landskabet«. Akse 3: »Livskvaliteten i landdistrikterne og diversificering af økonomien«. Den fjerde »Leader«-akse indfører muligheden for lokalt baserede strategier fra græsrodsniveau og opefter til landdistriktudvikling.

For at lægge større vægt på den territoriale dimension må medlemsstaterne, når de fastlægger deres politik for udvikling af landdistrikter, imidlertid undersøge, hvad der forstås ved landdistrikter, og hvilken betydning disse har.

| 28. | Som redegjort for i punkt 24-26 bliver visse sektorrelaterede foranstaltninger anvendt med territorial differentiering allerede i den indeværende periode 2000-2006.
  I den kommende programmeringsperiode er der medtaget flere territoriale elementer, f.eks. gennemførelsen af foranstaltningen for mindre gunstigt stillede områder og en differentiering i henseende til medfinansieringens omfang, der bestemmes af områdets art (højere medfinansieringsandel for visse foranstaltninger i mindre gunstigt stillede egne som konvergensregioner, regionerne i den yderste periferi, de mindre øer i Det Ægæiske Hav osv.). Denne tilgang vil også blive styrket, når EU-initiativprogrammet Leader integreres i de tre andre akser.
  Det er korrekt, at Rådet har reduceret EF-bidraget til programmet for akse 1 og 3 til 10 %. En sådan reduktion har medlemsstaterne foretrukket, fordi det giver dem større fleksibilitet til at tilpasse programmet til deres individuelle behov. Denne andel er imidlertid et minimum, idet medlemsstaterne selv kan vælge en højere andel. Den nedsatte procentdel for bidrag fra Leader i de nye medlemsstater skal opfattes som en indfasningsperiode, der vil give mulighed for at få erfaring med disse foranstaltningers langvarige gennemførelsesproces. |
| --- | --- |

28.

Som redegjort for i punkt 24-26 bliver visse sektorrelaterede foranstaltninger anvendt med territorial differentiering allerede i den indeværende periode 2000-2006.

I den kommende programmeringsperiode er der medtaget flere territoriale elementer, f.eks. gennemførelsen af foranstaltningen for mindre gunstigt stillede områder og en differentiering i henseende til medfinansieringens omfang, der bestemmes af områdets art (højere medfinansieringsandel for visse foranstaltninger i mindre gunstigt stillede egne som konvergensregioner, regionerne i den yderste periferi, de mindre øer i Det Ægæiske Hav osv.). Denne tilgang vil også blive styrket, når EU-initiativprogrammet Leader integreres i de tre andre akser.

Det er korrekt, at Rådet har reduceret EF-bidraget til programmet for akse 1 og 3 til 10 %. En sådan reduktion har medlemsstaterne foretrukket, fordi det giver dem større fleksibilitet til at tilpasse programmet til deres individuelle behov. Denne andel er imidlertid et minimum, idet medlemsstaterne selv kan vælge en højere andel. Den nedsatte procentdel for bidrag fra Leader i de nye medlemsstater skal opfattes som en indfasningsperiode, der vil give mulighed for at få erfaring med disse foranstaltningers langvarige gennemførelsesproces.

Bemærkning 3Det påhviler medlemsstaterne at udpege støtteberettigede områder og modtagere for intervention samt udvælge projekter svarende til behov og målsætning i deres programmer for udvikling af landdistrikter.

| 29. | På grund af de store forskelle mellem regionerne og situationerne på nationalt plan er det vanskeligt at fastlægge én enkelt definition af landdistrikter.
  Derfor påhviler det medlemsstaterne at definere landdistrikter og udpege støtteberettigede områder samt udvælge projekter i de pågældende områder ud fra de behov, mål og strategier, der er fastlagt i deres programmer. Dette forklarer forskellene mellem programmerne for udvikling af landdistrikter for den indeværende programmeringsperiode i de medlemsstater, der har været genstand for revision, hvad angår klar udpegelse af de områder, hvor de enkelte foranstaltninger gennemføres.
  Som nævnt under punkt 27 skal medlemsstaterne i deres politik for landdistriktudvikling for den kommende programmeringsperiode udpege de relevante landdistrikter og angive disses betydning. |
| --- | --- |

29.

På grund af de store forskelle mellem regionerne og situationerne på nationalt plan er det vanskeligt at fastlægge én enkelt definition af landdistrikter.

Derfor påhviler det medlemsstaterne at definere landdistrikter og udpege støtteberettigede områder samt udvælge projekter i de pågældende områder ud fra de behov, mål og strategier, der er fastlagt i deres programmer. Dette forklarer forskellene mellem programmerne for udvikling af landdistrikter for den indeværende programmeringsperiode i de medlemsstater, der har været genstand for revision, hvad angår klar udpegelse af de områder, hvor de enkelte foranstaltninger gennemføres.

Som nævnt under punkt 27 skal medlemsstaterne i deres politik for landdistriktudvikling for den kommende programmeringsperiode udpege de relevante landdistrikter og angive disses betydning.

| 30.-31. | Investeringsforanstaltningerne skal tilpasses det individuelle behov i de støtteberettigede områder. Den stigende (miljømæssige) belastning af såkaldt bynære områder i nogle medlemsstater udgør således en vigtig fysisk udfordring, som politikken for landdistriktudvikling kan være med til at tage op. Alt efter foranstaltningens formål vil støtten således kunne have større virkning i pressede bynære områder end i fjerntliggende perifere områder.
  Men som beskrevet under punkt 29 er situationen forskellig i de forskellige medlemsstater. Som eksempel kan nævnes, at i en lille stat som Nederlandene — hvor de regionale forskelle er små — kan en generel national tilgang være det nyttigste. I andre medlemsstater anvendes tematisk differentiering for at tilgodese de områder, hvor behovet er størst. |
| --- | --- |

30.-31.

Investeringsforanstaltningerne skal tilpasses det individuelle behov i de støtteberettigede områder. Den stigende (miljømæssige) belastning af såkaldt bynære områder i nogle medlemsstater udgør således en vigtig fysisk udfordring, som politikken for landdistriktudvikling kan være med til at tage op. Alt efter foranstaltningens formål vil støtten således kunne have større virkning i pressede bynære områder end i fjerntliggende perifere områder.

Men som beskrevet under punkt 29 er situationen forskellig i de forskellige medlemsstater. Som eksempel kan nævnes, at i en lille stat som Nederlandene — hvor de regionale forskelle er små — kan en generel national tilgang være det nyttigste. I andre medlemsstater anvendes tematisk differentiering for at tilgodese de områder, hvor behovet er størst.

| 32.-33. | I overensstemmelse med nærhedsprincippet påhviler det desuden medlemsstaterne at udvælge og rangordne projekterne.
  For den kommende programmeringsperiode har Kommissionen imidlertid indført en mere strategisk styring, baseret på prioriteringer og mål. |
| --- | --- |

32.-33.

I overensstemmelse med nærhedsprincippet påhviler det desuden medlemsstaterne at udvælge og rangordne projekterne.

For den kommende programmeringsperiode har Kommissionen imidlertid indført en mere strategisk styring, baseret på prioriteringer og mål.

Tekstboks 3 — Spanien

Den af Revisionsretten beskrevne praksis i Catalonien, hvor man opfordrer til nye ansøgninger ved at øge det samlede antal forskellige støttemodtagere over tid, er et incitament, der vil bringe de gavnlige virkninger af den europæiske støtte ud til flere mennesker.

Tekstboks 3 — Tyskland

Det nævnte eksempel, Niedersachsen, i Tyskland er en undtagelse, da kommunerne forestår medfinansieringen. I andre tyske delstater påhviler dette forbundsmyndighederne og/eller delstaten.

| 34. | For den indeværende periode er en af betingelserne for, at der kan ydes investeringer til produktion, at den pågældende bedrift er økonomisk levedygtig, således at støtten tilfalder projekter med reelle økonomiske fremtidsudsigter. Hensigten er at øge effektiviteten af den offentlige støtte. I den kommende programmeringsperiode vil virksomheder, der er »i vanskeligheder«, blive afskåret fra støtte.
  Det kan imidlertid ikke undgås, at den mest velinformerede og velorganiserede støtteansøger vil være bedst stillet med hensyn til opnå støtte fra ordningen. |
| --- | --- |

34.

For den indeværende periode er en af betingelserne for, at der kan ydes investeringer til produktion, at den pågældende bedrift er økonomisk levedygtig, således at støtten tilfalder projekter med reelle økonomiske fremtidsudsigter. Hensigten er at øge effektiviteten af den offentlige støtte. I den kommende programmeringsperiode vil virksomheder, der er »i vanskeligheder«, blive afskåret fra støtte.

Det kan imidlertid ikke undgås, at den mest velinformerede og velorganiserede støtteansøger vil være bedst stillet med hensyn til opnå støtte fra ordningen.

Tekstboks 4 — Italien

Det anførte eksempel fra Emilia-Romagna vedrørende obligatorisk mindsteindtjening er et kriterium, som regionen har valgt på grundlag af medlemsstatens metodologi, nemlig om opfyldelse af det lovbestemte krav om økonomisk levedygtighed for landbrugsbedrifter, der modtager støtte medfinansieret af EU. At kun en del af bedrifterne i regionen (ca. halvdelen) eventuelt vil kunne blive tildelt sådan støtte, bygger på hensynet til landbrugenes specifikke struktur, på den målsætning, der skal opfyldes, nemlig at støtte konkurrencedygtige brug, samt på ansvaret for den økonomiske forvaltning af EU-midler.

Tekstboks 4 — Spanien

Som beskrevet ovenfor (punkt 34) er det et krav i forordningen, at investeringer i landbrugsbedrifter, hvortil der gives EU-støtte, er økonomisk bæredygtige. I henhold til artikel 33 kan der ydes støtte til investeringer, der rækker ud over den enkelte landbrugsbedrift. Det er afgørende, at EU-støtten fører til værditilvækst og økonomisk bæredygtighed for investeringernes vedkommende. Dette kan opnås ved at målrette støtten mod de bedste projekter, hvilket forklarer den situation, der er set i Spanien med hensyn til vandforvaltningsprojekter.

Bemærkning 4Kommissionen kan tilslutte sig, at manglende målrettethed øger risikoen for træghed, og at programmerne for udvikling af landdistrikter vil blive mere effektive, hvis medlemsstaterne målretter ressourcerne bedre.

| 35. | Kommissionen kan tilslutte sig, at træghed er et stort problem, som der må tages hensyn til både i udformningen af lovgivningen og tilrettelæggelsen af programmerne.
  Tidligere evalueringer har dog vist, at begrebet træghed bør tolkes varsomt. De virkninger, der ses på mikroniveau, er resultatet af et sammenfald af en lang række faktorer, hvorfor det er vanskeligt at fastslå, om der er tale om træghed. |
| --- | --- |

35.

Kommissionen kan tilslutte sig, at træghed er et stort problem, som der må tages hensyn til både i udformningen af lovgivningen og tilrettelæggelsen af programmerne.

Tidligere evalueringer har dog vist, at begrebet træghed bør tolkes varsomt. De virkninger, der ses på mikroniveau, er resultatet af et sammenfald af en lang række faktorer, hvorfor det er vanskeligt at fastslå, om der er tale om træghed.

| 36. | I faktabladet »New Perspectives for EU Rural Development«, der nævnes af Revisionsretten, anfører Kommissionen blandt andet: »Manglende målrettethed øger faren for træghed; programmerne kan tænkes at blive mere effektive, hvis medlemsstaterne målretter ressourcerne«. Sidstnævnte påhviler medlemsstaterne.
  I »Synthesis of Rural Development Mid-Term Evaluations«, der først blev tilgængelig efter udarbejdelsen af Revisionsrettens beretning (3), konkluderes det, at der ikke kan drages nogen endelig konklusion på tværs af hele EU vedrørende tegn på træghed, da dette punkt ikke systematisk er blevet vurderet i midtvejsevalueringerne af de forskellige programmer for udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

36.

I faktabladet »New Perspectives for EU Rural Development«, der nævnes af Revisionsretten, anfører Kommissionen blandt andet: »Manglende målrettethed øger faren for træghed; programmerne kan tænkes at blive mere effektive, hvis medlemsstaterne målretter ressourcerne«. Sidstnævnte påhviler medlemsstaterne.

I »Synthesis of Rural Development Mid-Term Evaluations«, der først blev tilgængelig efter udarbejdelsen af Revisionsrettens beretning (3), konkluderes det, at der ikke kan drages nogen endelig konklusion på tværs af hele EU vedrørende tegn på træghed, da dette punkt ikke systematisk er blevet vurderet i midtvejsevalueringerne af de forskellige programmer for udvikling af landdistrikter.

Tekstboks 5 — Italien

I ajourføringen af midtvejsevalueringerne af programmet for udvikling af landdistrikter i Emilia-Romagna beskrives situationen på dette punkt som differentieret, specielt hvad angår produktionens art, den økonomiske side af driften og investeringernes art. Disse konklusioner bør tages i betragtning ved tilsvarende interventioner i den kommende programmeringsperiode 2007-2013.

| 37.-38. | Kommissionen kan tilslutte sig, at træghed er et vigtigt problem, der bør tages i betragtning ved udformning af lovgivningen. I praksis viser der sig imidlertid at være flere elementer, der eventuelt kan påvirke trægheden, hvilket vanskeliggør en »standardiseret« løsning.
  I den kommende programmeringsperiode vil investeringsstøtten blive klart målrettet efter virksomhedernes behov. Forordning (EF) nr. 1698/2005 (ELFUL-forordningen) er rettet mod mindre virksomheder inden for forædling og markedsføring af landbrugsprodukter (foruden mikrovirksomheder inden for skovbrugsprodukter i akse 1 og for forretningsudvikling i akse 3), hvilket blandt andet er begrundet i ønsket om at begrænse træghedseffekten så meget som muligt. På den anden side skal investeringer med støtte forbedre firmaets/bedriftens overordnede præstationer (også miljømæssige præstationer) (se også svaret til punkt 34). |
| --- | --- |

37.-38.

Kommissionen kan tilslutte sig, at træghed er et vigtigt problem, der bør tages i betragtning ved udformning af lovgivningen. I praksis viser der sig imidlertid at være flere elementer, der eventuelt kan påvirke trægheden, hvilket vanskeliggør en »standardiseret« løsning.

I den kommende programmeringsperiode vil investeringsstøtten blive klart målrettet efter virksomhedernes behov. Forordning (EF) nr. 1698/2005 (ELFUL-forordningen) er rettet mod mindre virksomheder inden for forædling og markedsføring af landbrugsprodukter (foruden mikrovirksomheder inden for skovbrugsprodukter i akse 1 og for forretningsudvikling i akse 3), hvilket blandt andet er begrundet i ønsket om at begrænse træghedseffekten så meget som muligt. På den anden side skal investeringer med støtte forbedre firmaets/bedriftens overordnede præstationer (også miljømæssige præstationer) (se også svaret til punkt 34).

| 39. | Når investeringsstøtte tildeles landbrug, der er for små og derfor ikke når op på et vist rentabilitetsniveau, sætter det spørgsmålstegn ved, om de pågældende brug vil overleve på mellemlang sigt, og dermed ved investeringens bæredygtighed.
  I det omhandlede tilfælde krævede Flandern i sin politik for udvikling af landdistrikter en indtjening pr. fuldtidsansat på mindst 21 577 EUR, hvilket byggede på en analyse af de regionale forhold og den deraf afledte ønskede målsætning og prioritering i programmet. |
| --- | --- |

39.

Når investeringsstøtte tildeles landbrug, der er for små og derfor ikke når op på et vist rentabilitetsniveau, sætter det spørgsmålstegn ved, om de pågældende brug vil overleve på mellemlang sigt, og dermed ved investeringens bæredygtighed.

I det omhandlede tilfælde krævede Flandern i sin politik for udvikling af landdistrikter en indtjening pr. fuldtidsansat på mindst 21 577 EUR, hvilket byggede på en analyse af de regionale forhold og den deraf afledte ønskede målsætning og prioritering i programmet.

Bemærkning 5Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter og fødevarebearbejdning er ikke forbeholdt landdistrikter. Foranstaltningernes formål er at bidrage til at forbedre indtjeningen i landbruget og leve-, arbejds- og produktionsvilkårene og at øge konkurrenceevnen og værditilvæksten i fødevarebearbejdende virksomheder dér, hvor de pågældende aktiviteter foregår i den pågældende stat (uanset om det er i landdistrikterne).

| 40. | Evalueringseksperterne undersøger ikke, hvor output, resultater og virkninger bliver realiseret. I de overvågningsdata, der årligt indsendes af medlemsstaterne, er støttens geografiske fordeling angivet.
  De forskellige definitioner af »byområder« og »landdistrikter«, der er opstillet i forskellige undersøgelser, illustrerer vanskeligheden af at formulere en enkelt »universel« definition, der dækker hele EU, med det formål at styre interventionerne i landdistriktudvikling. |
| --- | --- |

40.

Evalueringseksperterne undersøger ikke, hvor output, resultater og virkninger bliver realiseret. I de overvågningsdata, der årligt indsendes af medlemsstaterne, er støttens geografiske fordeling angivet.

De forskellige definitioner af »byområder« og »landdistrikter«, der er opstillet i forskellige undersøgelser, illustrerer vanskeligheden af at formulere en enkelt »universel« definition, der dækker hele EU, med det formål at styre interventionerne i landdistriktudvikling.

| 41. | Denne gennemgang viser, at af de projekter, der modtager støtte fra udviklingssektionen under EUGFL, er sædvanligvis kun et fåtal beliggende i byområder (for to ud af fire benchmarks drejer det sig om 22 %, efter OECD-klassifikationen kun 9 %), hvilket viser, at politikken for udvikling af landdistrikter har en territorial dimension. |
| --- | --- |

41.

Denne gennemgang viser, at af de projekter, der modtager støtte fra udviklingssektionen under EUGFL, er sædvanligvis kun et fåtal beliggende i byområder (for to ud af fire benchmarks drejer det sig om 22 %, efter OECD-klassifikationen kun 9 %), hvilket viser, at politikken for udvikling af landdistrikter har en territorial dimension.

| 42. | Den beregning, der fremlægges af Revisionsretten, indeholder et estimat baseret på 300 stikprøver. Endvidere kan udgifterne til foranstaltninger i henhold til artikel 33 dårligt sammenlignes over tid, da afgrænsningen af mål 5b-områder for programmeringsperioden 1994-1999 ikke er bevaret i perioden 2000-2006. |
| --- | --- |

42.

Den beregning, der fremlægges af Revisionsretten, indeholder et estimat baseret på 300 stikprøver. Endvidere kan udgifterne til foranstaltninger i henhold til artikel 33 dårligt sammenlignes over tid, da afgrænsningen af mål 5b-områder for programmeringsperioden 1994-1999 ikke er bevaret i perioden 2000-2006.

| 43. | På grund af forskellene mellem EU's regioner er denne form for tærskelfastsættelse et meget komplekst spørgsmål, når data fra lokalt plan aggregeres til europæisk plan. Desuden kan medlemsstaterne vælge, i hvilket område de ønsker at gennemføre nogle af eller alle foranstaltningerne, hvilket ikke nødvendigvis er de mindre tætbefolkede områder. Der kan være tilfælde, hvor andre former for støtte end investeringsstøtte svarer bedre til behovene i bestemte typer landdistrikter (f.eks. særlig støtte i mindre begunstigede områder, der sædvanligvis er mindre tætbefolkede, fjerntliggende områder). |
| --- | --- |

43.

På grund af forskellene mellem EU's regioner er denne form for tærskelfastsættelse et meget komplekst spørgsmål, når data fra lokalt plan aggregeres til europæisk plan. Desuden kan medlemsstaterne vælge, i hvilket område de ønsker at gennemføre nogle af eller alle foranstaltningerne, hvilket ikke nødvendigvis er de mindre tætbefolkede områder. Der kan være tilfælde, hvor andre former for støtte end investeringsstøtte svarer bedre til behovene i bestemte typer landdistrikter (f.eks. særlig støtte i mindre begunstigede områder, der sædvanligvis er mindre tætbefolkede, fjerntliggende områder).

| 45. | Af tabel 2 ses, at 80 % af udgifterne i mål 1-områder gik til landdistrikter. Hertil kommer, at en udligning af territoriale skævheder kun er et af de mål, udviklingen af landdistrikter bidrager til. |
| --- | --- |

45.

Af tabel 2 ses, at 80 % af udgifterne i mål 1-områder gik til landdistrikter. Hertil kommer, at en udligning af territoriale skævheder kun er et af de mål, udviklingen af landdistrikter bidrager til.

| 46. | I henhold til OECD-definitionen, der er baseret på befolkningstæthed, er en høj andel (91 %) af de projekter, der gennemføres i mål 1-regioner, lokaliseret til betydningsfulde, hovedsagelig landdistriktprægede regioner, der sædvanligvis tilhører de mindre velstående dele af mål 1-regionerne. |
| --- | --- |

46.

I henhold til OECD-definitionen, der er baseret på befolkningstæthed, er en høj andel (91 %) af de projekter, der gennemføres i mål 1-regioner, lokaliseret til betydningsfulde, hovedsagelig landdistriktprægede regioner, der sædvanligvis tilhører de mindre velstående dele af mål 1-regionerne.

Bemærkning 6Den effektive anvendelse af midlerne måles ved at sammenholde projekterne med deres målsætning.

| 48. | Bedømmelse af interventionerne efter resultater og virkninger og i forhold til de behov, de skal opfylde, er et led i den vurdering, der finder sted på nationalt eller regionalt plan. Sammenfatningerne af de nationale/regionale vurderinger af landdistriktudvikling, der regelmæssigt foretages for Kommissionen, gør det muligt at vurdere de forskellige foranstaltningers virkninger på programplan.
  I den kommende programmeringsperiode vil det blive lettere at måle enkeltprojekters umiddelbare bidrag til programmernes overordnede målsætning gennem løbende vurdering af programmerne via den fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF), der vil forbedre opfølgningen. |
| --- | --- |

48.

Bedømmelse af interventionerne efter resultater og virkninger og i forhold til de behov, de skal opfylde, er et led i den vurdering, der finder sted på nationalt eller regionalt plan. Sammenfatningerne af de nationale/regionale vurderinger af landdistriktudvikling, der regelmæssigt foretages for Kommissionen, gør det muligt at vurdere de forskellige foranstaltningers virkninger på programplan.

I den kommende programmeringsperiode vil det blive lettere at måle enkeltprojekters umiddelbare bidrag til programmernes overordnede målsætning gennem løbende vurdering af programmerne via den fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF), der vil forbedre opfølgningen.

| 49. | Kommissionen erkender, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til gennemførelse af politikken for udvikling af landdistrikter og har både i den indeværende programmeringsperiode og i den nye forordning (EF) nr. 1698/2005 anbefalet denne mulighed, dels ved at tilskynde til integrerede projekter, der kombinerer flere forskellige foranstaltninger, dels ved generelt at integrere EU-initiativprogrammet Leader. |
| --- | --- |

49.

Kommissionen erkender, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til gennemførelse af politikken for udvikling af landdistrikter og har både i den indeværende programmeringsperiode og i den nye forordning (EF) nr. 1698/2005 anbefalet denne mulighed, dels ved at tilskynde til integrerede projekter, der kombinerer flere forskellige foranstaltninger, dels ved generelt at integrere EU-initiativprogrammet Leader.

| 50. | Nødvendigheden af at lade projekterne være del af en bredere lokal udviklingsplan afhænger af projektets målsætning og art og fastlægges af medlemsstaterne/regionerne. |
| --- | --- |

50.

Nødvendigheden af at lade projekterne være del af en bredere lokal udviklingsplan afhænger af projektets målsætning og art og fastlægges af medlemsstaterne/regionerne.

| 51. | Alle projekter har indirekte en potentielt bredere virkning, da støttemodtagerne indgår i det økonomiske liv i landdistrikterne og spiller en vigtig rolle dér. |
| --- | --- |

51.

Alle projekter har indirekte en potentielt bredere virkning, da støttemodtagerne indgår i det økonomiske liv i landdistrikterne og spiller en vigtig rolle dér.

Bemærkning 7Kommissionen har påtaget sig at gøre en kraftig indsats for at afhjælpe de kvantitative og kvalitative mangler i overvågningsdata fra medlemsstaterne allerede i den indeværende programmeringsperiode. Overvågningen vil blive styrket med indførelsen af en fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF) i den kommende programmeringsperiode i samarbejde med medlemsstaterne.

| 57. | Som led i overvågningen kontrollerer Kommissionen dog de outputdata, der forelægges af medlemsstaterne i de årlige statusrapporter. Evalueringen vurderer faktisk foranstaltningernes virkning hvad angår deres bidrag til de fastlagte mål på programniveau.
  Kommissionen har påtaget sig at gøre en kraftig indsats for at afhjælpe de kvantitative og kvalitative mangler i overvågningsdata fra medlemsstaterne allerede i den indeværende programmeringsperiode. Overvågningen vil blive styrket med indførelsen af en fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF) for den kommende programmeringsperiode i samarbejde med medlemsstaterne. |
| --- | --- |

57.

Som led i overvågningen kontrollerer Kommissionen dog de outputdata, der forelægges af medlemsstaterne i de årlige statusrapporter. Evalueringen vurderer faktisk foranstaltningernes virkning hvad angår deres bidrag til de fastlagte mål på programniveau.

Kommissionen har påtaget sig at gøre en kraftig indsats for at afhjælpe de kvantitative og kvalitative mangler i overvågningsdata fra medlemsstaterne allerede i den indeværende programmeringsperiode. Overvågningen vil blive styrket med indførelsen af en fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF) for den kommende programmeringsperiode i samarbejde med medlemsstaterne.

| 58. | a) | I henhold til artikel 43 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal planer for udvikling af landdistrikter indeholde en beskrivelse af den foreslåede strategi, dens kvantificerede mål og de valgte udviklingsprioriteter for de valgte landdistrikter samt det berørte geografiske område. |
| --- | --- | --- |

58.

a)

I henhold til artikel 43 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal planer for udvikling af landdistrikter indeholde en beskrivelse af den foreslåede strategi, dens kvantificerede mål og de valgte udviklingsprioriteter for de valgte landdistrikter samt det berørte geografiske område.

| d) | Forpligtelser synes mere velegnet som grundlag for outputmåling til visse former for flerårig støtte til udvikling af landdistrikter, der er tidsmæssigt spredt (f.eks. miljøvenlig landbrugsdrift, skovplantning mv.), da disse ofte ikke kan fremvise konkrete resultater i de første år af gennemførelsen. For perioden 2007-2013 vil afholdte udgifter blive indført i overvågningstabellerne og regnskabsaflæggelsen så vidt muligt blive rettet ind efter den fysiske rapportering.
  Finansielle oplysninger om EUGFL-udgifter pr. kapitel og pr. medlemsstat findes i sammenfatningen af midtvejsevalueringsrapporterne for udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

d)

Forpligtelser synes mere velegnet som grundlag for outputmåling til visse former for flerårig støtte til udvikling af landdistrikter, der er tidsmæssigt spredt (f.eks. miljøvenlig landbrugsdrift, skovplantning mv.), da disse ofte ikke kan fremvise konkrete resultater i de første år af gennemførelsen. For perioden 2007-2013 vil afholdte udgifter blive indført i overvågningstabellerne og regnskabsaflæggelsen så vidt muligt blive rettet ind efter den fysiske rapportering.

Finansielle oplysninger om EUGFL-udgifter pr. kapitel og pr. medlemsstat findes i sammenfatningen af midtvejsevalueringsrapporterne for udvikling af landdistrikter.

| e) | De projekter, der er støtteberettigede ved foranstaltninger under artikel 33, er så forskelligartede, at der ikke på forhånd kan opstilles overvågningsindikatorer, som dækker alle projekter. Overvågningstabellernes liste over fælles indikatorer er på ingen måde udtømmende. Medlemsstaterne kan tilføje yderligere indikatorer tilpasset særlige behov eller programmernes særlige karakteristika. |
| --- | --- |

e)

De projekter, der er støtteberettigede ved foranstaltninger under artikel 33, er så forskelligartede, at der ikke på forhånd kan opstilles overvågningsindikatorer, som dækker alle projekter. Overvågningstabellernes liste over fælles indikatorer er på ingen måde udtømmende. Medlemsstaterne kan tilføje yderligere indikatorer tilpasset særlige behov eller programmernes særlige karakteristika.

| 59. | For den indeværende programmeringsperiode behøver medlemsstaterne ikke anvende de fælles evalueringsspørgsmål for støtte til udvikling af landdistrikter finansieret gennem udviklingsfonden. Kommissionen vedgår, at dette er en svaghed i det aktuelle tilsyns- og evalueringssystem, men den vil i den kommende programmeringsperiode blive afhjulpet med oprettelsen én enkelt landbrugsfond for udvikling af landdistrikterne. År 2000 var det første indberetningsår og overvejende atypisk, da programmerne stadig var i godkendelsesfasen og foranstaltningernes gennemførelse stadig på et tidligt stadium. |
| --- | --- |

59.

