# Uradni list C 282/2006

| | ISSN 1725-5244 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 282 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Zvezek 4920. november 2006 |

ISSN 1725-5244

Uradni list

Evropske unije

C 282

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Zvezek 4920. november 2006

---

| Obvestilo št. | Vsebina | Stran |
| --- | --- | --- |
| | I   Informacije |
| | Računsko sodišče |
| 2006/C 282/1 | Posebno poročilo št. 7/2006 o naložbah v razvoj podeželja: Ali uspešno rešujejo težave podeželskih območij?, z odgovori Komisije | 1 |
| 2006/C 282/2 | Posebno poročilo št. 8/2006: Uspešna rast? Uspešnost podpore Evropske unije za operativne programe proizvajalcev sadja in zelenjave, z odgovori Komisije | 32 |

Obvestilo št.

Vsebina

Stran

I   Informacije

Računsko sodišče

2006/C 282/1

Posebno poročilo št. 7/2006 o naložbah v razvoj podeželja: Ali uspešno rešujejo težave podeželskih območij?, z odgovori Komisije

1

2006/C 282/2

Posebno poročilo št. 8/2006: Uspešna rast? Uspešnost podpore Evropske unije za operativne programe proizvajalcev sadja in zelenjave, z odgovori Komisije

32

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

I Informacije

Računsko sodišče

| 20.11.2006 | SL | Uradni list Evropske unije | C 282/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.11.2006

SL

Uradni list Evropske unije

C 282/1

---

POSEBNO POROČILO št. 7/2006

o naložbah v razvoj podeželja: Ali uspešno rešujejo težave podeželskih območij?

z odgovori Komisije

(v skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) ES)

(2006/C 2820/01)

KAZALO

Glosar izrazov in kratic

| I–VII | POVZETEK |
| --- | --- |

I–VII

| 1–15 | UVOD |
| --- | --- |

1–15

| 1–3 | Ozadje |
| --- | --- |

1–3

| 4–10 | Opis naložb v razvoj podeželja |
| --- | --- |

4–10

| 4–5 | Pravna podlaga |
| --- | --- |

4–5

| 6–8 | Cilji |
| --- | --- |

6–8

| 9–10 | Izvajanje |
| --- | --- |

9–10

| 11–15 | Obseg revizije in pristop |
| --- | --- |

11–15

| 11–13 | Revizijska vprašanja |
| --- | --- |

11–13

| 14–15 | Revizijski pristop |
| --- | --- |

14–15

| 16–63 | UGOTOVITVE |
| --- | --- |

16–63

| 16–28 | Revizijsko vprašanje 1: Ali ima EU jasno strategijo in usklajen pristop na področju politike razvoja podeželja in ali sta v programih držav članic ustrezno opredeljena? |
| --- | --- |

16–28

| 16–18 | Jasnost strategije |
| --- | --- |

16–18

| 19–28 | Usklajen pristop za razvoj podeželja |
| --- | --- |

19–28

| 29–39 | Revizijsko vprašanje 2: Ali projekti, izbrani za financiranje s strani EU, temeljijo na merilih, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij? |
| --- | --- |

29–39

| 29–34 | Pogoji in izbirni postopki |
| --- | --- |

29–34

| 35–39 | Mrtve izgube |
| --- | --- |

35–39

| 40–52 | Revizijsko vprašanje 3: Ali so bili projekti izvedeni na podeželskih območjih in ali so imeli učinek? |
| --- | --- |

40–52

| 40–46 | Lokacija projektov |
| --- | --- |

40–46

| 47–52 | Rezultati in učinki projektov, pregledanih na kraju samem |
| --- | --- |

47–52

| 53–63 | Revizijsko vprašanje 4: Ali so proizvodi, rezultati in učinki pravilno spremljani in ocenjevani? |
| --- | --- |

53–63

| 53–63 | Splošni okvir in izvajanje sistema za spremljanje in ocenjevanje |
| --- | --- |

53–63

| 64–69 | ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA |
| --- | --- |

64–69

Priloga I – Seznam projektov, revidiranih v državah članicah

Priloga II – Opredelitve podeželskih območij – Merila uspešnosti, uporabljena za revizijo

