----

----

I Informacija

Komisija

----

Euro kursas (1)

2006 m. ragpjūčio 24 d.

(2006/C 202/01)

1 euro= 

----

(1)

Šaltinis: valiutų perskaičiavimo kursai paskelbti ECB.

----

----

Prašymo paskelbimas pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos 2 straipsnio 6 dalį

(2006/C 202/02)

Šis paskelbimas suteikia teisę pateikti protestą pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį. Prieštaravimo pareiškimai turi būti pateikti Komisijai per šešis mėnesius po šio paskelbimo.

SANTRAUKA

TARYBOS REGLAMENTAS (EB) NR. 510/2006

Prašymas įregistruoti pagal 5 straipsnį ir 17 straipsnio 2 dalį

„POHOŘELICKÝ KAPR“

Nr. EB: CZ/PDO/005/0360/02.09.2004

SKVN ( X ) SGN ( )

Ši santrauka yra informacinė. Suinteresuotosioms šalims rekomenduojama susipažinti su nesutrumpinta produkto specifikacija, kurią galima gauti 1 skyriuje nurodytose nacionalinėse institucijose arba Europos Komisijos tarnybose (1).

1.   Kompetentinga valstybės narės įstaiga:

2.   Grupė:

3.   Produkto rūšis:

1.7. klasė — Šviežia žuvis ir jos produktai

4.   Specifikacija (4 straipsnio 2 dalyje nurodytų reikalavimų santrauka)

4.1   Pavadinimas: „Pohořelický kapr“

4.2   Apibūdinimas: Pohorelicos karpis (Pohořelický kapr) auga labai greitai, o jo mėsos išeiga sudaro mažiausiai 58 %. Toks išeigos lygis pasiekiamas dėl šios žuvies morfologinių ir anatominių savybių, t. y. ji yra mėsinga, turi plačią nugarą ir mažą galvą. Gyvos žuvys labai gyvybingos, atsparios ir pasižymi gera sveikatos būkle. Pohorelicos karpių veisimui naudojami tarprūšiniai hibridai. Dėl raumenų mėsos perdirbta žuvis yra kieta, todėl atrodo šviežia, ji gali būti nuo šviesiai rausvos iki ryškiai raudonos spalvos; šios rūšies žuvims yra būdingas šviežios žuvies kvapas ir ypatingai subtilus žuvies skonis. Gaminio vartojimo vertė atsiranda dėl jo kulinarinių savybių (pagal organoleptinę žuvies vertinimo sistemą jos mėsa vertinama 92 balais iš 100).

Pardavimui skirta žuvis pagal svorį skirstoma į kategorijas: I kategorijos karpiai — nuo 1,50 iki 2,50 kg ir aukščiausios rūšies karpiai — nuo 2,50 iki 4,00 kg, kurie pagal svorį gali būti skirstomi į kitas kategorijas. Žuvis parduodama gyva arba perdirbta. Perdirbti gaminiai parduodami švieži atšaldyti, šaldyti, marinuoti arba rūkyti.

4.3   Geografinė vietovė: Pietų Moravijos krašto Breclavo ir Znojmo rajonai.

4.4   Kilmės įrodymai: Pohorelicos karpių gamyba vyksta vadovaujantis galiojančiais teisės aktais ir įmonių, kurioms skirtas eksporto Nr. CZ 1008, gairėmis.

Dėl to, kad į kiekvieną veislinę žuvį implantuojama mikroschema, kad renkami tikslūs verslo duomenys (žuvų kiekio registras, veisimo registras ir prekybai skirtos žuvies įvežimo registras) ir sandėliavimo duomenys (žuvidžių registras, parduodamos žuvies išvežimo registras, perdirbti skirtos žuvies įvežimo ir išvežimo registras) galima bet kada tiksliai nustatyti bet kurios žuvies kilmę. Gamybos metu nuolat atliekama veterinarinė kontrolė. Perdirbimo įmonėje veikia svarbiųjų valdymo taškų gamybos sistema ir BRC sistema.

Joks už apibrėžtos geografinės vietovės ribų veiklą vykdantis žuvininkas neveisia Pohořelický lysec rūšies karpių.

4.5   Gamybos būdas: Žuvys veisiamos naudojant pusiau intensyvų būdą, t. y. pagrinde žuvys ėda natūralius tvenkinio išteklius ir tik tam tikrą metų laikotarpį gauna papildomų pašarų, didžiąja dalimi susidedančių iš grūdų, ir labai mažą dalį kombinuotų pašarų. Pašarams naudojami tik vietos ūkininkų užauginti grūdai. Daugelis žuvų kartų auginamos taikant uždarą žuvivaisos ciklą, o tai užtikrina visišką visų rūšių žuvų veisimo nepriklausomybę. Žuvivaisos ciklas trunka 3 — 4 metus, priklausomai nuo to, kokio dydžio žuvį norima parduoti rinkoje. Žuvys dauginamos dirbtiniu apvaisinimu, kuris atliekamas laikantis nustatytų reikalavimų. Pirmaisiais žuvų augimo metais — ir tik tada, jei tikrai reikia papildomų pašarų — jos šeriamos visaverčiais granuliuotais kombinuotais pašarais, pagamintais iš grūdų, augintų sertifikuotuose ūkiuose, arba tų grūdų miltų. Antraisiais žuvų augimo metais jos šeriamos vietos ūkininkų išaugintų grūdų priedais. Žuvys perdirbamos regione esančiuose žuvų perdirbimo įmonėse, kurios atitinka griežtus Europos Sąjungos direktyvų ir veterinarijos bei higienos reikalavimus (CZ 433). Perdirbta žuvis parduodama šviežia, atšaldyta, šaldyta arba rūkyta.

Visi gamybos etapai (pradedant veisimu ir baigiant perdirbimu) turi vykti toje pačioje geografinėje vietovėje, kad būtų galima tiksliai nustatyti žuvivaisai skirtus tvenkinius (siekiant sutrumpinti laikotarpį tarp žuvies sugavimo ir jos perdirbimo tam, kad būtų užtikrinta geriausia kokybė), veiksmingai prižiūrėti visą gamybos procesą, įgyvendinti visas priemones, kad būtų galima tiesiogiai reaguoti į vartotojų paklausą, ir pasinaudoti ilgamete vietos gyventojų patirtimi perdirbant žuvį.

4.6   Sąsaja: Manoma, kad žuvivaisos pradžia Pohorelicos regione ir Lednicos-Valticos vietovėje buvo XII–XIII a. 1396 m. rašytiniame šaltinyje minimi markgrafo Jošto vadovaujami Měnínského tvenkinio (taip pat vadinamo Nesytu) įrengimo darbai. Žuvivaisa Pohorelicos regione suklestėjo XV a. pabaigoje ir pirmojoje XVI a. pusėje iškasus kanalą, kuriuo Jihlavy upės vanduo tekėjo į jau esamus ar vėliau įrengtus tvenkinius. Didžiausiais tvenkiniais laikomi: tvenkinys Starý (apie 1520 m.), tvenkinys Lenovický (arba Novoveský, 1536 m.) ir tvenkinys Vrkoč (1552 m.). Vėliau žuvivaisa buvo nebeplėtojama ir netgi tolygiai mažėjo. Padėtis pastebimai pagerėjo tik 1945 m. po II pasaulinio karo. Tvenkiniai buvo atstatyti ir atnaujinti, o 1965 m. sausio 1 d. Pohorelicoje buvo įsteigta valstybinė žuvivaisos įmonė. Dėl 1989 m. lapkričio įvykių įmonės ir tvenkinių struktūra pakito tik nežymiai: 1991 m. sausio 1 d. valstybinė įmonė buvo pavadinta Státní rybářství Pohořelice (Pohorelicos valstybinė žuvivaisos įmonė). Esminiai pokyčiai atsirado pradėjus privatizavimo procesą, kurio metu 1994 m. balandžio 1 d. buvo įsteigta akcinė bendrovė Rybníkářství Pohořelice a.s.

Nustatyta geografinė vietovė, kuri apima Breclavo ir Znojmo rajonus, pasižymi ypatingomis žuvivaisai labai palankiomis natūraliomis klimato sąlygomis — tai kalkinis dirvožemis, tvenkiniai, kurių dugnas yra derlingas juodžemis, o vanduo turi labai daug mineralų. Dėl šių sąlygų ir klimato veiksnių (aukšta vidutinė metų oro ir vandens temperatūra, ilgas vegetacinis laikotarpis) tvenkiniuose susidaro palankios sąlygos pakankamam kiekiui aukštos kokybės natūraliam žuvų maistui vystytis, ir taip daroma įtaka žuvų veisimuisi. Šios karpio veislės pasirinkimas nedaro esminės įtakos galutinio produkto kokybei. Svarbiausias veiksnys — tai natūralių gamybos vietos sąlygų visuma. Visas žuvivaisos procesas, pvz., dauginimasis, šėrimas, auginimas, vyksta tik nustatytoje geografinėje vietovėje, kurioje žuvis ir perdirbama.

4.7   Kontrolės įstaiga: 

4.8   Ženklinimas: Pavadinimas Pohořelický kapr privalo būti aiškiai nurodytas pakuotės priekyje.

4.9   Nacionaliniai reikalavimai: —

----

(1)  Europos Komisija, Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktoratas, Žemės ūkio produktų kokybės politikos skyrius, B-1049 Briuselis.

----

----

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją

(Byla Nr. COMP/M.4301 — Alliance Boots/Cardinal Health)

(2006/C 202/03)

(Tekstas svarbus EEE)

----

(1)OL L 24, 2004 1 29, p. 1.