For den indeværende programmeringsperiode behøver medlemsstaterne ikke anvende de fælles evalueringsspørgsmål for støtte til udvikling af landdistrikter finansieret gennem udviklingsfonden. Kommissionen vedgår, at dette er en svaghed i det aktuelle tilsyns- og evalueringssystem, men den vil i den kommende programmeringsperiode blive afhjulpet med oprettelsen én enkelt landbrugsfond for udvikling af landdistrikterne. År 2000 var det første indberetningsår og overvejende atypisk, da programmerne stadig var i godkendelsesfasen og foranstaltningernes gennemførelse stadig på et tidligt stadium.

| 60. | I de nationale evalueringsrapporter er der kun i beskedent omfang anvendt alternative indikatorer og supplerende nationale spørgsmål til de fælles evalueringsspørgsmål. De angivne fælles indikatorer har sædvanligvis været hensigtsmæssige, og de stillede spørgsmål har været relevante for vurderingen af programmerne for udvikling af landdistrikter.
  Det system til »løbende evaluering«, der er indført ved den fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF) for den kommende programmeringsperiode, vil styrke overvågningens bidrag til evalueringen, hvilket også gælder for dataindsamling og kvantificering af indikatorer. |
| --- | --- |

60.

I de nationale evalueringsrapporter er der kun i beskedent omfang anvendt alternative indikatorer og supplerende nationale spørgsmål til de fælles evalueringsspørgsmål. De angivne fælles indikatorer har sædvanligvis været hensigtsmæssige, og de stillede spørgsmål har været relevante for vurderingen af programmerne for udvikling af landdistrikter.

Det system til »løbende evaluering«, der er indført ved den fælles tilsyns- og evalueringsramme (CMEF) for den kommende programmeringsperiode, vil styrke overvågningens bidrag til evalueringen, hvilket også gælder for dataindsamling og kvantificering af indikatorer.

| 61. | Visse oplysninger foreligger på programniveau, hvor evalueringen finder sted, men ikke på projektniveau. Inden for det geografiske område, der dækkes af programmerne, undersøger evalueringseksperterne, hvor output, resultater og virkninger bliver realiseret. Af overvågningstabellerne kan man således i tabel 5 se den geografiske fordeling af den finansielle støtte og antal godkendte ansøgninger. |
| --- | --- |

61.

Visse oplysninger foreligger på programniveau, hvor evalueringen finder sted, men ikke på projektniveau. Inden for det geografiske område, der dækkes af programmerne, undersøger evalueringseksperterne, hvor output, resultater og virkninger bliver realiseret. Af overvågningstabellerne kan man således i tabel 5 se den geografiske fordeling af den finansielle støtte og antal godkendte ansøgninger.

| 62. | Det er vanskeligt som led i procedurerne i den aktivitetsbaserede forvaltningsramme at sammenstille et hensigtsmæssigt sæt indikatorer, der beskriver resultaterne af en politik for udvikling af landdistrikter, som pr. definition er bred. Der er kun nogle få indikatorer, som kan give et omtrentligt billede heraf. Dette problem er endnu større i den indeværende periode på grund af de forskellige forvaltnings-, overvågnings-, indberetnings- og evalueringssystemer, der anvendes i henhold til programmeringsmønsteret (udviklingsprogram, garantiprogram og Leader+). Forbedringer kan forventes under den fælles tilsyns- og evalueringsramme. |
| --- | --- |

62.

Det er vanskeligt som led i procedurerne i den aktivitetsbaserede forvaltningsramme at sammenstille et hensigtsmæssigt sæt indikatorer, der beskriver resultaterne af en politik for udvikling af landdistrikter, som pr. definition er bred. Der er kun nogle få indikatorer, som kan give et omtrentligt billede heraf. Dette problem er endnu større i den indeværende periode på grund af de forskellige forvaltnings-, overvågnings-, indberetnings- og evalueringssystemer, der anvendes i henhold til programmeringsmønsteret (udviklingsprogram, garantiprogram og Leader+). Forbedringer kan forventes under den fælles tilsyns- og evalueringsramme.

| 63. | Data og information findes dog i overvågningsberetningerne og de forskellige evalueringsrapporter. Både i midtvejsevalueringerne og de efterfølgende evalueringer foretaget af uafhængige evalueringseksperter findes der en vurdering af resultater og virkninger af foranstaltningerne til landdistriktudvikling. Manglerne i det nuværende system er blevet afhjulpet, således at Kommissionen og andre berørte parter fremover skulle have mulighed for at få fuld indsigt i overvågningen og evalueringen af anvendelsen af midler til landdistriktudvikling. |
| --- | --- |

63.

Data og information findes dog i overvågningsberetningerne og de forskellige evalueringsrapporter. Både i midtvejsevalueringerne og de efterfølgende evalueringer foretaget af uafhængige evalueringseksperter findes der en vurdering af resultater og virkninger af foranstaltningerne til landdistriktudvikling. Manglerne i det nuværende system er blevet afhjulpet, således at Kommissionen og andre berørte parter fremover skulle have mulighed for at få fuld indsigt i overvågningen og evalueringen af anvendelsen af midler til landdistriktudvikling.

| 64. | Den fleksible politik for udvikling af landdistrikter med de mange forskellige foranstaltninger og målsætninger forhindrer ikke medlemsstaterne i at opstille klare strategier og målsætninger i deres programmer til landdistriktudvikling i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1257/1999.






  — | Til den kommende programmeringsperiode er indført en mere strategisk tilgang gennem Fællesskabets strategiske retningslinjer. Derved får medlemsstaterne bedre mulighed for at rette deres F&U-strategi mod relevante målsætninger, der er fastsat ud fra specifikke behov Desuden skal medlemsstaterne afsætte en mindsteprocentdel af det nationale budget til hver akse for at sikre, at der i programmet er ligevægt mellem sektorale og territoriale hensyn. |
| --- | --- | --- |

64.

Den fleksible politik for udvikling af landdistrikter med de mange forskellige foranstaltninger og målsætninger forhindrer ikke medlemsstaterne i at opstille klare strategier og målsætninger i deres programmer til landdistriktudvikling i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1257/1999.

—

Til den kommende programmeringsperiode er indført en mere strategisk tilgang gennem Fællesskabets strategiske retningslinjer. Derved får medlemsstaterne bedre mulighed for at rette deres F&U-strategi mod relevante målsætninger, der er fastsat ud fra specifikke behov Desuden skal medlemsstaterne afsætte en mindsteprocentdel af det nationale budget til hver akse for at sikre, at der i programmet er ligevægt mellem sektorale og territoriale hensyn.

| 65. | Størstedelen af investeringsforanstaltningerne til landdistriktudvikling er pr. definition målrettet mod landbrug og landmænd, hvilket forklarer landbrugssektorens store andel i støtten. Støtte til landbruget kan imidlertid bidrage væsentligt til landdistrikternes udvikling på grund af landbrugssektorens fortsat vigtige rolle i landdistrikternes økonomi.






  — | Forordning (EF) nr. 1698/2005 opstiller tre hovedmålsætninger for landdistriktudvikling for programmeringsperioden 2007-2013: 1) forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, 2) forbedring af miljøet og landskabet gennem støtte til arealforvaltning, 3) forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne og tilskyndelse til diversificering af den økonomiske aktivitet. Disse målsætninger gennemføres ved foranstaltninger, der er inddelt i fire akser. Forordningens artikel 17 sikrer ligevægt mellem målene ved at indføre et procentuelt mindstebidrag til hver akse. |
| --- | --- | --- |

65.

Størstedelen af investeringsforanstaltningerne til landdistriktudvikling er pr. definition målrettet mod landbrug og landmænd, hvilket forklarer landbrugssektorens store andel i støtten. Støtte til landbruget kan imidlertid bidrage væsentligt til landdistrikternes udvikling på grund af landbrugssektorens fortsat vigtige rolle i landdistrikternes økonomi.

—

Forordning (EF) nr. 1698/2005 opstiller tre hovedmålsætninger for landdistriktudvikling for programmeringsperioden 2007-2013: 1) forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, 2) forbedring af miljøet og landskabet gennem støtte til arealforvaltning, 3) forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne og tilskyndelse til diversificering af den økonomiske aktivitet. Disse målsætninger gennemføres ved foranstaltninger, der er inddelt i fire akser. Forordningens artikel 17 sikrer ligevægt mellem målene ved at indføre et procentuelt mindstebidrag til hver akse.

| 66. | Det er vanskeligt at opstille én enkelt definition af landdistrikter, hvilket skyldes forskellene mellem Europas regioner og de forskellige situationer på nationalt plan. Det påhviler derfor medlemsstaterne at fastlægge de interventionsberettigede områder og at udvælge og rangordne projekterne.






  — | Med indførelsen af de nationale strategiplaner forventes en mere målrettet tilgang anvendt i næste generation af programmer til udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- | --- |

66.

Det er vanskeligt at opstille én enkelt definition af landdistrikter, hvilket skyldes forskellene mellem Europas regioner og de forskellige situationer på nationalt plan. Det påhviler derfor medlemsstaterne at fastlægge de interventionsberettigede områder og at udvælge og rangordne projekterne.

—

Med indførelsen af de nationale strategiplaner forventes en mere målrettet tilgang anvendt i næste generation af programmer til udvikling af landdistrikter.

| 67. | Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter og investering i fødevarebearbejdning er ikke forbeholdt de landdistrikter, der er fastlagt med henblik på de pågældende foranstaltninger i artikel 33. Foranstaltningernes område er valgt i overensstemmelse med deres formål, nemlig dels at medvirke til at forbedre landbrugets indtjening og leve-, arbejds- og produktionsvilkårene, dels at øge konkurrenceevnen og værditilvæksten i fødevarebearbejdende virksomheder, hvor sådanne aktiviteter findes i den pågældende stat (uanset om dette er i landdistrikterne).






  — | Programmerne for udvikling af landdistrikter indeholder en generel beskrivelse af planen, en angivelse af den geografiske dækning, en beskrivelse af den aktuelle situation ved hjælp af kvantificerede data, som understreger stærke punkter, skævheder, mangler og muligheder for udvikling af landdistrikterne. Beskrivelsen vedrører både landbrug og skovbrug, erhvervslivet i landdistrikterne, demografiske forhold, menneskelige ressourcer, beskæftigelse og miljøsituation. På grundlag af disse oplysninger beskriver medlemsstaterne deres prioritering af indsatsen og den pågældende strategi. |
| --- | --- | --- |

67.

Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter og investering i fødevarebearbejdning er ikke forbeholdt de landdistrikter, der er fastlagt med henblik på de pågældende foranstaltninger i artikel 33. Foranstaltningernes område er valgt i overensstemmelse med deres formål, nemlig dels at medvirke til at forbedre landbrugets indtjening og leve-, arbejds- og produktionsvilkårene, dels at øge konkurrenceevnen og værditilvæksten i fødevarebearbejdende virksomheder, hvor sådanne aktiviteter findes i den pågældende stat (uanset om dette er i landdistrikterne).

—

Programmerne for udvikling af landdistrikter indeholder en generel beskrivelse af planen, en angivelse af den geografiske dækning, en beskrivelse af den aktuelle situation ved hjælp af kvantificerede data, som understreger stærke punkter, skævheder, mangler og muligheder for udvikling af landdistrikterne. Beskrivelsen vedrører både landbrug og skovbrug, erhvervslivet i landdistrikterne, demografiske forhold, menneskelige ressourcer, beskæftigelse og miljøsituation. På grundlag af disse oplysninger beskriver medlemsstaterne deres prioritering af indsatsen og den pågældende strategi.

| — | I den kommende programmeringsperiode går man et skridt længere i territorial målretning, idet medlemsstaterne i deres politik for udvikling af landdistrikter skal angive de udpegede landdistrikter og disses betydning. |
| --- | --- |

—

I den kommende programmeringsperiode går man et skridt længere i territorial målretning, idet medlemsstaterne i deres politik for udvikling af landdistrikter skal angive de udpegede landdistrikter og disses betydning.

| 68. | Kommissionen kan tilslutte sig, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til at gennemføre politikken for udvikling af landdistrikter, og den har tilskyndet til gennemførelse af lokale udviklingsstrategier både i den indeværende og i den kommende programmeringsperiode.






  — | Resultaterne af midtvejsevalueringerne og ex ante-evalueringerne vil være vigtige input til den nuværende og til kommende politikker til udvikling af landdistrikter. Desuden vil de nationale landdistriktnetværk og EU's landdistriktnetværk blive forum for udveksling af oplysninger og bedste praksis. |
| --- | --- | --- |

68.

Kommissionen kan tilslutte sig, at en integreret territorial tilgang er et vigtigt middel til at gennemføre politikken for udvikling af landdistrikter, og den har tilskyndet til gennemførelse af lokale udviklingsstrategier både i den indeværende og i den kommende programmeringsperiode.

—

Resultaterne af midtvejsevalueringerne og ex ante-evalueringerne vil være vigtige input til den nuværende og til kommende politikker til udvikling af landdistrikter. Desuden vil de nationale landdistriktnetværk og EU's landdistriktnetværk blive forum for udveksling af oplysninger og bedste praksis.

| 69. | Kommissionen har gjort en stor indsats for at forbedre både kvaliteten og kvantiteten af overvågningsdata fra medlemsstaterne for den indeværende programmeringsperiode.






  — | Kommissionen har i samarbejde med medlemsstaterne foreslået en ny og bedre fælles tilsyns- og evalueringsramme for den kommende programmeringsperiode. |
| --- | --- | --- |

69.

Kommissionen har gjort en stor indsats for at forbedre både kvaliteten og kvantiteten af overvågningsdata fra medlemsstaterne for den indeværende programmeringsperiode.

—

Kommissionen har i samarbejde med medlemsstaterne foreslået en ny og bedre fælles tilsyns- og evalueringsramme for den kommende programmeringsperiode.

---

(1)  Rådets beslutning 2006/144/EF.

(2)  Betragtning 14 i forordning (EF) nr. 1257/1999.

(3)  Offentliggjort i juni 2006.

---

| 20.11.2006 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 282/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.11.2006

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 282/32

---

SÆRBERETNING Nr. 8/2006

En dyrkning af succes?

Effektiviteten af Den Europæiske Unions støtte til driftsprogrammer til fordel for producenter af frugt og grøntsager

med Kommissionens svar

(artikel 248, stk. 4, andet afsnit, EF)

(2006/282/EF)

INDHOLD

| I-XI | RESUMÉ |
| --- | --- |

I-XI

| 1-18 | INDLEDNING |
| --- | --- |

1-18

| 1-3 | Formålet med støtteordningen: at producenterne kan tilpasse sig en ny markedssituation |
| --- | --- |

1-3

| 4-8 | Revisionens omfang og revisionsmetode |
| --- | --- |

4-8

| 9-12 | Producentorganisationerne |
| --- | --- |

9-12

| 13-18 | Støtten til driftsprogrammer |
| --- | --- |

13-18

| 19-63 | DEL I: DRIFTSPROGRAMMERNES EFFEKTIVITET |
| --- | --- |

19-63

| 20-49 | Er støtteordningen blevet gennemført på en sådan måde, at det sikres, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive? |
| --- | --- |

20-49

| 20-23 | Kommissionens kontrol af, at medlemsstaterne yder EU-støtten i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning |
| --- | --- |

20-23

| 24-49 | Medlemsstaternes gennemførelse af støtteordningen |
| --- | --- |

24-49

| 50-59 | Har de foranstaltninger, der er finansieret i driftsprogrammerne, været effektive? |
| --- | --- |

50-59

| 51-52 | Producentorganisationernes evalueringer af driftsprogrammerne (de endelige rapporter) |
| --- | --- |

51-52

| 53-59 | Stikprøven af aktioner i driftsprogrammerne |
| --- | --- |

53-59

| 60-63 | Konklusioner vedrørende driftsprogrammernes effektivitet |
| --- | --- |

60-63

| 64-86 | DEL II: PRODUCENTORGANISATIONERNES FREMSKRIDT |
| --- | --- |

64-86

| 65-86 | Har producentorganisationerne gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de mål, der er fastsat for støtteordningen? |
| --- | --- |

65-86

| 66-68 | Stikprøven af producentorganisationer |
| --- | --- |

66-68

| 69-86 | Kommissionens data om producentorganisationerne |
| --- | --- |

69-86

| 87-93 | KONKLUSIONER |
| --- | --- |

87-93

| 87-90 | Driftsprogrammernes effektivitet |
| --- | --- |

87-90

| 91-93 | Producentorganisationernes fremskridt |
| --- | --- |

91-93

| 94-100 | ANBEFALINGER |
| --- | --- |

94-100

| 95-96 | Støtten til driftsprogrammer bør gøres enklere og mere effektiv |
| --- | --- |

95-96

| 97-98 | Politikken bør gøres mere målrettet for at nå de generelle mål om koncentration og tilpasning |
| --- | --- |

97-98

| 99-100 | Der bør sættes spørgsmålstegn ved den politik, der går ud på at opmuntre til dannelse af producentorganisationer |
| --- | --- |

99-100

Bilag: Revisionskriterier for godkendelse af effektive driftsprogrammer

Kommissionens svar

RESUMÉ

| I. | I 1996 blev der indført en ny ordning, hvorved der kunne ydes støtte til frugt- og grøntsagsproducenter, således at de kunne tilpasse sig en ny situation på markedet. Der kunne ydes støtte til 50 % af omkostningerne til foranstaltninger, som producenterne traf inden for rammerne af »driftsprogrammer«, som bl.a. havde til formål at forbedre produkternes kvalitet, reducere produktionsomkostningerne og fremme miljøvenlige produktionsmetoder. Denne støtte tildeles kun grupper af producenter, der afsætter deres produkter kollektivt i producentorganisationer. Medlemsstaterne er ansvarlige for at godkende driftsprogrammerne og for at udbetale støtten. I 2004 beløb støtten sig til 500 millioner euro. |
| --- | --- |

I.

I 1996 blev der indført en ny ordning, hvorved der kunne ydes støtte til frugt- og grøntsagsproducenter, således at de kunne tilpasse sig en ny situation på markedet. Der kunne ydes støtte til 50 % af omkostningerne til foranstaltninger, som producenterne traf inden for rammerne af »driftsprogrammer«, som bl.a. havde til formål at forbedre produkternes kvalitet, reducere produktionsomkostningerne og fremme miljøvenlige produktionsmetoder. Denne støtte tildeles kun grupper af producenter, der afsætter deres produkter kollektivt i producentorganisationer. Medlemsstaterne er ansvarlige for at godkende driftsprogrammerne og for at udbetale støtten. I 2004 beløb støtten sig til 500 millioner euro.

| II. | Retten reviderede denne støtteordnings effektivitet fortrinsvis på grundlag af en tilfældig stikprøve på 30 driftsprogrammer i otte medlemsstater og en gennemgang af Kommissionens data. |
| --- | --- |

II.

Retten reviderede denne støtteordnings effektivitet fortrinsvis på grundlag af en tilfældig stikprøve på 30 driftsprogrammer i otte medlemsstater og en gennemgang af Kommissionens data.

| III. | Medlemsstaterne baserede deres beslutninger om at godkende driftsprogrammer på arten af den planlagte udgift uden også at tage hensyn til, om det var sandsynligt, at de foreslåede foranstaltninger ville være effektive. Formelt fulgte man de krav til programmerne, der var fastsat i forordningerne, med væsentlige udgifter til følge, men uden virkelige fordele. Kriterierne for udgifternes støtteberettigelse var ikke klare, og det medførte usikkerhed. |
| --- | --- |

III.

Medlemsstaterne baserede deres beslutninger om at godkende driftsprogrammer på arten af den planlagte udgift uden også at tage hensyn til, om det var sandsynligt, at de foreslåede foranstaltninger ville være effektive. Formelt fulgte man de krav til programmerne, der var fastsat i forordningerne, med væsentlige udgifter til følge, men uden virkelige fordele. Kriterierne for udgifternes støtteberettigelse var ikke klare, og det medførte usikkerhed.

| IV. | Kommissionen kontrollerer, at driftsprogrammernes udgifter er støtteberettigede, men den har ikke kontrolleret, om medlemsstaternes procedurer for godkendelse af driftsprogrammer sikrer, at foranstaltningerne sandsynligvis vil være effektive. Den har ikke kontrolleret driftsprogrammernes effektivitet, og den har heller ikke evalueret ordningen. |
| --- | --- |

IV.

Kommissionen kontrollerer, at driftsprogrammernes udgifter er støtteberettigede, men den har ikke kontrolleret, om medlemsstaternes procedurer for godkendelse af driftsprogrammer sikrer, at foranstaltningerne sandsynligvis vil være effektive. Den har ikke kontrolleret driftsprogrammernes effektivitet, og den har heller ikke evalueret ordningen.

| V. | Driftsprogrammerne har generelt bidraget til at opfylde målene i rådsforordningen. I forbindelse med næsten halvdelen af de finansierede aktioner var der sket væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation med hensyn til opfyldelsen af mindst ét af de 11 mål, og disse aktioner kan derfor anses for at have været effektive. Imidlertid var effektiviteten af de fleste af aktionerne lav, i og med at de ikke medførte væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation. |
| --- | --- |

V.

Driftsprogrammerne har generelt bidraget til at opfylde målene i rådsforordningen. I forbindelse med næsten halvdelen af de finansierede aktioner var der sket væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation med hensyn til opfyldelsen af mindst ét af de 11 mål, og disse aktioner kan derfor anses for at have været effektive. Imidlertid var effektiviteten af de fleste af aktionerne lav, i og med at de ikke medførte væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation.

| VI. | Producentorganisationerne i stikprøven havde gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de fleste af målene for politikken. Men Kommissionen har ingen oplysninger om opfyldelsen af disse mål på europæisk niveau, med to undtagelser: Dsen har oplysninger om tilbagekøb af overskydende produktion fra markedet og om koncentration af udbuddet. |
| --- | --- |

VI.

Producentorganisationerne i stikprøven havde gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de fleste af målene for politikken. Men Kommissionen har ingen oplysninger om opfyldelsen af disse mål på europæisk niveau, med to undtagelser: Dsen har oplysninger om tilbagekøb af overskydende produktion fra markedet og om koncentration af udbuddet.

| VII. | Hvis den nuværende tendens fortsætter, vil Kommissionens mål om, at 60 % af udbuddet skal komme fra producentorganisationerne i 2013, ikke blive nået. Producentorganisationerne står kun for omkring en tredjedel af EU's frugt- og grøntsagsproduktion, og de er vokset langsommere end sektoren som helhed. |
| --- | --- |

VII.

Hvis den nuværende tendens fortsætter, vil Kommissionens mål om, at 60 % af udbuddet skal komme fra producentorganisationerne i 2013, ikke blive nået. Producentorganisationerne står kun for omkring en tredjedel af EU's frugt- og grøntsagsproduktion, og de er vokset langsommere end sektoren som helhed.

| VIII. | Retten anbefaler, at Kommissionen overvejer, om der med fordel kunne anvendes alternative metoder for at forenkle ordningen, reducere omkostningerne og gøre støtten mere effektiv. Kommissionen bør overveje, om den ikke bedst kan opnå dette ved at rette ordningens procedurer og regler for støtteberettigelse af udgifter ind efter de procedurer og regler, der gælder for investeringsforanstaltninger med henblik på udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

VIII.

Retten anbefaler, at Kommissionen overvejer, om der med fordel kunne anvendes alternative metoder for at forenkle ordningen, reducere omkostningerne og gøre støtten mere effektiv. Kommissionen bør overveje, om den ikke bedst kan opnå dette ved at rette ordningens procedurer og regler for støtteberettigelse af udgifter ind efter de procedurer og regler, der gælder for investeringsforanstaltninger med henblik på udvikling af landdistrikter.

| IX. | Uanset metoden bør Kommissionen forbedre sin kontrol af støttens effektivitet og bruge den evalueringsundersøgelse, der er planlagt i 2009, til at fastslå årsagerne til, at producentorganisationerne har gjort så relativt få fremskridt, navnlig i de medlemsstater, hvor frugt- og grøntsagssektoren udgør den største del af landbrugsproduktionen. |
| --- | --- |

IX.

Uanset metoden bør Kommissionen forbedre sin kontrol af støttens effektivitet og bruge den evalueringsundersøgelse, der er planlagt i 2009, til at fastslå årsagerne til, at producentorganisationerne har gjort så relativt få fremskridt, navnlig i de medlemsstater, hvor frugt- og grøntsagssektoren udgør den største del af landbrugsproduktionen.

| X. | Hvis evalueringen bekræfter, at producentorganisationer er en effektiv mekanisme, der kan styrke producenternes stilling i disse medlemsstater, bør politikken gøres mere målrettet med henblik herpå. |
| --- | --- |

X.

Hvis evalueringen bekræfter, at producentorganisationer er en effektiv mekanisme, der kan styrke producenternes stilling i disse medlemsstater, bør politikken gøres mere målrettet med henblik herpå.

| XI. | Men hvis Kommissionen ikke kan bevise, at koncentrationen af udbuddet i producentorganisationer har givet virkelige fordele, bør den tage denne mekanisme til støtte af producenterne af frugt og grøntsager i EU op til fornyet overvejelse. |
| --- | --- |

XI.

Men hvis Kommissionen ikke kan bevise, at koncentrationen af udbuddet i producentorganisationer har givet virkelige fordele, bør den tage denne mekanisme til støtte af producenterne af frugt og grøntsager i EU op til fornyet overvejelse.

INDLEDNING

Formålet med støtteordningen: at producenterne kan tilpasse sig en ny markedssituation

| 1. | Da situationen på markedet for frugt og grøntsager ændrede sig i 1990'erne, og der blev stillet krav om andre produkter og om større garantier for kvalitet og striksere miljønormer, indførte EU en ny ordning for at støtte producenterne, så de kunne tilpasse sig denne situation. Denne støtte til »driftsprogrammer« beskrives nedenfor. Samtidig blev der skåret ned på støtten til tilbagekøb (1), som man havde ydet i mange år, og dermed gav man producenterne i EU et yderligere incitament til at producere det, som markedet ønskede. |
| --- | --- |

1.

Da situationen på markedet for frugt og grøntsager ændrede sig i 1990'erne, og der blev stillet krav om andre produkter og om større garantier for kvalitet og striksere miljønormer, indførte EU en ny ordning for at støtte producenterne, så de kunne tilpasse sig denne situation. Denne støtte til »driftsprogrammer« beskrives nedenfor. Samtidig blev der skåret ned på støtten til tilbagekøb (1), som man havde ydet i mange år, og dermed gav man producenterne i EU et yderligere incitament til at producere det, som markedet ønskede.

| 2. | Markedssituationen forandrede sig også med stigende indflydelse fra få, men store koncerner inden for detailhandel og distribution. EU reagerede ved at styrke den politik, man havde fulgt siden 1960'erne, og opmuntrede til dannelse af sammenslutninger af producenter kendt som »producentorganisationer« for at opnå stordriftsbesparelser og en større markedstilstedeværelse. |
| --- | --- |

2.

Markedssituationen forandrede sig også med stigende indflydelse fra få, men store koncerner inden for detailhandel og distribution. EU reagerede ved at styrke den politik, man havde fulgt siden 1960'erne, og opmuntrede til dannelse af sammenslutninger af producenter kendt som »producentorganisationer« for at opnå stordriftsbesparelser og en større markedstilstedeværelse.

| 3. | Denne koncentration af udbuddet blev fremmet ved, at medlemskab af en producentorganisation blev gjort til en forudsætning for, at producenterne kunne modtage den nye støtte til driftsprogrammer. Frugt- og grøntsagsproducenter, der ikke var medlem af en producentorganisation, var ikke berettigede til at modtage denne EU-støtte. Producenterne blev således opmuntret til at danne eller blive medlem af producentorganisationer. Samtidig strammede EU op på de betingelser, som producentorganisationerne skulle opfylde for at sikre, at de ville kunne koncentrere udbuddet effektivt. |
| --- | --- |

3.

Denne koncentration af udbuddet blev fremmet ved, at medlemskab af en producentorganisation blev gjort til en forudsætning for, at producenterne kunne modtage den nye støtte til driftsprogrammer. Frugt- og grøntsagsproducenter, der ikke var medlem af en producentorganisation, var ikke berettigede til at modtage denne EU-støtte. Producenterne blev således opmuntret til at danne eller blive medlem af producentorganisationer. Samtidig strammede EU op på de betingelser, som producentorganisationerne skulle opfylde for at sikre, at de ville kunne koncentrere udbuddet effektivt.

Tekstboks 1»En intelligent støtte« udtalte direktøren for en producentorganisation, vi besøgte, begejstret. EU yder ikke længere støtte til producenter, så de kan ødelægge deres overskydende produktion af frugt og grøntsager, som ingen vil købe. Nu yder EU støtte til foranstaltninger, som producenterne træffer for at tilpasse deres produktion til den mængde og kvalitet, som der er efterspørgsel efter.