Priloga III – Primeri rezultatov in učinkov pregledanih projektov

Odgovori Komisije

GLOSAR IZRAZOV IN KRATICIZRAZI






  Upravičenec

| Upravičenec | Končni prejemnik izplačila EU. |
| --- | --- |
| Učinek | Dolgoročnejše socialno-ekonomske posledice, ki jih je mogoče opaziti še določeno obdobje po izteku posega, ki lahko vplivajo bodisi na neposredne naslovnike posega ali posredne naslovnike, ki so zunaj meja posega, in ki so bodisi zmagovalci bodisi poraženci. |
| NUTS | Nomenklatura statističnih teritorialnih enot, skupna klasifikacija EU za regionalne statistične podatke, v kateri je vsaka država članica razdeljena v hierarhijo regij (označenih z NUTS 1, 2, 3 ter LAU 1 in 2) glede na nacionalne upravne enote. |
| Leader | Pobuda za pomoč podeželskim akterjem, ki se financira iz strukturnih skladov. |
| Proizvod | To, kar se proizvede ali doseže z viri, ki so dodeljeni posegu (npr. kmetijski stroji, ki jih kupi kmet, cesta, zgrajena v vasi). |
| Rezultat | Takojšnje spremembe, ki nastanejo za neposredne naslovnike med njihovim sodelovanjem v posegu ali po njegovem izteku (npr. boljši dostop do območja zaradi izgradnje ceste, učinkovitejša proizvodnja na kmetiji). |
| Urbano območje | Geografsko območje, ki nima značilnosti podeželskega območja. Območja se uvrščajo med urbana in podeželska na podlagi različnih tipologij, ena od njih na primer temelji na gostoti prebivalstva. |

Končni prejemnik izplačila EU.

Učinek

Dolgoročnejše socialno-ekonomske posledice, ki jih je mogoče opaziti še določeno obdobje po izteku posega, ki lahko vplivajo bodisi na neposredne naslovnike posega ali posredne naslovnike, ki so zunaj meja posega, in ki so bodisi zmagovalci bodisi poraženci.

NUTS

Nomenklatura statističnih teritorialnih enot, skupna klasifikacija EU za regionalne statistične podatke, v kateri je vsaka država članica razdeljena v hierarhijo regij (označenih z NUTS 1, 2, 3 ter LAU 1 in 2) glede na nacionalne upravne enote.

Leader

Pobuda za pomoč podeželskim akterjem, ki se financira iz strukturnih skladov.

Proizvod

To, kar se proizvede ali doseže z viri, ki so dodeljeni posegu (npr. kmetijski stroji, ki jih kupi kmet, cesta, zgrajena v vasi).

Rezultat

Takojšnje spremembe, ki nastanejo za neposredne naslovnike med njihovim sodelovanjem v posegu ali po njegovem izteku (npr. boljši dostop do območja zaradi izgradnje ceste, učinkovitejša proizvodnja na kmetiji).

Urbano območje

Geografsko območje, ki nima značilnosti podeželskega območja. Območja se uvrščajo med urbana in podeželska na podlagi različnih tipologij, ena od njih na primer temelji na gostoti prebivalstva.

| SKP | Skupna kmetijska politika. |
| --- | --- |
| GD AGRI | Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja. |
| EKUJS | Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad. |
| ESPON | Evropsko omrežje za opazovanje prostorskega razvoja. |
| BDP | Bruto domači proizvod. |
| LAU | Lokalna upravna enota. |
| LFA | Območje z omejenimi možnostmi za kmetovanje. |
| OECD | Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj. |
| OP | Operativni program. |
| RP | Razvoj podeželja. |
| PRP | Program razvoja podeželja. |
| SWOT | Prednosti, pomanjkljivosti, priložnosti, nevarnosti. |

SKP

Skupna kmetijska politika.

GD AGRI

Generalni direktorat za kmetijstvo in razvoj podeželja.

EKUJS

Evropski kmetijski usmerjevalni in jamstveni sklad.

ESPON

Evropsko omrežje za opazovanje prostorskega razvoja.

BDP

Bruto domači proizvod.

LAU

Lokalna upravna enota.

