----

----

I Meddelelser

Domstolen

DOMSTOLEN

----

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 22. juni 2006 — Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Forenede sager C-182/03 (1) og C-217/03) (2)

(Statsstøtte - eksisterende støtteordninger - skatteordning for koordinationscentre, som er hjemmehørende i Belgien - en sammenslutnings søgsmål - formaliteten - Kommissionens beslutning om, at denne ordning ikke udgør støtte - Kommissionens vurdering ændret - artikel 87, stk. 1, EF - beskyttelse af den berettigede forventning - almindeligt lighedsprincip)

(2006/C 212/01)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Kongeriget Belgien (ved A. Snoecx og E. Dominkovits, som befuldmægtigede, samt advokaterne B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters og P. Kelly) (sag C-182/03)

Forum 187 ASBL (ved barristers A. Sutton og J. Killick) (sag C-217/03)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet, R. Lyal og V. Di Bucci, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullation af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning K(2003) 564 endelig udg. af 17. februar 2003 om den støtteforanstaltning, som Kongeriget Belgien har indført til fordel for koordinationscentre i Belgien, for så vidt den ikke tillader forlængelse af løbende godkendelser af centre

Konklusion

----

(1)EUT C 135 af 7.6.2003.

(2)  Sag T-276/02 – EUT C 289 af 23.11.2002.

----

----

Domstolens dom (Store Afdeling) af 11. juli 2006 — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), tidligere Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-205/03 P) (1)

(Appel - konkurrence - organer, der administrerer det nationale sundhedsvæsen i Spanien - sundhedstjenesteydelser - begrebet »virksomhed« - betalingsbetingelser, der påtvinges leverandører af hygiejneprodukter)

(2006/C 212/02)

Processprog: spansk

Parter

Appellant: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), tidligere Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (ved abogados J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier og D. Domínguez Pérez)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Castillo de la Torre og W. Wils, som befuldmægtigede, bistået af abogados J. Rivas de Andrés og J. Gutiérrez Gisbert)

Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved M. Bethell, som befuldmægtiget, bistået af G. Barling, QC), Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, L. Fraguas Gadea og F. Díez Moreno, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) den 4. marts 2003 i sag T-319/99, FENIN mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for sagsøgerens søgsmål med påstand om annullation af Kommissionens beslutning (SG (99) D/7.040) af 26. august 1999 om afvisning af sagsøgerens klage over de betalingsbetingelser, de organer, der administrerer det offentlige spanske sundhedsvæsen, pålægger deres leverandører af medicinalprodukter samt anden konkurrenceforvridende adfærd, som disse organer påstås at have udvist — begrebet »virksomhed«

Konklusion

----

(1)EUT C 184 af 2.8.2003.

----

----

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 22. juni 2006 — Kommissionen mod Rådet

(Sag C-399/03) (1)

(Statsstøtte - eksisterende støtteordning - skatteordning for koordinationscentre, der er etableret i Belgien - Rådets kompetence)

(2006/C 212/03)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet, V. Di Bucci og R. Lyal, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A.-M. Colaert og F. Florindo Gijón, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullation af Rådets beslutning 2003/531/EF af 16.7.2003 om den belgiske regerings ydelse af støtte til fordel for visse koordinationscentre, der er etableret i Belgien (EFT L 184, s. 17)

Konklusion

----

(1)EUT C 275 af 15.11.2003.

----

----

Domstolens dom (Store Afdeling) af 4. juli 2006 — Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis mod Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Monomeles Protodikeio Thessalonikis (Grækenland))

(Sag C-212/04) (1)

(Direktiv 1999/70/EF - § 1, litra b), og § 5 i rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor - begreberne »flere på hinanden følgende kontrakter« og »objektive omstændigheder« som begrundelse for fornyelse af sådanne kontrakter - foranstaltninger med henblik på at hindre misbrug - sanktioner - rækkevidden af forpligtelsen til overensstemmende fortolkning)

(2006/C 212/04)

Processprog: græsk

Den forelæggende ret

Monomeles Protodikeio Thessalonikis

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis

Sagsøgt: Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

Sagens genstand

Præjudiciel — Monomeles Protodikio Thessalonikis (Grækenland) — fortolkning af § 5, stk. 1 og 2, i bilaget til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP (EFT L 175, s. 43) — begrebet »objektiv omstændighed« som begrundelse for vedvarende fornyelser af flere på hinanden indgåede tidsbegrænsede kontrakter — begrebet »flere på hinanden følgende kontrakter«

Konklusion

----

(1)EUT C 179 af 10.7.2004.

----

----

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. juni 2006 — SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-308/04 P) (1)

(Appel - konkurrence - kartel - grafitelektroder - artikel 81, stk. 1, EF - bøder - retningslinjer for bødeberegningen - samarbejdsmeddelelsen - princippet non bis in idem)

(2006/C 212/05)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: SGL Carbon AG (ved avocats M. Klusmann og K. Beckmann)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bouquet, H. Gading og M. Schneider, som befuldmægtigede), Tokai Carbon Co. Ltd, Tokyo (Japan), Nippon Carbon Co. Ltd, Tokyo, Showa Denko KK, Tokyo, GrafTech International Ltd, tidligere UCAR International Inc, Wilmington (USA), SEC Corp., Amagasaki (Japan) og The Carbide/Graphite Group Inc., Pittsburgh (USA)

Sagens genstand

Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 29. april 2004, Tokai Carbon m.fl. mod Kommissionen (forenede sager-T-236/01, T-239/01, T-244/01 — T-246/01, T-251/01 og T-252/01) for så vidt angår sag T-239/01 — annullation af Kommissionens beslutning 2002/271/EF af 18. juli 2001 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 — sag COMP/E-1/36.490 — Grafitelektroder) (EFT L 100, s. 1)

Konklusion

----

(1)EUT C 262 af 23.10.2004.

----

----

Domstolens dom (Anden Afdeling) af 15. juni 2006 — Air Liquide Industries Belgium SA mod Ville de Seraing (sag C-393/04) og Province de Liège (sag C-41/05) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Liège og Tribunal de première instance de Liège (Belgien))

(Forenede sager C-393/04 og C-41/05) (1)

(Statsstøtte - begreb - fritagelse for kommunal afgift og provinsafgift - virkning af artikel 88, stk. 3, EF - afgifter med tilsvarende virkning - interne afgifter)

(2006/C 212/06)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Liège og Tribunal de première instance de Liège

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Air Liquide Industries Belgium SA

Sagsøgte: Ville de Seraing (sag C-393/04) og Province de Liège (sag C-41/05)

Sagens genstand

Præjudiciel — Cour d'appel de Liège og Tribunal de première instance de Liège — fortolkning af artikel 25, artikel 87 og artikel 90 EF — statsstøtte — fritagelse for en kommunal afgift af motorkraft, som omfatter de motorer, der benyttes på naturgasanlæg, men ikke motorer, som benyttes til levering af industrigas

Konklusion

----

(1)EUT C 273 af 6.11.2004.

EUT C 93 af 16.4.2005.

----

----

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. juli 2006 — Axel Kittel mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation (Belgien))

(Forenede sager C-439/04 og C-440/04) (1)

(Sjette momsdirektiv - fradrag af indgående merværdiafgift - karruselsvig - købsaftale, der er en nullitet i henhold til national ret)

(2006/C 212/07)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour de cassation

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Axel Kittel (sag C-43/904) og État belge (sag C-440/04)

Sagsøgte: État belge (sag C-439/04 og Recolta Recycling SPRL (sag C-440/04)

Sagens genstand

Præjudiciel — Cour de cassation de Belgique — fortolkning af bestemmelserne i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — princippet om afgiftens neutralitet — levering af goder i henhold til en salgsaftale, der er en nullitet — karruselsvindel — tab af fradragsret for køberen

Konklusion

Artikel 17 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 95/7/EF af 10. april 1995, er til hinder for en bestemmelse i national ret, hvorefter annullation af en købsaftale i henhold til en national civilretlig bestemmelse, hvorefter aftalen er en nullitet, idet den er i strid med den offentlige orden på grund af sælgerens ulovlige formål, for den afgiftspligtige person indebærer tab af retten til at fradrage den erlagte indgående merværdiafgift, når en levering er foretaget til en afgiftspligtig person, som ikke vidste eller burde have vidst, at den omhandlede transaktion var led i den svindel, som sælgeren har begået. Spørgsmålet, om aftalens nullitet skyldes svindel med merværdiafgiften eller andre former for svig, er i den forbindelse uden betydning.

Når det derimod på baggrund af objektive kriterier er fastslået, at der er foretaget levering af et gode til en afgiftspligtig, som vidste eller burde have vidst, at han ved sin erhvervelse deltog i en transaktion, der var led i momssvig, tilkommer det den nationale ret at nægte at indrømme den pågældende afgiftspligtige ret til fradrag.

----

(1)EUT C 6 af 8.1.2005.

----

----

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-487/04) (1)

(Traktatbrudssøgsmål - Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 og Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 - mælk og mejeriprodukter - skummetmælkspulver - ordning for sporing af skummetmælkspulver)

(2006/C 212/08)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bordes og C. Cattabriga, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget, og avvocato D. Del Gaizo)

Sagens genstand

Traktatbrud — tilsidesættelse af Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter og Kommissionens forordning (EF) nr. 2799/1999 af 17. december 1999 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1255/1999 for så vidt angår ydelse til støtte til skummetmælk og skummetmælkspulver bestemt til foderbrug og salg af sådant skummetmælkspulver (EFT L 340, s. 3) — indførelse af en ordning for sporing af mælkepulver, som ikke har hjemmel i fællesskabsbestemmelser

Konklusion

----

(1)EUT C 31 af 5.2.2005.

----

----

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. juni 2006 — Heintz van Landewijck SARL mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene))

(Sag C-494/04) (1)

(Fiskale bestemmelser - harmonisering af lovgivningerne - direktiv 92/12/EØF - punktafgift - toldbanderoler - sjette momsdirektiv - artikel 2 og 27 - forsvundne afgiftsmærker)

(2006/C 212/09)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Hoge Raad der Nederlanden

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Heintz van Landewijck SARL

Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën

Sagens genstand

Præjudiciel — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 27, stk. 1 og 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), som ændret ved Rådets niende direktiv 78/583/EØF (EFT L 194, s. 16) — fortolkning af Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (EFT L 76, s. 1) — spørgsmål om den nationale lovgivnings forenelighed med fællesskabsretten — afgiftsmærker for tobaksprodukter — bortkommet inden ibrugtagning

Konklusion

----

(1)EUT C 45 af 19.2.2005.

----

----

Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. juni 2006 — August Storck KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-24/05 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - absolutte registreringshindringer - tredimensionalt varemærke - den tredimensionale form af et lysebrunt bolsje - fornødent særpræg)

(2006/C 212/10)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: August Storck KG (ved Rechtsanwälte I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin og T. Reher)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 10. november 2004, sag T-396/02, August Storck KG mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et søgsmål om annullation af et afslag på registrering af et tredimensionalt varemærke i form af et lysebrunt bolsje for »sukkervarer« henhørende under klasse 30 — et varemærkes »fornødne særpræg« — artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1)

Konklusion

----

(1)EUT C 69 af 19.3.2005.