Tekstboks 2»Dyrkning af succes«: Støtten er knyttet til omsætningen, således at jo mere producentorganisationerne vokser, desto mere støtte får de til at finansiere tilpasningen. Denne succes skulle opmuntre flere producenter til at danne eller blive medlem af producentorganisationer og dermed give dem en stærkere forhandlingsposition og en større omsætning og dermed mere støtte til yderligere tilpasning ...

Revisionens omfang og revisionsmetode

| 4. | Retten gjorde rede for resultaterne af sin foregående revision af støtten til frugt- og grøntsagssektoren i årsberetningen for 2000 (2). På det tidspunkt var kun få driftsprogrammer blevet afsluttet, så det var ikke klart, om støtten ville være effektiv på længere sigt. Men i beretningen blev der peget på svagheder i medlemsstaternes forvaltning af ordningen, hvilket havde gjort støtten mindre effektiv. Derfor blev målet for denne revision at vurdere effektiviteten af ordningen med støtte til driftsprogrammer. |
| --- | --- |

4.

Retten gjorde rede for resultaterne af sin foregående revision af støtten til frugt- og grøntsagssektoren i årsberetningen for 2000 (2). På det tidspunkt var kun få driftsprogrammer blevet afsluttet, så det var ikke klart, om støtten ville være effektiv på længere sigt. Men i beretningen blev der peget på svagheder i medlemsstaternes forvaltning af ordningen, hvilket havde gjort støtten mindre effektiv. Derfor blev målet for denne revision at vurdere effektiviteten af ordningen med støtte til driftsprogrammer.

| 5. | Effektivitet defineres i EU's finansforordning (3) på følgende måde: »Princippet om effektivitet drejer sig om at nå de opstillede specifikke mål og de forventede resultater«. Da de fastsatte mål for ordningen med støtte til driftsprogrammer hverken er klare eller kvantificerede, skal »det at være effektiv« i denne revision forstås som, at støtten bidrager til opfyldelsen af disse mål. |
| --- | --- |

5.

Effektivitet defineres i EU's finansforordning (3) på følgende måde: »Princippet om effektivitet drejer sig om at nå de opstillede specifikke mål og de forventede resultater«. Da de fastsatte mål for ordningen med støtte til driftsprogrammer hverken er klare eller kvantificerede, skal »det at være effektiv« i denne revision forstås som, at støtten bidrager til opfyldelsen af disse mål.

| 6. | Ved revisionen søgte vi at besvare følgende spørgsmål:






  i) | Er støtteordningen blevet gennemført på en sådan måde, at det sikres, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive? |
| --- | --- | --- |

6.

Ved revisionen søgte vi at besvare følgende spørgsmål:

i)

Er støtteordningen blevet gennemført på en sådan måde, at det sikres, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive?

| ii) | Har de foranstaltninger, der er finansieret i driftsprogrammerne, været effektive? |
| --- | --- |

ii)

Har de foranstaltninger, der er finansieret i driftsprogrammerne, været effektive?

| iii) | Har producentorganisationerne gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de mål, der er fastsat for støtteordningen? |
| --- | --- |

iii)

Har producentorganisationerne gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de mål, der er fastsat for støtteordningen?

| 7. | Revisionen bestod i:






  i) | en vurdering af de procedurer, Kommissionen og medlemsstaterne har etableret til at gennemføre politikken |
| --- | --- | --- |

7.

Revisionen bestod i:

i)

en vurdering af de procedurer, Kommissionen og medlemsstaterne har etableret til at gennemføre politikken

| ii) | en test af effektiviteten af en stikprøve af aktioner i driftsprogrammerne og |
| --- | --- |

ii)

en test af effektiviteten af en stikprøve af aktioner i driftsprogrammerne og

| iii) | en undersøgelse af en stikprøve af producentorganisationer og af Kommissionens data på EU-niveau med henblik på at finde beviser for, at producentorganisationerne har gjort fremskridt med hensyn til at opfylde politikmålene. |
| --- | --- |

iii)

en undersøgelse af en stikprøve af producentorganisationer og af Kommissionens data på EU-niveau med henblik på at finde beviser for, at producentorganisationerne har gjort fremskridt med hensyn til at opfylde politikmålene.

| 8. | Revisionen på stedet blev gennemført i 2005 og var baseret på en tilfældigt udvalgt stikprøve på 30 driftsprogrammer, der blev afsluttet i 2003 og 2004, i otte medlemsstater: Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige. Der var ikke medtaget producentorganisationer fra de nye medlemsstater, da disse ikke havde afsluttede driftsprogrammer, da revisionen fandt sted. |
| --- | --- |

8.

Revisionen på stedet blev gennemført i 2005 og var baseret på en tilfældigt udvalgt stikprøve på 30 driftsprogrammer, der blev afsluttet i 2003 og 2004, i otte medlemsstater: Grækenland, Spanien, Frankrig, Irland, Italien, Nederlandene, Portugal og Det Forenede Kongerige. Der var ikke medtaget producentorganisationer fra de nye medlemsstater, da disse ikke havde afsluttede driftsprogrammer, da revisionen fandt sted.

Producentorganisationerne

| 9. | En producentorganisation er en sammenslutning af producenter, der optræder sammen for at styrke deres markedsposition. Mange producentorganisationer er kooperativer, men det kan også være grupper af enkeltpersoner eller virksomheder. I henhold til EU-forordningerne (4) skal en producentorganisation mindst have fem medlemmer og en omsætning på 100 000 euro. Producentorganisationerne stiller de faciliteter til rådighed, som er nødvendige til oplagring, emballering og afsætning af deres medlemmers produkter. De skal kunne planlægge og tilpasse deres produktion og fremme miljøvenlige dyrkningsformer og affaldshåndteringer. |
| --- | --- |

9.

En producentorganisation er en sammenslutning af producenter, der optræder sammen for at styrke deres markedsposition. Mange producentorganisationer er kooperativer, men det kan også være grupper af enkeltpersoner eller virksomheder. I henhold til EU-forordningerne (4) skal en producentorganisation mindst have fem medlemmer og en omsætning på 100 000 euro. Producentorganisationerne stiller de faciliteter til rådighed, som er nødvendige til oplagring, emballering og afsætning af deres medlemmers produkter. De skal kunne planlægge og tilpasse deres produktion og fremme miljøvenlige dyrkningsformer og affaldshåndteringer.

| 10. | Nye producentorganisationer kan modtage startstøtte i en femårsperiode, således at de kan etablere sig og købe de faciliteter, de har brug for for at opfylde betingelserne i forordningen. Når producentorganisationerne er etableret, kontrollerer medlemsstaterne, at de fortsat opfylder disse betingelser, selv om der ikke kan ydes yderligere støtte til dette formål. I princippet yder EU ikke støtte til producentorganisationernes administrations-, drifts- og produktionsomkostninger (5). |
| --- | --- |

10.

Nye producentorganisationer kan modtage startstøtte i en femårsperiode, således at de kan etablere sig og købe de faciliteter, de har brug for for at opfylde betingelserne i forordningen. Når producentorganisationerne er etableret, kontrollerer medlemsstaterne, at de fortsat opfylder disse betingelser, selv om der ikke kan ydes yderligere støtte til dette formål. I princippet yder EU ikke støtte til producentorganisationernes administrations-, drifts- og produktionsomkostninger (5).

| 11. | Der er ca. 1 500 producentorganisationer i de 14 medlemsstater (6) (diagram 1). Der er stor forskel på producentorganisationernes størrelse og art (diagram 2). Som led i revisionen besøgte Retten figenproducenter i Grækenland, svampeproducenter i Irland, et citrusfrugtkooperativ i Portugal og tomatproducenter i Spanien og Nederlandene. Nogle organisationer havde under 10 medlemmer, en organisation i Italien, der var specialiseret i æbler, havde 5 800 medlemmer. Én producentorganisation bestod af 14 virksomheder, der hver især havde en omsætning på 2,6 millioner euro i gennemsnit, en anden organisation var et kooperativ med 800 deltidsproducenter, der i gennemsnit kun producerede for 600 euro hver. I 2003 havde en producentorganisation i EU i gennemsnit en omsætning på 9 millioner euro og over 300 medlemmer. |
| --- | --- |

11.

Der er ca. 1 500 producentorganisationer i de 14 medlemsstater (6) (diagram 1). Der er stor forskel på producentorganisationernes størrelse og art (diagram 2). Som led i revisionen besøgte Retten figenproducenter i Grækenland, svampeproducenter i Irland, et citrusfrugtkooperativ i Portugal og tomatproducenter i Spanien og Nederlandene. Nogle organisationer havde under 10 medlemmer, en organisation i Italien, der var specialiseret i æbler, havde 5 800 medlemmer. Én producentorganisation bestod af 14 virksomheder, der hver især havde en omsætning på 2,6 millioner euro i gennemsnit, en anden organisation var et kooperativ med 800 deltidsproducenter, der i gennemsnit kun producerede for 600 euro hver. I 2003 havde en producentorganisation i EU i gennemsnit en omsætning på 9 millioner euro og over 300 medlemmer.

Image

Image

| 12. | Frugt og grøntsager er den største landbrugssektor i EU-15 målt i produktionsværdi. Den er særlig vigtig for landbrugsøkonomien i Grækenland, Spanien, Italien og Portugal, hvor sektoren udgør over 25 % af landbrugsproduktionens værdi. Spanien, Frankrig og Italien står tilsammen for 70 % af værdien af EU's produktion af frugt og grøntsager. Omkring en tredjedel af deres produktion blev afsat af producentorganisationer i 2004. I Nederlandene, Belgien og Irland var den andel af frugt- og grøntsagsproduktionen, der blev afsat af producentorganisationer, meget højere, nemlig omkring 80 %, mens den i Grækenland var 13 % og i Portugal 6 % (diagram 3). |
| --- | --- |

12.

Frugt og grøntsager er den største landbrugssektor i EU-15 målt i produktionsværdi. Den er særlig vigtig for landbrugsøkonomien i Grækenland, Spanien, Italien og Portugal, hvor sektoren udgør over 25 % af landbrugsproduktionens værdi. Spanien, Frankrig og Italien står tilsammen for 70 % af værdien af EU's produktion af frugt og grøntsager. Omkring en tredjedel af deres produktion blev afsat af producentorganisationer i 2004. I Nederlandene, Belgien og Irland var den andel af frugt- og grøntsagsproduktionen, der blev afsat af producentorganisationer, meget højere, nemlig omkring 80 %, mens den i Grækenland var 13 % og i Portugal 6 % (diagram 3).

Image

Støtten til driftsprogrammer

| 13. | De producentorganisationer, der opfylder betingelserne i punkt 9, kan ansøge om støtte til et »driftsprogram«. Det består af foranstaltninger, som producentorganisationen træffer for at tilpasse sine medlemmers produktion til efterspørgslen og for at styrke deres stilling på markedet (tekstboks 3). De specifikke mål, som skal opfyldes ved hjælp af foranstaltningerne, er fastsat i Rådets forordning (7) (tekstboks 4). Programmet udformes af producentorganisationen og godkendes af medlemsstaten, der hvert år udbetaler EU-støtten, som udgør 50 % af de udgifter, som producentorganisationen har haft til at gennemføre programmet. Et driftsprogram løber over tre til fem år, og ved periodens afslutning kan producentorganisationen ansøge om et nyt program. Der er et årligt loft over støtten, som er fastsat til 4,1 % af producentorganisationens omsætning. |
| --- | --- |

13.

De producentorganisationer, der opfylder betingelserne i punkt 9, kan ansøge om støtte til et »driftsprogram«. Det består af foranstaltninger, som producentorganisationen træffer for at tilpasse sine medlemmers produktion til efterspørgslen og for at styrke deres stilling på markedet (tekstboks 3). De specifikke mål, som skal opfyldes ved hjælp af foranstaltningerne, er fastsat i Rådets forordning (7) (tekstboks 4). Programmet udformes af producentorganisationen og godkendes af medlemsstaten, der hvert år udbetaler EU-støtten, som udgør 50 % af de udgifter, som producentorganisationen har haft til at gennemføre programmet. Et driftsprogram løber over tre til fem år, og ved periodens afslutning kan producentorganisationen ansøge om et nyt program. Der er et årligt loft over støtten, som er fastsat til 4,1 % af producentorganisationens omsætning.

| 14. | Over 70 % af producentorganisationerne har et driftsprogram, og støtten beløb sig til 500 millioner euro i 2004. Det svarede til 3 % af producentorganisationernes omsætning og ca. 1 % af den samlede værdi af EU's frugt- og grøntsagsproduktion. Udbetalingen af støtten er steget væsentligt, siden den blev indført i 1997, samtidig med at støtten til tilbagekøb af overskudsproduktion er reduceret (diagram 4). Diagrammet viser også den støtte, der er betalt gennem producentorganisationerne til producenter af tomater og frugt til forarbejdning, og som er baseret på produktionsmængden.

  Tekstboks 3Typisk indhold af et driftsprogram





  — | køb af sorterings- og emballeringsmaskiner |
| --- | --- | --- |

14.

Over 70 % af producentorganisationerne har et driftsprogram, og støtten beløb sig til 500 millioner euro i 2004. Det svarede til 3 % af producentorganisationernes omsætning og ca. 1 % af den samlede værdi af EU's frugt- og grøntsagsproduktion. Udbetalingen af støtten er steget væsentligt, siden den blev indført i 1997, samtidig med at støtten til tilbagekøb af overskudsproduktion er reduceret (diagram 4). Diagrammet viser også den støtte, der er betalt gennem producentorganisationerne til producenter af tomater og frugt til forarbejdning, og som er baseret på produktionsmængden.

Tekstboks 3Typisk indhold af et driftsprogram





  —

køb af sorterings- og emballeringsmaskiner

| — | ansættelse af personale til kvalitetskontrol og markedsføring |
| --- | --- |

—

ansættelse af personale til kvalitetskontrol og markedsføring

| — | investeringer i vandingsanlæg og drivhuse |
| --- | --- |

—

investeringer i vandingsanlæg og drivhuse

| — | støtte til producenter til genplantning af frugttræer |
| --- | --- |

—

støtte til producenter til genplantning af frugttræer

| — | omkostninger ved naturlig bekæmpelse af skadedyr og sygdomme |
| --- | --- |

—

omkostninger ved naturlig bekæmpelse af skadedyr og sygdomme

Tekstboks 4Driftsprogrammerne har 11 mål





  —

| — | at sikre planlægning af produktionen og tilpasning til efterspørgslen, navnlig hvad angår mængde og kvalitet |
| --- | --- |

at sikre planlægning af produktionen og tilpasning til efterspørgslen, navnlig hvad angår mængde og kvalitet

| — | at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af medlemmernes produktion |
| --- | --- |

—

at fremme koncentrationen af udbuddet og markedsføringen af medlemmernes produktion

| — | at reducere produktionsomkostningerne |
| --- | --- |

—

at reducere produktionsomkostningerne

| — | at regulere produktionspriserne |
| --- | --- |

—

at regulere produktionspriserne

| — | at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringer, der er miljøvenlige |
| --- | --- |

—

at fremme dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringer, der er miljøvenlige

| — | at forbedre produkternes kvalitet |
| --- | --- |

—

at forbedre produkternes kvalitet

| — | at øge produkternes handelsværdi |
| --- | --- |

—

at øge produkternes handelsværdi

| — | at iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne |
| --- | --- |

—

at iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne

| — | at etablere driftsgrene med økologiske produkter |
| --- | --- |

—

at etablere driftsgrene med økologiske produkter

| — | at fremme integreret produktion eller andre miljøvenlige produktionsmetoder |
| --- | --- |

—

at fremme integreret produktion eller andre miljøvenlige produktionsmetoder

| — | at nedbringe tilbagekøbene. |
| --- | --- |

—

at nedbringe tilbagekøbene.

Image

| 15. | Støtteordningen gennemføres normalt med delt forvaltning, hvor medlemsstaterne følger detaljerede regler, som Kommissionen har fastsat inden for rammerne af Rådets forordning. De skal samarbejde med Kommissionen for at sikre, at støtten ydes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning: sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. |
| --- | --- |

15.

Støtteordningen gennemføres normalt med delt forvaltning, hvor medlemsstaterne følger detaljerede regler, som Kommissionen har fastsat inden for rammerne af Rådets forordning. De skal samarbejde med Kommissionen for at sikre, at støtten ydes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning: sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.

| 16. | I henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (8) skal producentorganisationerne i deres forslag til driftsprogram beskrive følgende:






  — | deres udgangssituation, navnlig med hensyn til produktion, afsætning og udstyr |
| --- | --- | --- |

16.

I henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (8) skal producentorganisationerne i deres forslag til driftsprogram beskrive følgende:

—

deres udgangssituation, navnlig med hensyn til produktion, afsætning og udstyr

| — | driftsprogrammets mål under hensyntagen til markedssituationen, og |
| --- | --- |

—

driftsprogrammets mål under hensyntagen til markedssituationen, og

| — | de konkrete foranstaltninger eller de »aktioner«, der foreslås gennemført for at nå disse mål. |
| --- | --- |

—

de konkrete foranstaltninger eller de »aktioner«, der foreslås gennemført for at nå disse mål.

| 17. | I forslaget til driftsprogram kan producentorganisationerne frit vælge at iværksætte foranstaltninger, som passer til deres særlige forhold. Det er dog et krav, at programmerne skal være rettet mod flere af de mål, der er anført i Rådets forordning (jf. tekstboks 4). Som afslutning på feedbackkredsløbet skal producentorganisationerne rapportere til medlemsstaten ved afslutningen af programmet og gøre rede for, i hvilken udstrækning de har nået deres mål, og for de erfaringer, de har indhøstet, og som vil kunne bruges i forbindelse med det næste program. Denne »programmeringsmodel«, som producentorganisationerne skal følge, er illustreret i diagram 5. |
| --- | --- |

17.

I forslaget til driftsprogram kan producentorganisationerne frit vælge at iværksætte foranstaltninger, som passer til deres særlige forhold. Det er dog et krav, at programmerne skal være rettet mod flere af de mål, der er anført i Rådets forordning (jf. tekstboks 4). Som afslutning på feedbackkredsløbet skal producentorganisationerne rapportere til medlemsstaten ved afslutningen af programmet og gøre rede for, i hvilken udstrækning de har nået deres mål, og for de erfaringer, de har indhøstet, og som vil kunne bruges i forbindelse med det næste program. Denne »programmeringsmodel«, som producentorganisationerne skal følge, er illustreret i diagram 5.

Image

| 18. | I henhold til Kommissionens forordning skal medlemsstaterne også foretage en række kontroller af forslagene til driftsprogrammer. Medlemsstaterne skal:






  — | kontrollere producentorganisationens udgangssituation og driftsprogrammets mål |
| --- | --- | --- |

18.

I henhold til Kommissionens forordning skal medlemsstaterne også foretage en række kontroller af forslagene til driftsprogrammer. Medlemsstaterne skal:

—

kontrollere producentorganisationens udgangssituation og driftsprogrammets mål

| — | kontrollere, at driftsprogrammets mål stemmer overens med de mål, der er fastsat i rådsforordningen |
| --- | --- |

—

kontrollere, at driftsprogrammets mål stemmer overens med de mål, der er fastsat i rådsforordningen

| — | kontrollere, at det foreslåede driftsprogram hænger sammen økonomisk og har den fornødne tekniske kvalitet, og at overslagene er fornuftige. |
| --- | --- |

—

kontrollere, at det foreslåede driftsprogram hænger sammen økonomisk og har den fornødne tekniske kvalitet, og at overslagene er fornuftige.

Forordningen fastsætter, at medlemsstaterne derefter skal godkende programmet, kræve, at det ændres, eller afvise det.

DEL I: DRIFTSPROGRAMMERNES EFFEKTIVITET

| 19. | Som beskrevet ovenfor deler medlemsstaterne og Kommissionen ansvaret for at sikre, at støtteordningen er effektiv, dvs. at støtten bidrager til at opfylde de 11 mål, som Rådet har fastsat for driftsprogrammerne. I denne del af beretningen undersøges det, om Kommissionen og medlemsstaterne har gennemført støtteordningen på en sådan måde, at man fremmede effektivitet, og navnlig, om den programmeringsmodel, der er beskrevet ovenfor, fungerede efter hensigten. Derefter vurderes en stikprøve af driftsprogrammer for at afgøre, om de finansierede foranstaltninger medførte fremskridt med hensyn til at nå ordningens mål. |
| --- | --- |

19.

Som beskrevet ovenfor deler medlemsstaterne og Kommissionen ansvaret for at sikre, at støtteordningen er effektiv, dvs. at støtten bidrager til at opfylde de 11 mål, som Rådet har fastsat for driftsprogrammerne. I denne del af beretningen undersøges det, om Kommissionen og medlemsstaterne har gennemført støtteordningen på en sådan måde, at man fremmede effektivitet, og navnlig, om den programmeringsmodel, der er beskrevet ovenfor, fungerede efter hensigten. Derefter vurderes en stikprøve af driftsprogrammer for at afgøre, om de finansierede foranstaltninger medførte fremskridt med hensyn til at nå ordningens mål.

Er støtteordningen blevet gennemført på en sådan måde, at det sikres, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive?

Kommissionens kontrol af, at medlemsstaterne yder EU-støtten i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning

| 20. | Medlemsstaterne godkender de driftsprogrammer, som producentorganisationerne foreslår, men i henhold til traktaten har Kommissionen det endelige ansvar for, at den økonomiske forvaltning af EU-budgettet er forsvarlig, og den overvåger medlemsstaterne. |
| --- | --- |

20.

Medlemsstaterne godkender de driftsprogrammer, som producentorganisationerne foreslår, men i henhold til traktaten har Kommissionen det endelige ansvar for, at den økonomiske forvaltning af EU-budgettet er forsvarlig, og den overvåger medlemsstaterne.

| 21. | Som led i regnskabsafslutningsproceduren besøger Kommissionen medlemsstaterne for at kontrollere, at støtten er udbetalt i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Med rådsforordningen oprettedes der også et særligt inspektørkorps for frugt- og grøntsagssektoren, der bl.a. har til opgave at sikre, at reglerne anvendes ensartet i hele EU. I praksis er det de samme embedsmænd, der kontrollerer udgifterne med henblik på regnskabsafslutningen. |
| --- | --- |

21.

Som led i regnskabsafslutningsproceduren besøger Kommissionen medlemsstaterne for at kontrollere, at støtten er udbetalt i overensstemmelse med fællesskabsreglerne. Med rådsforordningen oprettedes der også et særligt inspektørkorps for frugt- og grøntsagssektoren, der bl.a. har til opgave at sikre, at reglerne anvendes ensartet i hele EU. I praksis er det de samme embedsmænd, der kontrollerer udgifterne med henblik på regnskabsafslutningen.

| 22. | I forhold til andre EU-politikker på landbrugsområdet kræver denne støtteordning, at medlemsstaterne i højere grad bruger deres dømmekraft, når de skal afgøre, om de vil godkende, afvise eller kræve ændringer af de foranstaltninger, der foreslås i et driftsprogram. Men siden de første kontroller af medlemsstaternes procedurer, som Kommissionen foretog i 1997 og 1998, har Kommissionen koncentreret sig om at undersøge, om kriterierne for udgifternes støtteberettigelse er opfyldt, og den har ikke kontrolleret, at medlemsstaternes procedurer for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne, der er beskrevet i punkt 18, fungerer på en sådan måde, at de sikrer, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive. |
| --- | --- |

22.

I forhold til andre EU-politikker på landbrugsområdet kræver denne støtteordning, at medlemsstaterne i højere grad bruger deres dømmekraft, når de skal afgøre, om de vil godkende, afvise eller kræve ændringer af de foranstaltninger, der foreslås i et driftsprogram. Men siden de første kontroller af medlemsstaternes procedurer, som Kommissionen foretog i 1997 og 1998, har Kommissionen koncentreret sig om at undersøge, om kriterierne for udgifternes støtteberettigelse er opfyldt, og den har ikke kontrolleret, at medlemsstaternes procedurer for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne, der er beskrevet i punkt 18, fungerer på en sådan måde, at de sikrer, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive.

| 23. | Følgelig har Kommissionen kontrolleret berettigelsen af den støtte, som medlemsstaterne har udbetalt i forbindelse med regnskabsafslutningen, men den har ikke kontrolleret, om støtten er ydet under overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, navnlig for så vidt angår effektivitet. |
| --- | --- |

23.

Følgelig har Kommissionen kontrolleret berettigelsen af den støtte, som medlemsstaterne har udbetalt i forbindelse med regnskabsafslutningen, men den har ikke kontrolleret, om støtten er ydet under overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, navnlig for så vidt angår effektivitet.

Medlemsstaternes gennemførelse af støtteordningen

Nærmere beskrivelse af revisionen i medlemsstaterne

| 24. | I betragtning af den centrale rolle, medlemsstaterne spiller, når driftsprogrammerne skal godkendes, reviderede Retten de procedurer, der anvendes i alle 14 berørte medlemsstater (tekstboks 5). Da gennemførelsen af ordningen er decentraliseret i nogle medlemsstater, reviderede Retten endvidere procedurerne i 19 regionale og lokale administrationer i Italien, Spanien, Frankrig og Grækenland. |
| --- | --- |

24.

I betragtning af den centrale rolle, medlemsstaterne spiller, når driftsprogrammerne skal godkendes, reviderede Retten de procedurer, der anvendes i alle 14 berørte medlemsstater (tekstboks 5). Da gennemførelsen af ordningen er decentraliseret i nogle medlemsstater, reviderede Retten endvidere procedurerne i 19 regionale og lokale administrationer i Italien, Spanien, Frankrig og Grækenland.

| 25. | Ifølge gennemførelsesforordningen skal medlemsstaterne foretage en række kontroller, men det er ikke beskrevet, hvordan kontrollen skal udføres. Det giver medlemsstaterne fleksibilitet til at organisere disse procedurer, så det passer til forholdene i det enkelte land. Hver enkelt administration har derfor gennemført ordningen på sin måde, og nedenstående bemærkninger vedrører ikke alle medlemsstater (9) i lige høj grad. |
| --- | --- |

25.

Ifølge gennemførelsesforordningen skal medlemsstaterne foretage en række kontroller, men det er ikke beskrevet, hvordan kontrollen skal udføres. Det giver medlemsstaterne fleksibilitet til at organisere disse procedurer, så det passer til forholdene i det enkelte land. Hver enkelt administration har derfor gennemført ordningen på sin måde, og nedenstående bemærkninger vedrører ikke alle medlemsstater (9) i lige høj grad.

Tekstboks 5Nærmere beskrivelse af revisionen i medlemsstaterneVi baserede revisionen af medlemsstaternes procedurer på en tilfældigt udvalgt stikprøve på 30 driftsprogrammer, der blev afsluttet i 2003 og 2004. Vi aflagde revisionsbesøg hos de myndigheder i medlemsstaterne, der var ansvarlige for at godkende programmerne, og i de berørte producentorganisationer.







  Antal udvalgte driftsprogrammer

| Antal udvalgte driftsprogrammer |
| --- |
| Spanien | 11 | Portugal | 2 |
| Frankrig | 8 | Det Forenede Kongerige | 1 |
| Italien | 4 | Nederlandene | 1 |
| Grækenland | 2 | Irland | 1 |

Spanien

11

Portugal

2

Frankrig

8

Det Forenede Kongerige

1

Italien

4

Nederlandene

1

Grækenland

2

Irland

1

Kriterier for vurdering af gennemførelsen af programmeringsmodellen

| 26. | I overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør medlemsstaterne tage hensyn til principperne sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, når de skal godkende et driftsprogram og dermed yde EU-støtte. |
| --- | --- |

26.

I overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør medlemsstaterne tage hensyn til principperne sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, når de skal godkende et driftsprogram og dermed yde EU-støtte.

| 27. | Støtten er effektiv, hvis hver enkelt aktion, der finansieres i programmet, har en effekt: Aktionen bør bidrage til, at ét eller flere af de 11 mål i rådsforordningen opfyldes. Medlemsstaterne bør derfor basere deres afgørelse om, hvorvidt de skal godkende, forkaste eller kræve ændringer til et driftsprogram, på, om producentorganisationen på tilfredsstillende vis har dokumenteret, at det er sandsynligt, at aktionerne kan bidrage til at virkeliggøre disse mål. |
| --- | --- |

27.

Støtten er effektiv, hvis hver enkelt aktion, der finansieres i programmet, har en effekt: Aktionen bør bidrage til, at ét eller flere af de 11 mål i rådsforordningen opfyldes. Medlemsstaterne bør derfor basere deres afgørelse om, hvorvidt de skal godkende, forkaste eller kræve ændringer til et driftsprogram, på, om producentorganisationen på tilfredsstillende vis har dokumenteret, at det er sandsynligt, at aktionerne kan bidrage til at virkeliggøre disse mål.

| 28. | Medlemsstaterne har behov for detaljerede oplysninger fra producentorganisationerne for at kunne begrunde deres beslutninger om at yde støtte på disse betingelser. Det er nødvendigt, at de for hvert mål kender producentorganisationens udgangssituation og ved, hvilken effekt aktionen (aktionerne) forventes at have. |
| --- | --- |

28.