----

----

Išankstinis pranešimas apie koncentraciją

(Byla Nr. COMP/M.4361 — KKR/Pages Jaunes)

Bylą numatoma nagrinėti supaprastinta tvarka

(2006/C 202/04)

(Tekstas svarbus EEE)

----

(1)OL L 24, 2004 1 29, p. 1.

(2)OL C 56, 2005 3 5, p. 32.

----

----

Neprieštaravimas praneštai koncentracijai

(Byla Nr. COMP/M.4282 — Mondadori/Emap France)

(2006/C 202/05)

(Tekstas svarbus EEE)

2006 m. rugpjūčio 17 d. Komisija nusprendė neprieštarauti dėl pavadinime praneštos koncentracijos ir paskelbti ją suderinama su bendrąja rinka. Šis sprendimas priimamas remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 6 straipsnio 1 dalies b punktu. Visas šio sprendimo tekstas yra anglų. Sprendimas bus viešai paskelbtas tada, kai iš jo bus pašalinta profesine paslaptimi laikoma informacija. Sprendimą bus galima rasti:

----

----

Neprieštaravimas praneštai koncentracijai

(Byla Nr. COMP/M.4295 — Endesa/Foster Wheeler/JV)

(2006/C 202/06)

(Tekstas svarbus EEE)

2006 m. rugpjūčio 16 d. Komisija nusprendė neprieštarauti dėl pavadinime praneštos koncentracijos ir paskelbti ją suderinama su bendrąja rinka. Šis sprendimas priimamas remiantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 139/2004 6 straipsnio 1 dalies b punktu. Visas šio sprendimo tekstas yra anglų. Sprendimas bus viešai paskelbtas tada, kai iš jo bus pašalinta profesine paslaptimi laikoma informacija. Sprendimą bus galima rasti:

----

----

Leidimas teikti valstybės pagalbą remiantis EB sutarties 87 ir 88 straipsnių nuostatomis

Atvejai, kuriems Komisija neprieštarauja

(2006/C 202/07)

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Jungtinė Karalystė

Pagalbos Nr.: N 95/2006

Pavadinimas: Klimato kaitos mokestis: susitarimų dėl klimato kaitos sudarymas naujuose sektoriuose

Tikslas: Susitarimai su Jungtinės Karalystės vyriausybe dėl klimato kaitos sudaryti penkiuose naujuose sektoriuose. Klimato kaitos mokesčio nuolaidai gauti susijusiuose sektoriuose/įmonėse turi būti siekiama susitarimuose numatyto energijos vartojimo efektyvumo

Teisinis pagrindas: Finance Act 2000

Biudžetas: Visiems susitarimams dėl klimato kaitos numatytas biudžetas lieka nepakitęs

Trukmė: Iki 2011 m. kovo 31 d.

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekija

Pagalbos Nr.: N 196a/2005

Pavadinimas: Programa, skirta oro teršalų iš visuomenės interesams naudojamų taršos šaltinių kiekiui mažinti

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší

Biudžetas: Apie 10 mln. CZK (347 000 EUR) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % arba 40 % (energijos taupymas, mišrios šilumos ir elektros energijos gamyba, atsinaujinanti energija) + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal atitinkamai 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą arba

regioninės pagalbos dydis (kuris svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Pagalba pagal Gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai 28 punktą: 15 %

Trukmė: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: Pagalbos forma: lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekija

Pagalbos Nr.: N 196b/2005

Pavadinimas: Oro taršos šaltinių pertvarkymo pagal Oro apsaugos akto reikalavimus programa

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší

Biudžetas: Apie 100 mln. CZK (3,5 mln. EUR ) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % arba 40 % (energijos taupymas, mišrios šilumos ir elektros energijos gamyba, atsinaujinanti energija) + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą arba

regioninės pagalbos dydis (kuris svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Pagalba pagal Gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai 28 punktą: 15 %

Trukmė: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: Pagalbos forma: dotacijos, lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekija

Pagalbos Nr.: N 196c/2005

Pavadinimas: Programa, skirta išmetamų lakiųjų organinių junginių kiekiui mažinti

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší

Biudžetas: Apie 25 mln. CZK (867 000 EUR ) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą arba

regioninės pagalbos dydis (kuris svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Pagalba pagal Gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai 28 punktą: 15 %

Trukmė: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: Pagalbos forma: lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekija

Pagalbos Nr.: N 196d/2005

Pavadinimas: Regioninių programų, skirtų išmetamų teršalų kiekiui ir taršos lygiams mažinti, įgyvendinimo programa

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 86/2002 Sb., o ochraně ovzduší

Biudžetas: Apie 20 mln. CZK (694 000 EUR) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % arba 40 % (energijos taupymas, mišrios šilumos ir elektros energijos gamyba, atsinaujinanti energija) + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą arba

regioninės pagalbos dydis (kuris svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Pagalba pagal Gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai 28 punktą: 15 %

Trukmė: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: Pagalbos forma: lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekijos Respublika

Pagalbos Nr.: N 196e/2005

Pavadinimas: Paramos atliekų naudojimui programa

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 185/2001 Sb. o odpadech, zákon č. 477/2001 Sb. o obalech

Biudžetas: Apie 240 mln. CZK (8,2 mln. EUR ) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą

regioninės pagalbos dydis (svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Taikoma 10 % priemoka MVĮ

Trukmė:: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: pagalbos forma: lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Čekija

Pagalbos Nr.: N 196g/2005

Pavadinimas: Geriausių esamų technologijų programa

Tikslas: Pagalba aplinkosaugai

Teisinis pagrindas: Zákon č. 76/2002 Sb., o integrované prevenci

Biudžetas: Apie 100 mln. CZK (3,5 mln. EUR ) per metus

Pagalbos intensyvumas arba suma: Daugiau nei:

30 % + 10 % arba 5 % regionams, remiamiems pagal 87 straipsnio 3 dalies a arba c punktą arba

regioninės pagalbos dydis (kuris svyruoja nuo 20 % iki 50 %) + 10 %

Pagalba pagal Gairių dėl valstybės pagalbos aplinkos apsaugai 28 punktą: 15 %

Trukmė: 6 metai (skaičiuojant nuo 2005 m. vasario 1 d.)

Kita informacija: Pagalbos forma: dotacijos, lengvatinės paskolos, palūkanų subsidijos

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Priėmimo data: 

Valstybė narė: Nyderlandai

Pagalbos numeris: N 570/2005

Pavadinimas: „Biodegalams taikomo akcizo mokesčio mažinimas“

Tikslas: Aplinkos apsauga: išmetamųjų teršalų mažinimas (Biodegalų gamintojai ir degalų pardavėjai)

Teisinis pagrindas: „Invoegen van een nieuw artikel 72a in de Wet op de accijns ingevolge het wetsvoorstel houdende wijziging van enkele belastingwetten (Belastingplan 2006)”

Biudžetas: 70 mln. EUR

Trukmė: Vieneri metai: nuo 2006 m. sausio 1 d. iki 2006 m. gruodžio 31 d.

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Danija

Pagalbos Nr.: N 579/2004

Pavadinimas: Lašišos žvejams skirta kompensacijos schema

Tikslas: Schemos tikslas yra atlyginti nuostolius, patirtus staiga uždraudus žmonėms skirtos vartoti didelės lašišos pardavimą

Teisinis pagrindas: Aktstykke nr. 8 af 20. oktober 2004 og bekendtgørelse af 3. oktober 2005 om ændring af bekendtgørelse om tilskud til visse erhvervsfiskere, der har drevet fiskeri efter laks i Østersøen

Biudžetas: Visas biudžetas sudaro 3 mln. DKK (400 000 EUR)

Pagalbos forma ir intensyvumas: Kiekvienam laivui bus nustatyta gaunamos kompensacijos riba: visa sugauta lašiša (kg) 2003 m. + 30 %. Kai individualus laivas pasiekia nustatytą ribą, už didesnį pagautos lašišos kiekį kompensacijos gauti negalima

Pagalbos trukmė: Schema yra laikina priemonė, skirta atlyginti nuostolius 2004 m. rugsėjo 16 d. — 2005 m. kovo 15 d. laikotarpiu

Kita informacija: Metinė ataskaita

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

Sprendimo priėmimo data: 

Valstybė narė: Italija (Mantovos provincija)

Pagalbos Nr.: N 620/05

Pavadinimas: Investicinė parama biologinių dujų gamybos įmonėms steigti Mantovos provincijoje

Tikslas: Parama aplinkosaugos sektoriuje dviejų biologinių dujų gamybos įmonių steigimui

Teisinis pagrindas: 

Biudžetas: 1 mln. EUR

Pagalbos intensyvumas arba suma: Ne daugiau kaip 40 % + 10 % MVĮ

Trukmė: 3 metai

Sprendimo tekstą be konfidencialių duomenų oficialiąja(-iosiomis) kalba(-omis) galima rasti tinklalapyje:

http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/

----

----

VALSTYBĖS PAGALBA — ITALIJA

Valstybės pagalba C 29/2006 (ex NN 20/2003) — Kooperatyvų ir jų konsorciumų restruktūrizavimas

Kvietimas pateikti pastabas pagal EB Sutarties 88 straipsnio 2 dalį

(2006/C 202/08)

(Tekstas svarbus EEE)

2006 m. birželio 22 d. raštu, pateiktu oficialia kalba po toliau pateikiamos santraukos, Komisija Italijai pranešė apie savo sprendimą pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos pagalbos.

Suinteresuotosios šalys gali pateikti savo pastabas per mėnesį nuo šios santraukos ir prie jos pridėto rašto paskelbimo dienos šiuo adresu:

Šios pastabos bus perduotos Italijai. Pastabas pateikiančios suinteresuotosios šalys gali pateikti pagrįstą raštišką prašymą neatskleisti jų tapatybės.