----

----

Domstolens dom (Første Afdeling) af 22. juni 2006 — August Storck KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-25/05 P) (1)

(Appel - EF-varemærker - artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - absolutte registreringshindringer - figurmærke - gengivelse af en guldfarvet bolsjeindpakning - fornødent særpræg)

(2006/C 212/11)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: August Storck KG (ved Rechtsanwälte I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin og T. Reher)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) den 10. november 2004, sag T-402/02, August Storck KG mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et søgsmål om annullation af et afslag på registrering af et figurmærke bestående af formen på en bolsjeindpakning af papir med snoede ender (papillotform) for »bolsjer« henhørende under klasse 30 — et varemærkes »fornødne særpræg« — artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1)

Konklusion

----

(1)EUT C 69 af 19.3.2005.

----

----

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-53/05) (1)

(Traktatbrud - direktiv 92/100/EØF - ophavsrettigheder - udlejnings- og udlånsrettigheder - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)

(2006/C 212/12)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Andrade og W. Wils, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes og N. Gonçalves, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Traktatbrudssøgsmål — tilsidesættelse af artikel 1 og 5 i Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (EFT L 346, s. 6)

Konklusion

----

(1)EUT C 82 af 2.4.2005.

----

----

Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 6. juli 2006 — J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper mod Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Amsterdam (Nederlandene))

(Sag C-154/05) (1)

(Social sikring af vandrende arbejdstagere - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 4, stk. 2a, artikel 10a, samt bilag IIa - særlige ikke-bidragspligtige ydelser - nederlandsk ydelse til handicappede unge - manglende mulighed for eksport)

(2006/C 212/13)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Rechtbank Amsterdam

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper

Sagsøgt: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

Sagens genstand

Præjudiciel — Rechtbank Amsterdam — fortolkning af artikel 4, stk. 2a, artikel 10a og bilag IIa i Rådets forordning(EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT L 149, s. 2), som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 1247/92 af 30. april 1992 (EFT L 136, s. 1) — særlige ikke-bidragspligtige ydelser — koordineringssystemet i henhold til artikel 10a i forordning nr. 1408/71 — anvendelsesområde — hvorvidt en ydelse til unge handicappede, som er anført i bilag IIa til forordning nr. 1408/71, er omfattet — berettigede uden bopæl i Nederlandene

Konklusion

En ydelse i henhold til lov af 24. april 1997 om hjælp ved uarbejdsdygtighed til handicappede unge (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) skal anses for en særlig ikke-bidragspligtig ydelse i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, stk. 2a, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 307/1999 af 8. februar 1999, således at det kun er koordineringsreglen i denne forordnings artikel 10a, der skal anvendes, og at nævnte ydelse ikke kan udbetales til nogen, der er bosiddende andetsteds end i Nederlandene.

----

(1)EUT C 155 af 25.6.2005.

----

----

Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. juli 2006 — Talacre Beach Caravan Sales Ltd mod Commissioners of Customs & Excise (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (Civil Division) (Det Forenede Kongerige))

(Sag C-251/05) (1)

(Sjette momsdirektiv - artikel 28 - fritagelse med tilbagebetaling af den erlagte afgift - salg af goder pålagt afgift med nulsats, der sælges udstyret med goder, som er pålagt afgift efter den normale sats - stationære campingvogne - samlet levering)

(2006/C 212/14)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Court of Appeal (Civil Division)

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

Sagsøgt: Commissioners of Customs & Excise

Sagens genstand

Præjudiciel — Court of Appeal (Civil Division) — fortolkning af artikel 28, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — goder pålagt afgift med nulsats (campingvogne), der sælges udstyret med goder, som er pålagt afgift efter den normale sats — kriterier for afgørelsen af, om transaktionen med henblik på moms skal betragtes som én samlet levering

Konklusion

Den omstændighed, at visse goder er genstand for en samlet levering, som omfatter dels en vare, som udgør den væsentligste bestanddel af leveringen, og som i den nationale lovgivning er omfattet af en fritagelse med tilbagebetaling af den erlagte afgift, jf. artikel 28, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 92/77/EØF af 19. oktober 1992 om tilføjelse til det fælles merværdiafgiftssystem og om ændring af direktiv 77/388/EØF (indbyrdes tilnærmelse af momssatserne), dels varer, der af den omhandlede nationale lovgivning er udelukket fra denne fritagelse, er ikke til hinder for, at den omhandlede medlemsstat pålægger moms til normalsatsen på leveringen af de ikke-omfattede varer.

----

(1)EUT C 205 af 20.8.2005.

----

----

Appel iværksat den 29. maj 2006 af Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 15. marts 2006 i sag T-129/04 — Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

(Sag C-238/06 P)

(2006/C 212/15)

Processprog: tysk

Parter

Appellant: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (ved H. Kunz-Hallstein, som befuldmægtiget)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen af Rettens nævnte dom har appellanten gjort følgende anbringender gældende:

----

(1)  EUT C 108, s. 20.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hanseatisches Oberlandesgericht (Tyskland) den 30. maj 2006 — Lämmerzahl GmbH mod Freie Hansestadt Bremen

(Sag C-241/06)

(2006/C 212/16)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Hanseatisches Oberlandesgericht.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lämmerzahl GmbH.

Sagsøgt: Freie Hansestadt Bremen.

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT L 209, s. 1.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 29. maj 2006 — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie og T. Sahin til prøvelse af afgørelse fra Rechtbank 's-Gravenhage i sag AWB 04/45792

(Sag C-242/06)

(2006/C 212/17)

Processprog: nederlandsk

Den forelæggende ret

Raad van State.

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie og T. Sahin.

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT 1972 L 293, s. 1.

(2)  Rådets direktiv 68/360/EØF af 15.10.1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabets for medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (EFT L 257, s. 13).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29.4.2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EFT L 158, s. 77).

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de commerce de Charleroi (Belgien) den 30. maj 2006 — SA Sporting du Pays de Charleroi og G-14 Groupement des clubs de football européen mod Fédération internationale de football association (FIFA)

(Sag C-243/06)

(2006/C 212/18)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Tribunal de commerce de Charleroi.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: SA Sporting du Pays de Charleroi og G-14 Groupement des clubs de football européen.

Sagsøgt: Fédération internationale de football association (FIFA).

Præjudicielle spørgsmål

Udgør de forpligtelser, som fodboldklubber og fodboldspillere, der er kontraktansat i disse klubber, pålægges ved FIFA's vedtægter og forskrifter, hvorefter der gratis skal stilles spillere til rådighed for nationale forbund, og hvorefter den internationale kalender over koordinerede kampe ensidigt og bindende fastlægges, ulovlige konkurrencebegrænsninger, misbrug af dominerende stilling eller hindringer for udøvelsen af de grundlæggende friheder i EF-traktaten, hvorfor de er i strid med traktatens artikel 81 og 82 eller enhver anden fællesskabsretlig bestemmelse, navnlig traktatens artikel 39 og 49?

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spanien) den 2. juni 2006 — Josefa Velasco Navarro mod Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Sag C-246/06)

(2006/C 212/19)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo Social Único de Algeciras.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Josefa Velasco Navarro.

Sagsøgt: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa).

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/74/EF af 23.9.2002 om ændring af Rådets direktiv 80/987/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens (EFT L 270, s. 10).

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 6. juni 2006 — United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL mod État Belge

(Sag C-250/06)

(2006/C 212/20)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøgere: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele og Wolu TV ASBL

Sagsøgt: État Belge

Præjudicielle spørgsmål

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Østrig) den 6. juni 2006 — Firma Ing. Auer — Bausoftware GmbH mod Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

(Sag C-251/06)

(2006/C 212/21)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Firma Ing. Auer — Bausoftware GmbH

Sagsøgt:. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT L 269, s. 12.

(2)  EFT L 156, s. 23.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 7. juni 2006 — Zürich Versicherungs-Gesellschaft mod Bureau Benelux des marques

(Sag C-254/06)

(2006/C 212/22)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Bruxelles.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Zürich Versicherungs-Gesellschaft.

Sagsøgt: Bureau Benelux des marques.

Præjudicielle spørgsmål

Skal artikel 3 og artikel 13 i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1) fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at det i nationale bestemmelser er fastsat, at en ret, der behandler en sag, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse vedrørende en ansøgning om registrering af et varemærke, ikke i forbindelse med hver enkelt af de varer eller tjenesteydelser, som registreringsansøgningen vedrører, må efterprøve, om varemærket er omfattet af en af de i direktivets artikel 3, stk. 1, nævnte registreringshindringer, og således træffe forskellige afgørelser, alt afhængigt af de pågældende varer eller tjenesteydelser, når den kompetente myndighed på området for varemærkeregistrering kun har meddelt et generelt afslag, der omfatter varerne og tjenesteydelserne som helhed, og når ansøgeren under sagen for denne myndighed ikke subsidiært har ansøgt om en delvis registrering for visse varer og tjenesteydelser?

----

(1)  EFT L 40, s. 1.

----

----

Appel iværksat den 6. juni 2006 af Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ til prøvelse af dom afsagt den 30. marts 2006 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-367/03 — Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AS mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-255/06 P)

(2006/C 212/23)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ (ved avocats S. Sariibrahimoglu og R. Sinner)

De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at Retten i Første Instans har begået en retlig fejl, idet den i strid med EF-Domstolens faste praksis ikke har tillagt associeringsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet (»Ankara-aftalen«) og protokollerne hertil behørig retlig betydning eller virkning, og idet den med urette har fastslået, at de principper og regler, som er indeholdt i Ankara-aftalen og protokollerne hertil, ikke udgør retsnormer, som retsakter fra Fællesskabets institutioner skal overholde. Ifølge appellanten er bestemmelserne i Ankara-aftalen umiddelbart anvendelige og kan tillægge borgerne rettigheder.

Endvidere har appellanten gjort gældende, at Retten i Første Instans har begået en retlig fejl ved ikke at tage stilling til anbringendet om, at Republikken Tyrkiet på bistandsområdet skal ligestilles med stater som Spanien, Portugal og Grækenland, og ved at fastslå, at fællesskabsinstitutionerne ikke var forpligtet til at reagere hvad angår Grækenlands holdning til spørgsmålet om økonomisk bistand til Tyrkiet.

Endelig har appellanten gjort gældende, at Retten i Første Instans har foretaget en ukorrekt retlig vurdering ved at fastslå, at der ikke forelå nogen årsagsforbindelse mellem fællesskabsinstitutionens ulovlige adfærd og det lidte tab.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte suprema di cassazione (Italien) den 13. juni 2006 — Roby Profumi Srl mod Comune di Parma

(Sag C-257/06)

(2006/C 212/24)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Corte suprema di cassazione

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Roby Profumi Srl

Sagsøgt: Comune di Parma

Præjudicielle spørgsmål

Er artikel 10, stk. 8, i lov nr. 713/1986, som ændret ved artikel 9, stk. 4, i lovdekret nr. 126/1997, forenelig med EF-traktatens artikel 28 og artikel 7 i direktiv 76/768/EØF (1), som ændret ved direktiv 93/35/EØF (2).

----

(1)  EFT L 262, s. 169.