Medlemsstaterne har behov for detaljerede oplysninger fra producentorganisationerne for at kunne begrunde deres beslutninger om at yde støtte på disse betingelser. Det er nødvendigt, at de for hvert mål kender producentorganisationens udgangssituation og ved, hvilken effekt aktionen (aktionerne) forventes at have.

| 29. | Med udgangspunkt i denne logik og i de særlige krav i forordningen (jf. punkt 16-18) har Retten udviklet revisionskriterier for, hvad man med rimelighed vil kunne forvente i et »godt« system (tekstboks 6). Hvis disse kriterier er opfyldt, er det sandsynligt, at medlemsstaternes procedurer kan sikre, at støtten vil være effektiv. Disse kriterier kan kort gengives på følgende måde:






  — | I dokumenterne vedrørende driftsprogrammet bør producentorganisationens udgangssituation for så vidt angår alle programmålene være beskrevet. Målene bør være »SMART« (specifikke, målelige, opnåelige, relevante og tidsrelaterede): specifikke, så der ikke er tvivl om, hvad producentorganisationen ønsker at opnå; målelige (og tidsrelaterede), så deres opfyldelse kan overvåges; opnåelige, hvis de aktioner, der foreslås i programmerne, gennemføres, og relevante: De bør hænge sammen med producentorganisationens situation og markedssituationen og med EU's 11 mål. For hvert enkelt af de overordnede mål bør producentorganisationerne angive målene for driftsprogrammet i forhold til udgangssituationen. Dokumenterne bør vise, hvordan de foreslåede aktioner vil opfylde programmålene. Ved afslutningen af programmet bør producentorganisationen gøre rede for, i hvilket omfang de overordnede mål er blevet opfyldt i forhold til udgangssituationen og målene for driftsprogrammet. |
| --- | --- | --- |

29.

Med udgangspunkt i denne logik og i de særlige krav i forordningen (jf. punkt 16-18) har Retten udviklet revisionskriterier for, hvad man med rimelighed vil kunne forvente i et »godt« system (tekstboks 6). Hvis disse kriterier er opfyldt, er det sandsynligt, at medlemsstaternes procedurer kan sikre, at støtten vil være effektiv. Disse kriterier kan kort gengives på følgende måde:

—

I dokumenterne vedrørende driftsprogrammet bør producentorganisationens udgangssituation for så vidt angår alle programmålene være beskrevet. Målene bør være »SMART« (specifikke, målelige, opnåelige, relevante og tidsrelaterede): specifikke, så der ikke er tvivl om, hvad producentorganisationen ønsker at opnå; målelige (og tidsrelaterede), så deres opfyldelse kan overvåges; opnåelige, hvis de aktioner, der foreslås i programmerne, gennemføres, og relevante: De bør hænge sammen med producentorganisationens situation og markedssituationen og med EU's 11 mål. For hvert enkelt af de overordnede mål bør producentorganisationerne angive målene for driftsprogrammet i forhold til udgangssituationen. Dokumenterne bør vise, hvordan de foreslåede aktioner vil opfylde programmålene. Ved afslutningen af programmet bør producentorganisationen gøre rede for, i hvilket omfang de overordnede mål er blevet opfyldt i forhold til udgangssituationen og målene for driftsprogrammet.

| — | Medlemsstaterne bør sikre sig, at målene for driftsprogrammerne er i overensstemmelse med målene i EU-forordningen, og at de foreslåede aktioner reelt bidrager til opfyldelsen af disse mål, samt at omkostningerne forbundet hermed er rimelige. De bør bruge oplysningerne i producentorganisationernes endelige evalueringsrapporter til at kontrollere driftsprogrammernes effektivitet og bruge erfaringerne herfra til at gøre fremtidige programmer mere effektive. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaterne bør sikre sig, at målene for driftsprogrammerne er i overensstemmelse med målene i EU-forordningen, og at de foreslåede aktioner reelt bidrager til opfyldelsen af disse mål, samt at omkostningerne forbundet hermed er rimelige. De bør bruge oplysningerne i producentorganisationernes endelige evalueringsrapporter til at kontrollere driftsprogrammernes effektivitet og bruge erfaringerne herfra til at gøre fremtidige programmer mere effektive.

Tekstboks 6Metodologi: Nogle af Rettens kriterier for at vurdere medlemsstaternes gennemførelse af støtteordningen går længere end den formelle opfyldelse af kravene i forordningen (jf. bilaget). F.eks. skal producentorganisationen ifølge forordningen beskrive sin udgangssituation, og medlemsstaten skal kontrollere, at oplysningerne er korrekte. For at opfylde revisionskriterierne bør medlemsstaterne også sikre, at beskrivelsen er knyttet til målene og foranstaltningerne i det foreslåede program. I modsat fald giver det ikke meget mening at beskrive udgangssituationen.

Beskrivelsen af udgangssituationen er ikke sat i relation til målene for driftsprogrammerne

| 30. | Alle de undersøgte driftsprogrammer, bortset fra to, indeholdt et afsnit om »udgangssituationen«, og over halvdelen (60 %) opfyldte formelt kravene i forordningen ved at angive produktion, afsætning og udstyr, selv om beskrivelsen var ganske kortfattet. Nogle medlemsstater krævede, at producentorganisationerne opførte deres udstyr og anlæg på en liste og udarbejdede et skema over deres produktion i tons og i værdi, men de krævede ikke, at det blev sat i relation til programmålene eller aktionerne. Andre medlemsstater udstedte ingen særlige instrukser og godtog meget generelle beskrivelser, i nogle tilfælde blot en eller to sætninger. Kun få producentorganisationer beskrev deres udgangssituation med hensyn til miljø, produktkvalitet og produktionsomkostninger, men næsten alle driftsprogrammerne havde mål på disse områder (jf. tekstboks 7). Ingen producentorganisation beskrev udgangssituationen for hvert enkelt af målene for dens driftsprogram. |
| --- | --- |

30.

Alle de undersøgte driftsprogrammer, bortset fra to, indeholdt et afsnit om »udgangssituationen«, og over halvdelen (60 %) opfyldte formelt kravene i forordningen ved at angive produktion, afsætning og udstyr, selv om beskrivelsen var ganske kortfattet. Nogle medlemsstater krævede, at producentorganisationerne opførte deres udstyr og anlæg på en liste og udarbejdede et skema over deres produktion i tons og i værdi, men de krævede ikke, at det blev sat i relation til programmålene eller aktionerne. Andre medlemsstater udstedte ingen særlige instrukser og godtog meget generelle beskrivelser, i nogle tilfælde blot en eller to sætninger. Kun få producentorganisationer beskrev deres udgangssituation med hensyn til miljø, produktkvalitet og produktionsomkostninger, men næsten alle driftsprogrammerne havde mål på disse områder (jf. tekstboks 7). Ingen producentorganisation beskrev udgangssituationen for hvert enkelt af målene for dens driftsprogram.

Tekstboks 7De regionale myndigheder i Spanien godkendte et driftsprogram, der omfattede ti aktioner med samlede omkostninger på 770 000 euro. Seks af disse aktioner havde til formål at forbedre produktkvaliteten, otte havde til formål at reducere produktionsomkostningerne, og to havde til formål at forbedre miljøpraksis.Producentorganisationen anførte i udgangssituationen de former for frugt, der blev dyrket, og arealet, men gav ingen oplysninger om frugtens kvalitet, produktionsomkostningerne eller miljøet inden programmet.

| 31. | I nogle få tilfælde beskrev producentorganisationerne udgangssituationen i forhold til specifikke aktioner, hvilket f.eks. er påkrævet i Nederlandene. Dermed blev kriterierne til dels opfyldt, men producentorganisationens udgangssituation var ikke tilstrækkeligt beskrevet for så vidt angår målene. |
| --- | --- |

31.

I nogle få tilfælde beskrev producentorganisationerne udgangssituationen i forhold til specifikke aktioner, hvilket f.eks. er påkrævet i Nederlandene. Dermed blev kriterierne til dels opfyldt, men producentorganisationens udgangssituation var ikke tilstrækkeligt beskrevet for så vidt angår målene.

Indholdet af driftsprogrammerne var ikke altid sat i relation til de erklærede mål

| 32. | Flere medlemsstater krævede, at producentorganisationerne angav direkte i deres driftsprogrammer, hvilke EU-mål der hang sammen med hver enkelt aktion. I disse tilfælde var der på papiret automatisk sammenhæng mellem mål og program, og medlemsstaternes kontrol af målenes overensstemmelse med forordningen blev dermed til en formalitet. I et forsøg på at begrunde programmet eller den specifikke aktion opførte mange producentorganisationer imidlertid ethvert mål, som syntes relevant, uanset om det var det egentlige formål med aktionen eller ej (tekstboks 8 og 9). |
| --- | --- |

32.

Flere medlemsstater krævede, at producentorganisationerne angav direkte i deres driftsprogrammer, hvilke EU-mål der hang sammen med hver enkelt aktion. I disse tilfælde var der på papiret automatisk sammenhæng mellem mål og program, og medlemsstaternes kontrol af målenes overensstemmelse med forordningen blev dermed til en formalitet. I et forsøg på at begrunde programmet eller den specifikke aktion opførte mange producentorganisationer imidlertid ethvert mål, som syntes relevant, uanset om det var det egentlige formål med aktionen eller ej (tekstboks 8 og 9).

| 33. | I Italien og Grækenland udfærdigede myndighederne detaljerede lister over mulige aktioner, som producentorganisationen kunne vælge imellem, og angav et forudfastsat mål for hver enkelt aktion. Også de franske myndigheder havde en liste over mulige aktioner, men de var inddelt efter art, og ikke efter mål. For så vidt angår miljø og kvalitet, fremgik de relevante mål almindeligvis klart, men for kategorien »foranstaltninger i forbindelse med produktionsanlæg« var det ikke altid tilfældet. For nogle af aktionerne var det derfor ikke muligt at identificere målet på grundlag af dokumentationen for driftsprogrammet (tekstboks 10). De italienske, græske og franske myndigheder forsøgte ikke at kontrollere målene for de enkelte programmer, da de mente, at aktionernes overensstemmelse med EU-målene var blevet fastslået, da den nationale liste over aktioner blev udfærdiget. Ændringer i klassificeringen over tid havde imidlertid den virkning, at de »ændrede« målene for det operationelle program for en bestemt aktion (tekstboks 11). |
| --- | --- |

33.

I Italien og Grækenland udfærdigede myndighederne detaljerede lister over mulige aktioner, som producentorganisationen kunne vælge imellem, og angav et forudfastsat mål for hver enkelt aktion. Også de franske myndigheder havde en liste over mulige aktioner, men de var inddelt efter art, og ikke efter mål. For så vidt angår miljø og kvalitet, fremgik de relevante mål almindeligvis klart, men for kategorien »foranstaltninger i forbindelse med produktionsanlæg« var det ikke altid tilfældet. For nogle af aktionerne var det derfor ikke muligt at identificere målet på grundlag af dokumentationen for driftsprogrammet (tekstboks 10). De italienske, græske og franske myndigheder forsøgte ikke at kontrollere målene for de enkelte programmer, da de mente, at aktionernes overensstemmelse med EU-målene var blevet fastslået, da den nationale liste over aktioner blev udfærdiget. Ændringer i klassificeringen over tid havde imidlertid den virkning, at de »ændrede« målene for det operationelle program for en bestemt aktion (tekstboks 11).

Tekstboks 8Et operationelt program i Nederlandene omfattede et elektronisk følgeseddelsystem til 135 000 euro, der skulle »planlægge og tilpasse produktionen til efterspørgslen«. Producentorganisationen kunne ikke bevise en forbindelse mellem aktionen og dette mål. Det egentlige mål, at reducere omkostningerne, var ikke nævnt i det operationelle program.

Tekstboks 9I et driftsprogram, der blev godkendt af de regionale myndigheder i Spanien, købte en producentorganisation en gaffeltruck til 25 000 euro. Producentorganisationen kunne ikke forklare, hvilken sammenhæng der var mellem foranstaltningen og det erklærede mål om at »reducere tilbagekøb«.

Tekstboks 10En fransk producentorganisation medtog en foranstaltning til 50 400 euro vedrørende »tjenesteydelser« i sit driftsprogram. 25 % af disse omkostninger var afsat til målet om at »højne kvaliteten« og 25 % til målet om at »forbedre miljøpraksis«. Vi var ikke i stand til at identificere det EU-mål, som de resterende 50 % af omkostningerne skulle vedrøre.

Tekstboks 11Et kunstvandingsprojekt i Italien fik tildelt støtte til opfyldelse af målet om at »forbedre kvaliteten« i overensstemmelse med de nationale retningslinjer fra 1997. Efter en ændring af retningslinjerne blev målet i 1999 ændret til at »koncentrere udbuddet«. I 2002 blev samme aktion klassificeret under målet om at »reducere omkostningerne«.

Målene for driftsprogrammerne er ikke defineret på en sådan måde, at de kan måles, og der er ikke fastsat targets

| 34. | Kun myndighederne i Det Forenede Kongerige krævede formelt, at producentorganisationerne skulle fastsætte målelige mål for driftsprogrammerne, selv om man ikke i praksis sikrede sig, at det blev gjort. I Spanien, Italien og Nederlandene krævede myndighederne, at de forventede resultater af hver enkelt foranstaltning eller aktion var angivet, men der blev fokuseret på output — hvordan det kunne bevises, at aktionerne var gennemført — snarere end på målopfyldelse. I 10 % af de undersøgte driftsprogrammer havde producentorganisationerne, når det var lige ud ad landevejen, sat tal på målene for mindst en aktion, som f.eks. den forventede reduktion i omkostningerne, eller det antal hektarer, der skulle omstilles til økologisk produktion. Det var især tilfældet i Spanien og Italien. Ellers opstillede producentorganisationerne ikke targets og indikatorer, som kunne bruges til at måle, om målene var opfyldt. |
| --- | --- |

34.

Kun myndighederne i Det Forenede Kongerige krævede formelt, at producentorganisationerne skulle fastsætte målelige mål for driftsprogrammerne, selv om man ikke i praksis sikrede sig, at det blev gjort. I Spanien, Italien og Nederlandene krævede myndighederne, at de forventede resultater af hver enkelt foranstaltning eller aktion var angivet, men der blev fokuseret på output — hvordan det kunne bevises, at aktionerne var gennemført — snarere end på målopfyldelse. I 10 % af de undersøgte driftsprogrammer havde producentorganisationerne, når det var lige ud ad landevejen, sat tal på målene for mindst en aktion, som f.eks. den forventede reduktion i omkostningerne, eller det antal hektarer, der skulle omstilles til økologisk produktion. Det var især tilfældet i Spanien og Italien. Ellers opstillede producentorganisationerne ikke targets og indikatorer, som kunne bruges til at måle, om målene var opfyldt.

Producentorganisationernes evalueringsrapporter viser ikke målopfyldelsen

| 35. | Bortset fra nogle tilfælde i Frankrig og Irland sikrede medlemsstaterne sig, at producentorganisationernes endelige evalueringrapporter beskrev gennemførelsen af programmet og dets output (hvad der var gjort), men i praksis krævede ingen af dem, at rapporterne viste, i hvilket omfang målene for driftsprogrammerne var blevet opfyldt. Rapporterne var som sådan til ringe nytte, når støttens effektivitet skulle vurderes. |
| --- | --- |

35.

Bortset fra nogle tilfælde i Frankrig og Irland sikrede medlemsstaterne sig, at producentorganisationernes endelige evalueringrapporter beskrev gennemførelsen af programmet og dets output (hvad der var gjort), men i praksis krævede ingen af dem, at rapporterne viste, i hvilket omfang målene for driftsprogrammerne var blevet opfyldt. Rapporterne var som sådan til ringe nytte, når støttens effektivitet skulle vurderes.

| 36. | Medlemsstaterne brugte kun sjældent evalueringerne i de endelige rapporter (10), og de blev behandlet som endnu en formalitet, der skulle overholdes for at opfylde kravene i forordningen. I Grækenland, Spanien (11) og Portugal blev de endelige rapporter blot arkiveret af det udbetalende organ, og de myndigheder, der var ansvarlige for at godkende driftsprogrammerne, læste dem ikke. |
| --- | --- |

36.

Medlemsstaterne brugte kun sjældent evalueringerne i de endelige rapporter (10), og de blev behandlet som endnu en formalitet, der skulle overholdes for at opfylde kravene i forordningen. I Grækenland, Spanien (11) og Portugal blev de endelige rapporter blot arkiveret af det udbetalende organ, og de myndigheder, der var ansvarlige for at godkende driftsprogrammerne, læste dem ikke.

| 37. | Der var stor forskel på rapporternes indhold; det kunne dreje sig om alt fra mindre end én sides generelle ikke underbyggede erklæringer som f.eks., at »kvaliteten var forbedret«, til over 100 sider med detaljerede redegørelser og tal vedrørende gennemførelsen af hver enkelt aktion i programmet. Medlemsstaterne krævede ikke, at de endelige rapporter indeholdt samme slags oplysninger, således at det blev muligt at overvåge programmernes effektivitet på regionalt eller nationalt plan, og på grund af rapporternes forskellighed var det umuligt at foretage en sådan analyse. |
| --- | --- |

37.

Der var stor forskel på rapporternes indhold; det kunne dreje sig om alt fra mindre end én sides generelle ikke underbyggede erklæringer som f.eks., at »kvaliteten var forbedret«, til over 100 sider med detaljerede redegørelser og tal vedrørende gennemførelsen af hver enkelt aktion i programmet. Medlemsstaterne krævede ikke, at de endelige rapporter indeholdt samme slags oplysninger, således at det blev muligt at overvåge programmernes effektivitet på regionalt eller nationalt plan, og på grund af rapporternes forskellighed var det umuligt at foretage en sådan analyse.

Medlemsstaterne anvender ikke effektivitetskriterier, når de godkender driftsprogrammerne

| 38. | I praksis godkendte medlemsstaterne programmerne efter arten af de foreslåede udgifter, og ikke efter hvad man forventede at opnå med programmet. Der blev ikke anvendt effektivitetskriterier, som f.eks. additionalitet, når det skulle afgøres, om der skulle ydes EU-støtte til en aktion. Det er blevet overflødigt at tage hensyn til faktorer, som dem, der specifikt er nævnt i forordningen, f.eks. udgangssituationen og målene, den tekniske kvalitet og programmets økonomiske holdbarhed, og det er kun blevet gjort i det omfang, det var nødvendigt for at overholde bestemmelserne i forordningen. |
| --- | --- |

38.

I praksis godkendte medlemsstaterne programmerne efter arten af de foreslåede udgifter, og ikke efter hvad man forventede at opnå med programmet. Der blev ikke anvendt effektivitetskriterier, som f.eks. additionalitet, når det skulle afgøres, om der skulle ydes EU-støtte til en aktion. Det er blevet overflødigt at tage hensyn til faktorer, som dem, der specifikt er nævnt i forordningen, f.eks. udgangssituationen og målene, den tekniske kvalitet og programmets økonomiske holdbarhed, og det er kun blevet gjort i det omfang, det var nødvendigt for at overholde bestemmelserne i forordningen.

| 39. | Medlemsstaterne anvendte i stedet en anden metode, hvor de fokuserede på, at kriterierne for støtteberettigelse skulle være opfyldt, og på udbetaling af støtte som illustreret i diagram 6. |
| --- | --- |

39.

Medlemsstaterne anvendte i stedet en anden metode, hvor de fokuserede på, at kriterierne for støtteberettigelse skulle være opfyldt, og på udbetaling af støtte som illustreret i diagram 6.

Image

| 40. | Det skyldes for en stor del ændringerne af Kommissionens gennemførelsesforordning, hvorved der blev indført »støtteberettigelseslister«, som driftsprogrammerne har skullet være i overensstemmelse med siden 1999. I disse lister er angivet de udgiftsarter, der kan, og de udgiftsarter, der ikke kan, medtages i driftsprogrammerne (tekstboks 12). |
| --- | --- |

40.

Det skyldes for en stor del ændringerne af Kommissionens gennemførelsesforordning, hvorved der blev indført »støtteberettigelseslister«, som driftsprogrammerne har skullet være i overensstemmelse med siden 1999. I disse lister er angivet de udgiftsarter, der kan, og de udgiftsarter, der ikke kan, medtages i driftsprogrammerne (tekstboks 12).

Tekstboks 12Eksempel på støtteberettigelseskriterier: transportomkostningerStøtteberettigede:





  —

| — | investeringer i kølebiler |
| --- | --- |

investeringer i kølebiler

| — | omkostninger ved indsamling eller transport (intern eller ekstern) |
| --- | --- |

—

omkostninger ved indsamling eller transport (intern eller ekstern)

| — | investeringer i transport med henblik på afsætning eller distribution. |
| --- | --- |

—

investeringer i transport med henblik på afsætning eller distribution.

| 41. | I den første gennemførelsesforordning fra 1997 var der ikke fastsat detaljerede kriterier for støtteberettigelse, bortset fra at producentorganisationernes administrations- og driftsudgifter var udelukkede. Medlemsstaterne var usikre på, hvad Kommissionen ville godtage som støtteberettigede udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningsproceduren, og som svar på anmodninger fra medlemsstaterne udsendte Kommissionen en række fortolkende noter. |
| --- | --- |

41.

I den første gennemførelsesforordning fra 1997 var der ikke fastsat detaljerede kriterier for støtteberettigelse, bortset fra at producentorganisationernes administrations- og driftsudgifter var udelukkede. Medlemsstaterne var usikre på, hvad Kommissionen ville godtage som støtteberettigede udgifter i forbindelse med regnskabsafslutningsproceduren, og som svar på anmodninger fra medlemsstaterne udsendte Kommissionen en række fortolkende noter.

| 42. | Disse fortolkende noter havde ingen officiel status, og derfor ændrede Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne og indførte en liste over aktioner og udgifter, der ikke var støtteberettigede. Samtidig krævede den, at medlemsstaterne skulle kontrollere støtteberettigelsen af omkostningerne til de foreslåede driftsprogrammer efter denne liste, inden de godkendte dem. I 2001 tilføjede Kommissionen en liste over, hvad der kunne medtages i et driftsprogram, og i 2003 blev de fortolkende noter trukket tilbage, og de to lister blev revideret igen. Listerne tillod nogle undtagelser fra bestemmelsen om, at producentorganisationens produktions- og driftsomkostninger ikke var støtteberettigede, f.eks. lønninger til visse former for ansatte, genbrugsemballage og omkostninger ved naturlig skadedyrs- og sygdomsbekæmpelse. |
| --- | --- |

42.

Disse fortolkende noter havde ingen officiel status, og derfor ændrede Kommissionen gennemførelsesbestemmelserne og indførte en liste over aktioner og udgifter, der ikke var støtteberettigede. Samtidig krævede den, at medlemsstaterne skulle kontrollere støtteberettigelsen af omkostningerne til de foreslåede driftsprogrammer efter denne liste, inden de godkendte dem. I 2001 tilføjede Kommissionen en liste over, hvad der kunne medtages i et driftsprogram, og i 2003 blev de fortolkende noter trukket tilbage, og de to lister blev revideret igen. Listerne tillod nogle undtagelser fra bestemmelsen om, at producentorganisationens produktions- og driftsomkostninger ikke var støtteberettigede, f.eks. lønninger til visse former for ansatte, genbrugsemballage og omkostninger ved naturlig skadedyrs- og sygdomsbekæmpelse.

| 43. | Disse støtteberettigelseslister hindrer ikke medlemsstaterne i også at se på producentorganisationernes udgangssituation og mål og på, om det er sandsynligt, at de foreslåede aktioner vil være effektive. De medlemsstater, der ikke vil godkende foreslåede udgifter, som er støtteberettigede i henhold til forordningen, vil dog være nødt til at kunne begrunde deres afgørelse over for producentorganisationen, og de vil også kunne sagsøges. Medlemsstaterne kan undgå at skulle træffe en sådan vanskelig afgørelse ved at godkende samme aktion for alle producentorganisationer, som anmoder herom, uagtet den enkelte producentorganisations mål eller situation (tekstboks 13). |
| --- | --- |

43.

Disse støtteberettigelseslister hindrer ikke medlemsstaterne i også at se på producentorganisationernes udgangssituation og mål og på, om det er sandsynligt, at de foreslåede aktioner vil være effektive. De medlemsstater, der ikke vil godkende foreslåede udgifter, som er støtteberettigede i henhold til forordningen, vil dog være nødt til at kunne begrunde deres afgørelse over for producentorganisationen, og de vil også kunne sagsøges. Medlemsstaterne kan undgå at skulle træffe en sådan vanskelig afgørelse ved at godkende samme aktion for alle producentorganisationer, som anmoder herom, uagtet den enkelte producentorganisations mål eller situation (tekstboks 13).

Tekstboks 13Eksempel: pallekasserI ti af de 30 tilfældigt udvalgte driftsprogrammer havde medlemsstaterne godkendt køb af pallekasser, tremmekasser eller lignende beholdere til indsamling, transport og opbevaring af frugt og grøntsager for i alt 1,7 millioner euro. Kommissionen anser denne udgift for at være støtteberettiget. De mål, der var angivet for driftsprogrammerne, var:





  —

| — | at regulere produktionspriserne |
| --- | --- |

at regulere produktionspriserne

| — | at forbedre produkternes kvalitet |
| --- | --- |

—

at forbedre produkternes kvalitet

| — | at øge produkternes handelsværdi |
| --- | --- |

—

at øge produkternes handelsværdi

| — | at reducere produktionsomkostningerne |
| --- | --- |

—

at reducere produktionsomkostningerne

| — | at fremme miljøvenlige metoder |
| --- | --- |

—

at fremme miljøvenlige metoder

| — | at koncentrere udbuddet |
| --- | --- |

—

at koncentrere udbuddet

| — | at nedbringe tilbagekøbene. |
| --- | --- |

—

at nedbringe tilbagekøbene.

To metoder anvendes sideløbende, og det har skabt større kompleksitet og medført flere omkostninger

| 44. | I virkeligheden har medlemsstaterne i højere grad fulgt en »tilskudsmetode« end en programmeringsmetode, selv om programmeringselementerne i forordningen stadig er påkrævede, og det har gjort støtteordningen mere kompleks end nødvendigt, og har medført større administrations- og kontrolomkostninger. Det skyldes både, at støtteberettigelseslisterne er uklare, og at de anvendes sammen med programmeringsmodellen. Hvis driftsprogrammerne, de årlige gennemførelsesrapporter og evalueringerne ved programafslutningen skal udarbejdes ordentligt, medfører det væsentlige udgifter for producentorganisationerne. Og det mærkes mere end andre steder i Italien og Nederlandene, hvor myndighederne kræver, at der også forelægges detaljerede årlige driftsprogrammer til godkendelse. |
| --- | --- |

44.

I virkeligheden har medlemsstaterne i højere grad fulgt en »tilskudsmetode« end en programmeringsmetode, selv om programmeringselementerne i forordningen stadig er påkrævede, og det har gjort støtteordningen mere kompleks end nødvendigt, og har medført større administrations- og kontrolomkostninger. Det skyldes både, at støtteberettigelseslisterne er uklare, og at de anvendes sammen med programmeringsmodellen. Hvis driftsprogrammerne, de årlige gennemførelsesrapporter og evalueringerne ved programafslutningen skal udarbejdes ordentligt, medfører det væsentlige udgifter for producentorganisationerne. Og det mærkes mere end andre steder i Italien og Nederlandene, hvor myndighederne kræver, at der også forelægges detaljerede årlige driftsprogrammer til godkendelse.

| 45. | De støtteberettigelseslister, der er offentliggjort i forordningen, kan aldrig blive så præcise, at de kan dække alle mulige aktioner i en så forskelligartet og hurtigt skiftende sektor, og de er derfor skrevet i temmelig generelle vendinger som f.eks. »kvalitetsforbedringsforanstaltninger«. Det medfører uundgåeligt spørgsmål, og de forskellige medlemsstater og endda de forskellige regioner i de enkelte medlemsstater fortolker listerne forskelligt. Selv efter at ordningen havde fungeret i otte år, fandt Kommissionen som led i regnskabsafslutningen i 2005 stadig eksempler på udgifter, der ikke var støtteberettigede i Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige, hvor medlemsstaterne ikke altid havde fortolket støtteberettigelsesreglerne på samme måde som Kommissionen. |
| --- | --- |

45.

De støtteberettigelseslister, der er offentliggjort i forordningen, kan aldrig blive så præcise, at de kan dække alle mulige aktioner i en så forskelligartet og hurtigt skiftende sektor, og de er derfor skrevet i temmelig generelle vendinger som f.eks. »kvalitetsforbedringsforanstaltninger«. Det medfører uundgåeligt spørgsmål, og de forskellige medlemsstater og endda de forskellige regioner i de enkelte medlemsstater fortolker listerne forskelligt. Selv efter at ordningen havde fungeret i otte år, fandt Kommissionen som led i regnskabsafslutningen i 2005 stadig eksempler på udgifter, der ikke var støtteberettigede i Spanien, Frankrig, Italien og Det Forenede Kongerige, hvor medlemsstaterne ikke altid havde fortolket støtteberettigelsesreglerne på samme måde som Kommissionen.

| 46. | På baggrund af den uvished, der er med hensyn til støtteberettigelse og de dermed forbundne risici, foretager myndighederne i flere medlemsstater flere kontroller, end det kræves i forordningen (12), og nogle besøger hver enkelt producentorganisation flere gange årligt. Det medfører yderligere omkostninger ikke kun for medlemsstaten, men også for producentorganisationen. |
| --- | --- |

46.