SANTRAUKOS TEKSTAS

Ši byla susijusi su 2001 m. gegužės 18 d. įstatyminiu potvarkiu nustatyta pagalba kooperatyvų ir jų konsorciumų restruktūrizavimui. Italijai pranešus apie šios priemonės įgyvendinimą, ji įregistruota kaip neteisėta pagalba pagal Reglamento (EB) Nr. 659/1999 1 straipsnio f punktą.

Išnagrinėjus Italijos pateiktą informaciją paaiškėjo, kad 2001 m. gegužės 18 d. įstatyminis potvarkis atitinka reglamento nuostatą, nuo jo įsigaliojimo dienos numatančią finansuoti pagalbos priemones, numatytas 1998 m. vasario 10 d. potvarkiu, nustatančiu išsamias 1982 m. vasario 17 d. Įstatymo Nr. 41 11 straipsnio 8b dalies taikymo taisykles.

Šios pagalbos schemos tikslas — teikti nekompensuojamą pagalbą, finansuojant iki 40 % reikalavimus atitinkančių išlaidų, arba lengvatines paskolas, sudarančias 85 % šių išlaidų žuvininkystės sektoriaus kooperatinėms bendrovėms, pateikusioms restruktūrizavimo planus ekonominiam ir finansiniam pajėgumui atkurti. Reikalavimus atitinkančios išlaidos labai įvairios. Tai gali būti tiek išlaidos investicijoms, tiek finansinės ar įmonės eksploatacijos išlaidos.

Italija nepateikė išsamios informacijos apie šiai pagalbos priemonei skirtą biudžetą. Šios pagalbos schemos galiojimo trukmė yra neribota.

Ši pagalbos schema turi būti peržiūrėta remiantis valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tyrimo gairėmis. Ji aiškiai apibrėžta kaip pagalbos schema, skirta įmonių restruktūrizavimui, pagalbą gaunančiose įmonėse įgyvendinant restruktūrizavimo planus. Atitinkamose žuvininkystės gairių nuostatose numatoma, kad pagalba, teikiama sunkumus patiriančioms įmonės sanuoti ar restruktūrizuoti, vertinama atsižvelgiant į Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti. Be to, žvejybos gairėse numatyta, kad įmonėms, kurių pagrindinę veiklą sudaro jūrų žvejyba, ši pagalba teikiama tik su sąlyga, kad laivyno pajėgumo sumažinimo planas būtų pateiktas Komisijai.

Atrodo, kad šios pagalbos schemos įgyvendinimo sąlygos neatitinka restruktūrizavimo gairėse numatytų sąlygų. Taikymas tik įmonėms, patiriančioms sunkumus, nėra užtikrintas. Taip pat nėra aišku, ar yra parengtas šiose gairėse nustatytas sąlygas atitinkantis restruktūrizavimo planas. Nėra numatyta, kad pagalbą gaunančios įmonės iš savo išteklių prisideda prie plano ir kad pagalba turi apsiriboti griežtu minimumu, reikalingu pagalbą gaunančios įmonės gyvybingumui atkurti. Be to, vidutinėms įmonėms nėra numatytos nepageidaujamo konkurencijos iškreipimo prevencijos kompensacinės priemonės.

Galiausiai žuvininkystės įmonėms Italija nepateikė laivyno pajėgumo sumažinimo plano.

Todėl Komisija turi rimtų abejonių dėl šios pagalbos priemonės suderinamumo su bendrąja rinka.

RAŠTO TEKSTAS

„La Commissione si pregia informare il governo italiano che, dopo avere esaminato le informazioni fornite dalle sue autorità sulla misura in oggetto, ha deciso di avviare il procedimento di indagine formale previsto dall'articolo 88 (ex 93), paragrafo 2, del trattato CE e dal regolamento (CE) n. 659/1999 del Consiglio, del 22 marzo 1999, recante modalità d'applicazione dell'articolo summenzionato (1).

1.   PROCEDIMENTO

Con lettera del 17 ottobre 2002 l'Italia ha notificato alla Commissione il decreto legislativo n. 226 del 18 maggio 2001, comunicando l'attuazione delle misure previste agli articoli 7 e 8 del summenzionato decreto.

L'articolo 8 riguarda due dispositivi di aiuto di Stato, uno relativo alla ricapitalizzazione annuale dei Consorzi di garanzia collettiva fidi, istituiti dall'articolo 17 della legge 28 agosto 1989, n. 302, e l'altro alla copertura dei piani di ristrutturazione aziendale di cui all'articolo 11, punto 8 ter della legge 17 febbraio 1982, n. 41.

Detto articolo 8 dispone che il settore di intervento del Fondo centrale del credito peschereccio è esteso, nei limiti della dotazione finanziaria assegnata al Ministero delle politiche agricole e forestali, alle due misure suddette.

I due dispositivi formano oggetto di una valutazione separata. La presente decisione riguarda solo il dispositivo relativo alla ristrutturazione delle cooperative e dei loro consorzi.

Poiché l'Italia ha comunicato l'attuazione di tale regime, esso è stato registrato come aiuto illegale ai sensi dell'articolo 1, lettera f), del regolamento (CE) n. 659/1999.

Con lettere del 12 febbraio 2003, 4 marzo e 7 settembre 2004 sono stati chiesti all'Italia complementi di informazione, che essa ha trasmesso con lettere del 12 marzo 2003, 1o luglio e 13 ottobre 2004.

Nonostante tale scambio di lettere, l'Italia non aveva comunicato alcuni elementi di informazione necessari per consentire alla Commissione di procedere all'esame del regime di aiuto. Pertanto, con lettera C(2005) 161 del 20 gennaio 2005, la Commissione ha invitato l'Italia, in conformità dell'articolo 10, paragrafo 3, del regolamento (CE) n. 659/1999, a comunicare le informazioni in questione, in particolare le modalità di attuazione, il contenuto delle disposizioni previste nei piani di ristrutturazione, gli stanziamenti di bilancio utilizzati o previsti e la durata del regime. Per gli aiuti dello stesso tipo già concessi nell'ambito del regime era stato chiesto di fornire le decisioni di concessione.

L'Italia ha risposto con lettera del 3 marzo 2005, cui ha fatto seguito un'altra lettera datata 12 luglio 2005.

Conformemente all'articolo 13, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 659/1999, la Commissione esamina il presente regime di aiuto sulla base delle informazioni disponibili.

2.   DESCRIZIONE

In base alla lettera di notifica dell'Italia, il decreto legislativo n. 226 del 18 maggio 2001 ha lo scopo di estendere il campo di intervento del Fondo centrale del credito peschereccio alle operazioni di ristrutturazione delle cooperative del settore della pesca e dei loro consorzi, secondo quanto previsto dall'articolo 11, paragrafo 8 ter, della legge 17 febbraio 1982, n. 41.

Il decreto legislativo del 18 maggio 2001 è una disposizione regolamentare che prevede il finanziamento, a decorrere dalla sua entrata in vigore, delle misure di aiuto previste dal decreto del ministro delle politiche agricole del 10 febbraio 1998 che definisce le modalità attuative di detto articolo 11, paragrafo 8 ter, della legge 17 febbraio 1982, n. 41. Il decreto sembra essere entrato in vigore il 15 giugno 2001, data della sua pubblicazione nella Gazzetta ufficiale.

Il regime di aiuto, quale descritto nel decreto del 10 febbraio 1998, presenta le seguenti caratteristiche:

Inoltre, con lettera del 3 marzo 2005, l'Italia ha precisato che gli aiuti di cui trattasi sono destinati ad aziende, costituite in forma di cooperative, rispondenti alla definizione di piccole e medie imprese quale prevista dal diritto comunitario e che i medesimi sono concessi un'unica volta per azienda limitatamente al periodo necessario per la ristruttrazione.

Il regime di aiuto ha durata indeterminata. Nessun limite di durata figura infatti nel decreto del 10 febbraio 1998 o in quello del 18 maggio 2001. Inoltre la lettera del 12 luglio 2005 precisa testualmente che le disposizioni del decreto restano in vigore e potranno essere applicate negli anni successivi.

Le informazioni trasmesse dall'Italia sull'ammontare degli aiuti non consentono di definire la dotazione complessiva del regime di aiuto, sia per quanto riguarda i contributi già concessi che per quelli che saranno erogati in futuro.

3.   VALUTAZIONE

3.1.   Esistenza di un aiuto illegale

Nella sua lettera del 12 marzo 2003 l'Italia ha precisato che le informazioni trasmesse con lettera del 17 ottobre 2002 non riguardavano la notifica di un nuovo regime di aiuto, contestando il fatto che il regime in questione fosse stato qualificato dalla Commissione come un aiuto illegale.

Secondo quanto affermato dalle autorità italiane, i piani di ristrutturazione aziendale erano stati istituiti dalla legge 17 febbraio 1982, n. 41, modificata dalla legge 10 febbraio 1992, n. 165, e per la loro attuazione era stato emanato il decreto del 10 febbraio 1998. L'Italia ha rammentato che il summenzionato decreto era già stato esaminato dalla Commissione come regime di aiuto con il numero NN 24/98 e che, con lettera SG (99) D/1851 dell'11 marzo 1999, la Commissione aveva comunicato alle autorità italiane che considerava la misura in questione compatibile con il mercato comune. Secondo le autorità italiane, il decreto legislativo del 18 maggio 2001 costituisce unicamente il mezzo di rifinanziamento del regime di aiuto istituito dal decreto del 10 febbraio 1998 e approvato dalla Commissione con il numero NN 24/98.