(2)  EFT L 151, s.32.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af cour d'appel de Montpellier (Frankrig) den 15. juni 2006 — Ministère public mod Daniel Pierre Raymond Escalier og Jean Louis François Bonnarel

(Sag C-260/06 - Sag C-261/06)

(2006/C 212/25)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel de Montpellier (Frankrig).

Parter i hovedsagen

Anklagemyndighed: Ministère public

Tiltalt: Daniel Pierre Raymond Escalier (C-260/06) og Jean Louis François Bonnarel (C-261/06)

Præjudicielle spørgsmål

Kan en medlemsstat, når den gør importen af et plantebeskyttelsesmiddel fra en anden medlemsstat, hvor produktet allerede er omfattet af en tilladelse til markedsføring meddelt i henhold til direktiv 91/414/EF (1), betinget af en forenklet procedure for markedsføringstilladelse med henblik på at undersøge, om det indførte produkt opfylder de betingelser, der er fastsat ved dom af 11. marts 1999 i sag C-100/96, med føje påberåbe sig den forenklede procedure for markedsføringstilladelse over for en erhvervsdrivende, når:

Kan dommen af 26. maj 2005 i sag C-212/03 om privatpersoners personlige indførsel af lægemidler overføres til plantebeskyttelsesmidler, der importeres af landbrugere udelukkende til opfyldelse af behovene på deres egne landbrugsbedrifter?

----

(1)  Rådets direktiv 91/414/EØF af 15.7.1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1).

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 15. juni 2006 — Deutsche Telekom AG mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-262/06)

(2006/C 212/26)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Deutsche Telekom AG.

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland.

Præjudicielle spørgsmål

Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:

----

(1)  EFT L 108, s. 33.

(2)  EFT L 108, s. 51.

----

----

Sag anlagt den 16. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-265/06)

(2006/C 212/27)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Caeiros, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Forbuddet i artikel 2, nr. 1, i lovdekret nr. 40/2003 af 11. marts 2003 udgør en foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ indførselsrestriktion i strid med artikel 28 EF og EØS-aftalens artikel 11, idet forbuddet i praksis hindrer markedsføringen i Portugal af farvet film, der er lovligt fremstillet og/eller markedsført i en anden medlemsstat eller i en stat, der her underskrevet EØS-aftalen. Et sådant forbud er heller ikke begrundet i lyset af artikel 30 EF og EØS-aftalens artikel 13.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Labour Court (Irland) den 19. juni 2006 — Impact mod Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Turism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

(Sag C-268/06)

(2006/C 212/28)

Processprog: engelsk

Den forelæggende ret

Labour Court (Irland).

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Impact.

Sagsøgte: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Turism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT L 175, s. 43.

----

----

Sag anlagt den 20. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

(Sag C-270/06)

(2006/C 212/29)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk, som befuldmægtiget, og Rechtsanwalt B. Wägenbaur)

Sagsøgt: Republikken Østrig

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I henhold til artikel 56, stk. 1, EF er alle nationale bestemmelser, der udgør restriktioner for kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande, forbudt. Dette forbud skal ikke blot fjerne en forskelsbehandling af finansmarkedets deltagere på grundlag af deres nationalitet, men omfatter generelt enhver restriktion, der gør udøvelsen af denne grundfrihed mindre attraktiv. Ifølge Domstolens praksis foreligger der restriktioner for kapitalbevægelser, såfremt en medlemsstat træffer foranstaltninger, som kan afholde de i medlemsstaten bosiddende borgere fra at optage lån eller foretage investeringer i andre medlemsstater.

Kommissionen er af den opfattelse, at den bestemmelse i den østrigske forbundslov om bankvæsenet, der forpligter bestemte kreditinstitutter, som er tilsluttet et centralinstitut, til at lade en bestemt andel af deres likviditetsreserve stå på en konto i deres centralinstitut, udgør en restriktion for de frie kapitalbevægelser. Denne lovmæssige forpligtelse hindrer nemlig primærbankerne i at indsætte en betydelig del af deres likvide midler svarende til tvangsindskuddet i andre europæiske kreditinstitutter og i via grænseoverskridende overførsler af disse likvide midler til en anden medlemsstat at opnå et højere renteafkast end det, de modtager fra centralinstituttet.

Den omhandlede bestemmelse i den østrigske forbundslov om bankvæsenet er hverken begrundet i de i artikel 58 EF udtrykkeligt nævnte hensyn, i hensynet til forbrugerbeskyttelsen eller i andre tvingende almene hensyn.

Efter Kommissionens opfattelse er det omhandlede lovbestemte tvangsindskud i centralinstituttet ikke nødvendigt af hensyn til forbrugerbeskyttelsen. For det første foreligger der allerede i Østrig lovbestemmelser om likviditetssikring, som finder anvendelse på alle banker, og for det andet findes der mindre indgribende midler til at opnå en tilstrækkelig likviditet, som ikke hindrer de frie kapitalbevægelser eller hindrer disse mindre. Den foreliggende lovgivning virker endog kontraproduktiv for forbrugerbeskyttelsen, da den hindrer primærbankerne i at foretage grænseoverskridende og eventuelt mere rentable investeringer af deres likviditetsreserver, hvilket ville være i deres kunders interesse. Der er endvidere ingen holdepunkter for, at enkelte primærbankers insolvens nødvendigvis vil medføre en kædereaktion og en kraftig bølge af krav på opsparingsindskuddene i andre af sektorens primærbanker. Allerede fordi tilsvarende systemer i andre medlemsstater har klaret sig uden lovbestemte tvangsindskud og har fungeret stabilt i mange årtier, uden at der er opstået seriebanksammenbrud, er dette katastrofescenario ikke overbevisende.

Da den pågældende lovmæssige forpligtelse for de pågældende kreditinstitutter ligeledes hverken er nødvendig for beskyttelse af den østrigske finanssektors integritet og gode omdømme eller for virkeliggørelsen af et effektivt tilsyn med finansinstitutterne, udgør den en uforholdsmæssig restriktion for de frie kapitalbevægelser.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d'appel d'Angers (Frankrig) den 26. juni 2006 — EARL MAINELVO mod Denkavit France SARL

(Sag C-272/06)

(2006/C 212/30)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Cour d'appel d'Angers.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: EARL MAINELVO.

Sagsøgt: Denkavit France SARL.

Præjudicielle spørgsmål

Er den omstændighed, at en producent til opfyldelse af en kontrakt om opfedning indgået med et fransk selskab, som er et datterselskab af en international koncern, som fremstiller og leverer foder til kalve, straks overdrager 67,63-71,35 % af den slagtepræmie, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 (1), inden for rammer, der er fastsat ved en national aftale indgået mellem nationale brancheorganisationer, der repræsenterer industrivirksomheder, der indgår opfedningskontrakter med producenter, og kalveproducenter, forenelig med de formål, nemlig at regulere markedet og at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, der nævnes i denne forordning, og med de foranstaltninger vedrørende det indre marked, som den indfører med disse formål, og som præciseres i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 (2)?

----

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17.5.1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160, s. 21).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28.10.1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (EFT L 281, s. 30).

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Handelsgericht Wien (Østrig) den 22. juni 2006 — Auto Peter Petschenig GmbH mod Toyota Frey Austria GmbH

(Sag C-273/06)

(2006/C 212/31)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Handelsgericht Wien.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Auto Peter Petschenig GmbH.

Sagsøgt: Toyota Frey Austria GmbH.

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT L 145, s. 25.

(2)  EFT L 203, s. 30.

----

----

Sag anlagt den 23. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-274/06)

(2006/C 212/32)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den 27. supplerende bestemmelse til lov nr. 55/1999 bestemmer, at når et organ, som direkte eller indirekte kontrolleres af en offentlig myndighed, overtager kontrollen med eller erhverver en betydelig andel i en virksomhed inden for energisektoren, kan ministerrådet inden for en frist på to måneder beslutte »ikke at anerkende« udøvelsen af de politiske beføjelser eller at opstille visse nærmere vilkår for udøvelsen af disse beføjelser. En beslutning herom skal være begrundet i kriterier, der angiveligt har til formål på at sikre energiforsyningen.

Kommissionen gør gældende, at den 27. supplerende bestemmelse til lov nr. 55/1999 er i strid med artikel 56 EF af følgende grunde:

Kommissionen gør helt konkret gældende, at den 27. supplerende beslutning til lov nr. 55/1999 ikke kan begrundes med henvisning til formålet om at sikre energiforsyningen af følgende grunde:

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo mercantil nr. 5, Madrid (Spanien) den 26. juni 2006 — Productores de música de España (Promusicae) mod Telefónica de España, SAU (Telefónica)

(Sag C-275/06)

(2006/C 212/33)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Juzgado de lo mercantil nr. 5, Madrid.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Productores de música de España (Promusicae).

Sagsøgt: Telefónica de España, SAU (Telefónica).

Præjudicielle spørgsmål

Tillader fællesskabsretten — og konkret artikel 15, stk. 2, og artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/31/EF af 8. juni 2000 om visse retlige aspekter af informationssamfundstjenester, navnlig elektronisk handel, i det indre marked (1), artikel 8, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (2), artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (3) og artikel 17, stk. 2, og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — at medlemsstaterne begrænser den pligt til opbevaring og tilrådighedsstillelse af tilslutnings- og trafikdata, der skabes ved kommunikationer, som etableres i forbindelse med leveringen af en informationssamfundstjeneste, og som påhviler netoperatører og tjenesteydere inden for elektronisk kommunikation, leverandører af adgang til telekommunikationsnet og leverandører af dataoplagringstjenester, til en strafferetlig undersøgelse eller til formål vedrørende beskyttelse af den offentlige sikkerhed og det nationale forsvar, således at forpligtelsen ikke finder anvendelse i civile retssager?

----

(1)  EFT L 178, s. 1.

(2)  EFT L 167, s. 10.

(3)  EUT L 157, s. 45.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 26. juni 2006 — Interboves GmbH mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Sag C-277/06)

(2006/C 212/34)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Hamburg.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Interboves GmbH.

Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Jonas.

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EFT L 340, s. 17.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 26. juni 2006 — Manfred Otten mod Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Sag C-278/06)

(2006/C 212/35)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Manfred Otten.

Sagsøgt: Landwirtschaftskammer Niedersachsen.

Adciteret: Jonny Kück, 27726 Worpswede.

Procesdeltager: Die Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht.

Præjudicielle spørgsmål

Skal artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 3950/92 af 28. december 1992 (1), som affattet ved forordning (EF) nr. 1256/1999 af 17. maj 1999 (2), fortolkes således, at referencemængder, der er tilknyttet en mælkeproducerende bedrift eller et mælkeproducerende areal, ved udløb af en forpagtningskontrakt, også kan tilfalde bortforpagteren, når denne ikke selv er eller bliver producent, såfremt han inden for en kort frist gennem et statsligt salgsorgan overdrager virksomheden eller arealet til en tredjemand, der besidder denne egenskab?

----

(1)  EFT L 405, s. 1.

(2)  EFT L 160, s. 73.

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de Madrid (Spanien) den 27. juni 2006 — CEPSA, Estaciones de Servicio SA mod LV Tobare e Hijos SL

(Sag C-279/06)

(2006/C 212/36)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de Madrid

Parter i hovedsagen

Sagsøger: CEPSA, Estaciones de Servicio SA.