På baggrund af den uvished, der er med hensyn til støtteberettigelse og de dermed forbundne risici, foretager myndighederne i flere medlemsstater flere kontroller, end det kræves i forordningen (12), og nogle besøger hver enkelt producentorganisation flere gange årligt. Det medfører yderligere omkostninger ikke kun for medlemsstaten, men også for producentorganisationen.

| 47. | Denne uvished med hensyn til støtteberettigelse samt administrationsomkostningerne og de omfattende kontroller af aktiviteterne kan også afskrække producentorganisationerne fra at tage den risiko, det er at gennemføre innovative foranstaltninger, som i sidste ende måske ikke vil blive godkendt som støtteberettigede. Det kan få dem til kun at medtage foranstaltninger i deres driftsprogrammer, som helt sikkert er støtteberettigede. |
| --- | --- |

47.

Denne uvished med hensyn til støtteberettigelse samt administrationsomkostningerne og de omfattende kontroller af aktiviteterne kan også afskrække producentorganisationerne fra at tage den risiko, det er at gennemføre innovative foranstaltninger, som i sidste ende måske ikke vil blive godkendt som støtteberettigede. Det kan få dem til kun at medtage foranstaltninger i deres driftsprogrammer, som helt sikkert er støtteberettigede.

Der er risiko for, at der er godkendt ineffektive aktioner

| 48. | Programmeringsmodellen er ikke blevet implementeret korrekt, og der har derfor været øget risiko for, at EU-budgettet ikke anvendes effektivt, dvs. for, at der godkendes aktioner, der ikke bidrager til opfyldelsen af EU's mål. |
| --- | --- |

48.

Programmeringsmodellen er ikke blevet implementeret korrekt, og der har derfor været øget risiko for, at EU-budgettet ikke anvendes effektivt, dvs. for, at der godkendes aktioner, der ikke bidrager til opfyldelsen af EU's mål.

| 49. | Nogle medlemsstater gør gældende, at de ikke behøver at bekymre sig om programmernes effektivitet, da producentorganisationerne normalt vil træffe de kommercielle beslutninger, der er bedst for deres virksomhed. Når alt kommer til alt, skal medlemmerne af producentorganisationen jo finansiere 50 % af omkostningerne til programmet. I denne revision har vi dog fundet eksempler på, at nogle producentorganisationer anvender støtten til at dække omkostningerne ved allerede eksisterende aktiviteter, hvilket ikke er et fremskridt i forhold til deres udgangssituation. Ud fra en økonomisk synsvinkel giver dette måske mening for den enkelte producentorganisation, navnlig hvis den er under pres i en konkurrencesituation, men det bidrager ikke til opfyldelsen af målene for EU-støtteordningen. Eksemplet fra Spanien (tekstboks 14) viser, hvordan der kan medtages omkostninger, der ikke er »aktioner« eller »foranstaltninger«, der skal gennemføres for at nå målene for driftsprogrammet, men som bare er almindelige omkostninger, som enhver producent af frugt og grøntsager har. Selv om det ikke er almindeligt for driftsprogrammer at medtage så stor en andel af genbrugs- eller genanvendelig emballage (13), har medlemsstaterne godkendt væsentlige beløb hertil. I ti driftsprogrammer i Rettens stikprøve på 30 programmer var der medtaget udgifter til genbrugelig emballage på i alt 4,9 millioner euro. |
| --- | --- |

49.

Nogle medlemsstater gør gældende, at de ikke behøver at bekymre sig om programmernes effektivitet, da producentorganisationerne normalt vil træffe de kommercielle beslutninger, der er bedst for deres virksomhed. Når alt kommer til alt, skal medlemmerne af producentorganisationen jo finansiere 50 % af omkostningerne til programmet. I denne revision har vi dog fundet eksempler på, at nogle producentorganisationer anvender støtten til at dække omkostningerne ved allerede eksisterende aktiviteter, hvilket ikke er et fremskridt i forhold til deres udgangssituation. Ud fra en økonomisk synsvinkel giver dette måske mening for den enkelte producentorganisation, navnlig hvis den er under pres i en konkurrencesituation, men det bidrager ikke til opfyldelsen af målene for EU-støtteordningen. Eksemplet fra Spanien (tekstboks 14) viser, hvordan der kan medtages omkostninger, der ikke er »aktioner« eller »foranstaltninger«, der skal gennemføres for at nå målene for driftsprogrammet, men som bare er almindelige omkostninger, som enhver producent af frugt og grøntsager har. Selv om det ikke er almindeligt for driftsprogrammer at medtage så stor en andel af genbrugs- eller genanvendelig emballage (13), har medlemsstaterne godkendt væsentlige beløb hertil. I ti driftsprogrammer i Rettens stikprøve på 30 programmer var der medtaget udgifter til genbrugelig emballage på i alt 4,9 millioner euro.

Tekstboks 14Eksempel: De regionale myndigheder i Spanien havde godkendt et program i stikprøven, der omfattede 2,7 millioner euro til genbrugelige papkasser. Dette beløb udgjorde 83 % af det samlede program for 2000-2003. I 2001 godkendte myndighederne en ændring af programmet, hvorved de planlagte investeringer i drivhuse og kunstvanding blev opgivet, og forhøjede budgettet til genbrugelige kasser til 98 % i alt. Den eneste anden »aktion« var løn til en tekniker.

Har de foranstaltninger, der er finansieret i driftsprogrammerne, været effektive?

| 50. | Den foregående del viste, at den metode, medlemsstaterne fulgte, når de skulle godkende driftsprogrammer, giver risiko for, at de finansierede foranstaltninger ikke er effektive. I denne del vurderes det, om de aktioner, producentorganisationerne gennemførte, har bidraget effektivt til opfyldelsen af målene for driftsprogrammerne. |
| --- | --- |

50.

Den foregående del viste, at den metode, medlemsstaterne fulgte, når de skulle godkende driftsprogrammer, giver risiko for, at de finansierede foranstaltninger ikke er effektive. I denne del vurderes det, om de aktioner, producentorganisationerne gennemførte, har bidraget effektivt til opfyldelsen af målene for driftsprogrammerne.

Producentorganisationernes evalueringer af driftsprogrammerne (de endelige rapporter)

| 51. | Den væsentligste kilde til information om driftsprogrammernes effektivitet burde være de endelige rapporter, som producentorganisationerne udfærdiger ved hvert programs afslutning. I henhold til forordningen skal disse rapporter vise, i hvilket omfang målene for driftsprogrammet er opfyldt. I ingen af de 142 endelige rapporter, der blev undersøgt som led i denne revision, var der foretaget en fuldstændig vurdering af, om målene for driftsprogrammet var blevet opfyldt. I Kommissionens kontrol af medlemsstaternes procedurer indgik der ikke en kontrol af, om dette krav i forordningen var overholdt. |
| --- | --- |

51.

Den væsentligste kilde til information om driftsprogrammernes effektivitet burde være de endelige rapporter, som producentorganisationerne udfærdiger ved hvert programs afslutning. I henhold til forordningen skal disse rapporter vise, i hvilket omfang målene for driftsprogrammet er opfyldt. I ingen af de 142 endelige rapporter, der blev undersøgt som led i denne revision, var der foretaget en fuldstændig vurdering af, om målene for driftsprogrammet var blevet opfyldt. I Kommissionens kontrol af medlemsstaternes procedurer indgik der ikke en kontrol af, om dette krav i forordningen var overholdt.

| 52. | Kommissionen, der i henhold til finansforordningen har et specifikt ansvar for at overvåge gennemførelsen af de politiske målsætninger, har dermed forpasset en mulighed. Hvis de endelige rapporter havde indeholdt de nødvendige vurderinger, ville det have været muligt at analysere en stikprøve af rapporter og at drage konklusioner om, hvorvidt driftsprogrammerne havde opfyldt deres mål. Med få, men velvalgte resultatindikatorer, som alle producentorganisationer skulle oplyse, kunne de endelige rapporter have produceret lange tidsserier, der viste, om programmet havde bidraget til at opfylde målene om f.eks. kvalitetsforbedring, reduktion af omkostninger, økologisk produktion og forbedring af miljøpraksis. |
| --- | --- |

52.

Kommissionen, der i henhold til finansforordningen har et specifikt ansvar for at overvåge gennemførelsen af de politiske målsætninger, har dermed forpasset en mulighed. Hvis de endelige rapporter havde indeholdt de nødvendige vurderinger, ville det have været muligt at analysere en stikprøve af rapporter og at drage konklusioner om, hvorvidt driftsprogrammerne havde opfyldt deres mål. Med få, men velvalgte resultatindikatorer, som alle producentorganisationer skulle oplyse, kunne de endelige rapporter have produceret lange tidsserier, der viste, om programmet havde bidraget til at opfylde målene om f.eks. kvalitetsforbedring, reduktion af omkostninger, økologisk produktion og forbedring af miljøpraksis.

Stikprøven af aktioner i driftsprogrammerne

| 53. | For at kontrollere, om aktionerne i driftsprogrammerne har været effektive, udvalgte Retten i alt 104 aktioner tilfældigt fra 30 producentorganisationers driftsprogrammer, der var afsluttet i 2003 eller 2004 (tekstboks 5). Producentorganisationerne blev bedt om at påvise den effekt, de udvalgte aktioner havde haft med hensyn til opfyldelse af de dermed forbundne mål i driftsprogrammerne. Nogle aktioner havde mere end et mål, og der undersøgtes i alt 265 tilfælde. |
| --- | --- |

53.

For at kontrollere, om aktionerne i driftsprogrammerne har været effektive, udvalgte Retten i alt 104 aktioner tilfældigt fra 30 producentorganisationers driftsprogrammer, der var afsluttet i 2003 eller 2004 (tekstboks 5). Producentorganisationerne blev bedt om at påvise den effekt, de udvalgte aktioner havde haft med hensyn til opfyldelse af de dermed forbundne mål i driftsprogrammerne. Nogle aktioner havde mere end et mål, og der undersøgtes i alt 265 tilfælde.

| 54. | Kun i 30 % af tilfældene kunne producentorganisationerne give tilstrækkeligt bevis for, at aktionen havde bidraget til opfyldelsen af det dermed forbundne mål (diagram 7). I yderligere 41 % af tilfældene var der ganske vist intet direkte bevis, men med brug af almindelig logik kunne man konkludere, at der havde været en positiv effekt (jf. tekstboks 15). Som vist i punkt 58 var der imidlertid kun tale om marginale fremskridt. |
| --- | --- |

54.

Kun i 30 % af tilfældene kunne producentorganisationerne give tilstrækkeligt bevis for, at aktionen havde bidraget til opfyldelsen af det dermed forbundne mål (diagram 7). I yderligere 41 % af tilfældene var der ganske vist intet direkte bevis, men med brug af almindelig logik kunne man konkludere, at der havde været en positiv effekt (jf. tekstboks 15). Som vist i punkt 58 var der imidlertid kun tale om marginale fremskridt.

Tekstboks 15Et eksempel på »sandsynlige fremskridt«: En producentorganisation i Portugal købte en kølelastbil for at undgå, at frugtens kvalitet blev forringet under distributionen. Den havde ingen data, der kunne bevise en kvalitetsforbedring, men den viste os udstyret og forklarede os køleprocessen. På dette grundlag konkluderede vi, at kvaliteten sandsynligvis var blevet forbedret.

Image

| 55. | I næsten en fjerdedel af tilfældene kunne Retten ikke konkludere, om der var sket fremskridt eller ej. I de fleste tilfælde skyldtes det, at målet var så generelt, at det ikke var muligt at bevise, at der ikke havde været en effekt. Det var navnlig tilfældet i forbindelse med målene om at reducere tilbagekøb, om koncentration af udbuddet og om regulering af producentpriser (diagram 8). F.eks. er en producentorganisations eksistensberettigelse, at den skal koncentrere udbuddet og markedsføre sine medlemmers produkter, og følgelig vil alle dens aktiviteter på en eller anden måde bidrage til opfyldelsen af dette mål, om end indirekte. |
| --- | --- |

55.

I næsten en fjerdedel af tilfældene kunne Retten ikke konkludere, om der var sket fremskridt eller ej. I de fleste tilfælde skyldtes det, at målet var så generelt, at det ikke var muligt at bevise, at der ikke havde været en effekt. Det var navnlig tilfældet i forbindelse med målene om at reducere tilbagekøb, om koncentration af udbuddet og om regulering af producentpriser (diagram 8). F.eks. er en producentorganisations eksistensberettigelse, at den skal koncentrere udbuddet og markedsføre sine medlemmers produkter, og følgelig vil alle dens aktiviteter på en eller anden måde bidrage til opfyldelsen af dette mål, om end indirekte.

Image

| 56. | I 6 % af tilfældene var der klart bevis for, at der ikke var sket fremskridt (diagram 7). I nogle få af disse tilfælde var aktionen mislykkedes. En producentorganisation havde f.eks. under et driftsprogram startet en aktion vedrørende økologisk produktion, men havde opgivet projektet. I resten af tilfældene var årsagen til, at der ikke var sket fremskridt, at der var fastsat forkerte mål for foranstaltningerne, enten på grund af en misforståelse (flere producentorganisationer forstod målet om »at iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne« som salgsfremmende foranstaltninger over for organisationens kunder), eller fordi man skulle overholde en national klassificering (jf. punkt 33). |
| --- | --- |

56.

I 6 % af tilfældene var der klart bevis for, at der ikke var sket fremskridt (diagram 7). I nogle få af disse tilfælde var aktionen mislykkedes. En producentorganisation havde f.eks. under et driftsprogram startet en aktion vedrørende økologisk produktion, men havde opgivet projektet. I resten af tilfældene var årsagen til, at der ikke var sket fremskridt, at der var fastsat forkerte mål for foranstaltningerne, enten på grund af en misforståelse (flere producentorganisationer forstod målet om »at iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne« som salgsfremmende foranstaltninger over for organisationens kunder), eller fordi man skulle overholde en national klassificering (jf. punkt 33).

Aktionerne havde lav effektivitet

| 57. | Resultaterne af ovennævnte stikprøve viser kun, om der er bevis for, at der er sket fremskridt, men ikke hvor store disse fremskridt er. I forhold til producentorganisationens udgangssituation havde mange af aktionerne i stikprøven ganske vist bidraget tydeligt til opfyldelsen af de fastsatte mål, men i andre tilfælde var der kun sket meget små fremskridt. Når en maskine blev skiftet ud, medførte det normalt et vist fremskridt, da den nye maskine var en forbedring i forhold til den ældre model. Men i forhold til de samlede omkostninger ved udskiftningen var fremskridtet undertiden ubetydeligt. Det samme gjorde sig gældende, når organisationen fortsatte med at anvende personale til at kontrollere produktkvaliteten. Dermed kunne den nemlig opretholde sit kvalitetsniveau, men det førte ikke nødvendigvis til mærkbare forbedringer i kvaliteten i forhold til tidligere år. |
| --- | --- |

57.

Resultaterne af ovennævnte stikprøve viser kun, om der er bevis for, at der er sket fremskridt, men ikke hvor store disse fremskridt er. I forhold til producentorganisationens udgangssituation havde mange af aktionerne i stikprøven ganske vist bidraget tydeligt til opfyldelsen af de fastsatte mål, men i andre tilfælde var der kun sket meget små fremskridt. Når en maskine blev skiftet ud, medførte det normalt et vist fremskridt, da den nye maskine var en forbedring i forhold til den ældre model. Men i forhold til de samlede omkostninger ved udskiftningen var fremskridtet undertiden ubetydeligt. Det samme gjorde sig gældende, når organisationen fortsatte med at anvende personale til at kontrollere produktkvaliteten. Dermed kunne den nemlig opretholde sit kvalitetsniveau, men det førte ikke nødvendigvis til mærkbare forbedringer i kvaliteten i forhold til tidligere år.

| 58. | For at måle virkningen af disse »ikke særlig effektive« foranstaltninger gennemgik Retten igen hver enkelt af de 104 aktioner, den havde revideret på stedet, for at finde ud af, om de i forhold til udgangssituationen havde bidraget væsentligt til, at producentorganisationen kunne opfylde et eller flere af EU-målene (tekstboks 16). Når dette kriterium blev anvendt, fik over halvdelen (55 %) af den tilfældige stikprøve af aktioner etiketten »effektivitet lav«. |
| --- | --- |

58.

For at måle virkningen af disse »ikke særlig effektive« foranstaltninger gennemgik Retten igen hver enkelt af de 104 aktioner, den havde revideret på stedet, for at finde ud af, om de i forhold til udgangssituationen havde bidraget væsentligt til, at producentorganisationen kunne opfylde et eller flere af EU-målene (tekstboks 16). Når dette kriterium blev anvendt, fik over halvdelen (55 %) af den tilfældige stikprøve af aktioner etiketten »effektivitet lav«.

| 59. | Disse resultater viser, at medlemsstaterne i høj grad har godkendt aktionerne i driftsprogrammerne på grundlag af deres art (er aktionen støtteberettiget?) uden også at tage hensyn til deres effektivitet (bidrager aktionen til, at producentorganisationen kan opfylde målet?). |
| --- | --- |

59.

Disse resultater viser, at medlemsstaterne i høj grad har godkendt aktionerne i driftsprogrammerne på grundlag af deres art (er aktionen støtteberettiget?) uden også at tage hensyn til deres effektivitet (bidrager aktionen til, at producentorganisationen kan opfylde målet?).

Tekstboks 16Eksempler på aktioner, hvor vi ofte konstaterede, at der var gjort væsentlige fremskridt i forhold til udgangssituationen:






  —

| — | forbedring af produktionsfaciliteterne (vandingssystemer, energieffektive drivhuse) |
| --- | --- |

forbedring af produktionsfaciliteterne (vandingssystemer, energieffektive drivhuse)

| — | attesteret kvalitet. |
| --- | --- |

—

attesteret kvalitet.

| — | udskiftning af maskiner f.eks. palleløftere, gaffeltrucker, lastbiler og traktorer |
| --- | --- |

—

udskiftning af maskiner f.eks. palleløftere, gaffeltrucker, lastbiler og traktorer

| — | pallekasser, tremmekasser, containere osv. |
| --- | --- |

—

pallekasser, tremmekasser, containere osv.

| — | lønninger til allerede ansat personale (markedsføring, kvalitetskontrol) |
| --- | --- |

—

lønninger til allerede ansat personale (markedsføring, kvalitetskontrol)

Konklusioner vedrørende driftsprogrammernes effektivitet

| 60. | Medlemsstaterne opfyldte formelt de fleste af de krav til programmeringsmodellen, der specifikt var fastsat i forordningen. De tog imidlertid ikke aktionernes sandsynlige effektivitet i betragtning, når de skulle afgøre, om de kunne godkende et driftsprogram. Det medførte større risiko for, at aktioner med lav effektivitet blev støttet af EU. |
| --- | --- |

60.

Medlemsstaterne opfyldte formelt de fleste af de krav til programmeringsmodellen, der specifikt var fastsat i forordningen. De tog imidlertid ikke aktionernes sandsynlige effektivitet i betragtning, når de skulle afgøre, om de kunne godkende et driftsprogram. Det medførte større risiko for, at aktioner med lav effektivitet blev støttet af EU.

| 61. | I stedet fulgte medlemsstaterne en »tilskudsmetode« og anvendte støtteberettigelseslister til at godkende et program efter arten af den foreslåede udgift, uden at de var nødt til at tage hensyn til producentorganisationernes udgangssituation og de fastsatte mål. |
| --- | --- |

61.

I stedet fulgte medlemsstaterne en »tilskudsmetode« og anvendte støtteberettigelseslister til at godkende et program efter arten af den foreslåede udgift, uden at de var nødt til at tage hensyn til producentorganisationernes udgangssituation og de fastsatte mål.

| 62. | Det har imidlertid ikke medført den ensartede anvendelse og forenkling, som det ellers ville have været muligt med en sådan metode. I støtteberettigelseslisterne var der ikke fastsat tilstrækkeligt klare kriterier, således at udgifterne kunne styres hen imod de aktiviteter, som EU ønsker at støtte, og det medførte uvished og større kontrolomkostninger. På grund af den sideløbende anvendelse af programmeringsmodellen skulle producentorganisationerne forberede driftsprogrammer og evalueringer for at overholde bestemmelserne i forordningerne, og det medførte store omkostninger og kun få fordele. |
| --- | --- |

62.

Det har imidlertid ikke medført den ensartede anvendelse og forenkling, som det ellers ville have været muligt med en sådan metode. I støtteberettigelseslisterne var der ikke fastsat tilstrækkeligt klare kriterier, således at udgifterne kunne styres hen imod de aktiviteter, som EU ønsker at støtte, og det medførte uvished og større kontrolomkostninger. På grund af den sideløbende anvendelse af programmeringsmodellen skulle producentorganisationerne forberede driftsprogrammer og evalueringer for at overholde bestemmelserne i forordningerne, og det medførte store omkostninger og kun få fordele.

| 63. | Driftsprogrammerne har i det store og hele bidraget til at opfylde målene for Rådets forordning. I forhold til producentorganisationernes udgangssituation bidrog imidlertid under halvdelen af de finansierede aktioner væsentligt til opfyldelsen af mindst et af de 11 mål og kan dermed anses for at have været effektive. Der er også blevet ydet støtte til gennemførelse af aktioner med lav effektivitet, der kun medførte små ændringer. I disse tilfælde kunne støtten blive mere effektiv, hvis den blev mere målrettet. |
| --- | --- |

63.

Driftsprogrammerne har i det store og hele bidraget til at opfylde målene for Rådets forordning. I forhold til producentorganisationernes udgangssituation bidrog imidlertid under halvdelen af de finansierede aktioner væsentligt til opfyldelsen af mindst et af de 11 mål og kan dermed anses for at have været effektive. Der er også blevet ydet støtte til gennemførelse af aktioner med lav effektivitet, der kun medførte små ændringer. I disse tilfælde kunne støtten blive mere effektiv, hvis den blev mere målrettet.

DEL II: PRODUCENTORGANISATIONERNES FREMSKRIDT

| 64. | Ud over driftsprogrammets effektivitet, som beskrives i del I, har mange andre faktorer også indflydelse på de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort. Først og fremmest er der de aktiviteter, som producentorganisationerne og deres medlemmer gennemfører, og som ikke finansieres af driftsprogrammer. Mange producentorganisationer foretager f.eks. væsentlige investeringer under programmer for udvikling af landdistrikterne. Dertil kommer, at producentorganisationerne også kan modtage støtte under andre EU-støtteordninger, navnlig under ordningerne for tilbagekøb af overskudsproduktion og for forarbejdning af frugt og tomater. Den strategi, som producentorganisationerne følger, påvirker også producentorganisationernes opfyldelse af målene, og det samme gør konkurrencesituationen, ændrede krav og præferencer fra kunderne, andre EU-politikker f.eks. vedrørende kvalitet og miljø og på kortere sigt endda vejrforholdene. |
| --- | --- |

64.

Ud over driftsprogrammets effektivitet, som beskrives i del I, har mange andre faktorer også indflydelse på de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort. Først og fremmest er der de aktiviteter, som producentorganisationerne og deres medlemmer gennemfører, og som ikke finansieres af driftsprogrammer. Mange producentorganisationer foretager f.eks. væsentlige investeringer under programmer for udvikling af landdistrikterne. Dertil kommer, at producentorganisationerne også kan modtage støtte under andre EU-støtteordninger, navnlig under ordningerne for tilbagekøb af overskudsproduktion og for forarbejdning af frugt og tomater. Den strategi, som producentorganisationerne følger, påvirker også producentorganisationernes opfyldelse af målene, og det samme gør konkurrencesituationen, ændrede krav og præferencer fra kunderne, andre EU-politikker f.eks. vedrørende kvalitet og miljø og på kortere sigt endda vejrforholdene.

Har producentorganisationerne gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de mål, der er fastsat for støtteordningen?

| 65. | Del I viste, at driftsprogrammerne generelt havde bidraget til at opfylde målene for Rådets forordning. I denne del af beretningen undersøges det, om dette er afspejlet i producentorganisationernes overordnede resultat. Først evalueres den stikprøve af producentorganisationer, der blev besøgt under revisionen (tekstboks 17), og derefter ser vi på Kommissionens samlede data på EU-niveau. |
| --- | --- |

65.

Del I viste, at driftsprogrammerne generelt havde bidraget til at opfylde målene for Rådets forordning. I denne del af beretningen undersøges det, om dette er afspejlet i producentorganisationernes overordnede resultat. Først evalueres den stikprøve af producentorganisationer, der blev besøgt under revisionen (tekstboks 17), og derefter ser vi på Kommissionens samlede data på EU-niveau.

Tekstboks 17Beskrivelse af stikprøven:Producentorganisationerne i den tilfældige stikprøve udgjorde 2 % af det samlede antal producentorganisationer i EU og 5 % af disses omsætning i 2004.

Stikprøven af producentorganisationer

| 66. | De 30 producentorganisationer, der blev besøgt, blev bedt om at påvise de fremskridt, de havde gjort med hensyn til at opfylde hvert enkelt af de 11 mål, uanset om de havde medtaget aktioner, der vedrørte disse mål, i deres driftsprogrammer. Det gav i alt 330 undersøgte tilfælde. I forbindelse med 54 % af disse tilfælde var producentorganisationen i stand til at påvise, at den havde gjort fremskridt. I yderligere 12 % af tilfældene nåede vi frem til den konklusion, at producentorganisationen formentlig havde gjort fremskridt. Manglende oplysninger, navnlig om produktionsomkostninger og regulering af priserne, kunne forklare de fleste af de 16 % af tilfældene, hvor vi ikke kunne nå til nogen konklusion (jf. diagram 9). |
| --- | --- |

66.

De 30 producentorganisationer, der blev besøgt, blev bedt om at påvise de fremskridt, de havde gjort med hensyn til at opfylde hvert enkelt af de 11 mål, uanset om de havde medtaget aktioner, der vedrørte disse mål, i deres driftsprogrammer. Det gav i alt 330 undersøgte tilfælde. I forbindelse med 54 % af disse tilfælde var producentorganisationen i stand til at påvise, at den havde gjort fremskridt. I yderligere 12 % af tilfældene nåede vi frem til den konklusion, at producentorganisationen formentlig havde gjort fremskridt. Manglende oplysninger, navnlig om produktionsomkostninger og regulering af priserne, kunne forklare de fleste af de 16 % af tilfældene, hvor vi ikke kunne nå til nogen konklusion (jf. diagram 9).

Image

| 67. | Mange producentorganisationer havde ikke iværksat foranstaltninger til opfyldelse af målene om »økologisk produktion« og om at »iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne«, som udgjorde de fleste af de 18 % af tilfældene, hvor der ikke var konstateret fremskridt. Der var også kun gjort relativt små fremskridt i forhold til målene om at »reducere produktionsomkostningerne« og at »regulere priserne«. Producentorganisationerne forklarede, at de sigtede mod stigende priser snarere end mod stabile priser, selv om de fleste mente, at de ikke var prisførere og kun havde meget lidt indflydelse på de priser, de opnåede. Vigtigere end blot at reducere omkostningerne var det at maksimere indtjeningen, hvilket ofte betød højere omkostninger for at opnå bedre kvalitet og merværdi. Producentorganisationerne bemærkede også, at forbedrede miljøpraksis normalt øgede omkostningerne, uden at det nødvendigvis medførte højere produktpriser. |
| --- | --- |

67.

Mange producentorganisationer havde ikke iværksat foranstaltninger til opfyldelse af målene om »økologisk produktion« og om at »iværksætte salgsfremmende foranstaltninger over for forbrugerne«, som udgjorde de fleste af de 18 % af tilfældene, hvor der ikke var konstateret fremskridt. Der var også kun gjort relativt små fremskridt i forhold til målene om at »reducere produktionsomkostningerne« og at »regulere priserne«. Producentorganisationerne forklarede, at de sigtede mod stigende priser snarere end mod stabile priser, selv om de fleste mente, at de ikke var prisførere og kun havde meget lidt indflydelse på de priser, de opnåede. Vigtigere end blot at reducere omkostningerne var det at maksimere indtjeningen, hvilket ofte betød højere omkostninger for at opnå bedre kvalitet og merværdi. Producentorganisationerne bemærkede også, at forbedrede miljøpraksis normalt øgede omkostningerne, uden at det nødvendigvis medførte højere produktpriser.

| 68. | Selv om resultaterne af stikprøven viser, at de fleste producentorganisationer i det mindste gjorde en vis form for fremskridt med hensyn til at opfylde de fleste af de 11 mål, er det i sig selv ikke nok til at bekræfte, at ordningen med støtte til driftsprogrammer har været effektiv, da andre faktorer, der beskrives i punkt 64, kan have indvirket på resultatet. |
| --- | --- |

68.