Nella sua lettera del 4 marzo 2004 la Commissione ha confermato di essersi pronunciata positivamente sulla compatibilità con il mercato comune della misura di aiuto NN 24/98. La misura esaminata dalla Commissione riguardava l'attuazione dei piani di ristrutturazione per il periodo 1997-1999. Con decisione dell'11 marzo 1999 la Commissione aveva rammentato alle autorità italiane l'obbligo di notificare, ai sensi dell'articolo 88, paragrafo 3, del trattato CE, qualsiasi progetto di rifinanziamento, proroga o modifica della misura di aiuto. La Commissione constata che il decreto legislativo del 18 maggio 2001 corrisponde effettivamente a una nuova attuazione o al rifinanziamento della misura di aiuto mediante risorse erogate dal Fondo centrale del credito peschereccio.

Anche se, come sostengono le autorità italiane, la notifica riguardava un regime di aiuto preesistente e il decreto legislativo del 18 maggio 2001 non costituiva una modifica di tale regime, esso si configura come un nuovo regime di aiuto a decorrere dal 1o luglio 2001. Infatti il regime di aiuto NN 24/98 era stato approvato alla luce delle linee direttrici per l'esame degli aiuti nazionali nel settore della pesca e dell'acquacoltura pubblicate nella GU C 100 del 27 marzo 1997, che sono state sostituite il 1o gennaio 2001 da quelle pubblicate nella GU C 19 del 20.1.2001. La Commissione, in conformità del punto 3.2 delle predette linee direttrici, ha proposto agli Stati membri, con lettera del 21 dicembre 2000, di modificare i regimi di aiuto esistenti nel settore della pesca entro il 1o luglio 2001, invitandoli a dare conferma scritta entro il 1o marzo 2001 e precisando che in assenza di risposta la Commissione avrebbe presunto l'accettazione della proposta. D'altro canto, il punto 3.4 delle suddette linee direttrici precisa che qualsiasi aiuto illegale sarà valutato alla luce delle linee direttrici applicabili al momento dell'entrata in vigore dell'atto amministrativo che istituisce l'aiuto.

L'Italia non ha risposto alla lettera della Commissione del 21 dicembre 2000. La Commissione considera pertanto che l'Italia ha accettato la proposta e che i regimi di aiuto esistenti sono stati modificati al più tardi alla data del 1o luglio 2001.

Secondo la giurisprudenza della Corte di giustizia delle Comunità europee, l'accettazione delle misure opportune trasforma un aiuto esistente in un nuovo aiuto. Ne consegue che i regimi di aiuto esistenti devono essere adeguati in conformità delle misure opportune o trasformati in nuovi regimi di aiuto soggetti all'obbligo di notifica alla Commissione (2).

Ne consegue che le disposizioni contenute nelle linee direttrici pubblicate nel 2001 e accettate dall'Italia comportano la revoca dell'autorizzazione precedentemente concessa a determinati aiuti, che si configurano così come nuove misure.

Ciò si applica agli aiuti alla ristrutturazione aziendale. In effetti le linee direttrici pubblicate nel 1997 non prevedono disposizioni specifiche sugli aiuti alla ristrutturazione delle aziende del settore della pesca. Esse si limitano a precisare, al punto 1.3, ultimo comma, ultimo trattino, che gli aiuti al funzionamento saranno esaminati caso per caso se direttamente collegati a un piano di ristrutturazione. Le linee direttrici pubblicate nel 2001 contengono invece, al punto 2.2.4, una disposizione specifica per gli aiuti al salvataggio e alla ristrutturazione delle imprese in difficoltà.

Inoltre la Commissione osserva che, secondo quanto dichiarato nella prima lettera delle autorità italiane del 17 ottobre 2002, la misura di aiuto era già stata attuata. Il decreto legislativo del 18 maggio 2001 si configura pertanto, per il periodo successivo al 1o luglio 2001, come un regime di aiuto illegale.

Tale analisi trova conferma nelle informazioni trasmesse dall'Italia in relazione agli aiuti già concessi. Le autorità italiane hanno allegato alla loro lettera del 1o luglio 2004 due comunicazioni provenienti rispettivamente dalle regioni Sicilia e Puglia in merito alle misure di aiuto attuate nell'ambito del regime: la lettera della Sicilia, del 19 giugno 2004, afferma che la misura è stata attuata con decreto dell'assessore alla pesca n. 158 del 3 dicembre 2003; la lettera della Puglia, del 19 maggio 2004, precisa che la misura è stata attuata per un fascicolo presentato alla regione nel 2001. Quest'ultima specifica inoltre che le risorse finanziarie per l'anno 2003 sono pervenute soltanto alla fine dello stesso anno. Tutto ciò conferma che sono stati messi a disposizione di questa regione fondi per l'attuazione della misura in questione, i quali provengono sicuramente dalla dotazione finanziaria assegnata al Ministero ai sensi dell'articolo 8 del decreto legislativo del 18 maggio 2001.

Come per gli aiuti erogati a livello nazionale, anche in questo caso le autorità italiane hanno fatto osservare che la concessione degli aiuti a livello regionale rientrava nell'ambito del decreto ministeriale del 10 febbraio 1998, che aveva formato oggetto di una decisione positiva della Commissione per il regime di aiuto NN 24/98. Tuttavia tale analisi non può essere condivisa dalla Commissione. In effetti, come è già stato indicato per gli aiuti concessi a livello nazionale, il regime di aiuto NN 24/98 è stato approvato per il periodo 1997-1999, con un finanziamento proveniente dal Fondo centrale del credito peschereccio, alla luce delle linee direttrici per l'esame degli aiuti nazionali nel settore della pesca e dell'acquacoltura pubblicate nella GU C 100 del 27 marzo 1997. Detto regime avrebbe dovuto essere adeguato, entro il 1o luglio 2001, alle linee direttrici pubblicate nel 2001. Pertanto il finanziamento erogato a decorrere da tale data, e più precisamente gli aiuti concessi sulla base del decreto del 18 maggio 2001, devono essere attualmente esaminati come aiuti illegali nell'ambito del regime di aiuto NN 20/2003.

Tale attuazione ad opera delle regioni corrisponde a quanto già comunicato dall'Italia con lettera del 12 marzo 2003, in cui si affermava che l'attuazione della misura non rientrava più nella competenza del ministero ma in quella delle regioni, alle quali erano state a tal fine trasferite le risorse provenienti dal Fondo centrale del credito peschereccio. Come la Commissione ha già avuto modo di precisare all'Italia, il cambiamento di identità dell'autorità pubblica che attua la misura non incide sulla qualifica o sulla natura di un aiuto. Gli aiuti concessi dalle regioni avvalendosi della dotazione del Fondo centrale del credito peschereccio sono stati erogati nell'ambito del regime NN 20/2003.

Inoltre la Commissione rileva che il regime di aiuto, relativo alla concessione di un finanziamento per la ristrutturazione di una certa categoria di imprese operanti in un settore determinato, reca un vantaggio finanziario alle imprese beneficiarie. Dal momento che i prodotti delle imprese beneficiarie sono venduti sul mercato comunitario, il regime di aiuto in questione rafforza la posizione di queste imprese sia sul mercato italiano, rispetto alle imprese degli altri Stati membri che vogliono introdurvi i loro prodotti, sia sul mercato degli altri Stati membri, rispetto alle imprese che vendono i loro prodotti in tali mercati. A beneficiare della misura sono inoltre i prodotti di questo settore particolare dell'economia. Di conseguenza, dato che le risorse necessarie all'attuazione del presente regime sono risorse pubbliche, esso costituisce un regime di aiuto di Stato ai sensi dell'articolo 87, paragrafo 1, del trattato CE.

3.2.   Compatibilità con il mercato comune

Il regime può essere considerato compatibile con il mercato comune unicamente se può beneficiare di una delle deroghe previste dal trattato. Poiché detto regime va a beneficio del settore della pesca e dell'acquacoltura, esso deve essere analizzato alla luce degli orientamenti per l'esame degli aiuti di Stato nel settore della pesca e dell'acquacoltura, di seguito denominati orientamenti “pesca”. In applicazione del punto 5.3, secondo comma, degli orientamenti pubblicati nella GU C 229 del 14 settembre 2004, per gli aiuti erogati dal 1o novembre 2004 trovano applicazione gli orientamenti pubblicati nella GU C 229 del 14 settembre 2004, mentre per quelli erogati anteriormente a tale data si applicano le linee direttrici pubblicate nella GU C 19 del 20 gennaio 2001.

La misura è stata chiaramente presentata come un regime di aiuto alla ristrutturazione aziendale che prevede l'attuazione, a livello delle imprese beneficiarie, di piani di ristrutturazione. Dall'elenco dei costi ammissibili contenuto nel decreto del 10 febbraio 1998 si evince che le operazioni sovvenzionabili possono effettivamente corrispondere ad operazioni di ristrutturazione delle imprese beneficiarie. Tali costi corrispondono ad investimenti oppure a oneri finanziari e di funzionamento delle aziende. Si tratta di spese che possono sicuramente essere connesse a una riconversione dell'attività delle imprese beneficiarie o al loro adeguamento alle nuove condizioni economiche ai fini del ripristino della redditività economico-finanziaria.

Il regime va pertanto analizzato alla luce delle pertinenti disposizioni degli orientamenti “pesca”.