Sagsøgt: LV Tobare e Hijos SL.

Præjudicielle spørgsmål

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Krajský soud v Praze (Den Tjekkiske Republik) den 28. juli 2006 — Ochranný svaz autoský pro práva k dílům hudebním mod Miloslav Lev

(Sag C-282/06)

(2006/C 212/37)

Processprog: tjekkisk

Den forelæggende ret

Krajský soud v Praze.

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ochranný svaz autoský pro prava k dílům hudebním (OSA)

Sagsøgt: Miloslav Lev

Præjudicielle spørgsmål

----

----

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Zala Megyei Bíróság (Ungarn) den 29. juni 2006 — KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon Magyarország Mobil Távközlési Rt. mod Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője

(Sag C-283/06)

(2006/C 212/38)

Processprog: ungarsk

Den forelæggende ret

Zala Megyei Bíróság

Parter i hovedsagen

Sagsøger: KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon Magyarország Mobil Távközlési Rt.

Sagsøgt: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője

Præjudicielle spørgsmål

----

(1)  EUT L 236, s. 846

(2)  EUT L 145, s. 1.

----

----

Sag anlagt den 29. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-286/06)

(2006/C 212/39)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har modtaget adskillige klager over de kompetente spanske myndigheders afslag på ansøgninger om anerkendelse af erhvervskvalifikationer som ingeniør, der er opnået i Italien, med henblik på i Spanien at udøve erhverv som vej-, kanal- og havneingeniør.

I henhold til artikel 3 i direktiv 89/48/EØF skal de spanske myndigheder tillade enhver EF-statsborger, der er i besiddelse af det eksamensbevis, som er foreskrevet som betingelse for at udøve et lovreguleret erhverv i en anden medlemsstat, at optage og udøve det samme erhverv. Af de faktiske omstændigheder, som Kommissionen har redegjort for, fremgår, at:

De spanske myndigheder er således forpligtet til at tillade klagerne at optage erhverv som vej-, kanal- og havneingeniør. Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 3 ved at nægte denne adgang.

Af de faktiske omstændigheder, som Kommissionen har redegjort for, fremgår ligeledes, at de spanske myndigheder betinger deltagelse i prøver med henblik på intern forfremmelse i den offentlige forvaltning for ingeniører, der forudsætter besiddelse af ingeniøreksamensbevis, af, at disse med hensyn til eksamensbeviser, der er udstedt i udlandet, er godkendt, dvs. at deres akademiske ækvivalens med et spansk eksamensbevis er anerkendt. Dette krav gør intern forfremmelse og i sidste ende udøvelse af ingeniørerhvervet vanskeligere for EF-statsborgere, der er i besiddelse af et i en anden medlemsstat foreskrevet eksamensbevis, og er ligeledes i strid med direktivets artikel 3.

----

(1)  EFT L 19, s. 16.

----

----

Sag anlagt den 4. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

(Sag C-297/06)

(2006/C 212/40)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Tserepa-Lacombe og I. Chatzigiannis)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juni 2004.

----

(1)EUT L 306 af 22.11.2003, s. 1.

----

----

Sag anlagt den 4. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

(Sag C-299/06)

(2006/C 212/41)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Zabbos og N. Yerrell, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for direktivets gennemførelse i national ret udløb den 14. januar 2005.

----

(1)EFT L 9 af 15.1.2003, s. 3

----

----

Sag anlagt den 19. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-313/06)

(2006/C 212/42)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Lawunmi og D. Recchia, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den frist, der er fastsat for gennemførelsen af direktivet i national ret, udløb den 20. maj 2005.

----

(1)EUT L 146 af 30.4.2004, s. 1.

----

----

Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-317/06)

(2006/C 212/43)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/14/EF udløb den 23. marts 2005.

----

(1)  EFT L 80, s. 29.

----

----

Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-318/06)

(2006/C 212/44)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2001/86/EF udløb den 8. oktober 2004.

----

(1)  EFT L 294, s. 22.

----

----

Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-320/06)

(2006/C 212/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/14/EF udløb den 23. marts 2005.

----

(1)  EFT L 80, s. 29.

----

----

Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg

(Sag C-321/06)

(2006/C 212/46)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/14/EF udløb den 23. marts 2005.

----

(1)  EFT L 80, s. 29.

----

RETTEN I FØRSTE INSTANS

----

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 4. juli 2006 — Hoek Loos mod Kommissionen

(Sag T-304/02) (1)

(Konkurrence - karteller - det nederlandske marked for industrielle og medicinske gasser - prisfastsættelse - beregning af bøder - retningslinjer for beregning af bøder - proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet)

(2006/C 212/47)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Hoek Loos NV (Schiedam, Nederlandene) (ved avocats J.J. Feenstra og B.F. Van Harinxma thoe Slooten)

Sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bouquet, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2003/207/EF af 24. juli 2002 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-3/36700 — Industrielle og medicinske gasser) (EFT 2003 L 84, s. 1) og, subsidiært, påstand om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.

Konklusion

----

(1)EFT C 305 af 7.12.2002.

----

----

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 6. juli 2006 — Franchet og Byk mod Kommissionen

(Forenede sager T-391/03 og T-70/04) (1)

(Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - undersøgelser foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) - Eurostat - afslag på aktindsigt - inspektioner og undersøgelser - retslige procedurer - ret til kontradiktion)

(2006/C 212/48)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Yves Franchet og Daniel Byk (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocats G. Vandersanden og L. Levi)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Maidani, J.-F. Pasquier og P. Aalto, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelser vedtaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og af Kommissionen, hvorved sagsøgerne fik afslag på aktindsigt i visse dokumenter om en undersøgelse vedrørende Eurostat

Konklusion

----

(1)EUT C 21 af 14.1.2004.

----

----

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 4. juli 2006 — Tzirani mod Kommissionen

(Sag T-45/04) (1)

(Tjenestemænd - forfremmelse - besættelse af en A2-stilling - afslag på ansøgning - legalitetsprincippet)

(2006/C 212/49)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Marie Tzirani (Bruxelles, Belgien) (ved avocat E. Boigelot)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og V. Joris, som befuldmægtigede, bistået ved avocat B. Wägenbaur)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning ved besættelsen af A2-stillingen som direktør for direktoratet »Vedtægten: politik, forvaltning og rådgivning« i Kommissionens Generaldirektorat »Personale og Administration«, påstand om annullation af udnævnelsen af J. til nævnte stilling samt, om fornødent, påstand om annullation af Kommissionens udtrykkelige afslag på sagsøgerens klage over disse to afgørelser.

Konklusion

----

(1)EUT C 94 af 17.4.2004.

----

----

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 4. juli 2006 — Tzirani mod Kommissionen

(Sag T-88/04) (1)

(Tjenestemænd - forfremmelse - besættelse af en A2-stilling - afslag på ansøgning - manglende begrundelse - åbenbart urigtigt skøn - tilsidesættelse af reglerne om udnævnelse af tjenestemænd i lønklasse A1 og A2)

(2006/C 212/50)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Marie Tzirani (Bruxelles, Belgien) (ved avocat É. Boigelot)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og V. Joris, som befuldmægtigede, bistået af avocat B. Wägenbaur)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 23. maj 2003 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning til A2-stillingen som direktør for direktoratet »Socialpolitik, ansatte i Luxembourg, sundhed, hygiejne« i Kommissionens Generaldirektorat »Personale og Administration«, påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 21. maj 2003 om at udnævne D.S. til nævnte stilling og, om fornødent, påstand om annullation af den stiltiende afvisning på sagsøgerens klage over disse to afgørelser.

Konklusion

----

(1)EUT C 106 af 30.4.2004.

----

----

Dom afsagt af Retten i Første Instans den 4. juli 2006 — easyJet mod Kommissionen

(Sag T-177/04) (1)

(Konkurrence - fusioner - forordning (EØF) nr. 4064/89 - beslutning om at erklære en fusion forenelig med fællesmarkedet - søgsmål anlagt af en tredjemand - formaliteten - markedet for flytransport - tilsagn)

(2006/C 212/51)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Det Forenede Kongerige) (først ved solicitors J. Cook, J. Parker og S. Dolan, derefter ved avocats M. Werner og M. Waha, solicitor L. Mills, og avocats M. de Lasala Lobera og R. Malhotra)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Oliver, A. Bouquet og A. Whelan, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 11. februar 2004, hvorved fusionen mellem selskabet Air France og Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV erklæres forenelig med fællesmarkedet med forbehold af, at de givne tilsagn overholdes (sag COMP/M.3280 — Air France/KLM)

Konklusion

----

(1)EUT C 201 af 7.8.2004.

----

----

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 16. juni 2006 — Volkswagen mod KHIM (CLIMATIC)

(Sag T-306/03) (1)

(»EF-varemærker - delvis afslag på registrering - tilbagekaldelse af registreringsansøgningen - ufornødent at træffe afgørelse«)

(2006/C 212/52)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Volkswagen AG (Wolfsburg, Tyskland) (ved: avocat S. Risthaus)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved B. Müller og G. Schneider, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. juli 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1012/2001-2) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurmærke, der indeholder ordmærket CLIMATIC, som EF-varemærke

Konklusion

----

(1)EUT C 289 af 29.11.2003.

----

----

Sag anlagt den 26. april 2006 — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret og Akar mod Kommissionen

(Sag T-129/06)

(2006/C 212/53)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøgere: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Cankaya, Ankara, Tyrkiet) og M. Akar (Cankaya, Ankara, Tyrkiet) (ved Rechtsanwalt C. Sahin)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter den afgørelse, der er truffet af Europa-Kommissionens delegation i Tyrkiet den 23. december 2005, og som under henvisning til byggeforanstaltninger på uddannelsesstederne i provinserne Diyarbakir og Siirt er rettet til sagsøgeren.

Sagsøgeren gør blandt andet gældende, at dennes tilbud indeholder det laveste beløb, og at dets dokumentation var fuldstændig, og at sagsøgeren derfor skulle have haft tilslag. Derudover har sagsøgeren henvist til, at den anfægtede beslutning er i strid med Den Europæiske Unions retsforskrifter.

----

----

Sag anlagt den 23. juni 2006 — ARBOS mod Kommissionen

(Sag T-161/06)

(2006/C 212/54)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Østrig) (ved Rechtsanwalt H. Karl)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen i henhold til artikel 288 EF skal erstatte det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af den uberettigede tilbageholdelse af støtte. Sagsøgeren har lagt to kontrakter om støtte til grund for sit søgsmål, der blev indgået henholdsvis i 2000 og 2002 vedrørende kulturstøtte, hvis bilag i begge tilfælde indeholder en voldgiftsklausul.

----

----

Sag anlagt den 26. juni 2006 — Kronoply mod Kommissionen

(Sag T-162/06)

(2006/C 212/55)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Tyskland) (ved Rechtsanwälte R. Nierer og L. Gordalla)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har anlagt sag til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2005) 3497 af 21. september 2005, hvori Kommissionen har besluttet, at den af Tyskland påtænkte investeringsstøtte til Kronoply GmbH inden for rammerne af de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (1) er statsstøtte, annulleres.

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort fire anbringender gældende.