Selv om resultaterne af stikprøven viser, at de fleste producentorganisationer i det mindste gjorde en vis form for fremskridt med hensyn til at opfylde de fleste af de 11 mål, er det i sig selv ikke nok til at bekræfte, at ordningen med støtte til driftsprogrammer har været effektiv, da andre faktorer, der beskrives i punkt 64, kan have indvirket på resultatet.

Kommissionens data om producentorganisationerne

| 69. | Som det fremgår af del I, har Kommissionen ikke benyttet sig af lejligheden og udnyttet de evalueringer, som producentorganisationerne har foretaget i deres endelige rapporter, til at kontrollere gennemførelsen af målene for driftsprogrammerne. Ydermere har Kommissionen endnu ikke opfyldt den forpligtelse til at evaluere politikken, som den har i henhold til EU's finansforordning. Der er planlagt en evalueringsundersøgelse, der skal begynde i 2008, og resultaterne forventes at foreligge i 2009. |
| --- | --- |

69.

Som det fremgår af del I, har Kommissionen ikke benyttet sig af lejligheden og udnyttet de evalueringer, som producentorganisationerne har foretaget i deres endelige rapporter, til at kontrollere gennemførelsen af målene for driftsprogrammerne. Ydermere har Kommissionen endnu ikke opfyldt den forpligtelse til at evaluere politikken, som den har i henhold til EU's finansforordning. Der er planlagt en evalueringsundersøgelse, der skal begynde i 2008, og resultaterne forventes at foreligge i 2009.

| 70. | Kommissionen har dog nogle oplysninger om producentorganisationerne. Kommissionen får data om mængden af den overskudsproduktion, der trækkes tilbage fra markedet, og som der anmodes om støtte for. Siden 2000 har Kommissionen også krævet oplysninger om driftsprogrammerne og krævet flere oplysninger om producentorganisationerne i medlemsstaternes årlige statistiske rapporter. |
| --- | --- |

70.

Kommissionen har dog nogle oplysninger om producentorganisationerne. Kommissionen får data om mængden af den overskudsproduktion, der trækkes tilbage fra markedet, og som der anmodes om støtte for. Siden 2000 har Kommissionen også krævet oplysninger om driftsprogrammerne og krævet flere oplysninger om producentorganisationerne i medlemsstaternes årlige statistiske rapporter.

| 71. | Oplysningerne om driftsprogrammerne er begrænset til oversigter over den støtte, der er udbetalt pr. udgiftskategori. Det viser, hvad støtten til driftsprogrammerne anvendes til, men ikke, hvad der opnås med denne støtte. |
| --- | --- |

71.

Oplysningerne om driftsprogrammerne er begrænset til oversigter over den støtte, der er udbetalt pr. udgiftskategori. Det viser, hvad støtten til driftsprogrammerne anvendes til, men ikke, hvad der opnås med denne støtte.

| 72. | Kommissionen kræver flere data om producentorganisationerne, navnlig om deres medlemmer, produktion og salg. Rettens kontrol af disse oplysningers pålidelighed blev vanskeliggjort af, at Kommissionen ikke har et egentligt forvaltningssystem til registrering af oplysningerne. Kommissionen sendte adskillige forespørgsler til medlemsstaterne i 2004 og 2005 vedrørende uoverensstemmelser i dataene, men fulgte ikke op på dem. Der mangler vigtige data, navnlig for de tre største frugt- og grøntsagsproducerende medlemsstater Italien, Spanien og Frankrig. Det er vanskeligt at analysere oplysningerne, da de er ufuldstændige, og da der er mange uoverensstemmelser, der gør, at de ikke er pålidelige nok til, at de kan bruges til andet end til at pege på overordnede tendenser. |
| --- | --- |

72.

Kommissionen kræver flere data om producentorganisationerne, navnlig om deres medlemmer, produktion og salg. Rettens kontrol af disse oplysningers pålidelighed blev vanskeliggjort af, at Kommissionen ikke har et egentligt forvaltningssystem til registrering af oplysningerne. Kommissionen sendte adskillige forespørgsler til medlemsstaterne i 2004 og 2005 vedrørende uoverensstemmelser i dataene, men fulgte ikke op på dem. Der mangler vigtige data, navnlig for de tre største frugt- og grøntsagsproducerende medlemsstater Italien, Spanien og Frankrig. Det er vanskeligt at analysere oplysningerne, da de er ufuldstændige, og da der er mange uoverensstemmelser, der gør, at de ikke er pålidelige nok til, at de kan bruges til andet end til at pege på overordnede tendenser.

| 73. | Den vigtigste indikator, der kan udledes af disse data, er producentorganisationernes andel af den samlede produktion i EU. Den viser, hvor meget af produktionen der er koncentreret i producentorganisationer, hvilket er det overordnede mål for politikken for frugt- og grøntsagssektoren. Den giver også et fingerpeg om, hvorvidt ordningen mere generelt er vellykket, idet den viser, hvor stor en procentdel af frugt- og grøntsagsproducenterne der vælger at deltage i EU-støtteordningen. I budgetdokumenterne for 2005 satte Kommissionen følgende mål for denne indikator: en årlig stigning med henblik på at nå 60 % i 2013. |
| --- | --- |

73.

Den vigtigste indikator, der kan udledes af disse data, er producentorganisationernes andel af den samlede produktion i EU. Den viser, hvor meget af produktionen der er koncentreret i producentorganisationer, hvilket er det overordnede mål for politikken for frugt- og grøntsagssektoren. Den giver også et fingerpeg om, hvorvidt ordningen mere generelt er vellykket, idet den viser, hvor stor en procentdel af frugt- og grøntsagsproducenterne der vælger at deltage i EU-støtteordningen. I budgetdokumenterne for 2005 satte Kommissionen følgende mål for denne indikator: en årlig stigning med henblik på at nå 60 % i 2013.

| 74. | Som følge heraf har Kommissionen, selv om den ligger inde med data om tilbagekøb og koncentration af udbuddet, ingen indikatorer, der viser de fremskridt, producentorganisationerne har gjort for at nå de andre politikmål, som f.eks. prisreduktion og kvalitets- og miljøforbedring. |
| --- | --- |

74.

Som følge heraf har Kommissionen, selv om den ligger inde med data om tilbagekøb og koncentration af udbuddet, ingen indikatorer, der viser de fremskridt, producentorganisationerne har gjort for at nå de andre politikmål, som f.eks. prisreduktion og kvalitets- og miljøforbedring.

Analyse af data om tilbagekøb og koncentration af udbuddet

| 75. | Med reformen af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager i 1996 blev der skåret ned på den overskudsproduktion, som kunne trækkes tilbage under tilbagekøbsstøtteordningen, og på den godtgørelse, som producenterne kunne få udbetalt i forbindelse hermed. Det fremgår af Kommissionens data, at det har medført en væsentlig reduktion i de tilbagekøbte mængder inden for EU-støtteordningen (jf. diagram 10). Det er i overensstemmelse med resultatet af Rettens stikprøve, der viste, at 90 % af producentorganisationerne havde reduceret de tilbagekøbte mængder, eller fortsat ikke havde foretaget tilbagekøb. |
| --- | --- |

75.

Med reformen af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager i 1996 blev der skåret ned på den overskudsproduktion, som kunne trækkes tilbage under tilbagekøbsstøtteordningen, og på den godtgørelse, som producenterne kunne få udbetalt i forbindelse hermed. Det fremgår af Kommissionens data, at det har medført en væsentlig reduktion i de tilbagekøbte mængder inden for EU-støtteordningen (jf. diagram 10). Det er i overensstemmelse med resultatet af Rettens stikprøve, der viste, at 90 % af producentorganisationerne havde reduceret de tilbagekøbte mængder, eller fortsat ikke havde foretaget tilbagekøb.

Image

| 76. | Et af målene for ordningen med støtte til driftsprogrammer var at støtte de foranstaltninger, som producentorganisationerne traf for at reducere tilbagekøbene. Denne reduktion af tilbagekøb beviser imidlertid ikke nødvendigvis, at støtten til driftsprogrammer har medført, at producentorganisationerne har planlagt og tilpasset deres produktion til efterspørgslen: Producentorganisationerne forklarede, at de reducerede støttesatser for tilbagekøb, som gradvist blev indført i 1996, sammen med stigende kontrol ikke længere gør det værd at anmode om støtte for overskydende produktion. |
| --- | --- |

76.

Et af målene for ordningen med støtte til driftsprogrammer var at støtte de foranstaltninger, som producentorganisationerne traf for at reducere tilbagekøbene. Denne reduktion af tilbagekøb beviser imidlertid ikke nødvendigvis, at støtten til driftsprogrammer har medført, at producentorganisationerne har planlagt og tilpasset deres produktion til efterspørgslen: Producentorganisationerne forklarede, at de reducerede støttesatser for tilbagekøb, som gradvist blev indført i 1996, sammen med stigende kontrol ikke længere gør det værd at anmode om støtte for overskydende produktion.

Analyse af data om koncentration af udbuddet

| 77. | Formålet med den ordning, der blev indført i 1996, var at yde støtte til producentorganisationerne, så de kunne tilpasse sig den nye situation og klare sig godt på markedet, samt at give andre producenter et incitament til at blive medlem af en producentorganisation. Begge disse faktorer skulle få producentorganisationernes omsætning til at stige og »koncentrere udbuddet« hos dem. |
| --- | --- |

77.

Formålet med den ordning, der blev indført i 1996, var at yde støtte til producentorganisationerne, så de kunne tilpasse sig den nye situation og klare sig godt på markedet, samt at give andre producenter et incitament til at blive medlem af en producentorganisation. Begge disse faktorer skulle få producentorganisationernes omsætning til at stige og »koncentrere udbuddet« hos dem.

| 78. | Det fremgår imidlertid af Kommissionens data, at indikatoren koncentration af produktionen er faldet: Producentorganisationernes andel af den samlede produktion faldt fra 40 % i 1999 til 31 % i 2003 (diagram 11). (Tallet for 2004 er foreløbigt, da to af de største medlemsstater, Frankrig og Italien, ikke har afleveret fuldstændige data). Mens værdien af den afsatte produktion i den samlede frugt- og grøntsagssektor steg med 45 % fra 1999 til 2003, steg værdien af producentorganisationernes produktion kun med 12 %. |
| --- | --- |

78.

Det fremgår imidlertid af Kommissionens data, at indikatoren koncentration af produktionen er faldet: Producentorganisationernes andel af den samlede produktion faldt fra 40 % i 1999 til 31 % i 2003 (diagram 11). (Tallet for 2004 er foreløbigt, da to af de største medlemsstater, Frankrig og Italien, ikke har afleveret fuldstændige data). Mens værdien af den afsatte produktion i den samlede frugt- og grøntsagssektor steg med 45 % fra 1999 til 2003, steg værdien af producentorganisationernes produktion kun med 12 %.

Image

| 79. | Som beskrevet i punkt 72 kan man ikke stole alt for meget på disse data; de kan kun bruges til at angive en overordnet tendens. I 2003 rapporterede Kommissionen f.eks. en forkert procentsats på grund af en fejl, som skyldtes manglende data for Grækenland. Retten kunne let finde og korrigere denne fejl, men Kommissionen kunne ikke bevise over for Retten, at de andre data var tilstrækkeligt pålidelige. |
| --- | --- |

79.

Som beskrevet i punkt 72 kan man ikke stole alt for meget på disse data; de kan kun bruges til at angive en overordnet tendens. I 2003 rapporterede Kommissionen f.eks. en forkert procentsats på grund af en fejl, som skyldtes manglende data for Grækenland. Retten kunne let finde og korrigere denne fejl, men Kommissionen kunne ikke bevise over for Retten, at de andre data var tilstrækkeligt pålidelige.

| 80. | Dataene viser også de fortsatte geografiske skævheder med hensyn til i deltagelsen i støtteordningen (diagram 12). Portugal og Grækenland, der er de medlemsstater, hvor frugt og grøntsager udgør den største del af landbrugsproduktionen, har den laveste deltagelse i støtteordningen, og deltagelsen er ikke steget nævneværdigt. På grund af den lave deltagelse i producentorganisationer modtager kun 6 % af Portugals frugt- og grøntsagssektor og 13 % i Grækenland støtte til driftsprogrammer sammenlignet med 80 % i Nederlandene. Støtteordningen er udformet sådan, at den belønner succes, i og med at støtten udbetales som en procentsats af producentorganisationernes omsætning. Meningen var, at mindre producenter med produktion af lavere værdi og med størst behov for tilpasning til de stigende kvalitetskrav og miljøstandarder skulle tilskyndes til at tilslutte sig en producentorganisation. Det fremgår af dataene, at det i nogle medlemsstater ikke er sket. Ordningen har i stedet resulteret i, at støtten er blevet dirigeret til store producentorganisationer med produktion af høj værdi. |
| --- | --- |

80.

Dataene viser også de fortsatte geografiske skævheder med hensyn til i deltagelsen i støtteordningen (diagram 12). Portugal og Grækenland, der er de medlemsstater, hvor frugt og grøntsager udgør den største del af landbrugsproduktionen, har den laveste deltagelse i støtteordningen, og deltagelsen er ikke steget nævneværdigt. På grund af den lave deltagelse i producentorganisationer modtager kun 6 % af Portugals frugt- og grøntsagssektor og 13 % i Grækenland støtte til driftsprogrammer sammenlignet med 80 % i Nederlandene. Støtteordningen er udformet sådan, at den belønner succes, i og med at støtten udbetales som en procentsats af producentorganisationernes omsætning. Meningen var, at mindre producenter med produktion af lavere værdi og med størst behov for tilpasning til de stigende kvalitetskrav og miljøstandarder skulle tilskyndes til at tilslutte sig en producentorganisation. Det fremgår af dataene, at det i nogle medlemsstater ikke er sket. Ordningen har i stedet resulteret i, at støtten er blevet dirigeret til store producentorganisationer med produktion af høj værdi.

Image

| 81. | Kommissionen mangler oplysninger om forskellene mellem producentorganisationernes og andre avleres resultater og kan således ikke forklare, hvorfor det lader til, at sektoren uden for producentorganisationerne har en højere vækstrate end producentorganisationerne. |
| --- | --- |

81.

Kommissionen mangler oplysninger om forskellene mellem producentorganisationernes og andre avleres resultater og kan således ikke forklare, hvorfor det lader til, at sektoren uden for producentorganisationerne har en højere vækstrate end producentorganisationerne.

| 82. | For at forklare de manglende fremskridt med hensyn til koncentration af udbuddet er det også nødvendigt at finde ud af, hvorfor producenterne ikke tilslutter sig en producentorganisation. Kommissionen har ikke foretaget nogen systematisk rundspørge blandt producenterne for at finde frem til de virkelige begrundelser herfor. |
| --- | --- |

82.

For at forklare de manglende fremskridt med hensyn til koncentration af udbuddet er det også nødvendigt at finde ud af, hvorfor producenterne ikke tilslutter sig en producentorganisation. Kommissionen har ikke foretaget nogen systematisk rundspørge blandt producenterne for at finde frem til de virkelige begrundelser herfor.

| 83. | I svaret til Rettens årsberetning for 2000 udtalte Kommissionen, at: »såfremt flertallet af producenterne ... foretrækker at undlade at tilslutte sig en effektiv producentorganisation, må de også bære konsekvenserne af deres afgørelse. Sammenligner man indkomstniveauet og ser dels på dem, der har tilsluttet sig producentorganisationer, og dels på dem, der har valgt at holde sig uden for organisationerne, vil det fremgå, hvilket valg man bør foretrække«. Kommissionen har imidlertid ikke overvåget producentorganisationernes medlemmers indtægter for at kunne foretage denne sammenligning. |
| --- | --- |

83.

I svaret til Rettens årsberetning for 2000 udtalte Kommissionen, at: »såfremt flertallet af producenterne ... foretrækker at undlade at tilslutte sig en effektiv producentorganisation, må de også bære konsekvenserne af deres afgørelse. Sammenligner man indkomstniveauet og ser dels på dem, der har tilsluttet sig producentorganisationer, og dels på dem, der har valgt at holde sig uden for organisationerne, vil det fremgå, hvilket valg man bør foretrække«. Kommissionen har imidlertid ikke overvåget producentorganisationernes medlemmers indtægter for at kunne foretage denne sammenligning.

Udvikling af landdistrikter

| 84. | En særlig risiko, som Kommissionen identificerede tidligt i forløbet, er, at de midler, der er til rådighed til udvikling af landdistrikter, kan have gjort producenternes motivation til at tilslutte sig eller danne producentorganisationer mindre, da der over denne ordning kan ydes støtte svarende til støtten til driftsprogrammer, uden at der stilles krav til producenterne om, at de skal være medlem af en producentorganisation (jf. tekstboks 18). Forordningen om udvikling af landdistrikterne tog fat på dette problem (ved at fastsætte, at frugt- og grøntsagsproducenter ikke er berettigede til at modtage støtte til udvikling af landdistrikter, hvis der kan ydes lignende støtte over driftsprogrammerne), men gav mulighed for undtagelser fra denne regel. |
| --- | --- |

84.

En særlig risiko, som Kommissionen identificerede tidligt i forløbet, er, at de midler, der er til rådighed til udvikling af landdistrikter, kan have gjort producenternes motivation til at tilslutte sig eller danne producentorganisationer mindre, da der over denne ordning kan ydes støtte svarende til støtten til driftsprogrammer, uden at der stilles krav til producenterne om, at de skal være medlem af en producentorganisation (jf. tekstboks 18). Forordningen om udvikling af landdistrikterne tog fat på dette problem (ved at fastsætte, at frugt- og grøntsagsproducenter ikke er berettigede til at modtage støtte til udvikling af landdistrikter, hvis der kan ydes lignende støtte over driftsprogrammerne), men gav mulighed for undtagelser fra denne regel.

Tekstboks 18







  Centrale elementer i de to støtteordninger

| Centrale elementer i de to støtteordninger | Udvikling af landdistrikter | Driftsprogrammer |
| --- | --- | --- |
| Kan støtten kun ydes til producent-organisationer? | Nej | Ja |
| Er programmerne flerårige? | Ja | Ja |
| Omfatter målene planlægning og tilpasning af produktionen til efterspørgslen, reduktion af omkostninger, kvalitets- og miljøforbedring? | Ja | Ja |
| Gennemføres og medfinansieres de foreslåede foranstaltninger af modtageren? | Ja | Ja |
| Godkendes og kontrolleres foranstaltningerne af medlemsstaten? | Ja | Ja |
| Evaluering ved programmets afslutning? | Ja | Ja |

Udvikling af landdistrikter

Driftsprogrammer

Kan støtten kun ydes til producent-organisationer?

Nej

Ja

Er programmerne flerårige?

Ja

Ja

Omfatter målene planlægning og tilpasning af produktionen til efterspørgslen, reduktion af omkostninger, kvalitets- og miljøforbedring?

Ja

Ja

Gennemføres og medfinansieres de foreslåede foranstaltninger af modtageren?

Ja

Ja

Godkendes og kontrolleres foranstaltningerne af medlemsstaten?

Ja

Ja

Evaluering ved programmets afslutning?

Ja

Ja

| 85. | Der kan ydes støtte til udvikling af landdistrikter til en række tilsvarende aktiviteter, fra kunstvandingsprojekter til pakkemaskiner, og støtten kan ydes til både producentorganisationer og producenter. En væsentlig del af projekterne vedrørende udvikling af landdistrikter under foranstaltningerne »investeringer i landbrugsbedrifter« og »forbedringen og afsætningen af landbrugsprodukter« vedrører frugt og grøntsager. |
| --- | --- |

85.

Der kan ydes støtte til udvikling af landdistrikter til en række tilsvarende aktiviteter, fra kunstvandingsprojekter til pakkemaskiner, og støtten kan ydes til både producentorganisationer og producenter. En væsentlig del af projekterne vedrørende udvikling af landdistrikter under foranstaltningerne »investeringer i landbrugsbedrifter« og »forbedringen og afsætningen af landbrugsprodukter« vedrører frugt og grøntsager.

| 86. | Trods den potentielt store risiko, der er for, at programmerne for udvikling af landdistrikter underminerer producentorganisationerne, der er hjørnestenen i EU's politik for frugt- og grøntsagsproducenter, har Kommissionen ikke kontrolleret, hvordan medlemsstaternes procedurer til sikring af overensstemmelse fungerer, eller indhentet oplysninger herom eller foretaget nogen vurdering af, i hvilket omfang det kan være sket. |
| --- | --- |

86.

Trods den potentielt store risiko, der er for, at programmerne for udvikling af landdistrikter underminerer producentorganisationerne, der er hjørnestenen i EU's politik for frugt- og grøntsagsproducenter, har Kommissionen ikke kontrolleret, hvordan medlemsstaternes procedurer til sikring af overensstemmelse fungerer, eller indhentet oplysninger herom eller foretaget nogen vurdering af, i hvilket omfang det kan være sket.

KONKLUSIONER

Driftsprogrammernes effektivitet

Er støtteordningen blevet gennemført på en sådan måde, at det sikres, at driftsprogrammerne sandsynligvis vil være effektive?

| 87. | Kommissionen og medlemsstaterne har fokuseret på, om aktionerne i driftsprogrammet var støtteberettigede i henhold til deres art, men har ikke samtidig set på, om de bidrog til, at producentorganisationen kunne opfylde målene for driftsprogrammet. Medlemsstaternes procedurer sikrer således ikke, at alle aktionerne i programmet sansynligvis vil være effektive. Medlemsstaterne anvendte ikke princippet om effektivitet, som er en del af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, da de godkendte driftsprogrammerne. Kommissionen har koncentreret sin kontrol om udgifternes overensstemmelse med støtteberettigelseskriterierne og har ikke undersøgt, om medlemsstaternes procedurer for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne fungerer på en sådan måde, at programmerne sandsynligvis vil være effektive. |
| --- | --- |

87.

Kommissionen og medlemsstaterne har fokuseret på, om aktionerne i driftsprogrammet var støtteberettigede i henhold til deres art, men har ikke samtidig set på, om de bidrog til, at producentorganisationen kunne opfylde målene for driftsprogrammet. Medlemsstaternes procedurer sikrer således ikke, at alle aktionerne i programmet sansynligvis vil være effektive. Medlemsstaterne anvendte ikke princippet om effektivitet, som er en del af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, da de godkendte driftsprogrammerne. Kommissionen har koncentreret sin kontrol om udgifternes overensstemmelse med støtteberettigelseskriterierne og har ikke undersøgt, om medlemsstaternes procedurer for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne fungerer på en sådan måde, at programmerne sandsynligvis vil være effektive.

| 88. | Støtteordningen har været dyr at gennemføre for medlemsstaternes administrationer og for producentorganisationerne. Medlemsstaterne har formelt fulgt de krav til programmerne, der var fastsat i forordningerne, med væsentlige omkostninger til følge, men uden virkelige fordele. Kriterierne for udgifternes støtteberettigelse var ikke klare, og det medførte usikkerhed og øget behov for kontrol for at sikre overensstemmelse. |
| --- | --- |

88.

Støtteordningen har været dyr at gennemføre for medlemsstaternes administrationer og for producentorganisationerne. Medlemsstaterne har formelt fulgt de krav til programmerne, der var fastsat i forordningerne, med væsentlige omkostninger til følge, men uden virkelige fordele. Kriterierne for udgifternes støtteberettigelse var ikke klare, og det medførte usikkerhed og øget behov for kontrol for at sikre overensstemmelse.

Har de foranstaltninger, der er finansieret i driftsprogrammerne, været effektive?

| 89. | Næsten halvdelen af de aktioner, der finansieres i driftsprogrammerne, havde medført væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation med hensyn til opfyldelsen af mindst ét af de 11 mål og kan derfor anses for at have været effektive. |
| --- | --- |

89.

Næsten halvdelen af de aktioner, der finansieres i driftsprogrammerne, havde medført væsentlige fremskridt i forhold til producentorganisationernes udgangssituation med hensyn til opfyldelsen af mindst ét af de 11 mål og kan derfor anses for at have været effektive.

| 90. | Medlemsstaterne har også ydet støtte til aktioner med lav effektivitet, der kun medførte små ændringer. I disse tilfælde kunne støtten blive mere effektiv, hvis den blev mere målrettet. |
| --- | --- |

90.

Medlemsstaterne har også ydet støtte til aktioner med lav effektivitet, der kun medførte små ændringer. I disse tilfælde kunne støtten blive mere effektiv, hvis den blev mere målrettet.

Producentorganisationernes fremskridt

Har producentorganisationerne gjort fremskridt med hensyn til at opfylde de mål, der er fastsat for støtteordningen?

| 91. | Producentorganisationerne har tilpasset sig ændringerne i efterspørgslen og har nærmet sig de mål, der er fastsat i Rådets forordning. Driftsprogrammerne har bidraget hertil, men de er ikke den eneste faktor. Producentorganisationer og andre frugt- og grøntsagsproducenter kan også modtage støtte til udvikling af landdistrikter til at gennemføre lignende aktiviteter med tilsvarende mål som for driftsprogrammerne. Markedskræfterne sætter alle producenter under pres med hensyn til at opfylde højere miljøstandarder, forbedre produktkvaliteten og begrænse omkostningerne. Udviklingen ville derfor måske i nogen grad have været den samme også uden støtten til driftsprogrammer. |
| --- | --- |

91.

Producentorganisationerne har tilpasset sig ændringerne i efterspørgslen og har nærmet sig de mål, der er fastsat i Rådets forordning. Driftsprogrammerne har bidraget hertil, men de er ikke den eneste faktor. Producentorganisationer og andre frugt- og grøntsagsproducenter kan også modtage støtte til udvikling af landdistrikter til at gennemføre lignende aktiviteter med tilsvarende mål som for driftsprogrammerne. Markedskræfterne sætter alle producenter under pres med hensyn til at opfylde højere miljøstandarder, forbedre produktkvaliteten og begrænse omkostningerne. Udviklingen ville derfor måske i nogen grad have været den samme også uden støtten til driftsprogrammer.

| 92. | Selv om der ydes EU-støtte til medlemmer af producentorganisationer, vælger flertallet af producenterne i de største frugt- og grøntsagsproducerende medlemsstater ikke at tilslutte sig en producentorganisation. I de fleste medlemsstater er det endnu ikke lykkedes at koncentrere udbuddet. Da Retten rapporterede om frugt- og grøntsagssektoren i 2000, blev ca. 40 % af EU's frugt- og grøntsagsproduktion markedsført af producentorganisationer. Ifølge Kommissionens seneste data er dette tal faldet til omkring en tredjedel. Med den nuværende udvikling vil Kommissions mål om, at producentorganisationerne skal producere ca. 60 % af den markedsførte produktionsværdi i 2013, ikke blive nået. |
| --- | --- |

92.

Selv om der ydes EU-støtte til medlemmer af producentorganisationer, vælger flertallet af producenterne i de største frugt- og grøntsagsproducerende medlemsstater ikke at tilslutte sig en producentorganisation. I de fleste medlemsstater er det endnu ikke lykkedes at koncentrere udbuddet. Da Retten rapporterede om frugt- og grøntsagssektoren i 2000, blev ca. 40 % af EU's frugt- og grøntsagsproduktion markedsført af producentorganisationer. Ifølge Kommissionens seneste data er dette tal faldet til omkring en tredjedel. Med den nuværende udvikling vil Kommissions mål om, at producentorganisationerne skal producere ca. 60 % af den markedsførte produktionsværdi i 2013, ikke blive nået.

| 93. | Kommissionen har ikke vurderet årsagerne til den manglende deltagelse i producentorganisationer, herunder om medlemsstaternes procedurer har været gode nok til at sikre, at midlerne til udvikling af landdistrikterne ikke har undermineret producenternes incitament til at deltage. |
| --- | --- |

93.

Kommissionen har ikke vurderet årsagerne til den manglende deltagelse i producentorganisationer, herunder om medlemsstaternes procedurer har været gode nok til at sikre, at midlerne til udvikling af landdistrikterne ikke har undermineret producenternes incitament til at deltage.

ANBEFALINGER

| 94. | Det fremgår af konklusionerne, at det generelle politikmål, nemlig at koncentrere udbuddet i producentorganisationer, i de fleste medlemsstater ikke er blevet opfyldt, og at Kommissionen mangler de oplysninger om årsagerne hertil, der ville være nødvendige for at kunne tage politikken op til revision. Indtil der er foretaget en sådan revision, som bør tage hensyn til resultaterne af den evaluering af producentorganisationerne, der skal foreligge i 2009, bør Kommissionen fremsætte forslag til at gøre ordningen for støtte til driftsprogrammer enklere og mere effektiv. |
| --- | --- |

94.