Questi orientamenti, sia nella versione del 2001 (punto 2.2.4) che in quella del 2004 (punto 4.1.2), indicano che gli aiuti di Stato destinati al salvataggio e alla ristrutturazione di imprese in difficoltà saranno valutati alla luce degli orientamenti comunitari sugli aiuti di Stato per il salvataggio e la ristrutturazione di imprese in difficoltà (qui di seguito definiti orientamenti “ristrutturazione”). Per gli aiuti concessi fino al 9 ottobre 2004 si applicano gli orientamenti “ristrutturazione” pubblicati nella GU C 288 del 9 ottobre 1999, mentre per quelli concessi a partire dal 10 ottobre 2004 si applicano gli orientamenti pubblicati nella GU C 229 del 14 settembre 2004. Inoltre, nel caso particolare delle imprese esercitanti come attività principale la pesca marittima, gli orientamenti precisano che la concessione degli aiuti è subordinata alla presentazione alla Commissione di un piano di riduzione della capacità della flotta.

Occorre pertanto innanzi tutto valutare se le condizioni di attuazione del regime di aiuto corrispondono a quelle definite negli orientamenti “ristrutturazione”.

In base a detti orientamenti, gli aiuti alla ristrutturazione possono essere concessi solo alle imprese in difficoltà che rispondono ai criteri esplicitati ai punti 4-8 degli orientamenti del 1999 e ai punti 9-13 di quelli del 2004. La Commissione rileva che il decreto del 10 febbraio 1998 non consente di accertare l'osservanza di tali criteri. Pertanto possono fruire degli aiuti concessi dall'Italia anche imprese non conformi ai criteri definiti negli orientamenti.

Poiché il regime è destinato alle piccole e medie imprese, si applicano i criteri definiti ai punti 31-34 degli orientamenti “ristrutturazione” del 1999, come previsto al punto 67, lettera a), dei medesimi. Secondo quanto disposto nei punti suddetti, il piano di ristrutturazione deve permettere di ripristinare l'efficienza economico-finanziaria a lungo termine dell'impresa entro un lasso di tempo ragionevole e sulla base di ipotesi realistiche, deve descrivere le circostanze che hanno determinato le difficoltà dell'impresa e deve proporre una trasformazione tale da consentire all'azienda, dopo la ristrutturazione, di coprire la totalità dei suoi costi. L'aiuto può essere concesso soltanto se il piano di ristrutturazione contiene tutti gli elementi suddetti. Le medesime condizioni, contenute nei punti 34-37 degli orientamenti “ristrutturazione” del 2004, si applicano in virtù del punto 82, lettera a), degli stessi orientamenti. La Commissione rileva che l'Italia non ha istituito una procedura volta ad accertare il rispetto delle condizioni sopra specificate.

In base al punto 67, lettera b), degli orientamenti “ristrutturazione” del 1999, non si applicano le misure compensative per la prevenzione di indebite distorsioni di concorrenza, previste ai punti 35-39. In compenso, in base al punto 82, lettera b), degli orientamenti del 2004, misure di questo tipo, descritte nei punti 38-42, devono essere adottate se l'aiuto è concesso a medie imprese. La Commissione rileva che l'Italia non ha previsto l'attuazione di siffatte misure compensative nei casi in cui il regime è destinato a medie imprese.

In base al punto 40 degli orientamenti “ristrutturazione” del 1999, applicabile alle piccole e medie imprese ai sensi del punto 67, lettera c), di detti orientamenti, i beneficiari dell'aiuto devono contribuire in maniera significativa, con fondi propri, al programma di ristrutturazione. Lo stesso principio è contenuto nel punto 43 degli orientamenti del 2004, applicabile in virtù del punto 82, lettera b), dei medesimi. La Commissione rileva che l'Italia non ha previsto l'obbligo per le imprese beneficiarie di contribuire con fondi propri all'attuazione dei piani di ristrutturazione. Lo stesso vale per l'osservanza del principio in base al quale l'aiuto è limitato al minimo indispensabile per consentire il ripristino della redditività dell'impresa, enunciato rispettivamente al punto 41 degli orientamenti del 1999 e al punto 44 degli orientamenti del 2004.

Inoltre, per le imprese esercitanti la pesca come attività principale, l'Italia non ha presentato alcun piano di riduzione della capacità della flotta.

4.   CONCLUSIONI

Pertanto, al presente stadio della valutazione preliminare prevista all'articolo 6 del regolamento (CE) n. 659/1999, la Commissione nutre gravi riserve circa la compatibilità del regime di aiuto in oggetto con il mercato comune.

Tenuto conto di quanto precede, la Commissione invita l'Italia a presentare, nell'ambito del procedimento di cui all'articolo 88, paragrafo 2, del trattato CE, le proprie osservazioni e a fornire tutte le informazioni utili ai fini della valutazione dell'aiuto, entro un mese dalla data di ricezione della presente.

Con la presente la Commissione comunica all'Italia che informerà gli interessati attraverso la pubblicazione della presente lettera e di una sintesi della stessa nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea. Informerà inoltre gli interessati nei paesi EFTA firmatari dell'accordo SEE attraverso la pubblicazione di un avviso nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale e informerà infine l'Autorità di vigilanza EFTA inviandole copia della presente. Tutti gli interessati anzidetti saranno invitati a presentare osservazioni entro un mese dalla data di detta pubblicazione.“

----

(1)GU L 83 del 27.3.1999, pag. 1.

(2)  L'effetto dell'accettazione delle misure opportune da parte di uno Stato membro è stato chiaramente definito nella sentenza del 24 marzo 1993 pronunciata nella causa C-313/90, Comité international de la rayonne et des fibres synthétiques et autres contro Commissione: “... le norme enunciate nella disciplina ed accettate dagli Stati membri hanno, in particolare, l'effetto di revocare riguardo a determinati aiuti, rientranti nel campo di applicazione della disciplina stessa, l'autorizzazione precedentemente concessa e, pertanto, di qualificarli nuovi e di assoggettarli all'obbligo di notifica previa.” (punto 35).

----

----

Pranešimas apie dalinės tarpinės antidempingo priemonių, taikomų importuojamai Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelei, peržiūros inicijavimą

(2006/C 202/09)

Komisija gavo prašymą pradėti dalinę tarpinę peržiūrą, kuri vykdoma vadovaujantis Tarybos reglamento (EB) Nr. 384/96 dėl apsaugos nuo importo dempingo kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių (toliau — pagrindinis reglamentas) (1) su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2117/2005 (2), 11 straipsnio 3 dalį.

1.   Prašymas atlikti peržiūrą

Prašymą pateikė Bendrijos gamintojai (toliau — pareiškėjas), atstovaujantys gamintojams, Bendrijoje pagaminantiems daugiau kaip 50 % svarstomosios prekės.

Peržiūra apsiriboja dempingu, susijusiu su vienu eksportuojančiu gamintoju, Jindal Poly Films Limited (toliau — bendrovė).

2.   Prekė

Nagrinėjama prekė yra Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelė (toliau — svarstomoji prekė), kuriai šiuo metu suteikti klasifikaciniai KN kodai ex 3920 62 19 ir ex 3920 62 90. Šie KN kodai pateikiami tik kaip informacija.

3.   Galiojančios priemonės

Šiuo metu galiojančios priemonės — tai galutinis antidempingo muitas, nustatytas Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1676/2001, su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos reglamentu (EB) Nr. 366/2006 (3) dėl Indijos kilmės polietileno tereftalato (PET) plėvelės importo.

4.   Peržiūros pagrindas

Pareiškėjas pateikė pakankamai prima facie įrodymų, kad pasikeitė su dempingu susijusios aplinkybės, kurių pagrindu buvo nustatytos bendrovei taikomos priemonės, ir kad šie pokyčiai yra ilgalaikiai.

Pareiškėjo teiginiai apie padidėjusį dempingą grindžiami Jindal Poly Films Limited apskaičiuotos normalios vertės gretinimu su svarstomosios prekės eksporto į Bendriją kainomis. Šiuo pagrindu apskaičiuotas dempingo skirtumas yra žymiai didesnis už dempingo skirtumą, kuris buvo nustatytas ankstesniu tyrimu ir kuriuo remiantis buvo nustatyta dabartinė muito norma. Todėl galima teigti, kad, norint kompensuoti dempingo daromą žalą, toliau taikyti galiojančias priemones jau nepakanka.

5.   Dempingo nustatymo tvarka

Pasitarusi su Patariamuoju komitetu ir nustačiusi, kad yra pakankamai įrodymų, pateisinančių dalinės tarpinės peržiūros, skirtos su Jindal Poly Films Limited susijusiems dempingo aspektams, inicijavimą, Komisija, remdamasi pagrindinio reglamento 11 straipsnio 3 dalimi, inicijuoja peržiūrą.

a)   Klausimynai

Siekdama gauti informacijos, kuri, jos nuomone, reikalinga tyrimui, Komisija nusiųs klausimynus pareiškėjui ir aptariamos eksportuojančios šalies institucijoms. Šią informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus Komisija turėtų gauti per 6 dalies a punkte nustatytą laikotarpį.

b)   Informacijos rinkimas ir suinteresuotųjų šalių išklausymas

Visos suinteresuotosios šalys raginamos pareikšti savo nuomonę, pateikti kitą nei atsakymai į klausimyno klausimus informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus. Šią informaciją ir patvirtinamuosius dokumentus Komisija turi gauti per 6 dalies a punkte nustatytą laikotarpį.

Be to, Komisija gali išklausyti suinteresuotąsias šalis, jei jos pateikia prašymą, kuriame nurodo svarbias priežastis, dėl kurių reikėtų jas išklausyti. Tokį prašymą privalu pateikti per 6 punkto b dalyje nustatytą laikotarpį.