For det første har sagsøgeren anført, at Kommissionen har begået en åbenbar fejl ved fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder. I denne forbindelse har sagsøgeren blandt andet anført, at sagsøgte ikke har fastslået datoen for sagsøgerens ansøgning om støtte, skønt den har afgørende betydning for prøvelsen af de faktiske omstændigheder. Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har overset, at den nationale administrative procedure endnu ikke er afsluttet.

For det andet støtter sagsøgeren søgsmålet på, at den anfægtede beslutning ikke er tilstrækkeligt begrundet.

Derudover har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat artikel 87, stk. 3, litra a) og c) samt artikel 88 EF, forordning (EF) nr.659/1999 (2) og retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (3).

Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har begået et åbenbart fejlskøn og magtfordrejning.

----

(1)  EFT 1998 C 107, s. 7.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93.

(3)  EFT 1998 C 74, s. 9, ændret ved EFT 2000 C 258, s. 5.

----

----

Sag anlagt den 26. juni 2006 — Charlott mod KHIM — Charlot (figurmærket »Charlott France Entre Luxe et Tradition«)

(Sag T-169/06)

(2006/C 212/56)

Stævningen er affattet på fransk

Parter

Sagsøger: Charlott SARL (Chaponost, Frankrig) (ved avocat L. Conrad)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA (Lissabon, Portugal)

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Charlott SARL

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Charlott France Entre Luxe et Tradition« for varer i klasse 25 — ansøgning nr. 1 853 274

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »Charlot« for varer i klasse 25

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes.

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 samt af artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 for så vidt som indsigeren ifølge sagsøgeren ikke har bevist, at der er gjort reel brug af selskabets varemærke i løbet af de seneste fem år, og ikke har fremlagt oplysninger vedrørende omfanget af den brug, der er gjort af dette varemærke.

----

----

Sag anlagt den 29. juni 2006 — Alrosa mod Kommissionen

(Sag T-170/06)

(2006/C 212/57)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Rusland) (ved solicitors R. Subiotto, S. Mobley og K. Jones)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning af 22. februar 2006, hvorved et tilsagn fra De Beers om, at De Beers skulle udfase alle direkte og indirekte køb af rådiamanter hos sagsøgeren mellem 2006 og 2008 og helt ophøre hermed fra 1. januar 2009, blev gjort bindende af Kommissionen.

Til støtte for sin stævning gør sagsøgeren for det første gældende, at kontradiktionsprincippet blev tilsidesat i forbindelse med den procedure, der førte til beslutningen. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen var forpligtet til at forklare, hvilke oplysninger fra tredjemand og hvilke dele af Kommissionens gennemgang, der kunne berettige tilsidesættelsen af de tilsagn, som oprindeligt blev foreslået af De Beers og sagsøgeren i fællesskab, og vedtagelsen af de endelige tilsagn, som blev foreslået af De Beers.

Sagsøgeren gør for det andet gældende, at artikel 9 i forordning 1/2003 tilsidesattes, da de tilsagn, der blev gjort bindende ved de anfægtede beslutning, kun blev fremsat af De Beers, snarere end af de berørte virksomheder, nemlig De Beers og sagsøgeren. Sagsøgeren tilføjer, at den anfægtede beslutning ikke er blevet vedtaget for en angivet periode.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutnings fuldstændige og potentielt ubegrænset forbud mod De Beers' køb af rådiamanter direkte eller indirekte fra sagsøgeren udgør en tilsidesættelse af artikel 82 EF og artikel 9 i forordning 9/2003 samt de grundlæggende principper om aftalefrihed og proportionalitet.

----

----

Sag anlagt den 22. juni 2006 — Laytoncrest mod KHIM — Erico (TRENTON)

(Sag T-171/06)

(2006/C 212/58)

Stævningen er affattet på græsk

Parter

Sagsøger: Laytoncrest Limited (London, Det Forenede Kongerige) (ved dikigoros Nikolaos K. Dontas)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Anden part i sagen for appelkammeret: Erico International Corporation (ved Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Ross, Düsseldorf, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Laytoncrest

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket TRENTON for vare i klasse 7, 9 og 11 — ansøgning nr. 2 298 438

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Erico International Corporation

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket LENTON for varer i klasse 6 og 7

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen afvist. Indsigeren tilpligtet at betale sagens omkostninger

Appelkammerets afgørelse: Besluttede at afslutte behandlingen af indsigelsen og klagen på grund af sagsøgerens stiltiende tilbagetagelse af ansøgningen om registrering af det pågældende varemærke

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 44 og artikel 61, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94, samt af regel 50 i Kommissionens forordning nr. 2868/95. Sagsøgeren gør gældende, at det i den anfægtede afgørelse fejlagtigt anførtes, at sagsøgerens udeblivelse fra indsigelsessagens og klagesagens behandling er ensbetydende med sagsøgerens tilbagetagelse af ansøgningen om registrering af det pågældende varemærke, og påpeger samtidig, at Appelkammeret var forpligtet til at fortsætte sagsbehandlingen og træffe afgørelse om realiteten, skønt sagsøgeren undlod at fremsætte bemærkninger.

Tilsidesættelse af grundlæggende retsprincipper vedrørende retten forsvar og retten til at blive hørt som fastsat i artikel 73 i forordning nr. 40/94 og i regel 54 i gennemførelsesforordning nr. 28/68/95, hvorefter Appelkammeret var forpligtet til at give sagsøgeren mulighed for at tage stilling, inden der træffes en for sagsøgeren bebyrdende afgørelse.

Tilsidesættelse af artikel 74, stk. 1, i forordning nr. 40/94. Sagsøgeren gør gældende, at Appelkammeret har overskredet og misbrugt sine beføjelser, da det fastslog, at der forelå en stiltiende tilbagetagelse af hele registreringsansøgningen.

----

----

Sag anlagt den 29. juni 2006 — Coca-Cola Company mod KHIM — Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)

(Sag T-175/06)

(2006/C 212/59)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Coca-Cola Company (N.W. Atlanta, Georgia, De Forenede Stater) (ved abogados E. Armijo Chavarri og A. Castán Perez-Gómez)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Azienda Agricola San Polo Exe Srl

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Azienda Agricola San Polo Exe Srl

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »MEZZOPANE« for varer i klasse 33 — ansøgning nr. 2 242 147

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Coca-Cola Company

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De nationale ordmærker »MEZZO« og »MEZZOMIX« for varer i klasse 32

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afslag på ansøgningen om registrering af varemærket

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94, da de varer, som er omfattet af de pågældende varemærker, er af lignende art, da de omtvistede karakteristiske tegn ligner hinanden visuelt og fonetisk, og da de pågældende varemærker kan medføre risiko for forveksling i omsætningen.

----

----

Sag anlagt den 3. juli 2006 — Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-177/06)

(2006/C 212/60)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøgere: Ayuntamiento de Madrid og Madrid Calle 30, SA (Madrid) (ved J.L. Buendía Sierra og R. González-Gallarza Granizo)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens (Eurostat) klassifikation af Madrid Calle 30 som en del af sektoren for »offentlig forvaltning og service« i overensstemmelse med »Det Europæiske Nationalregnskabssystem 1995« (ENS 95), der er vedlagt som bilag A til Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (1). Ifølge sagsøgerne fremgår den nævnte klassifikation af den opgørelse, der er offentliggjort af Kommissionen (Eurostat) den 24. april 2006, over oplysningerne fra 2005 om det offentlige underskud og den offentlige gæld med henblik på anvendelse af protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt stort underskud, der er knyttet som bilag til EF-traktaten.

Sagsøgerne har gjort gældende, at Madrid Calle 30 er et aktieselskab, som Ayuntamiento de Madrid ejer andele i, og et privat konsortium, der består af tre bygge- og servicevirksomheder, der blev udvalgt efter afholdelse af et udbud under hensyntagen til strenge markedspriskriterier.

Sagsøgerne har til støtte for påstanden gjort følgende gældende:

----

(1)  EFT L 310, s.1.

----

----

Sag anlagt den 7. juli 2006 — Fränkischer Weinbauerverband mod KHIM (tredimensionelt varemærke »Bocksbeutel«)

(Sag T-180/06)

(2006/C 212/61)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Fränkischer Weinbauerverband e.V. (Würzburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte N. Hetzelt og A. Weigand)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Det tredimensionale fællesmærke »Bocksbeutel« for varer og tjenesteydelser i klasse 32, 33 og 42 (ansøgning nr. 2 323 301).

Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Det ansøgte varemærke kan beskyttes, da det har fornødent særpræg som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 64 i forordning (EF) nr. 40/94 (1). Desuden tilsidesætter den anfægtede afgørelse ligebehandlingsprincippet.

----

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).

----

----

Sag anlagt den 6. juli 2006 — Den Italienske Republik mod Kommissionen

(Sag T-181/06)

(2006/C 212/62)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato Giacomo Aiello)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den Italienske Republik har for Retten anfægtet Kommissionens beslutning af 28. april 2006 K (2006) 1702, for så vidt som den udelukker EF-finansiering af visse udgifter, som sagsøgeren har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL).

Sagsøgeren gør til støtte for påstanden gældende, at der er sket tilsidesættelse og fejlagtig anvendelse af

----

----

Sag anlagt den 12. juli 2006 — Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag T-182/06)

(2006/C 212/63)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kongeriget Nederlandene (ved H.G. Sevenster og D.J.M. de Grave, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren gav i overensstemmelse med artikel 95, stk. 5, EF, Kommissionen meddelelse om, at den havde til hensigt, ved fravigelse af direktiv 98/69/EF (1), at vedtage nationale bestemmelser om grænseværdier for dieseldrevne køretøjers partikelemission. De bestemmelser, der blev givet meddelelse om, fastsætter en grænseværdi på 5 mg/km for partikelemissioner for så vidt angår nye køretøjer, personbiler og erhvervskøretøjer med dieselmotor, fra den 1. januar 2007. Den i direktiv 98/69 aktuelt fastsatte grænseværdi er på 25 mg/km. Henset til de særlige problemer i Nederlandene med hensyn til luftkvalitet, fandt den nederlandske regering det nødvendigt at fastsætte strengere normer. Kommissionen afviste udkastet til de nationale bestemmelser i den anfægtede beslutning 2006/372/EF (2).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren for det første gjort gældende, at bedømmelseskriterierne i artikel 95, stk. 5, EF, er tilsidesat, da Kommissionen har fastslået, at Nederlandene ikke har godtgjort, at der forelå et særligt problem med hensyn til luftkvalitet, nærmere bestemt set i forhold til forpligtelserne i direktiv 99/30 (3).

For det andet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat sin pligt til at udvise omhu samt begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF, for så vidt som den, uden på dette punkt at begrunde beslutningen, ikke har undersøgt de seneste oplysninger af relevans for sagen, som Nederlandene fremsendte forud for vedtagelsen af beslutningen, og inden for fristen.

For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at traktaten er tilsidesat, for så vidt som Kommissionen, idet den gennemgik alternative foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 95, stk. 6, EF, ikke har lagt det særlige formål med den nationale bestemmelse, som anmodningen om godkendelse vedrørte, til grund.