Det fremgår af konklusionerne, at det generelle politikmål, nemlig at koncentrere udbuddet i producentorganisationer, i de fleste medlemsstater ikke er blevet opfyldt, og at Kommissionen mangler de oplysninger om årsagerne hertil, der ville være nødvendige for at kunne tage politikken op til revision. Indtil der er foretaget en sådan revision, som bør tage hensyn til resultaterne af den evaluering af producentorganisationerne, der skal foreligge i 2009, bør Kommissionen fremsætte forslag til at gøre ordningen for støtte til driftsprogrammer enklere og mere effektiv.

Støtten til driftsprogrammer bør gøres enklere og mere effektiv

| 95. | For at forbedre ordningen med støtte til driftsprogrammer bør Kommissionen overveje, om man med fordel kunne anvende følgende alternative metoder:






  i) | forenkle og reducere omkostningerne ved ordningen ved at gøre kriterierne for støtteberettigede omkostninger klarere, og ved at fjerne programmeringskravene |
| --- | --- | --- |

95.

For at forbedre ordningen med støtte til driftsprogrammer bør Kommissionen overveje, om man med fordel kunne anvende følgende alternative metoder:

i)

forenkle og reducere omkostningerne ved ordningen ved at gøre kriterierne for støtteberettigede omkostninger klarere, og ved at fjerne programmeringskravene

| ii) | forenkle støtteordningen og forbedre dens effektivitet ved at tage de mål, der er fastsat for driftsprogrammerne, og støtteberettigelseslisterne op til fornyet overvejelse, således at medlemsstaterne opmuntres til at anvende effektivitetskriterier ved godkendelsen af driftsprogrammer |
| --- | --- |

ii)

forenkle støtteordningen og forbedre dens effektivitet ved at tage de mål, der er fastsat for driftsprogrammerne, og støtteberettigelseslisterne op til fornyet overvejelse, således at medlemsstaterne opmuntres til at anvende effektivitetskriterier ved godkendelsen af driftsprogrammer

| iii) | forbedre sammenhængen, forenkle administrationen og reducere omkostningerne ved at rette ordningens procedurer og regler for udgifternes støtteberettigelse ind efter de regler, der gælder for investeringsforanstaltninger til udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

iii)

forbedre sammenhængen, forenkle administrationen og reducere omkostningerne ved at rette ordningens procedurer og regler for udgifternes støtteberettigelse ind efter de regler, der gælder for investeringsforanstaltninger til udvikling af landdistrikter.

| 96. | Kommissionen bør forbedre sin indsamling af data om driftsprogrammerne og producentorganisationerne og fokusere på nogle få centrale indikatorer, som vil gøre det muligt for den at overvåge støtteordningens effektivitet og give nyttige oplysninger med henblik på periodisk evaluering. |
| --- | --- |

96.

Kommissionen bør forbedre sin indsamling af data om driftsprogrammerne og producentorganisationerne og fokusere på nogle få centrale indikatorer, som vil gøre det muligt for den at overvåge støtteordningens effektivitet og give nyttige oplysninger med henblik på periodisk evaluering.

Politikken bør gøres mere målrettet for at nå de generelle mål om koncentration og tilpasning

| 97. | Kommissionen bør bruge den evaluering, som er planlagt i 2009, til at få en bedre forståelse af årsagerne til, at der ikke er sket fremskridt med hensyn til koncentration af udbuddet i producentorganisationer. Den bør vurdere, om producentorganisationerne har forbedret situationen for deres medlemmer i forhold til andre producenter, og hvordan politikken fungerer sammen med politikken for udvikling af landdistrikter. |
| --- | --- |

97.

Kommissionen bør bruge den evaluering, som er planlagt i 2009, til at få en bedre forståelse af årsagerne til, at der ikke er sket fremskridt med hensyn til koncentration af udbuddet i producentorganisationer. Den bør vurdere, om producentorganisationerne har forbedret situationen for deres medlemmer i forhold til andre producenter, og hvordan politikken fungerer sammen med politikken for udvikling af landdistrikter.

| 98. | Hvis disse undersøgelser bekræfter, at producentorganisationer er en effektiv mekanisme, der kan styrke producenternes stilling, bør politikken gøres mere målrettet med henblik herpå. Kommissionen bør foreslå ændringer, som opmuntrer producenterne til at tilslutte sig en producentorganisation, navnlig i de medlemsstater, der har den største produktion af frugt og grøntsager. Kommissionen bør også overveje, om politikkens mål om at tilpasse produktionen til den ændrede efterspørgsel nemmere ville kunne nås, hvis der ud over omsætningen, som er grundlaget for at yde støtte til producentorganisationerne, også blev anvendt andre kriterier, så man sikrede, at støtten kom de producenter til gode, som har størst behov for at tilpasse sig. |
| --- | --- |

98.

Hvis disse undersøgelser bekræfter, at producentorganisationer er en effektiv mekanisme, der kan styrke producenternes stilling, bør politikken gøres mere målrettet med henblik herpå. Kommissionen bør foreslå ændringer, som opmuntrer producenterne til at tilslutte sig en producentorganisation, navnlig i de medlemsstater, der har den største produktion af frugt og grøntsager. Kommissionen bør også overveje, om politikkens mål om at tilpasse produktionen til den ændrede efterspørgsel nemmere ville kunne nås, hvis der ud over omsætningen, som er grundlaget for at yde støtte til producentorganisationerne, også blev anvendt andre kriterier, så man sikrede, at støtten kom de producenter til gode, som har størst behov for at tilpasse sig.

Der bør sættes spørgsmålstegn ved den politik, der går ud på at opmuntre til dannelse af producentorganisationer

| 99. | Kommissionen bør også bruge den planlagte evaluering til at vurdere, om fordelene ved den koncentration af udbuddet, der er opnået ved markedsordningen, er tilstrækkelige til at opveje den mangel på effektivitet, der skyldes, at støtten kun kan ydes til en specifik form for producenter af frugt og grøntsager, nemlig producentorganisationerne. |
| --- | --- |

99.

Kommissionen bør også bruge den planlagte evaluering til at vurdere, om fordelene ved den koncentration af udbuddet, der er opnået ved markedsordningen, er tilstrækkelige til at opveje den mangel på effektivitet, der skyldes, at støtten kun kan ydes til en specifik form for producenter af frugt og grøntsager, nemlig producentorganisationerne.

| 100. | I 1996 blev der truffet et politisk valg, der gik ud på, at producenter, der ikke er medlem af en producentorganisation, ikke kan modtage denne form for EU-støtte. Hvis Kommissionen ikke kan bevise, at støtten til producentorganisationerne giver virkelige resultater med hensyn til at styrke producenternes position på markedet, bør der sættes spørgsmålstegn ved logikken i at udelukke andre producenter, og Kommissionen bør tage denne mekanisme til støtte af EU's frugt- og grøntsagsproducenter op til fornyet overvejelse. |
| --- | --- |

100.

I 1996 blev der truffet et politisk valg, der gik ud på, at producenter, der ikke er medlem af en producentorganisation, ikke kan modtage denne form for EU-støtte. Hvis Kommissionen ikke kan bevise, at støtten til producentorganisationerne giver virkelige resultater med hensyn til at styrke producenternes position på markedet, bør der sættes spørgsmålstegn ved logikken i at udelukke andre producenter, og Kommissionen bør tage denne mekanisme til støtte af EU's frugt- og grøntsagsproducenter op til fornyet overvejelse.

Vedtaget af Revisionsretten i Luxembourg på mødet den 28. juni 2006.

På Revisionsrettens vegne

Hubert WEBER

Formand

---

(1)  Producenter, der »trækker« overskydende frugt og grøntsager »tilbage« fra markedet for at støtte priserne (normalt ved at destruere produkterne), får udbetalt en godtgørelse over EU-budgettet.

1

(2)  Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2000 (EFT C 359 af 15.12.2001).

2

(3)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 (EFT L 248 af 16.9.2002, s.1).

3

(4)  Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1432/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår anerkendelse af producentorganisationer og foreløbig anerkendelse af producentsammenslutninger (EUT L 203 af 12.8.2003, s. 18).

4

(5)  Nogle undtagelser er tilladt i producentorganisationernes driftsprogrammer, jf. punkt 42.

5

(6)  Luxembourg har ingen producentorganisationer.

6

(7)  Forordning (EF) nr. 2200/96.

7

(8)  Kommissionens forordning (EF) nr. 411/1997 af 3. marts 1997 (EFT L 62 af 4.3.1997, s. 9), der er blevet erstattet af Kommissionens forordning (EF) nr. 1433/2003 af 11. august 2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår driftsfonde, driftsprogrammer og finansiel støtte (EUT L 203 af 12.8.2003, s. 25).

8

(9)  Retten har oplyst medlemsstaterne om de specifikke revisionsresultater, der vedrører dem.

9

(10)  Medlemsstaterne bemærkede, at med de frister, der er fastsat i gennemførelsesforordningen, modtager de først de endelige rapporter, når de allerede har godkendt den pågældende producentorganisations næste driftsprogram. Forordningen er blevet revideret adskillige gange siden 1997, men denne inkonsekvens er der ikke blevet rettet op på. Der kunne stilles krav om, at evalueringsrapporterne skulle afleveres tidligere i programmets sidste år, f.eks. samtidig med anmodningen vedrørende det følgende program.

10

(11)  Dette vedrører særlig det nationale udbetalende organ.

11

(12)  Hvert år skal mindst 20 % af producentorganisationerne og mindst 30 % af det samlede støttebeløb kontrolleres.

12

(13)  Kommissionen godkendte ikke disse udgifter som støtteberettigede i regnskabsafslutningsproceduren, fordi programmet ikke havde flere mål som krævet i forordningen. For at sikre lige behandling af alle spanske producentorganisationer besluttede de spanske myndigheder i 2002, at udgifterne til genbrugelig emballage højst måtte udgøre 35 % af hvert driftsprogram.

13

---

BILAG

REVISIONSKRITERIER FOR GODKENDELSE AF EFFEKTIVE DRIFTSPROGRAMMER

| Overensstemmelse med forordningen | Yderligere kriterier — forvaltningsrevision |
| --- | --- |
| Producentorganisationens udgangssituation |
| 1. | Driftsprogrammet skal indeholde en beskrivelse af udgangssituationen, navnlig med hensyn til produktion, afsætning og udstyr. |

Overensstemmelse med forordningen

Yderligere kriterier — forvaltningsrevision

Producentorganisationens udgangssituation

1.

Driftsprogrammet skal indeholde en beskrivelse af udgangssituationen, navnlig med hensyn til produktion, afsætning og udstyr.

| 1. | Beskrivelsen bør vise udgangssituationen for hvert enkelt af driftsprogrammets mål. |
| --- | --- |

1.

Beskrivelsen bør vise udgangssituationen for hvert enkelt af driftsprogrammets mål.

| 2. | Beskrivelsen bør omfatte et benchmark, der gør det muligt at vurdere de fremskridt, der er gjort med hensyn til at opfylde målene. |
| --- | --- |

2.

Beskrivelsen bør omfatte et benchmark, der gør det muligt at vurdere de fremskridt, der er gjort med hensyn til at opfylde målene.

Driftsprogrammernes mål

| 1. | Driftsprogrammerne skal omfatte flere af de 11 EU-mål (miljømålet er obligatorisk). |
| --- | --- |

1.

Driftsprogrammerne skal omfatte flere af de 11 EU-mål (miljømålet er obligatorisk).

| 2. | I driftsprogrammet beskrives programmålene under hensyntagen til produktions- og afsætningsmulighederne. |
| --- | --- |

2.

I driftsprogrammet beskrives programmålene under hensyntagen til produktions- og afsætningsmulighederne.

| 3. | Medlemsstaten kontrollerer, at målene er i overensstemmelse med forordningen. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaten kontrollerer, at målene er i overensstemmelse med forordningen.

| 1. | Målene bør være SMART: specifikke, så der ikke er tvivl om, hvad producentorganisationen ønsker at opnå; målelige (og tidsrelaterede), så deres opfyldelse kan overvåges; opnåelige, hvis de aktioner, der foreslås i programmerne, gennemføres, og relevante: De bør hænge sammen med producentorganisationens situation og markedssituation og med EU's 11 mål. |
| --- | --- |

1.

Målene bør være SMART: specifikke, så der ikke er tvivl om, hvad producentorganisationen ønsker at opnå; målelige (og tidsrelaterede), så deres opfyldelse kan overvåges; opnåelige, hvis de aktioner, der foreslås i programmerne, gennemføres, og relevante: De bør hænge sammen med producentorganisationens situation og markedssituation og med EU's 11 mål.

| 2. | Der bør især fastsættes mål og indikatorer eller kvantificerede mål, således at resultaterne kan vurderes, og således at det er muligt at vise medlemsstaterne, hvilken effekt programmet forventes at få med hensyn til målopfyldelse. |
| --- | --- |

2.

Der bør især fastsættes mål og indikatorer eller kvantificerede mål, således at resultaterne kan vurderes, og således at det er muligt at vise medlemsstaterne, hvilken effekt programmet forventes at få med hensyn til målopfyldelse.

Aktionerne i driftsprogrammerne

| 1. | Driftsprogrammerne skal indeholde en detaljeret beskrivelse af aktionerne. |
| --- | --- |

1.

Driftsprogrammerne skal indeholde en detaljeret beskrivelse af aktionerne.

| 2. | Medlemsstaten kontrollerer programmets tekniske kvalitet, og om overslagene er velbegrundede. |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaten kontrollerer programmets tekniske kvalitet, og om overslagene er velbegrundede.

| 1. | Aktionerne bør være så godt beskrevet, at medlemsstaterne kan kontrollere, at det er sandsynligt, at aktionerne vil kunne opfylde programmålene. |
| --- | --- |

1.

Aktionerne bør være så godt beskrevet, at medlemsstaterne kan kontrollere, at det er sandsynligt, at aktionerne vil kunne opfylde programmålene.

Endelige rapporter (producentorganisationens evaluering ved programafslutningen)

| 1. | Producentorganisationerne forbereder årsrapporter, hvori de beskriver programgennemførelsen, og i den »endelige rapport« medtages en vurdering af, i hvilket omfang programmålene er blevet opfyldt. |
| --- | --- |

1.

Producentorganisationerne forbereder årsrapporter, hvori de beskriver programgennemførelsen, og i den »endelige rapport« medtages en vurdering af, i hvilket omfang programmålene er blevet opfyldt.

| 1. | Medlemsstaterne bør tage de endelige rapporter i betragtning, når de skal godkende nye programmer eller foretage ændringer, således at de undgår at medtage aktioner, som der er sandsynlighed for vil være ineffektive (både for den pågældende producentorganisation og for andre producentorganisationer). |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterne bør tage de endelige rapporter i betragtning, når de skal godkende nye programmer eller foretage ændringer, således at de undgår at medtage aktioner, som der er sandsynlighed for vil være ineffektive (både for den pågældende producentorganisation og for andre producentorganisationer).

| 2. | Medlemsstaterne og Kommissionen bør anvende oplysningerne i de endelige rapporter til at overvåge ordningens effektivitet (i hvilket omfang producentorganisationerne opfylder målene for driftsprogrammerne). |
| --- | --- |

2.

Medlemsstaterne og Kommissionen bør anvende oplysningerne i de endelige rapporter til at overvåge ordningens effektivitet (i hvilket omfang producentorganisationerne opfylder målene for driftsprogrammerne).

Godkendelse af driftsprogrammer

| 1. | Medlemsstaterne bør, ud over at opfylde ovenstående krav, kontrollere, at programmet hænger sammen økonomisk. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterne bør, ud over at opfylde ovenstående krav, kontrollere, at programmet hænger sammen økonomisk.

| 2. | ... og at de foreslåede aktioner er støtteberettigede. |
| --- | --- |

2.

... og at de foreslåede aktioner er støtteberettigede.

| 3. | Medlemsstaten godkender, afviser eller kræver ændringer til programmet. |
| --- | --- |

3.

Medlemsstaten godkender, afviser eller kræver ændringer til programmet.

| 4. | Medlemsstaterne forvisser sig om, at støtten ydes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning: sparsommelighed, produktivitet og effektivitet. |
| --- | --- |

4.

Medlemsstaterne forvisser sig om, at støtten ydes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning: sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.

| 1. | Medlemsstaterne godkender en aktion, hvis producentorganisationen i tilstrækkeligt omfang har vist, at det er sandsynligt, at aktionen vil bidrage væsentligt til opfyldelsen af målene for driftsprogrammet, og at omkostningerne er rimelige. |
| --- | --- |

1.

Medlemsstaterne godkender en aktion, hvis producentorganisationen i tilstrækkeligt omfang har vist, at det er sandsynligt, at aktionen vil bidrage væsentligt til opfyldelsen af målene for driftsprogrammet, og at omkostningerne er rimelige.

| 2. | Afgørelser om at godkende driftsprogrammer bør være tilstrækkeligt dokumenteret til at bevise, at de er truffet under overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. |
| --- | --- |

2.

Afgørelser om at godkende driftsprogrammer bør være tilstrækkeligt dokumenteret til at bevise, at de er truffet under overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.

---

KOMMISSIONENS SVAR

RESUME

| I. | Under denne ordning ydes der økonomisk støtte til de driftsprogrammer for frugt- og grønsagsproducenter, som sælger deres produkter via producentorganisationer. Ordningen blev indført for at hjælpe en opsplittet sektor med at forbedre sin position på et marked, der var domineret af et relativt lille antal store opkøbere. |
| --- | --- |

I.

Under denne ordning ydes der økonomisk støtte til de driftsprogrammer for frugt- og grønsagsproducenter, som sælger deres produkter via producentorganisationer. Ordningen blev indført for at hjælpe en opsplittet sektor med at forbedre sin position på et marked, der var domineret af et relativt lille antal store opkøbere.

| III. | Kommissionen forstår Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger (se punkt 54).
  Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres egne detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne. |
| --- | --- |

III.

Kommissionen forstår Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger (se punkt 54).

Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres egne detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne.

| IV. | Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat.
  Under det fælles forvaltningssystem er medlemsstaterne primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere, at enhver given foranstaltning er effektiv. På møder med medlemsstaterne i forvaltningsudvalget og bilateralt drøfter Kommissionen regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet.
  Spørgsmålet om effektivitet vil blive drøftet yderligere i forbindelse med konsekvensanalyser og den kommende evaluering, hvor der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. Desuden vil der i den kommende reform blive lagt større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet. |
| --- | --- |

IV.

Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat.

Under det fælles forvaltningssystem er medlemsstaterne primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere, at enhver given foranstaltning er effektiv. På møder med medlemsstaterne i forvaltningsudvalget og bilateralt drøfter Kommissionen regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet.

Spørgsmålet om effektivitet vil blive drøftet yderligere i forbindelse med konsekvensanalyser og den kommende evaluering, hvor der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. Desuden vil der i den kommende reform blive lagt større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet.

| V. | Kommissionen noterer med tilfredshed, at Revisionsrettens resultater alt i alt giver et positivt billede af de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort takket være Fællesskabets støtte. Den bemærker ligeledes, at der i næsten tre fjerdedele af de aktiviteter, som Revisionsretten har gennemgået, var gjort fremskridt med hensyn til at opfylde programmets målsætninger.
  Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål. Den er dog enig i, at støtten kan blive mere effektiv, hvis den målrettes bedre, og den vil søge at løse dette problem i den løbende konsekvensanalyse. |
| --- | --- |

V.

Kommissionen noterer med tilfredshed, at Revisionsrettens resultater alt i alt giver et positivt billede af de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort takket være Fællesskabets støtte. Den bemærker ligeledes, at der i næsten tre fjerdedele af de aktiviteter, som Revisionsretten har gennemgået, var gjort fremskridt med hensyn til at opfylde programmets målsætninger.

Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål. Den er dog enig i, at støtten kan blive mere effektiv, hvis den målrettes bedre, og den vil søge at løse dette problem i den løbende konsekvensanalyse.

| VI. | Ud over de informationskilder, som Revisionsretten nævner, findes der indirekte indikatorer, for så vidt angår målsætningen for at forbedre kvaliteten (det stigende antal geografiske indikatorer og kvalitetsmærker i forbindelse med frugt- og grønsagsprodukter), om end disse dog ikke specifikt viser de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort. |
| --- | --- |

VI.

Ud over de informationskilder, som Revisionsretten nævner, findes der indirekte indikatorer, for så vidt angår målsætningen for at forbedre kvaliteten (det stigende antal geografiske indikatorer og kvalitetsmærker i forbindelse med frugt- og grønsagsprodukter), om end disse dog ikke specifikt viser de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort.

| VII. | Kommissionen tilslutter sig Revisionsrettens bekymring i henseende til at nå målet på de 60 %. Den mener dog, at billedet er mere komplekst end som så. Instrumentet er blevet brugt på meget forskellige måder i medlemsstaterne, og resultaterne er ikke alle negative. Andre mere opmuntrende data bør også understreges, især oprettelsen af sammenslutninger af producentorganisationer og etableringen af store producentorganisationer i nogle medlemsstater siden reformen af politikken i 1996 (navnlig i Belgien, Nederlandene og Italien), hvoraf nogle allerede nu danner modvægt til de store grossisters stærke forhandlingsposition.
  I lyset af den øgede markedsnedgang, som er en del af Doha-udviklingsdagsordenen og den øgede koncentration på efterspørgselssiden, er denne politiske tilgang stadig det instrument, der er mest velegnet til at sikre en bedre balance i kæden (mellem producenter og forbrugere). Et af målene med den kommende reform er at rette op på svaghederne og styrke de eksisterende instrumenter, navnlig ved at tilskynde til sammenlægninger mellem producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, samarbejde mellem producentorganisationer og producentorganisationer med en tværnational dimension. |
| --- | --- |

VII.

Kommissionen tilslutter sig Revisionsrettens bekymring i henseende til at nå målet på de 60 %. Den mener dog, at billedet er mere komplekst end som så. Instrumentet er blevet brugt på meget forskellige måder i medlemsstaterne, og resultaterne er ikke alle negative. Andre mere opmuntrende data bør også understreges, især oprettelsen af sammenslutninger af producentorganisationer og etableringen af store producentorganisationer i nogle medlemsstater siden reformen af politikken i 1996 (navnlig i Belgien, Nederlandene og Italien), hvoraf nogle allerede nu danner modvægt til de store grossisters stærke forhandlingsposition.

I lyset af den øgede markedsnedgang, som er en del af Doha-udviklingsdagsordenen og den øgede koncentration på efterspørgselssiden, er denne politiske tilgang stadig det instrument, der er mest velegnet til at sikre en bedre balance i kæden (mellem producenter og forbrugere). Et af målene med den kommende reform er at rette op på svaghederne og styrke de eksisterende instrumenter, navnlig ved at tilskynde til sammenlægninger mellem producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, samarbejde mellem producentorganisationer og producentorganisationer med en tværnational dimension.

| VIII. | Kommissionen vil foretage en konsekvensanalyse som forberedelse til det forslag til reform af den fælles markedsordning, som vil blive fremlagt senere i 2006. Den tilslutter sig de mål, som kommer til udtryk i Revisionsrettens henstillinger, og vil som led i den nævnte analyse afsøge mulighederne for, hvordan disse bedst kan nås. |
| --- | --- |

VIII.

Kommissionen vil foretage en konsekvensanalyse som forberedelse til det forslag til reform af den fælles markedsordning, som vil blive fremlagt senere i 2006. Den tilslutter sig de mål, som kommer til udtryk i Revisionsrettens henstillinger, og vil som led i den nævnte analyse afsøge mulighederne for, hvordan disse bedst kan nås.

| IX -XI. | Kommissionen vil forbedre sin kapacitet til at indsamle data og udvikle relevante indikatorer. For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007.
  Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. |
| --- | --- |

IX -XI.

Kommissionen vil forbedre sin kapacitet til at indsamle data og udvikle relevante indikatorer. For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007.

Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger.

INDLEDNING

| 1. | Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 rummer mange afsætningsmuligheder for produkter, der er trukket tilbage fra markedet: gratis uddeling til velgørende institutioner, skoler, anvendelse til andre formål end ernæringsformål, foderstoffer, forarbejdningsindustrien og — men ikke udelukkende — kompost eller biologisk nedbrydning under overholdelse af strenge miljøkrav. |
| --- | --- |

1.

Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 rummer mange afsætningsmuligheder for produkter, der er trukket tilbage fra markedet: gratis uddeling til velgørende institutioner, skoler, anvendelse til andre formål end ernæringsformål, foderstoffer, forarbejdningsindustrien og — men ikke udelukkende — kompost eller biologisk nedbrydning under overholdelse af strenge miljøkrav.

| 5. | Den fælles markedsordning blev sidste gang ændret i 1996, før de mere detaljerede krav i finansforordningen trådte i kraft i 2002.
  I lyset af finansforordningens udvikling vil målsætningerne blive genovervejet i den næste reform af den fælles markedsordning, som vil finde sted i slutningen af 2006. |
| --- | --- |

5.

Den fælles markedsordning blev sidste gang ændret i 1996, før de mere detaljerede krav i finansforordningen trådte i kraft i 2002.

I lyset af finansforordningens udvikling vil målsætningerne blive genovervejet i den næste reform af den fælles markedsordning, som vil finde sted i slutningen af 2006.

DEL I — DRIFTSPROGRAMMERNES EFFEKTIVITET

| 20. | Kommissionen erkender, at den har det endelige ansvar for en forsvarlig økonomisk forvaltning af EU’s budget i medfør af artikel 274 i EF-traktaten og artikel 179 i Euratom-traktaten. Resultaterne af anvendelsen af regnskabsafslutningsprocedurerne og andre økonomiske korrektionsmekanismer under bestemmelserne i finansforordningens artikel 53, stk. 5, indgår i disse rammer. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik skal direktørerne for de udbetalende organer underskrive en revisionserklæring, der som følge af delte forvaltning skal afspejle revisionserklæringen fra Kommissionens generaldirektører. |
| --- | --- |

20.

Kommissionen erkender, at den har det endelige ansvar for en forsvarlig økonomisk forvaltning af EU’s budget i medfør af artikel 274 i EF-traktaten og artikel 179 i Euratom-traktaten. Resultaterne af anvendelsen af regnskabsafslutningsprocedurerne og andre økonomiske korrektionsmekanismer under bestemmelserne i finansforordningens artikel 53, stk. 5, indgår i disse rammer. I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik skal direktørerne for de udbetalende organer underskrive en revisionserklæring, der som følge af delte forvaltning skal afspejle revisionserklæringen fra Kommissionens generaldirektører.

| 21. | Sammenlægningen af det særlige inspektørkorps og regnskabsafslutningsholdet har effektiviseret Kommissionens kontrol af medlemsstaternes procedurer. Holdet af medarbejdere, der har ansvar for at revidere frugt- og grønsagssektoren, hvilket omfatter korpset, blev styrket i 2000. |
| --- | --- |

21.

Sammenlægningen af det særlige inspektørkorps og regnskabsafslutningsholdet har effektiviseret Kommissionens kontrol af medlemsstaternes procedurer. Holdet af medarbejdere, der har ansvar for at revidere frugt- og grønsagssektoren, hvilket omfatter korpset, blev styrket i 2000.

| 22. og 23. | Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat.
  Under det delte forvaltningssystem skal medlemsstaterne indføre hensigtsmæssige kontrolsystemer. De er primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere en given aktivitets effektivitet. Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2006)9) sigter mod at styrke medlemsstaternes ansvarlighed som krævet af Parlamentet.
  Kommissionen drøfter regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet, med medlemsstaterne på møder i forvaltningsudvalget og bilateralt.
  Effektivitetsspørgsmålet vil blive behandlet yderligere i konsekvensanalysen og den kommende evaluering. |
| --- | --- |

22. og 23.

Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat.

Under det delte forvaltningssystem skal medlemsstaterne indføre hensigtsmæssige kontrolsystemer. De er primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere en given aktivitets effektivitet. Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2006)9) sigter mod at styrke medlemsstaternes ansvarlighed som krævet af Parlamentet.

Kommissionen drøfter regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet, med medlemsstaterne på møder i forvaltningsudvalget og bilateralt.

Effektivitetsspørgsmålet vil blive behandlet yderligere i konsekvensanalysen og den kommende evaluering.

Tekstboks 9:

Kommissionen bemærker, at Revisionsretten med hensyn til aktivitetens anden målsætning fandt, at der var en sammenhæng mellem »at reducere produktionsomkostningerne« og indirekte »at forbedre produktkvaliteten« og dermed »øge produkternes kommercielle værdi«.

| 38. til 40. | Kommissionen anerkender Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger (se punkt 54).
  Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Denne tilgang har aldrig været tænkt som et alternativ til medlemsstaternes forpligtelser til at godkende driftsprogrammer i relation til producentorganisationernes oprindelige situationer og målsætninger. |
| --- | --- |

38. til 40.

Kommissionen anerkender Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger (se punkt 54).

Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Denne tilgang har aldrig været tænkt som et alternativ til medlemsstaternes forpligtelser til at godkende driftsprogrammer i relation til producentorganisationernes oprindelige situationer og målsætninger.

| 41. | De fortolkende noter, som Kommissionen udsendte, især i perioden 1997-2000, omhandlede en lang række spørgsmål, bl.a. støtteberettigelse og i større omfang artikel 11 i forordning (EF) nr. 2200/96 om anerkendelse af producentorganisationer. |
| --- | --- |

41.