6.   Terminai

a)   Laikotarpis, per kurį šalys turi pranešti apie save, pateikti atsakymus į klausimyno klausimus ir kitą informaciją

Visos suinteresuotosios šalys, jei tyrimo metu reikia atsižvelgti į jų pastabas, privalo pranešti apie save Komisijai, pareikšti savo nuomonę ir pateikti atsakymus į klausimyno klausimus arba kitą informaciją per 40 dienų nuo šio pranešimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos, jeigu nurodyta kitaip. Atkreipiamas dėmesys į tai, kad daugumos pagrindiniame reglamente išdėstytų procesinių teisių įgyvendinimas priklauso nuo to, ar per minėtą laikotarpį šalis pranešė apie save.

b)   Išklausymas

Per tą patį 40 dienų laikotarpį visos suinteresuotosios šalys taip pat gali kreiptis prašydamos, kad Komisija jas išklausytų.

7.   Rašytiniai pareiškimai, atsakymai į klausimyno klausimus ir susirašinėjimas

Visa suinteresuotųjų šalių informacija ir prašymai privalo būti pateikiami raštu (ne elektronine forma, nebent nurodyta kitaip), būtinai nurodant suinteresuotosios šalies pavadinimą, adresą, el. pašto adresą, telefono ir fakso numerius. Visa rašytinė informacija, įskaitant informaciją, kurios prašoma šiame pranešime, atsakymus į klausimyno klausimus ir slaptą suinteresuotųjų šalių susirašinėjimą, ženklinama „riboto naudojimo“ (4) grifu, ir pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnio 2 dalį, kartu pateikiamas nekonfidencialus variantas, paženklintas „SUINTERESUOTOSIOMS ŠALIMS SUSIPAŽINTI“.

Komisijos adresas susirašinėjimui:

8.   Nebendradarbiavimas

Tais atvejais, kai suinteresuotoji šalis atsisako leisti susipažinti su būtina informacija, jos nepateikia per nustatytą laikotarpį, arba akivaizdžiai trukdo tyrimui, pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį išvados (teigiamos arba neigiamos) gali būti daromos remiantis turimais faktais.

Nustačius, kad suinteresuotoji šalis pateikė melagingą ar klaidinančią informaciją, į ją neatsižvelgiama, o remiamasi turimais faktais pagal pagrindinio reglamento 18 straipsnį. Jei suinteresuotoji šalis nebendradarbiauja arba bendradarbiauja tik iš dalies, ir todėl remiamasi turimais faktais, rezultatas gali būti mažiau palankus suinteresuotajai šaliai nei tuo atveju, jei ji būtų bendradarbiavusi.

8.   Tyrimo tvarkaraštis

Pagal pagrindinio reglamento 11 straipsnio 5 dalį tyrimas bus baigtas per 15 mėnesių nuo šio pranešimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dienos.

----

(1)OL L 56, 1996 3 6, p. 1.

(2)OL L 340, 2005 12 23, p. 17.

(3)OL L 227, 2001 8 23, p. 1; OL L 68, 2006 3 8, p. 6.

(4)  Tai reiškia, kad dokumentas skirtas tik vidaus naudojimui. Jis apsaugotas pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais 4 straipsnį (OL L 145, 2001 5 31, p. 43). Pagal pagrindinio reglamento 19 straipsnį ir PPO Susitarimo dėl 1994 m. GATT VI straipsnio įgyvendinimo (Susitarimo dėl antidempingo) 6 straipsnį tai yra konfidencialus dokumentas.

----

----

Valstybės pagalba — Vokietija

Valstybės pagalba nr. C 33/2006 (ex N 576/2004) — kaitmeninės antžeminės televizijos (DVB-T) transliavimo pradžia Bavarijoje

Kvietimas teikti pastabas pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį

(2006/C 202/10)

(Tekstas svarbus EEE)

2006 m. liepos 19 d. laiške, pateiktame po santraukos autentiška kalba, Komisija pranešė Vokietijos Federacinei Respublikai apie savo sprendimą pradėti EB sutarties 88 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos pagalbos (priemonių).

Per vieną mėnesį nuo šios santraukos ir prie jos pridėto laiško paskelbimo dienos suinteresuotosios šalys gali pateikti savo pastabas dėl pagalbos (priemonės), dėl kurios Komisija pradeda procedūrą, adresu:

Šios pastabos bus perduotos Vokietijos Federacinei Respublikai. Pastabas pateikianti suinteresuotoji šalis gali pateikti pagrįstą raštišką prašymą neatskleisti jos tapatybės.

SANTRAUKOS TEKSTAS

PRIEMONĖS APRAŠYMAS

Priemonė, apie kurią pranešta, yra susijusi su skaitmeninės antžeminės televizijos (DVB-T) transliavimo pradžia Vokietijos Bavarijos žemėje, kur 2005 m. gegužės 30 d. ji pradėta transliuoti Miunchene ir Niurnberge. Perėjimo prie skaitmeninės televizijos projektui vadovavo Bavarijos žiniasklaidos institucija Bayerische Landeszentrale für neue Medien (BLM).

DVB-T pristatymui Bavarijoje BLM biudžete buvo numatyta 2,4 mln. EUR. Iš šių išteklių 300 000 EUR naudojami informuoti klientus apie perėjimą prie skaitmeninės televizijos, o 2,1 mln. EUR bus suteikta komerciniams transliuotojams remiant jų programų kanalų transliavimą DVB-T tinkle. Komerciniams transliuotojams finansinė pagalba bus teikiama negrąžintinomis dotacijomis. Pirmaisiais metais ji sudarys 600 000 EUR, o kitus trejus metus — po 500 000 EUR.

Finansinė pagalba apskaičiuota remiantis metodu, kuriuo atsižvelgiama į keturis kriterijus. Šis metodas taikomas atskiriems komercinių transliuotojų programų kanalams. Už kiekvieno iš keturių kriterijų atitikimą kanalams suteikiamas vienas taškas. Keturi kriterijai yra šie: i) transliavimo kanalai palyginti su žiniasklaidos paslaugomis; ii) BLM licenciją turintys transliavimo kanalai; iii) transliavimo kanalai, anksčiau veikę analoginiame antžeminiame tinkle; iv) vietiniai transliavimo kanalai palyginti su nacionaliniais kanalais.

Priklausomai nuo metų ir geografinės srities, kiekvieno taško vertė yra nuo 10 419 EUR iki 15 000 EUR. Pagalbos intensyvumas visiems programos kanalams, metams ir sritims yra 5 — 55 procentų transliuotojo transliavimo išlaidų. Vokietija pranešė apie finansinę pagalbą, suteiktą vietinės televizijos kanalams ir apie pagalbą, suteiktą nacionalinės televizijos kanalams kaip apie dvi skirtingas priemones. Abiejų pagalbos gavėjų atveju finansinė pagalba apskaičiuojama remiantis pirmiau minėtuoju metodu.

PRIEMONĖS VERTINIMAS

Komisijos pradine nuomone, BLM suteikta subsidija yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EB sutarties 87 straipsnio 1 dalyje. BLM gali būti laikoma valstybės įkurta arba paskirta valstybės uždavinius įgyvendinančia institucija ir šios institucijos suteikiamos lengvatos gali būti laikomos valstybės ištekliais.

Panašu, kad BLM labiau linkusi teikti finansinę pagalbą dviem grupėms — DVB-T dalyvaujantiems komerciniams transliuotojams (tiesioginiai naudos gavėjai) ir DVB-T tinklo T-Systems operatoriui (netiesioginis naudos gavėjas). Transliuotojų lygmeniu, BLM teikiamomis subsidijomis ketverius metus apmokama transliuotojų transliavimo DVB-T tinkle išlaidų dalis. Tokiu būdu jie išvengia išlaidų, kurios yra įprastų veiklos išlaidų dalis. Tinklo lygmeniu neatmetama galimybė, kad tinklo operatorius T-Systems per BLM subsidijas gauna netiesioginių lengvatų, nes T-Systems gali vengti imti mokestį iš galutinių vartotojų už prisijungimą prie DVB-T. Tačiau šiame etape nėra aišku, ar tinklo operatoriui buvo faktiškai pervesti valstybės ištekliai.

Komisija taip pat abejoja, ar konkurso procedūros buvo sudarytos taip, kad būtų užtikrinta, jog dėl BLM subsidijos atsirandantis atrankinis ekonominis pranašumas būtų sumažintas ar net pašalintas, taip užkertant kelią konkurencijos iškraipymui. Tačiau tikėtina, kad priemonė iškraipo konkurenciją, nes subsidija apmokama transliavimo išlaidų dalis nėra vienoda visiems komerciniams transliuotojams ir, pavyzdžiui, ši subsidija nėra teikiama transliuotojams, naudojantiems kitas, ne DVB-T, transliavimo platformas. Taip pat yra empirinių skirtingų transliavimo platformų pakeičiamumo mažmeninės prekybos lygmeniu įrodymų ir, ypač, apie DVB-T transliavimo pradžios konkurencinį poveikį kabelinės televizijos operatoriams. Be to, Komisija laikosi nuomonės, kad minima priemonė gali turėti poveikį valstybių narių tarpusavio prekybai, nes numanomi naudos gavėjai aktyviai veikia keliose tarptautinėse rinkose.

Tuo atveju, jei būtų nuspręsta, kad pagalba gali būti laikoma valstybės pagalba, Vokietijos valdžios institucijos, siekdamos pateisinti priemonės suderinamumą su bendrąja rinka, nurodė EB sutarties 87 straipsnio 3 dalies c punktą, 87 straipsnio 3 dalies d punktą ir 86 straipsnio 2 dalį. Dėl 87 straipsnio 3 dalies c punkto, Komisija abejoja, kad, kaip teigia valdžios institucijos, priemonė, apie kurią pranešta, yra tinkama ir būtina, siekiant užtikrinti žiniasklaidos įvairovę, skatinti naujų paslaugų plėtrą ar konkurenciją tarp skirtingų transliavimo platformų. Be to, Komisija neturi jokių duomenų, kad priemonė, apie kurią pranešta, būtų tinkama ar būtina, siekiant įveikti kokį nors rinkos nepakankamumą, kuris galėtų sukliudyti pereiti prie skaitmeninės televizijos. Priešingai, priemonių būtinybė kelia abejonių, nes, komercinių transliuotojų vertinimu, verta pradėti DVB-T transliavimą ir transliuoti daugiau kaip vienerius metus be jokios finansinės pagalbos garantijos.