Dernæst har sagsøgeren gjort gældende, at begrundelsespligten i artikel 253 EF er tilsidesat i forbindelse med gennemgangen af betingelserne i artikel 95, stk. 6, EF.

Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at artikel 95, stk. 5 og 6, EF, samt begrundelsespligten i artikel 253 EF er tilsidesat, da Kommissionen, idet den gennemgik den nederlandske regerings anmodning, har fastslået, at den internationale sammenhæng i de planlagte bestemmelser skulle tages i betragtning.

----

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/69/EF af 13.10.1998 om foranstaltninger mod luftforurening forårsaget af emissioner fra motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 70/220/EØF (EFT L 350, s. 1).

(2)  2006/372/EF: Kommissionens beslutning af 3.5.2006 om udkast til nationale bestemmelser om grænseværdier for dieseldrevne køretøjers partikelemission, som Kongeriget Nederlandene har givet meddelelse om i henhold til EF-traktatens artikel 95, stk. 5 (meddelt under nummer K(2006) 1791) (EUT L 142, s. 16).

(3)  Rådets direktiv 1999/30 af 22.4.1999 om luftkvalitetsgrænseværdier for svovldioxid, nitrogendioxid og nitrogenoxider, partikler og bly i luften (EFT L 163, s. 41).

----

----

Sag anlagt den 11. juli 2006 — Den Portugisiske Republik mod Kommissionen

(Sag T-183/06)

(2006/C 212/64)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Den Portugisiske Republik (Lissabon, Portugal) (ved L. Fernandes, som befuldmægtiget, advogado C. Botelho Moniz og advogado E. Maia Cadete)

Sagsøgt: Kommissionen

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Genstanden for søgsmålet er Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning af 28. april 2006 under overskriften »Kommissionens beslutning af 28. april 2006 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen«, for så vidt som den på Portugal anvender en finansiel korrektion på 100 % på området for spindhør på i alt 3 135 348,71 EUR inden for rammerne af den ordning, der er indført ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1164/89 af 28. april 1989 om gennemførelsesbestemmelserne for støtte til spindhør og hamp (1).

----

(1)EFT L 121 af 29.4.1989, s. 4.

----

----

Sag anlagt den 14. juli 2006 — Kommissionen mod Internet Commerce Network og Dane-Elec Memory

(Sag T-184/06)

(2006/C 212/65)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Bruxelles, Belgien) (ved L. Ström, som befuldmægtiget, bistået af avocat P. Elvinger)

Sagsøgt: Internet Commerce Network og Dane-Elec Memory

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den 28. februar 2001 indgik De Europæiske Fællesskaber, repræsenteret ved Kommissionen, blandt andet med selskabet Internet Commerce Network (ICN) en kontrakt IST-2000-25366 vedrørende iværksættelse/gennemførelse af et »Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison«-projekt (Crossemarc-projekt) inden for rammerne af et program for forskning, teknologisk udvikling og demonstration af informationssamfundsteknologier (IST) 1998-2002 (1). Selskabet Dane-Elec Memory, som er ICN's moderselskab, stillede ved garantierklæring underskrevet den 1. september 2000 garanti for de kontraktlige forpligtelser, som ICN havde påtaget sig overfor Kommissionen i henhold til IST-2000-25366-kontrakten.

Ved mellemkomst af en koordinator NCSR »Demokritos« udbetalte Kommissionen et forskud til samarbejdsparterne i projektet, herunder til selskabet ICN. Efterfølgende anmodede koordinatoren ICN om dettes bidrag i overensstemmelse med de fastlagte projektopgaver. Eftersom selskabet ikke havde ydet sit bidrag, og ICN's repræsentant havde oplyst koordinatoren om de økonomiske vanskeligheder, som ICN befandt sig i, kontaktede koordinatoren garantistilleren for ICN's forpligtelser, selskabet Dane-Elec Memory. Direktøren for selskabet Dane-Elec Memory oplyste, at ICN ville trække sig ud af projektet og tilbagebetale forskuddet. Da projektkoordinatoren og Kommissionen ikke modtog en skriftlig bekræftelse af tilbagetrækningen og erklæringen om tilbagebetaling, fremsendte de en anmodning om tilbagebetaling af forskuddet til ICN. Da anmodningen ikke blev besvaret, fremsendtes en anmodning til Dane-Elec Memory om betaling af garantibeløbet i overensstemmelse med selskabets forpligtelser efter garantierklæringen. Dane-Elec Memory nægtede at betale nævnte garanti med den begrundelse, at Kommissionen ikke havde påvist en misligeholdelse af kontrakten. Dane-Elec Memory fastholdt sin opfattelse, selv om Kommissionen begrundede sin anmodning.

På grundlag af de voldgiftsklausuler, som er indeholdt i IST-2000-25366-kontrakten mellem ICN og Kommissionen og i den af Dane-Elec Memory til Kommissionen udstedte garantierklæring, har Kommissionen anlagt nærværende sag med påstand om, at Dane-Elec Memory i henhold til bankgarantien dømmes til at betale Kommissionen det forskud, som blev udbetalt til ICN, samt morarenter. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om, at selskabet ICN dømmes til tilbagebetaling af det af Kommissionen udbetalte forskud samt morarenter som følge af den manglende gennemførelse af sine kontraktlige forpligtelser inden for rammerne af »Crossemarc-projektet«.

----

(1)  Indkaldelse af interessetilkendegivelse offentliggjort i EFT 1999 C 12, s. 5.

----

----

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Air Liquide mod Kommissionen

(Sag T-185/06)

(2006/C 212/66)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Air Liquide SA (Paris, Frankrig) (ved avocat R. Saint Esteben og avocat M. Pittie)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og perborat), hvorved Kommissionen har fastslået, at de virksomheder, som er adressater for beslutningen, herunder sagsøgeren, har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i et kompleks af aftaler og samordnet praksis, som bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne og aftaler om priser og produktionskapacitet samt overvågning af gennemførelsen af disse aftaler i sektoren for brintoverilte og natriumperborat.

Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren fire anbringender gældende.

Sagsøgeren gør ved sit første anbringende gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at finde, at de forhold, som den har fremlagt for at anse Air Liquide for solidarisk medansvarlig for sit datterselskabs adfærd, var tilstrækkelige i forhold til de kriterier, der er fastsat ved retspraksis, og at Kommissionen følgelig har tilsidesat reglerne om at tilregne et moderselskab dets datterselskabs adfærd og således har tilsidesat artikel 81 EF.

Sagsøgeren gør ved sit andet anbringende gældende, at Kommissionen ved med urette at gøre et præsumptionsansvar gældende i forhold til Air Liquide derudover uberettiget har vendt bevisbyrden om og således har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar.

Sagsøgeren gør ved sit tredje anbringende gældende, at Kommissionen, selv i tilfælde af at Retten skulle finde, at Kommissionen berettiget fandt, at der påhvilede Air Liquide et præsumptionsansvar for datterselskabet Chemoxals adfærd, har tilsidesat begrundelsespligten, for så vidt som den ikke har vurderet nogen af de elementer, som Air Liquide har fremlagt med henblik på at godtgøre Chemoxals uafhængighed, og således har vendt denne formodning for solidarisk medansvar, der kun er en afkræftelig formodning.

Sagsøgeren gør ved sit fjerde anbringende gældende, at Kommissionen ikke har fremlagt tilstrækkelige retlige og faktiske omstændigheder for at godtgøre sin retlige interesse i at træffe foranstaltninger over for sagsøgeren, idet den ved i den foreliggende sag, på trods af at dens beføjelser til at pålægge Air Liquide en sanktion var forældet, vedtog en beslutning, hvorved det blev slået fast, at Air Liquide havde tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53, og at Kommissionen, når den ikke havde en sådan retlig interesse, således ikke havde beføjelser til at vedtage en sådan beslutning over for sagsøgeren.

----

----

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Solvay mod Kommissionen

(Sag T-186/06)

(2006/C 212/67)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Solvay SA (Bruxelles, Belgien) (ved lawyers O.W. Brouwer og D. Mes, og solicitors M. O'Regan og A. Villette)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har ved den anfægtede beslutning fundet, at sagsøgeren tilsidesatte artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i et kartel for brintoverilte og natriumperborat, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag.

Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen var berettiget til at finde, at Solvay havde tilsidesat artikel 81 EF mellem august 1997 og 18. maj 2000, men at Kommissionen begik retlige fejl og anlagde åbenbart urigtige skøn ved anvendelsen af artikel 81, idet den fandt, at Solvay havde begået overtrædelsen dels mellem den 31. januar 1994 og august 1997 og dels mellem den 18. maj og den 31. december 2000. Disse fejl og det åbenbart urigtige skøn vedrører navnlig:

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen ved beregningen af bøden har begået flere retlige fejl og anlagt åbenbart urigtige skøn ved anvendelsen af samarbejdsmeddelelsen (1) og forordning nr. 1/2003 (2), bl.a. vedrørende:

Desuden gør sagsøgeren gældende, at bøden var urimelig stor og uforholdsmæssig, og at Kommissionen ikke har fremlagt nogen eller, subsidiært, tilstrækkelige årsager som begrundelse for beregningen af bøden.

Derudover gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ulovligt pålagde sagsøgerens datterselskab, Solvay Solexis SpA, en bøde.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat væsentlige processuelle krav og retten til forsvar, idet den ikke har givet fuld adgang til sagsakterne og ikke givet aktindsigt i ikke-fortrolige udgaver af besvarelserne af klagepunktsmeddelelserne fra andre parter i Kommissionens procedure.

----

(1)  Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45 03).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — Schräder mod CPVO (SUMCOL 01)

(Sag T-187/06)

(2006/C 212/68)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Tyskland) (ved Rechtsanwälte T. Leidereiter, W.-A. Schmidt og I. Memmler)

Sagsøgt: EF-Sortsmyndigheden (CPVO)

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den omhandlede EF-sortsbeskyttelse: SUMCOL 01 (sortsbeskyttelsesansøgning nr. 2001/0905).

Udvalgets afgørelse: Afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Navnlig tilsidesættelse af artikel 62 sammenholdt med artikel 7 i forordning (EF) nr. 2100/94 (1) som følge af en fejlagtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, idet den ansøgte sort ifølge sagsøgeren kan beskyttes, da den har den påkrævede selvstændighed. Tilsidesættelse af artikel 76 i forordning nr. 2100/94 som følge af utilstrækkelig ex officio prøvelse samt af forordningens artikel 75 som følge af tilsidesættelse af retten til at blive hørt.

----

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27.7.1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT L 227, s. 1).

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — Arkema France mod Kommissionen

(Sag T-189/06)

(2006/C 212/69)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Arkema France (Puteaux, Frankrig) (ved avocat A. Winckler, avocat S. Sorinas og avocat P. Geffriaud)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og perborat), hvorved Kommissionen har fastslået, at de virksomheder, som er adressater for beslutningen, herunder sagsøgeren, har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i et kompleks af aftaler og samordnet praksis, som bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne og aftaler om priser og produktionskapacitet samt overvågning af gennemførelsen af disse aftaler i sektoren for brintoverilte og natriumperborat. Subsidiært har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation eller nedsættelse af den bøde, selskabet er blevet pålagt ved denne beslutning.

Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren fire anbringender gældende.