De fortolkende noter, som Kommissionen udsendte, især i perioden 1997-2000, omhandlede en lang række spørgsmål, bl.a. støtteberettigelse og i større omfang artikel 11 i forordning (EF) nr. 2200/96 om anerkendelse af producentorganisationer.

| 43. | Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Denne tilgang har aldrig været tænkt som et alternativ til medlemsstaternes forpligtelser til at godkende driftsprogrammer i relation til producentorganisationernes oprindelige situationer og målsætninger. |
| --- | --- |

43.

Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Denne tilgang har aldrig været tænkt som et alternativ til medlemsstaternes forpligtelser til at godkende driftsprogrammer i relation til producentorganisationernes oprindelige situationer og målsætninger.

Tekstboks 13:

Generelt opfattes opkøb af pallekasser som en investering, både under denne ordning og under programmerne for udvikling af landdistrikter og ville som sådan være støtteberettiget.

| 44. | Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne.
  Der er ikke nødvendigvis en konflikt mellem støtteberettigelseslisterne og »programmeringsmodellen«. Selv i en mere detaljeret politik (f.eks. udviklingen af landdistrikter) findes begge elementer. |
| --- | --- |

44.

Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne.

Der er ikke nødvendigvis en konflikt mellem støtteberettigelseslisterne og »programmeringsmodellen«. Selv i en mere detaljeret politik (f.eks. udviklingen af landdistrikter) findes begge elementer.

| 45. | Forordningerne indeholder et omfattende sæt af regler for denne foranstaltning.
  Det forhold, at medlemsstaterne og Kommissionens revisorer stadig finder eksempler på ikke-støtteberettigede udgifter, forekommer uundgåeligt i alle støtteordninger og er ikke noget specifikt for denne ordning. Endvidere har Kommissionen bemærket adskillige sager, hvor medlemsstaterne har fortolket EU-retten meget bredt. |
| --- | --- |

45.

Forordningerne indeholder et omfattende sæt af regler for denne foranstaltning.

Det forhold, at medlemsstaterne og Kommissionens revisorer stadig finder eksempler på ikke-støtteberettigede udgifter, forekommer uundgåeligt i alle støtteordninger og er ikke noget specifikt for denne ordning. Endvidere har Kommissionen bemærket adskillige sager, hvor medlemsstaterne har fortolket EU-retten meget bredt.

| 46. | Kontrolgraden er fastsat til et rimeligt niveau i EF-lovgivningen. Nogle medlemsstater har iværksat flere kontroller, men det skyldes efter Kommissionens mening ikke, at der hersker nogen større usikkerhed med hensyn til støtteberettigelse og de dertil knyttede risici. |
| --- | --- |

46.

Kontrolgraden er fastsat til et rimeligt niveau i EF-lovgivningen. Nogle medlemsstater har iværksat flere kontroller, men det skyldes efter Kommissionens mening ikke, at der hersker nogen større usikkerhed med hensyn til støtteberettigelse og de dertil knyttede risici.

| 47. | Innovative foranstaltninger kan i sagens natur afprøve grænserne for støtteberettigelse. Kommissionen er dog ikke blevet orienteret om, at der skulle være problemer med at medtage sådanne foranstaltninger i driftsprogrammerne. |
| --- | --- |

47.

Innovative foranstaltninger kan i sagens natur afprøve grænserne for støtteberettigelse. Kommissionen er dog ikke blevet orienteret om, at der skulle være problemer med at medtage sådanne foranstaltninger i driftsprogrammerne.

| 48. | Det forhold, at medlemmerne af producentorganisationer skal medfinansiere 50 % af omkostningerne til et program, opvejer risikoen for, at modtagerne vælger ineffektive aktiviteter, så længe producentorganisationernes målsætninger falder sammen med målsætningerne under den fælles markedsordning. Endvidere skal medlemsstaterne overholde nogle klart definerede forpligtelser som anført i pkt. 18. |
| --- | --- |

48.

Det forhold, at medlemmerne af producentorganisationer skal medfinansiere 50 % af omkostningerne til et program, opvejer risikoen for, at modtagerne vælger ineffektive aktiviteter, så længe producentorganisationernes målsætninger falder sammen med målsætningerne under den fælles markedsordning. Endvidere skal medlemsstaterne overholde nogle klart definerede forpligtelser som anført i pkt. 18.

| 49. | Et af de overordnede mål med den fælles markedsordning har altid været at forbedre landmændenes indtægter, ikke gennem støtte, men via markedet, for derved at øge deres konkurrenceevne. Det forekommer i den sammenhæng fornuftigt, at de bruger EU-midlerne til at støtte omkostningerne til eksisterende aktiviteter, også selvom dette ikke ser ud til at være et betydeligt fremskridt i forhold til den oprindelige situation i henseende til forordningens 11 specifikke målsætninger. Den støtte, der ydes under driftsfonde, er med enkelte undtagelser rettet mod strukturelle forbedringer og ikke driftsomkostninger.
  Det specifikke eksempel med genbrugt emballage er en klar illustration af Kommissionens tilgang i den henseende. I 2004 ændrede Kommissionen støtteberettigelsesbestemmelserne, således at støtten ikke blev ydet som støtte til omkostningerne ved selve emballeringen, men til en miljømæssig forvaltning af genbrugsemballage. Målet var at stoppe det konstaterede misbrug i visse medlemsstater og skabe en tættere sammenhæng mellem udgifter og miljøforbedringer. Som nævnt i fodnoten foretog Kommissionen en økonomisk korrektion i 2001. |
| --- | --- |

49.

Et af de overordnede mål med den fælles markedsordning har altid været at forbedre landmændenes indtægter, ikke gennem støtte, men via markedet, for derved at øge deres konkurrenceevne. Det forekommer i den sammenhæng fornuftigt, at de bruger EU-midlerne til at støtte omkostningerne til eksisterende aktiviteter, også selvom dette ikke ser ud til at være et betydeligt fremskridt i forhold til den oprindelige situation i henseende til forordningens 11 specifikke målsætninger. Den støtte, der ydes under driftsfonde, er med enkelte undtagelser rettet mod strukturelle forbedringer og ikke driftsomkostninger.

Det specifikke eksempel med genbrugt emballage er en klar illustration af Kommissionens tilgang i den henseende. I 2004 ændrede Kommissionen støtteberettigelsesbestemmelserne, således at støtten ikke blev ydet som støtte til omkostningerne ved selve emballeringen, men til en miljømæssig forvaltning af genbrugsemballage. Målet var at stoppe det konstaterede misbrug i visse medlemsstater og skabe en tættere sammenhæng mellem udgifter og miljøforbedringer. Som nævnt i fodnoten foretog Kommissionen en økonomisk korrektion i 2001.

| 51. og 52. | Desuden kan der inden for rammerne af den kommende reform lægges større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet.
  Kommissionen har i sit evalueringsprogram medtaget en forpligtelse til at evaluere de forskellige markedsforanstaltninger vedrørende den fælles markedsordning for frugter og grønsager. Evalueringen af producentorganisationerne vil blive iværksat i 2007, og den endelige rapport vil foreligge i 2009. |
| --- | --- |

51. og 52.

Desuden kan der inden for rammerne af den kommende reform lægges større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet.

Kommissionen har i sit evalueringsprogram medtaget en forpligtelse til at evaluere de forskellige markedsforanstaltninger vedrørende den fælles markedsordning for frugter og grønsager. Evalueringen af producentorganisationerne vil blive iværksat i 2007, og den endelige rapport vil foreligge i 2009.

| 54. | Det betyder, at der i 71 % eller næsten tre fjerdedele af de udvalgte aktiviteter i forskellig grad er gjort fremskridt i retning af at opfylde programmets målsætninger. |
| --- | --- |

54.

Det betyder, at der i 71 % eller næsten tre fjerdedele af de udvalgte aktiviteter i forskellig grad er gjort fremskridt i retning af at opfylde programmets målsætninger.

| 57. og 58. | Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål.
  Desuden ændres kvalitetsnormerne hurtigt i denne sektor, og at holde kvalitetsniveauet på samme (stigende) niveau som normerne betyder, at der faktisk er sket fremskridt. |
| --- | --- |

57. og 58.

Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål.

Desuden ændres kvalitetsnormerne hurtigt i denne sektor, og at holde kvalitetsniveauet på samme (stigende) niveau som normerne betyder, at der faktisk er sket fremskridt.

| 61. | Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Eksistensen af støtteberettigelseslister fritager ikke medlemsstaterne fra deres ansvar for at sikre, at det, de godkender, skal være både effektivt og støtteberettiget, og bør ikke opfattes som Kommissionens accept af den såkaldte »støttetilgang«. |
| --- | --- |

61.

Beslutningen om i Kommissionens forordning at medtage en liste over støtteberettigede aktiviteter (en »positivliste«) og en liste over ikke-støtteberettigede aktiviteter øgede retssikkerheden for både medlemsstaterne og producentorganisationerne. Eksistensen af støtteberettigelseslister fritager ikke medlemsstaterne fra deres ansvar for at sikre, at det, de godkender, skal være både effektivt og støtteberettiget, og bør ikke opfattes som Kommissionens accept af den såkaldte »støttetilgang«.

| 62. | Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne.
  Der er ikke nødvendigvis en konflikt mellem støtteberettigelseslisterne og »programmeringsmodellen«. Selv i en mere detaljeret politik (f.eks. udviklingen af landdistrikter) findes begge elementer. |
| --- | --- |

62.

Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne.

Der er ikke nødvendigvis en konflikt mellem støtteberettigelseslisterne og »programmeringsmodellen«. Selv i en mere detaljeret politik (f.eks. udviklingen af landdistrikter) findes begge elementer.

| 63. | Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål.
  Spørgsmålet om en bedre målretning af støtten vil blive behandlet i den kommende reform af den fælles markedsordning. |
| --- | --- |

63.

Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning, artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål.

Spørgsmålet om en bedre målretning af støtten vil blive behandlet i den kommende reform af den fælles markedsordning.

DEL II: PRODUCENTORGANISATIONERNES FREMSKRIDT

| 69. | Der kan inden for rammerne af den kommende reform lægges større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet.
  Kommissionen har i sit evalueringsprogram medtaget en forpligtelse til at evaluere de forskellige markedsforanstaltninger vedrørende den fælles markedsordning for frugter og grønsager. Evalueringen af producentorganisationerne vil blive iværksat i 2007. Der vil blive indgået kontrakt i 2008, og en rapport vil foreligge i 2009. |
| --- | --- |

69.

Der kan inden for rammerne af den kommende reform lægges større vægt på at gøre kravene til medlemsstaternes rapportering og overvågning til mere effektive redskaber, som de kan bruge i deres vurdering af politikkens effektivitet.

Kommissionen har i sit evalueringsprogram medtaget en forpligtelse til at evaluere de forskellige markedsforanstaltninger vedrørende den fælles markedsordning for frugter og grønsager. Evalueringen af producentorganisationerne vil blive iværksat i 2007. Der vil blive indgået kontrakt i 2008, og en rapport vil foreligge i 2009.

| 71. | Indsamling af data om driftsprogrammer er et led i overvågningen af gennemførelsen af politikken. Den følger en input-output-logik (hvor mange penge bruges (input) og til hvilken slags aktiviteter (output)). Der vil i evalueringen blive lagt større vægt på målsætninger og indvirkning. |
| --- | --- |

71.

Indsamling af data om driftsprogrammer er et led i overvågningen af gennemførelsen af politikken. Den følger en input-output-logik (hvor mange penge bruges (input) og til hvilken slags aktiviteter (output)). Der vil i evalueringen blive lagt større vægt på målsætninger og indvirkning.

| 72. | Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at mængden af data i medlemsstaternes rapporter fortjener et godt it-styringssystem. Den fortsætter indsatsen for at forbedre forvaltningen af data og deres pålidelighed. Med hensyn til fremtiden indleder GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en detaljeret database, der skal tages i brug i 2007. |
| --- | --- |

72.

Kommissionen er enig med Revisionsretten i, at mængden af data i medlemsstaternes rapporter fortjener et godt it-styringssystem. Den fortsætter indsatsen for at forbedre forvaltningen af data og deres pålidelighed. Med hensyn til fremtiden indleder GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en detaljeret database, der skal tages i brug i 2007.

| 74. | Der findes indirekte indikatorer, for så vidt angår målsætningen for at forbedre kvaliteten (det øgede antal geografiske indikatorer og kvalitetsmærker i forbindelse med frugt- og grønsagsprodukter), om end denne information dog ikke specifikt viser de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort. |
| --- | --- |

74.

Der findes indirekte indikatorer, for så vidt angår målsætningen for at forbedre kvaliteten (det øgede antal geografiske indikatorer og kvalitetsmærker i forbindelse med frugt- og grønsagsprodukter), om end denne information dog ikke specifikt viser de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort.

| 76. | Det reducerede antal tilbagekøb (i mængde og udgifter) tyder på, at udbuddet er blevet tilpasset efterspørgslen. Det dramatiske fald i tilbagekøb fremgår nu også af den lave procentdel af driftsfondene (kun 2 %, hvor loftet er 30 %), der afsættes til dette formål. |
| --- | --- |

76.

Det reducerede antal tilbagekøb (i mængde og udgifter) tyder på, at udbuddet er blevet tilpasset efterspørgslen. Det dramatiske fald i tilbagekøb fremgår nu også af den lave procentdel af driftsfondene (kun 2 %, hvor loftet er 30 %), der afsættes til dette formål.

| 78. | Kommissionen deler Revisionsrettens bekymringer. Den mener dog, at billedet er mere komplekst end som så. Instrumentet er blevet brugt på meget forskellige måder i medlemsstaterne, og resultaterne er ikke alle negative. Andre mere opmuntrende data bør også understreges, især oprettelsen af sammenslutninger af producentorganisationer og etableringen af store producentorganisationer i nogle medlemsstater siden reformen af politikken i 1996 (navnlig i Belgien, Nederlandene og Italien), hvoraf nogle allerede nu danner modvægt til de store grossisters stærke forhandlingsposition. |
| --- | --- |

78.

Kommissionen deler Revisionsrettens bekymringer. Den mener dog, at billedet er mere komplekst end som så. Instrumentet er blevet brugt på meget forskellige måder i medlemsstaterne, og resultaterne er ikke alle negative. Andre mere opmuntrende data bør også understreges, især oprettelsen af sammenslutninger af producentorganisationer og etableringen af store producentorganisationer i nogle medlemsstater siden reformen af politikken i 1996 (navnlig i Belgien, Nederlandene og Italien), hvoraf nogle allerede nu danner modvægt til de store grossisters stærke forhandlingsposition.

| 79. | For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007. |
| --- | --- |

79.

For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007.

| 80. | Kommissionen er bekendt med dette forhold, som bliver et af de største problemer, der skal løses i den kommende reform af den fælles markedsordning. |
| --- | --- |

80.

Kommissionen er bekendt med dette forhold, som bliver et af de største problemer, der skal løses i den kommende reform af den fælles markedsordning.

| 81. | Disse spørgsmål vil indgå i den kommende evaluering. |
| --- | --- |

81.

Disse spørgsmål vil indgå i den kommende evaluering.

| 82. | Evalueringen af producentorganisationerne indgår i GD AGRI’s evalueringsprogram for 2007. Der vil blive indgået en kontrakt i 2008, og en rapport vil foreligge i 2009. Revisionsrettens bemærkninger vil blive taget i betragtning i fastlæggelsen af evalueringens dækningsområde og evalueringsspørgsmålene. |
| --- | --- |

82.

Evalueringen af producentorganisationerne indgår i GD AGRI’s evalueringsprogram for 2007. Der vil blive indgået en kontrakt i 2008, og en rapport vil foreligge i 2009. Revisionsrettens bemærkninger vil blive taget i betragtning i fastlæggelsen af evalueringens dækningsområde og evalueringsspørgsmålene.

| 83. | Kommissionen sammenlignede udviklingen i værdien af producentorganisationernes afsatte produktion med værdien af den afsatte produktion for producenter, som ikke var medlem af en producentorganisation. Afhængigt af producentorganisationernes rolle i den kommende reform er Kommissionen rede til at undersøge, om det er muligt at indhente mere direkte oplysninger om indtægter. Spørgsmålet kræver diskussion og samarbejde med medlemsstaterne. |
| --- | --- |

83.

Kommissionen sammenlignede udviklingen i værdien af producentorganisationernes afsatte produktion med værdien af den afsatte produktion for producenter, som ikke var medlem af en producentorganisation. Afhængigt af producentorganisationernes rolle i den kommende reform er Kommissionen rede til at undersøge, om det er muligt at indhente mere direkte oplysninger om indtægter. Spørgsmålet kræver diskussion og samarbejde med medlemsstaterne.

| 84. og 85. | Undtagelser skal begrundes med objektive kriterier efter høring af medlemsstaterne. Kommissionens tjenestegrene deltager systematisk i ex ante-vurderinger af medlemsstaternes anmodninger om undtagelser.
  Kommissionen anmodede medlemsstaterne om i deres programmer for udvikling af landdistrikterne klart at angive, om foranstaltningerne adskiller sig fra hinanden på grund af deres art eller værdi. Dette afgør, om de finansieres over programmer for udvikling af landdistrikter eller driftsprogrammer. |
| --- | --- |

84. og 85.

Undtagelser skal begrundes med objektive kriterier efter høring af medlemsstaterne. Kommissionens tjenestegrene deltager systematisk i ex ante-vurderinger af medlemsstaternes anmodninger om undtagelser.

Kommissionen anmodede medlemsstaterne om i deres programmer for udvikling af landdistrikterne klart at angive, om foranstaltningerne adskiller sig fra hinanden på grund af deres art eller værdi. Dette afgør, om de finansieres over programmer for udvikling af landdistrikter eller driftsprogrammer.

| 86. | Ifølge artikel 37, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 skal det med programmeringen af udviklingen af landdistrikter kunne bevises, at en anmodning om en undtagelse ikke underminerer sammenhængen mellem den 1. og 2. søjle. Sammenhængen mellem den fælles markedsordning for frugt og grønsager og udviklingen af landdistrikter vil indgå i den bredere, igangværende vurdering. |
| --- | --- |

86.

Ifølge artikel 37, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 skal det med programmeringen af udviklingen af landdistrikter kunne bevises, at en anmodning om en undtagelse ikke underminerer sammenhængen mellem den 1. og 2. søjle. Sammenhængen mellem den fælles markedsordning for frugt og grønsager og udviklingen af landdistrikter vil indgå i den bredere, igangværende vurdering.

KONKLUSIONER

| 87. | Under det fælles forvaltningssystem er medlemsstaterne primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere, at enhver given foranstaltning er effektiv. Kommissionen drøfter regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet, med medlemsstaterne på møder i forvaltningsudvalget. Spørgsmål, der kræver yderligere undersøgelser, behandles på bilaterale møder mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
  Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

87.

Under det fælles forvaltningssystem er medlemsstaterne primært ansvarlige for at evaluere og kontrollere, at enhver given foranstaltning er effektiv. Kommissionen drøfter regelmæssigt støtteordningens funktion, herunder spørgsmål vedrørende effektivitet, med medlemsstaterne på møder i forvaltningsudvalget. Spørgsmål, der kræver yderligere undersøgelser, behandles på bilaterale møder mellem Kommissionen og medlemsstaterne.

Under Kommissionens forskellige regnskabsafslutningsbesøg og skrivebordskontroller har den været særligt opmærksom på at sikre, at medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer giver tilstrækkelig stor sikkerhed for, at de anmeldte udgifter stemmer overens med kravene i lovgivningen. Hvor der var behov derfor, førte dette til, at der blev foretaget overensstemmelsesvurderinger af procedurerne for godkendelse og overvågning af driftsprogrammerne. Der følges op på svagheder via regnskabsafslutningsprocessen, og der foretages, hvor dette måtte være nødvendigt, finansielle korrektioner over for den pågældende medlemsstat.

| 88. | Kommissionen anerkender Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger.
  Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne, hvor kontrolgraderne er fastsat til et rimeligt niveau. Kommissionens bemærkninger i forbindelse med sine 2005-revisioner tyder på, at medlemsstaterne i adskillige tilfælde har fortolket EU-retten meget bredt. |
| --- | --- |

88.

Kommissionen anerkender Revisionsrettens bekymringer. I over 70 % af de sager, som Revisionsretten har gennemgået, har man dog kunnet konstatere eller antage, at der er gjort et vist fremskridt mod at nå de forskellige målsætninger.

Kommissionen har indført lister over støtteberettigelse med (i det omfang det har været muligt inden for rimelighedens grænser) tydelig angivelse af, hvad der kunne ydes støtte til. Det er de nationale myndigheders ansvar at sikre, at de programmer, de godkender, ikke kun stemmer overens med disse retningslinjer, men også med de overordnede målsætninger i forordningerne. Medlemsstaterne fastsætter selv deres detaljerede administrative ordninger, og Kommissionen kontrollerer, at de stemmer overens med forordningerne, hvor kontrolgraderne er fastsat til et rimeligt niveau. Kommissionens bemærkninger i forbindelse med sine 2005-revisioner tyder på, at medlemsstaterne i adskillige tilfælde har fortolket EU-retten meget bredt.

| 89. | Kommissionen noterer med tilfredshed, at Revisionsrettens resultater alt i alt giver et positivt billede af de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort takket være Fællesskabets støtte. |
| --- | --- |

89.

Kommissionen noterer med tilfredshed, at Revisionsrettens resultater alt i alt giver et positivt billede af de fremskridt, som producentorganisationerne har gjort takket være Fællesskabets støtte.

| 90. | Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning i artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål. Den er dog enig i, at støtten kan blive mere effektiv, hvis den målrettes bedre, og den vil søge at løse dette problem i den løbende konsekvensanalyse. |
| --- | --- |

90.

Kommissionen mener, at selvom en aktivitet ikke ser ud til effektivt at have gjort fremskridt hen imod en af de målsætninger, der er fastlagt i Rådets forordning i artikel 15, stk. 4, bør støtten betragtes som effektiv, i det omfang den har forbedret producenternes indtægter ved at styrke deres konkurrenceevne, hvilket er et af de overordnede politiske mål. Den er dog enig i, at støtten kan blive mere effektiv, hvis den målrettes bedre, og den vil søge at løse dette problem i den løbende konsekvensanalyse.

| 91. | Kommissionen erkender, at driftsprogrammernes indvirkning ikke kan opfattes som den eneste faktor, der skubber producenterne i retning af målsætningerne i Rådets forordning. Men de bidrager dog til en mere markedsorienteret tilgang. Og især på det seneste har markedskræfterne sat producenterne under et enormt pres, hvilket har ført til store kriser for førende EU-produkter (dvs. ferskner, citrusfrugter, spisedruer, tomater og tomater til forarbejdning).
  Som følge af disse kriser er producenterne måske mindre opmærksomme på kvalitetsaspekterne og overser miljøhensyn i kampen for at overleve økonomisk. Reduktion af omkostninger bliver det vigtigste. Denne risiko gør driftsprogrammerne til et vigtigt element, som kan bidrage til at få producenterne til at koncentrere sig om kvalitets- og miljøaspekter i deres handlinger. |
| --- | --- |

91.

Kommissionen erkender, at driftsprogrammernes indvirkning ikke kan opfattes som den eneste faktor, der skubber producenterne i retning af målsætningerne i Rådets forordning. Men de bidrager dog til en mere markedsorienteret tilgang. Og især på det seneste har markedskræfterne sat producenterne under et enormt pres, hvilket har ført til store kriser for førende EU-produkter (dvs. ferskner, citrusfrugter, spisedruer, tomater og tomater til forarbejdning).

Som følge af disse kriser er producenterne måske mindre opmærksomme på kvalitetsaspekterne og overser miljøhensyn i kampen for at overleve økonomisk. Reduktion af omkostninger bliver det vigtigste. Denne risiko gør driftsprogrammerne til et vigtigt element, som kan bidrage til at få producenterne til at koncentrere sig om kvalitets- og miljøaspekter i deres handlinger.

| 92. | Kommissionen er bekendt med de mangler, Revisionsretten påpeger. I lyset af den øgede markedsadgang, som er en del af Doha-udviklingsdagsordenen, og den øgede koncentration på efterspørgselssiden er denne politiske tilgang dog stadig det instrument, der er mest velegnet til at sikre en bedre balance i kæden (fra producent til forbruger). Et af målene med den kommende reform er at rette op på svaghederne og styrke de eksisterende instrumenter, navnlig ved at tilskynde til sammenlægninger mellem producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, samarbejde mellem producentorganisationer og producentorganisationer med en tværnational dimension. |
| --- | --- |

92.

Kommissionen er bekendt med de mangler, Revisionsretten påpeger. I lyset af den øgede markedsadgang, som er en del af Doha-udviklingsdagsordenen, og den øgede koncentration på efterspørgselssiden er denne politiske tilgang dog stadig det instrument, der er mest velegnet til at sikre en bedre balance i kæden (fra producent til forbruger). Et af målene med den kommende reform er at rette op på svaghederne og styrke de eksisterende instrumenter, navnlig ved at tilskynde til sammenlægninger mellem producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, samarbejde mellem producentorganisationer og producentorganisationer med en tværnational dimension.

| 93. | Kommissionen mener ikke, at dens tjenestegrenes ex ante-kontrol af medlemsstaternes anmodninger om undtagelser i medfør af artikel 37, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 var nok til at sikre sammenhæng mellem de to instrumenter. Årsagerne til producenternes utilfredsstillende deltagelse i ordningen vil blive bedømt i kommende evalueringer. |
| --- | --- |

93.

Kommissionen mener ikke, at dens tjenestegrenes ex ante-kontrol af medlemsstaternes anmodninger om undtagelser i medfør af artikel 37, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 var nok til at sikre sammenhæng mellem de to instrumenter. Årsagerne til producenternes utilfredsstillende deltagelse i ordningen vil blive bedømt i kommende evalueringer.

ANBEFALINGER

| 94. | Dette forhold vil blive vurderet og inddraget i den kommende gennemgang af den fælles markedsordning (ultimo 2006), således at ordningen kan blive enklere og mere effektiv i fremtiden.
  Evalueringens resultater kan betyde, at Kommissionen tager nye lovgivningsmæssige initiativer, hvis den mener, at det vil bidrage til at opfylde ordningens målsætninger. |
| --- | --- |

94.

Dette forhold vil blive vurderet og inddraget i den kommende gennemgang af den fælles markedsordning (ultimo 2006), således at ordningen kan blive enklere og mere effektiv i fremtiden.

Evalueringens resultater kan betyde, at Kommissionen tager nye lovgivningsmæssige initiativer, hvis den mener, at det vil bidrage til at opfylde ordningens målsætninger.

| 95. | Kommissionen vil foretage en konsekvensanalyse som forberedelse til det forslag til reform af den fælles markedsordning, som den fremlægger senere i 2006. Den tilslutter sig de mål, som kommer til udtryk i Revisionsrettens henstillinger, og vil som led i den nævnte konsekvensanalyse afsøge mulighederne for, hvordan disse bedst kan nås. |
| --- | --- |

95.

Kommissionen vil foretage en konsekvensanalyse som forberedelse til det forslag til reform af den fælles markedsordning, som den fremlægger senere i 2006. Den tilslutter sig de mål, som kommer til udtryk i Revisionsrettens henstillinger, og vil som led i den nævnte konsekvensanalyse afsøge mulighederne for, hvordan disse bedst kan nås.

| 96. | Kommissionen vil forbedre sin kapacitet til at indsamle data og udvikle relevante indikatorer. For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007. |
| --- | --- |

96.

Kommissionen vil forbedre sin kapacitet til at indsamle data og udvikle relevante indikatorer. For at sikre mere pålidelige data iværksætter GD AGRI et it-projekt i 2006, som skal munde ud i en database, der skal tages i brug i begyndelsen af 2007.

| 97. | Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. |
| --- | --- |

97.

Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger.

| 98. | Kommissionen vil i sit forslag til reform tage hånd om den manglende organisering i de største frugt- og grønsagsproducerende medlemsstater ved mere effektivt at tilskynde de pågældende til at blive medlem af producentorganisationer. |
| --- | --- |

98.

Kommissionen vil i sit forslag til reform tage hånd om den manglende organisering i de største frugt- og grønsagsproducerende medlemsstater ved mere effektivt at tilskynde de pågældende til at blive medlem af producentorganisationer.

| 99. og 100. | I en sektor, hvor udbuddet står over for en efterspørgsel, hvis forhandlingsposition bliver stedse stærkere, er og bliver koncentration et godt redskab til at sikre større balance på markedet. Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger. |
| --- | --- |

99. og 100.

I en sektor, hvor udbuddet står over for en efterspørgsel, hvis forhandlingsposition bliver stedse stærkere, er og bliver koncentration et godt redskab til at sikre større balance på markedet. Evalueringens dækningsområde og spørgsmål vil blive fastlagt i forbindelse med udarbejdelsen af udbudsspecifikationerne. Der vil blive taget hensyn til Revisionsrettens bemærkninger.

---