Dėl 87 straipsnio 3 dalies d punkto, Komisijos pradine nuomone, priemonė yra susijusi su transliavimo signalų perdavimu ir nėra susijusi su kokiu nors kultūriniu turiniu, kuris priešingu atveju nebūtų transliuojamas.

Dėl 86 straipsnio 2 dalies, Komisija laikosi nuomonės, kad nacionalinės valdžios institucijos privalo aiškiai apibrėžti bendros ekonominės svarbos paslaugas ir aiškiai jas patikėti konkrečiai įmonei, o šiuo atveju neatrodo, kad tai būtų padaryta. Komisijai taip pat iškyla klausimas, ar šią priemonę, kuria ketverius metus teikiama finansinė pagalba įprastinei komercinių įmonių komercinei veiklai, galima priskirti bendros ekonominės svarbos paslaugų rūšiai, ypač esant visuomeniniams transliuotojams, kurių aiški visuomeninė pareiga yra užtikrinti pliuralizmą ir teikti pasiūlymus dėl vietinių ir regioninių programų.

RAŠTO TEKSTAS

„Die Kommission teilt der Bundesrepublik Deutschland mit, dass sie nach Prüfung der von der Bundesregierung übermittelten Angaben zu der oben genannten Beihilfe beschlossen hat, das Verfahren nach Artikel 88 Absatz 2 EG-Vertrag einzuleiten.

1.   VERFAHREN

2.   AUSFÜHRLICHE BESCHREIBUNG DER BEIHILFE

2.1.   Regulatorischer und technischer Hintergrund

Die einzelnen Phasen der Umstellung

Vergabe der Rundfunklizenzen

Tabelle 1

Programmspektrum in München vor und nach der Umstellung

Vergabe der Netzlizenzen

2.2.   Ausführliche Beschreibung der Maßnahme

3.   WÜRDIGUNG DER MASSNAHME

3.1.   Staatliche Beihilfe im Sinne von Artikel 87 Absatz 1 EG-Vertrag

3.1.1.   Staatliche Mittel

3.1.2.   Vorteil

3.1.3.   Wettbewerbsverfälschung

Zuteilung der Netz- und Rundfunklizenzen

Unterschiede in der öffentlichen Finanzierung für private Rundfundanbieter

Sektorielle Beihilfe

3.1.4.   Auswirkungen auf den Handel

3.1.5.   Vorläufige Schlussfolgerung zum Beihilfecharakter der Maßnahme

3.2.   Würdigung der Vereinbarkeit

3.2.1.   Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe c EG-Vertrag

3.2.2.   Artikel 87 Absatz 3 Buchstabe d EG-Vertrag

3.2.3.   Artikel 86 Absatz 2 EG-Vertrag

4.   SCHLUSSFOLGERUNG

Aus diesen Gründen fordert die Kommission die Bundesrepublik Deutschland im Rahmen des Verfahrens nach Artikel 88 Absatz 2 EG-Vertrag auf, innerhalb eines Monats nach Eingang dieses Schreibens ihre Stellungnahme abzugeben und alle für die Würdigung der Maßnahme sachdienlichen Informationen zu übermitteln.

Die Kommission ersucht um zusätzliche Auskünfte zu folgenden Fragen:

Ihre Behörden werden aufgefordert, unverzüglich eine Kopie dieses Schreibens an die potenziellen Beihilfeempfänger weiterzuleiten.

Die Kommission erinnert die Bundesrepublik Deutschland an die Sperrwirkung des Artikels 88 Absatz 3 EG-Vertrag und verweist auf Artikel 14 der Verordnung (EG) Nr. 659/1999 des Rates, wonach alle rechtswidrigen Beihilfen von den Empfängern zurückgefordert werden können.

Die Kommission weist die Bundesrepublik Deutschland darauf hin, dass sie alle betroffenen Dritten durch die Veröffentlichung des vorliegenden Schreibens und einer aussagekräftigen Zusammenfassung desselben im Amtsblatt der Europäischen Union unterrichten wird. Außerdem wird sie die betroffenen Dritten in den EFTA-Staaten, die das EWR-Abkommen unterzeichnet haben, durch die Veröffentlichung einer Bekanntmachung in der EWR-Beilage zum Amtsblatt der Europäischen Union und die EFTA-Überwachungsbehörde durch Übermittlung einer Kopie dieses Schreibens von dem Vorgang in Kenntnis setzen. Alle Betroffenen werden aufgefordert, innerhalb eines Monats ab dem Datum dieser Veröffentlichung ihre Stellungnahme abzugeben.“

----

(1)ABl. C 216 vom 28. August 2004, S. 5.

(2)  Entscheidung K(2005)3903 der Kommission vom 9. November 2005 über die staatliche Beihilfe, die die Bundesrepublik Deutschland zugunsten der Einführung des digitalen terrestrischen Fernsehens (DVB-T) in Berlin-Brandenburg gewährt hat, siehe Amtsblatt L 200 vom 22. Juli 2006.

(3)  Mit Schreiben vom 2. Dezember 2005, 9. Dezember 2005 und vom 12. Dezember 2005.

(4)  DVB-T bedeutet Digital-Video-Broadcasting über ein terrestrisches Netz.

(5)  ‚eEurope 2005: Eine Informationsgesellschaft für alle‘ (KOM(2002)263 endg.); Mitteilung der Kommission über den Übergang vom analogen zum digitalen Rundfunk (digitaler Übergang und Analogabschaltung) (KOM(2003)541 endg.) und Mitteilung der Kommission über die Beschleunigung des Übergangs vom analogen zum digitalen Rundfunk (KOM(2005)204 endg.).

(6)  Die Arbeitsgemeinschaft Fernsehforschung (AGF) ist der Zusammenschluss der größten deutschen Fernsehsender (ARD, ProSiebenSat.1 Media AG, RTL und ZDF) zur gemeinsamen Durchführung und Weiterentwicklung der kontinuierlichen quantitativen Fernsehzuschauerforschung in Deutschland. Im Gegensatz zum Satellitenempfang, der in rund 30 % der deutschen Fernsehhaushalte digital übertragen wird, ist der Kabelempfang vorwiegend analog. Nur 10 % der Kabelhaushalte empfangen digitale Rundfunksignale.

(7)  SES/ASTRA ist der größte Satellitenbetreiber in Deutschland und veröffentlicht jedes Jahr den German Satellite Monitor über die Bedeutung der verschiedenen Fernsehübertragungswege. In Schaubild 1 sind die jeweils zum Jahresende datierten Angaben der ASTRA/Infratest-Erhebungen, z.B. Ende 2005, auf den 1. Januar des folgenden Jahres bezogen, z.B. 1.1.2006, um sie mit den Angaben von AGF/GfK und Funkanalyse Bayern vergleichbar zu machen, die beide jeweils zu Jahresbeginn erhoben werden.

(8)  Diese Daten stammen von der Website der BLM. Den von den deutschen Behörden übermittelten Daten ist zu entnehmen, dass rund 8,1 % aller bayerischen Haushalte ausschließlich über einen terrestrischen Empfang verfügen. Für München und Nürnberg liegt dieses Anteil bei 9,3 % bzw. 9,7 %.

(9)  Bayerisches Mediengesetz in der Fassung der Bekanntmachung vom 22. Oktober 2003 (Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt S. 799, BayRS 2251-4-S).

(10)  In den übermittelten Unterlagen wird das Gebiet in und um München auch als ‚München/Südbayern‘ bezeichnet. Aus Gründen der Einfachheit wird das Gebiet im Folgenden nur ‚München‘ genannt.

(11)  Ein Multiplex entspricht einem Frequenzblock für die Rundfunkübertragung und beinhaltet in Bayern vier Programme.

(12)  Die analoge terrestrische Übertragung der privaten Rundfunkanbieter wurde nicht nur in München und Nürnberg sondern in ganz Bayern eingestellt.

(13)Staatsvertrag über den Rundfunk im vereinten Deutschland vom 31. August 1991 (Rundfunkstaatsvertrag — RStV) in der Fassung vom 1. Juli 2002, Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt, S. 162.

(14)  Ausschreibung der Nutzung von terrestrischen Übertragungskapazitäten für digitale Fernsehangebote in München und Nürnberg, Bekanntmachung der BLM vom 19. Dezember 2003, Bayerischer Staatsanzeiger 1/2004.

(15)  Grundlage der Maßgabe, dass bei der Vergabe von Lizenzen für die digitale terrestrische Übertragung im Fernsehen Fernsehveranstalter mit denjenigen Programmen vorrangig zu berücksichtigen sind, die in dem jeweils betroffenen Verbreitungsgebiet analog verbreitet werden, ist Artikel 52a Absatz 1 RStV. Artikel 32 Absätze 1 und 2 BayMG enthalten ebenfalls einen Verweis auf diesen Artikel.

(16)  ‚Die Landeszentrale stellt eine Förderung der technischen Verbreitungskosten entsprechend den jeweiligen haushaltsrechtlichen Entscheidungen in Aussicht.‘ Siehe Abschnitt B.5.

(17)  Die zeitlichen Angaben beziehen sich auf den Genehmigungsbescheid an RTL und den Vertrag über Übertragungsdienste; dies sind bisher die einzigen Lizenzen, die der Kommission vorliegen.