Sagsøgeren gør med sit første anbringende gældende, at Kommissionen ved at tilregne Elf Aquitaine og Total den overtrædelse, der er foretaget af Arkema, på grundlag af en enkel formodning, som var forbundet med, at disse to selskaber besad næsten hele Arkemas kapital på tidspunktet for sagens faktiske forhold, har begået en retlig og faktisk fejl ved anvendelsen af reglerne om at tilregne et moderselskab en praksis, som er gennemført af et datterselskab, og at den herved har tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling. Sagsøgeren gør gældende, at selskabet i løbet af undersøgelsen har modsagt denne kontrolformodning. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten, som påhviler den i henhold til artikel 253 EF, ligesom princippet om god forvaltningsskik, idet den ikke har besvaret samtlige de argumenter, som sagsøgeren har fremsat i sit svar på klagepunktsmeddelelsen.

Sagsøgeren gør med sit andet anbringende gældende, at Kommissionen har begået en retlig fejl for så vidt den har forhøjet Arkemas bødes »grundbeløb« med 200 % som afskrækkende virkning ved at støtte sig på moderselskaberne Elf Aquitaines og Totals omsætning i perioden, idet den påtalte overtrædelse ifølge sagsøgeren ikke kunne tilregnes det ene eller andet af disse selskaber. Som led i dette anbringende gør sagsøgeren subsidiært gældende, at Kommissionen ved at forudsætte, at overtrædelsen kan tilregnes moderselskaberne, har tilsidesat proportionalitetsprincippet og princippet om ligebehandling ved at anvende multiplikationsfaktor 3 på Arkemas bødes »grundbeløb« (dvs. en forhøjelse på 200 %) som afskrækkende virkning.

For det tredje gør sagsøgeren gældende, at Arkemas bødes »grundbeløb« i modstrid med gældende ret på grund af gentagelsesvirkningen er blevet forhøjet med 50 % ved beslutningen. Sagsøgeren gør gældende, at anvendelsen af gentagelsesbegrebet i den foreliggende sag er åbenbart overdreven og i modstrid med retssikkerhedsprincippet, da der er tale om overtrædelser, som Kommissionen har straffet på grundlag af faktiske forhold, som ligger fjernt fra nutiden. Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat princippet om »ne bis in idem« og proportionalitetsprincippet, eftersom den allerede gentagne gange havde taget hensyn til tilstedeværelsen af forudgående straffe i andre nyere beslutninger, hvori Arkemas bøde allerede var blevet forhøjet med 50 % på grund af gentagelsesvirkningen. Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet er blevet straffet endnu engang for de samme faktiske forhold.

Endelig gør sagsøgeren gældende, at beslutningen hverken er retligt eller faktisk begrundet for så vidt som sagsøgeren ikke er indrømmet en nedsættelse, der overstiger 30 % af bøden, som følge af selskabets samarbejde i løbet af proceduren. Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn samt foretaget urigtig retsanvendelse for så vidt den ikke har anvendt afsnit B i samarbejdsmeddelelsen (1) på sagsøgeren for at indrømme denne en bødenedsættelse på 50 %.

----

(1)  Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 1991 C 45, s. 3).

----

----

Sag anlagt den 19. juli 2006 — Total og Elf Aquitaine mod Kommissionen

(Sag T-190/06)

(2006/C 212/70)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: Total SA og Elf Aquitaine (Courbevoie, Frankrig) (ved avocat E. Morgan de Rivery og avocat A. Noël-Baron)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har i nærværende sag nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og perborat), hvorved Kommissionen har fastslået, at de virksomheder, som er adressater for beslutningen, herunder sagsøgerne, har tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at deltage i en helhed af aftaler og samordnet praksis, som bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenter og aftaler om priser og produktionskapacitet samt overvågning af gennemførelsen af disse aftaler i sektoren for brintoverilte og natriumperborat. Subsidiært har sagsøgerne nedlagt påstand om nedsættelse af den bøde, som deres datterselskab er blevet pålagt, og som de er blevet holdt solidarisk ansvarlige for.

Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne principalt ti anbringender gældende.

For det første gør sagsøgerne gældende, at den anfægtede beslutning udgør en tilsidesættelse af deres ret til forsvar samt uskyldsformodningen.

For det andet gør de gældende, at begrundelsespligten er tilsidesat ved den anfægtede beslutning, for så vidt som sagsøgerne findes ansvarlige for den omstridte overtrædelse, som deres datterselskab har begået. Dels er Kommissionens begrundelse, som sagsøgerne finder delvist selvmodsigende, utilstrækkeligt underbygget, når henses til det nye i det standpunkt, der er indtaget i forhold til dem, og dels har Kommissionen ikke svaret på de præcise forhold, som sagsøgerne har anført for at begrunde, at de ikke blandede sig i driften af datterselskabet.

Sagsøgerne finder endvidere, at den anfægtede beslutning tilsidesætter enhedskarakteren af begrebet virksomhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 81 EF og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (1) samt bestemmelserne, der regulerer et moderselskabs tilregnelighed for overtrædelser, som er begået af dets datterselskab. For så vidt angår dette sidste anbringende gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har tilsidesat den afgrænsning, som Fællesskabets retsinstanser har foretaget af Kommissionens beføjelser til at tilregne et moderselskab de overtrædelser, som datterselskabet har begået. Kommissionen har ligeledes foretaget en urigtig fortolkning af retspraksis vedrørende muligheden for tilregnelighed, og det i modstrid med sin beslutningspraksis på området. Det er sagsøgernes opfattelse, at Kommissionen derudover har tilsidesat princippet om den juridiske persons selvstændighed.

Sagsøgerne finder ligeledes, at Kommissionen har anlagt åbenbart urigtige skøn ved på fejlagtig vis at anvende en ansvarsformodning for Total, og idet den ved vurderingen af gentagelseselementet, fandt, at dets datterselskab, som blev pålagt en bøde ved den anfægtede beslutning, altid havde tilhørt Total.

Sagsøgerne gør endvidere gældende, at Kommissionen har tilsidesat flere væsentlige principper, som er anerkendt af medlemsstaterne og udgør en del af Fællesskabets retsorden, så som princippet om forbud mod forskelsbehandling, princippet om hæftelse for egne handlinger, princippet om straffens personalitet samt legalitetsprincippet.

Sagsøgerne gør ligeledes gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter princippet om god forvaltning og retssikkerhed.

Sagsøgerne finder endelig, at Kommissionen har tilsidesat reglerne for bødefastsættelsen, såsom ligebehandlingsprincippet, for så vidt som den ikke har anvendt en nedsættelse på 25 % af grundbeløbet, som sagsøgerne er pålagt, skønt den har anvendt det for en anden adressat for den anfægtede beslutning. Det er sagsøgernes opfattelse, at den anfægtede beslutning derudover tilsidesætter afgrænsningen af Kommissionens beføjelser for så vidt angår hensyntagen til den afskrækkende virkning, hvilket er i strid med princippet om uskyldsformodning samt retssikkerhedsprincippet.

Til sidst gør sagsøgerne gældende, at den anfægtede beslutning udgør magtfordrejning for så vidt som sagsøgerne pålægges ansvaret for en overtrædelse, som deres datterselskab har begået, og holdes solidarisk ansvarlig med dette selskab.

Subsidiært finder sagsøgerne, at den bøde, deres datterselskab er blevet pålagt, og som de er holdt solidarisk ansvarlige for, bør nedsættes til en rimelig størrelse. De gør gældende, at de skal nyde godt af en nedsættelse på 25 % af den pålagte bødes grundbeløb samt nyde godt af formildende omstændigheder, da de næsten samtidig er blevet holdt ansvarlige for væsentlige bøder i to lignende sager.

----

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, EFT 2003 L 1, s. 1.

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — FMC Foret mod Kommissionen

(Sag T-191/06)

(2006/C 212/71)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: FMC Foret SA (Sant Cugat del Vallés, Spanien) (ved lawyer M. Seimetz)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har i stævningen nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006, for så vidt den vedrører sagsøgeren (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat), hvorved Kommissionen fastslog, at de pågældende virksomheder havde tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at have deltaget i en enkelt vedvarende overtrædelse, der omfattede hele EØS-området, vedrørende brintoverilte og natriumperborat, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag.

Sagsøgeren bestrider til støtte for sin påstand om nedsættelse af bøden navnlig den bevisstandard, som Kommissionen har fastsat for sagsøgerens vedkommende, og gør dernæst gældende, at der er sket en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar.

For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ikke har løftet sin bevisbyrde og ikke har foretaget en rimelig vurdering af de beviser, som vedrører tilstedeværelsen af et kartel. Sagsøgeren kritiserer herved Kommissionen for, at den på trods af sin høringskonsulents tvivl har støttet sig på uklare og ubekræftede påstande, som er indeholdt i ansøgninger om favorabel behandling, der er indgivet af andre virksomheder.

Sagsøgeren gør endvidere gældende, at både selskabets vidneudsagn og de beviser, som det har fremlagt på forskellige tidspunkter under sagen for at godtgøre, at de indlæg, der er fremlagt mod sagsøgeren, er urigtige, forblev ubestridte, hvorefter Kommissionen endeligt afviste dem uden begrundelse.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen uberettiget har tilbageholdt beviser fra sagsøgeren. I den forbindelse blev sagsøgeren angiveligt nægtet retten til forsvar for så vidt angår adgang til de svar, som blev afgivet på Kommissionens klagepunktmeddelelse, hvorimod sagsøgeren gør gældende, at selskabet i sit eget svar godtgjorde, at det havde nægtet at deltage i kartelaktiviteter.

Endelig finder FMC Foret, at den bøde, som Kommissionen har pålagt selskabet, er urimelig stor og uforholdsmæssig i forhold til selskabets omsætning og under hensyntagen til den fuldstændigt passive rolle, som sagsøgeren gør gældende at have haft i det påståede kartel.

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — Caffaro mod Kommissionen

(Sag T-192/06)

(2006/C 212/72)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Caffaro Srl (ved avvocati Alberto Santa Maria og Claudi Biscaretti di Rufia)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen.

Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende gældende:

Sagsøgeren gør ligeledes gældende:

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — SNIA mod Kommissionen

(Sag T-194/06)

(2006/C 212/73)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: SNIA SpA (ved avvocati Alberto Santa Maria og Claudi Biscaretti di Rufia)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen.

Det understreges i den forbindelse, at Kommissionen i denne beslutning har konstateret, at Industrie Chimiche Caffaro SpA (ICC) på tidspunktet for de faktiske forhold med hensyn til beslutningstagelsen ikke blot var afhængig af Caffaro SpA, som var et børsnoteret selskab, der kontrollerede ICC 100 %, men ligeledes af sagsøgeren selv, som var hovedaktionær i Caffaro SpA og havde mellem 53 % og 59 % af aktierne. Sagsøgeren er hovedsageligt på grundlag af denne indirekte forbindelse blevet fundet solidarisk ansvarlig for den overtrædelse, som Kommissionen har lagt Caffaro Srl til last.

Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende gældende:

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — Solvay Solexis mod Kommissionen

(Sag T-195/06)

(2006/C 212/74)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Solvay Solexis SpA (ved avvocati Tommaso Salonico og Gian Luca Zampa)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen. Ved denne beslutning blev Solexis fundet solidarisk ansvarlig med Edison SpA for en bøde på 25 619 000 EUR. Sagsøgerens ansvar udledes udelukkende af selskabet Ausimonts adfærd, som på tidspunktet for sagens faktiske forhold hørte under Edisons enekontrol.

Sagsøgeren gør til støtte for sine påstande gældende, at den bøde, selskabet er blevet pålagt ved beslutningen, der danner grundlag for dette søgsmål, skal anses for at være fejlagtigt fastsat af følgende årsager:

Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

----

----

Sag anlagt den 19. juli 2006 — Edison mod Kommissionen

(Sag T-196/06)

(2006/C 212/75)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Edison SpA (ved avvocati Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino og Eugenio Bruti Liberati)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen. Ved denne beslutning er sagsøgeren blevet fundet solidarisk ansvarlig for Ausimonts overtrædelse og for den samlede varighed af dette selskabs deltagelse i kartellet. Som følge af overtrædelsen blev sagsøgeren pålagt en bøde på i alt 58 125 000 EUR, hvoraf de 25 619 000 EUR er som solidarisk ansvarlig med Solvay Solexis SpA. Det skal i den forbindelse præciseres, at sidstnævnte selskab nu ejes af Solvay SA/NV, men at det i overtrædelsesperioden, hvor det havde selskabsnavnet Ausimont SpA, indirekte var ejet af Montedison (nu EDISON).

Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren følgende gældende:

Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsespligten, for så vidt som Kommissionen fuldstændigt har undladt at tage stilling til de dokumentbeviser og faktiske omstændigheder, som er fremlagt af EDISON til støtte for, at Ausimont selvstændigt kunne fastsætte sin egen handelspolitik.

----

----

Sag anlagt den 18. juli 2006 — FMC mod Kommissionen

(Sag T-197/06)

(2006/C 212/76)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: FMC Corporation (Philadelphia, USA) (ved C. Stanbrook, Q.C., og lawyer Y. Virvilis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat), hvorved Kommissionen fastslog, at sagsøgeren havde tilsidesat artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at have deltaget i et kartel, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag.

Sagsøgeren gør to anbringender gældende til støtte for sit søgsmål og anfører overordnet, at selskabet ikke er ansvarligt for sit datterselskab Forets overtrædelser, eftersom det ikke udøvede en afgørende indflydelse på datterselskabet.

For det første gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet.

For det andet gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede beslutning af følgende årsager indeholder såvel retlige som faktiske fejl:

----

----

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Akzo Nobel m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-199/06)

(2006/C 212/77)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Akzo Nobel NV (Arnhem, Nederlandene), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Sverige) og Eka Chemicals AB (Bohus, Sverige) (ved lawyers C. Swaak og N. Neij)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgernes påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af den bøde, som de blev pålagt ved Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat), hvorved Kommissionen fandt, at sagsøgerne havde tilsidesat artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at have deltaget i et kartel, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag. To af sagsøgerne, Akzo Nobel Chemicals Holding AB og Akzo Nobel NV, er blevet holdt solidarisk ansvarlige for den overtrædelse, som er begået af sagsøgeren Eka Chemicals AB (herefter »Eka«).

Sagsøgerne gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat sin begrundelsespligt i henhold til artikel 253 EF ved ikke at angive nogen begrundelse for blot at indrømme en nedsættelse på 40 % af bøden inden for en ramme på 30-50 % på trods af, at Ekas samarbejde i høj grad opfylder betingelserne i samarbejdsmeddelelsen (1).

Subsidiært nedlægger sagsøgerne påstand om, at den nedsættelse på 40 %, der er indrømmet i henhold til samarbejdsmeddelelsen, øges med 10 % som følge af, at Kommissionen anvendte samarbejdsmeddelelsen urigtigt, idet Eka ikke blev indrømmet den højest mulige nedsættelse inden for den pågældende ramme, på trods af at selskabets samarbejde havde levet helt op til de kriterier, der er opstillet i samarbejdsmeddelelsens punkt 23, andet afsnit. Det er sagsøgernes opfattelse, at Kommissionen herved har tilsidesat sagsøgerens berettigede forventning.

Sagsøgerne gør endvidere gældende, at Kommissionen har tilsidesat princippet om ligebehandling af følgende årsager:

----

(1)  Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45, s. 3).

----

----

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 29. juni 2006 — UNIPOR-Ziegel-Marketing mod KHIM — Dörken (DELTA)

(Sag T-159/05) (1)

(2006/C 212/78)

Processprog: tysk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

----

(1)EUT C 171 af 9.7.2005.

----

----

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 27. juni 2006 — Marker Völkl mod KHIM — Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

(Sag T-217/05) (1)

(2006/C 212/79)

Processprog: tysk

Formanden for Femte Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

----

(1)EUT C 205 af 20.8.2005.

----

----

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. juli 2006 — Deutsche Telekom mod KHIM (Alles, was uns verbindet)

(Sag T-18/06) (1)

(2006/C 212/80)

Processprog: tysk

Formanden for Fjerde Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

----

(1)EUT C 86 af 8.4.2006.

----

----

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 6. juli 2006 — Cofira-Sac mod Kommissionen

(Sag T-43/06) (1)

(2006/C 212/81)

Processprog: italiensk

Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

----

(1)EUT C 86 af 8.4.2006.

----

RETTEN FOR EU-PERSONALESAGER

----

EU-Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 11. juli 2006 — Tas mod Kommissionen

(Sag F-12/05) (1)

(Ansættelse - almindelig udvælgelsesprøve - adgangsbetingelser - ikke adgang til prøverne - eksamensbeviser - faglige kvalifikationer - ligebehandling)

(2006/C 212/82)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: David Tas (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og K. Herrmann, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Annullation af udvælgelseskomitéen afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til udvælgelsesprøve EPSO/A/4/03, som blev afholdt med henblik på oprettelse af en ansættelsesreserve af assisterende fuldmægtige i lønklasse A8 inden for områderne »EU-forvaltning«, »Jura«, »Økonomi« og »Revision«.

Konklusion

----

(1)EUT C 132 af 28.5.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-124/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).

----

----

EU-Personalerettens dom (Første Afdeling) af 12. juli 2006 — D mod Kommissionen

(Sag F-18/05) (1)

(Erhvervssygdom - ansøgning om anerkendelse af forværringen af den sygdom, sagsøgeren lider af, som en erhvervssygdom)

(2006/C 212/83)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: D (Bruxelles, Belgien) (ved avocats J. Van Rossum, S. Orlandi og J.-N. Louis)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall, som befuldmægtiget)

Sagens genstand

Annullation af Kommissionens afslag på sagsøgerens ansøgning om, at forværringen af den sygdom, han lider af, anerkendes som en erhvervssygdom.

Konklusion

----

(1)EUT C 155 af 25.6.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-147/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).

----

----

Kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 13. juli 2006 — E mod Kommissionen

(Sag F-5/06) (1)

(Tjenestemænd - lovligheden af de interne procedurer - tjenestemænds adfærd i forbindelse med en disciplinærsag og en procedure med henblik på anerkendelsen af en sygdom som en erhvervssygdom angiveligt ulovlig - erstatning for det lidte tab - formaliteten - søgsmålsinteresse - bekræftende retsakt)

(2006/C 212/84)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: E (London, Det Forenede Kongerige) (ved avocats S. Rodrigues og Y. Minatchy)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og V. Joris, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Dels annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 4. oktober 2005 om afslag på sagsøgerens klage med henblik på en undersøgelse af lovligheden af en disciplinærsag samt af en procedure til anerkendelse af sagsøgerens erhvervssygdom, dels en påstand om erstatning.

Konklusion

----

(1)EUT C 74 af 25.3.2006.

----

----

Sag anlagt den 22. juni 2006 — Bakema mod Kommissionen

(Sag F-68/06)

(2006/C 212/85)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Nederlandene) (ved lawyer L. Rijpkema)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, som tidligere tilhørte gruppen af såkaldt lokalt ansatte tekniske assistenter, blev ansat som kontraktansat og indplaceret i ansættelsesgruppe IV, lønklasse 16.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet nedlagt påstand om, at Kommissionen har anvendt den relevante lovgivning urigtigt, især artikel 82, stk. 2, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne og artikel 2 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser 49-2004. Sagsøgeren har anført, at Kommissionens fortolkning af den i disse bestemmelser indeholdte term »bevis« er urigtig og vilkårlig. Kommissionen burde ved beregningen af hans erhvervserfaring have taget hensyn til alle de aktiviteter, sagsøgeren har gennemført efter opnåelsen af sit »kandidaatsdiploma«.

Sagsøgeren har endvidere anført, at selv om han før ansættelsen som kontraktansat tilhørte gruppen af såkaldt lokalt ansatte tekniske assistenter, skal det i artikel 86 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser fastsatte princip anvendes i hans tilfælde. Ifølge dette princip skal en ansat, som flyttes til en ny stilling inden for ansættelsesgruppen, ikke indplaceres i en lavere lønklasse eller på et lavere løntrin end i hans tidligere stilling.

----

----

Sag anlagt den 17. juli 2006 — Lofaro mod Kommissionen

(Sag F-75/06)

(2006/C 212/86)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Alessandro Lofaro (Bruxelles, Belgien) (ved avocat J.-L. Laffineur)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren, som er tidligere midlertidigt ansat ved Kommissionen, blev ansat fra den 16. september 2004 til den 15. september 2009 i henhold til en kontrakt, som fastsatte en prøvetid på seks måneder i henhold til artikel 14 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte. Efter en første negativ bedømmelse, en forlængelse af prøvetiden med seks måneder og en anden negativ bedømmelse, opsagde Kommissionen nævnte kontrakt.

Sagsøgeren har i stævningen anført, at Kommissionen har anlagt åbenbart urigtige skøn, for så vidt som den dels har baseret sig på urigtige faktiske omstændigheder eller har foretaget en urigtig fortolkning af de faktiske omstændigheder, dels har foreholdt sagsøgeren problemer, som han ikke kunne tillægges ansvaret for.

Ifølge sagsøgeren har Kommissionen desuden ligeledes tilsidesat de almindelige principper, som sikrer retten til værdighed og kontradiktion, og fremsat overflødig kritik.

Sagsøgeren har endelig anført, at Kommissionen ved ikke at afslutte bedømmelsen senest en måned før prøvetidens udløb har tilsidesat artikel 14 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.

----

----

Kendelse afsagt af EU-Personaleretten den 13. juli 2006 — Lacombe mod Rådet

(Sag F-9/05) (1)

(2006/C 212/87)

Processprog: fransk

Præsidenten for Rettens plenum har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

----

(1)EUT C 115 af 14.5.2005 (sag oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-116/05 og henvist til Retten for EU-Personalesager ved kendelse af 15.12.2005).

----

III Oplysninger

----

(2006/C 212/88)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 190 af 12.8.2006

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 178 af 29.7.2006

EUT C 165 af 15.7.2006

EUT C 154 af 1.7.2006

EUT C 143 af 17.6.2006

EUT C 131 af 3.6.2006

EUT C 121 af 20.5.2006

Teksterne er tilgængelige i:

----