(18)  In Nürnberg wird der vierte Programmplatz seit dem 31. Januar 2006 für die Ausstrahlung von Mona TV, einem Einkaufs-, Nachrichten- und Unterhaltungssender, genutzt. Bisher haben die Behörden noch keine Erklärung dazu abgegeben, ob dieses Programm im Rahmen der angemeldeten Maßnahme Anspruch auf eine finanzielle Förderung hat.

(19)  Für das dritte und vierte Vertragsjahr beträgt der entsprechende prozentuale Anteil 75 % bzw. 60 %.

(20)  Siehe Schreiben vom 22. März 2005, Ziffer 11.

(21)  Seit dem 13. Juli 2005 ist die Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post in Bundesnetzagentur umbenannt.

(22)  Amtsblatt RegTP Nr. 20/2004, Vfg Nr. 44/2004, S. 1430.

(23)  Amtsblatt RegTP Nr. 23/2002, Vfg Nr. 36/2002, S. 1695.

(24)  Das Bayerische Mediengesetz scheint keine Bestimmung zu enthalten, die der Maßgabe im Rundfunkstaatsvertrag direkt entsprechen würde.

(25)  Siehe Anmeldung, S. 18.

(26)  Da DVB-T bereits angeboten wird, scheint zumindest ein Teil dieser Mittel bereits ausgegeben worden zu sein.

(27)  Der Anmeldung zufolge gibt es in beiden DVB-T-Bereichen einen Medienservice (HS), der keine finanzielle Unterstützung erhält.

(28)  Rs. T-358/94, Air France/Kommission, Slg. 1996 II-2109 und Rs. C-482/99, France/Kommission, Stardust Marine Slg. 2002 I-4397.

(29)  BayMG, insbesondere die Artikel 2, 10 und 11.

(30)  BayMG, Artikel 19.

(31)  BayMG, Artikel 21 Absatz 2 Satz 2.

(32)  Siehe Randnummer 15.

(33)  BayMG, Artikel 26 Absatz 3.

(34)  Rs. C-482/99 Frankreich/Kommission, Stardust Marine Slg. 2002 I-4397, Randnummer 23 und darin genannte Verweise.

(35)  Obwohl dem BR ein Teil des DVB-T-Netzes (zwei Multiplexe) zugeteilt wurde, kann er nicht als Begünstigter angesehen werden, da diese Multiplexe ausschließlich von öffentlich-rechtlichen Rundfunkanstalten genutzt werden, die keine Zuschüsse der BLM erhalten.

(36)  Siehe Randnummer 11.

(37)  Media Perspektiven, Basisdaten: Daten zur Mediensituation in Deutschland 2004, S. 11 und S. 18; AGF/GfK Fernsehforschung und I-Punkt Deutschland auf der Grundlage von Nielsen Media Research.

(38)  Urteil vom 24. Juli 2004 in der Rs. C-280/00 Altmark Trans GmbH, Slg. 2003 I-7747, Randnummern 88 - 94.

(39)  Siehe Randnummern 10 – 12.

(40)  Bei den fünf Sendern handelt es sich in München um RTL, RTL 2, ProSieben, Sat.1 und Tele 5 und in Nürnberg um RTL, ProSieben, Sat.1, Tele 5 und Franken TV.

(41)  Bei einem völlig transparenten und offenen Ausschreibungsverfahren wäre von den bietenden Rundfunkanbietern zu erwarten, dass sie einen zuschussbedingten Vorteil ganz oder teilweise in höhere oder qualitativ bessere Lizenzgebote umsetzen.

(42)  Siehe Randnummer 14.

(43)  Dies wurde von den deutschen Behörden in ihrem Schreiben vom 22. März 2005 (Punkt 1d) bestätigt.

(44)  Siehe Randnummer 14.

(45)  Siehe Randnummer 18.

(46)  Entscheidung der Kommission vom 4. September 2001 (Sache Nr. COMP/M.2558 - Havas/Tempus; ABl. C 319 vom 14. November 2001, Randnummer 9 und darin genannte Verweise).

(47)  Für einen Überblick über neuere Fälle siehe Entscheidung der Kommission im Fall Telenor/Canal+/Canal Digital (COMP/C.2/38.287 vom 29. Dezember 2003, insbesondere die Randnummern 32 – 50).

(48)  Siehe TPS I (IV/36.237 vom 3. März 1999, Randnummer 30), British Interactive Broadcasting/Open (IV/36.539 vom 15. September 1999, ABl. L 312, Randnummer 26) und Telenor/Canal+/Canal Digital (COMP/C.2/38.287 vom 29. Dezember 2003, Randnummer 50).

(49)  Ein ‚Lock-in-Effekt‘ liegt vor, wenn Haushalte nicht bereit sind, in einen anderen Übertragungsmodus zu investieren, so dass ein Wechsel zwischen verschiedenen Plattformen unwahrscheinlich ist; siehe Entscheidung der Kommission im Fall MSG Media Service (ABl. L 364 vom 31. Dezember 1994, Randnummer 42).

(50)  Siehe Randnummer 6 und Fußnote 6.

(51)  Auf die 24 Programme, die das DVB-T in Bayern anbietet, entfielen 2004 über 80 % der Zuschauer und mehr als 90 % der Einnahmen aus der Fernsehwerbung in Deutschland (siehe Fußnote 36).

(52)  Vgl. den oben genannten Fall C25/04 Einführung des digitalen terrestrischen Fernsehens (DVB-T) in Berlin-Brandenburg.

(53)  Kurzfristig konnten die Kabelbetreiber Zuschauer, die am analogen Empfang über Kabel festhalten wollten, abwerben; dies war jedoch nur ein einmaliger Effekt, der sich nach der digitalen Umstellung nicht fortsetzte. Mittelfristig haben die Kabelbetreiber Kunden an die gebührenfreie DVB-T-Plattform verloren. Quelle: Emnid-Studie vom 30.4.2003, zitiert im Mabb-Bericht ‚Berlin goes digital‘, und ‚DVB-T-Region Berlin/Potsdam: Terrestrik wächst weiter‘, in: Media Perspektiven 7/2004, S. 296.

(54)  Quelle: ASTRA (2006): Reichweiten in Deutschland: Marktdaten Jahresende 2005: 7,4 % (gegenüber 2,8 % im Jahr 2004) ist das gewogene Mittel von Berlin mit 8,9 % (3,6 %) und Brandenburg mit 5,2 % (1,5 %).

(55)  Siehe ‚Berlin/Potsdam: Erste DVB-T-Region Deutschland‘, in: Media Perspektiven 12/2003, S. 565.

(56)  Insbesondere in Italien, Frankreich, Schweden und dem Vereinigten Königreich.

(57)  ‚Wettbewerb zwischen Kabel, Satellit und Terrestrik soll ermöglicht, letztendlich eine (quasi) Monopolstellung der Kabel- bzw. Satellitenverbreitung verhindert werden.‘

(58)  Bei allen Kanälen, für die eine Bezuschussung vorgesehen war, handelte es sich um Programme, die bereits über mindestens einen der anderen Übertragungswege verbreitet werden.

(59)  Siehe Schreiben vom 22. März 2005, Ziffer 3: ‚Über Satellit ist aus technischer Sicht nahezu jede Wohneinheit versorgbar.‘

(60)  Außerdem nennen die deutschen Behörden in diesem Zusammenhang lokale Programmplätze von RTL, Sat.1 und Home Shopping Europe (HSE), für die ohnehin nur 30 Sendeminuten pro Tag bzw. eine Stunde am Sonntag vorgesehen sind.

(61)  Interaktivität kann lediglich durch Bereitstellung eines DVB-RCT (Return Channel Terrestrial – terrestrischer Rückkanal) unter zusätzlichen Kosten und mittels eines teureren Decoders oder durch herkömmliche Rückkanäle wie das Telefon- oder ein interaktives Fernsehkabel erreicht werden.

(62)  Im Gegensatz zum digitalen Kabel, das parallel zur bloßen Übertragung für komplexe interaktive Dienstleistungen mit einem Rückkanal aufgerüstet werden kann.

(63)  ‚Mitteilung über den Übergang vom analogen zum digitalen Rundfunk‘ (digitaler Übergang und Analogabschaltung) (KOM(2003) 541 endg.).

(64)  Siehe insbesondere den Fall C25/04 DVB-T in Berlin-Brandenburg und die Mitteilung der Kommission KOM(2003) 541 endg.

(65)  Diese Vereinbarung wird auch auf Seite 6 des Genehmigungsbescheids der BLM vom 3. Juni 2005 an RTL genannt, in dem RTL DVB-T-Lizenzen zugeteilt werden.

(66)  Entscheidungen der Kommission in den Sachen NN 88/98, BBC 24-stündiger werbefreier Nachrichtenkanal (ABl. C 78 vom 18.3.2000) und NN 70/98, ‚Kinderkanal und Phoenix‘ (ABl. C 238 vom 21.8.1999).

----

Klaidų ištaisymas

----

2007 m. Europolo biudžeto klaidų ištaisymas

(Europos Sąjungos oficialusis leidinys C 180, 2006 m. rugpjūčio 2 d.)

(2006/C 202/11)

6 puslapyje, lentelės eilutėje „IŠ VISO PAJAMŲ C DALYJE“, skiltyje „2005 m. rezultatai (EUR)“:

vietoje:

„2 314 2005“

skaityti:

„2 314 200“.

1, 2, 3, 4, 5 ir 6 puslapiuose, lentelės trečios skilties antraštėje:

vietoje:

„2005 m. rezultatai

(EUR)“

skaityti:

„2005 m. Rezultatų projektas

(EUR)“.

----