LFA

Območje z omejenimi možnostmi za kmetovanje.

OECD

Organizacija za gospodarsko sodelovanje in razvoj.

OP

Operativni program.

RP

Razvoj podeželja.

PRP

Program razvoja podeželja.

SWOT

Prednosti, pomanjkljivosti, priložnosti, nevarnosti.

POVZETEK

| I. | Podeželska območja se soočajo s pomembnimi izzivi, kot sta odseljevanje prebivalstva in pomanjkanje gospodarskih možnosti. Prispevek EU za razvoj podeželja za obdobje 2000–2006 znaša več kot 60 milijard EUR. Približno 40 % teh sredstev je namenjenih naložbam za razvoj podeželja. Te zajemajo širok razpon projektov, pri katerih si upravljanje in izvajanje delijo Komisija in države članice (glej odstavke 1–10). |
| --- | --- |

I.

Podeželska območja se soočajo s pomembnimi izzivi, kot sta odseljevanje prebivalstva in pomanjkanje gospodarskih možnosti. Prispevek EU za razvoj podeželja za obdobje 2000–2006 znaša več kot 60 milijard EUR. Približno 40 % teh sredstev je namenjenih naložbam za razvoj podeželja. Te zajemajo širok razpon projektov, pri katerih si upravljanje in izvajanje delijo Komisija in države članice (glej odstavke 1–10).

| II. | To poročilo vsebuje ugotovitve revizije, ki jo je opravilo Sodišče pri naložbah v razvoj podeželja. Namen revizije je bil odgovoriti na naslednje splošno vprašanje: „V kolikšni meri izidi naložbenih ukrepov uspešno rešujejo probleme podeželskih območij?“ (glej odstavke 3 in 11–15). |
| --- | --- |

II.

To poročilo vsebuje ugotovitve revizije, ki jo je opravilo Sodišče pri naložbah v razvoj podeželja. Namen revizije je bil odgovoriti na naslednje splošno vprašanje: „V kolikšni meri izidi naložbenih ukrepov uspešno rešujejo probleme podeželskih območij?“ (glej odstavke 3 in 11–15).

| III. | Prožnost Uredbe o razvoju podeželja (široko zastavljeni cilji, pomanjkanje prednostnih nalog) in pomanjkanje jasne strategije v programih držav članic sta privedla do razmer, kjer ni jasno, h kateremu cilju so sredstva prispevala. Programi držav članic so v veliki meri osredotočeni na kmetijski sektor in ne upoštevajo dovolj značilnosti geografskega območja, ki prejema podporo (glej odstavke 16–28). |
| --- | --- |

III.

Prožnost Uredbe o razvoju podeželja (široko zastavljeni cilji, pomanjkanje prednostnih nalog) in pomanjkanje jasne strategije v programih držav članic sta privedla do razmer, kjer ni jasno, h kateremu cilju so sredstva prispevala. Programi držav članic so v veliki meri osredotočeni na kmetijski sektor in ne upoštevajo dovolj značilnosti geografskega območja, ki prejema podporo (glej odstavke 16–28).

| IV. | Prav tako ni uspešnih pogojev in izbirnih postopkov, ki bi sredstva usmerjala na geografska območja in upravičence, ki so najbolj potrebni pomoči (glej odstavke 29–34). Pomanjkanje uspešnega usmerjanja prinaša tudi tveganje, da bo prišlo do povečanih učinkov „mrtvih izgub“, ki zmanjšujejo uspešnost pomoči (glej odstavke 35–39). |
| --- | --- |

IV.

Prav tako ni uspešnih pogojev in izbirnih postopkov, ki bi sredstva usmerjala na geografska območja in upravičence, ki so najbolj potrebni pomoči (glej odstavke 29–34). Pomanjkanje uspešnega usmerjanja prinaša tudi tveganje, da bo prišlo do povečanih učinkov „mrtvih izgub“, ki zmanjšujejo uspešnost pomoči (glej odstavke 35–39).

| V. | Pomemben del odhodkov se izvaja na območjih, ki niso pretežno podeželska. V primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem se je naložbena podpora za podeželska območja precej zmanjšala (glej odstavke 40–46). |
| --- | --- |

V.

Pomemben del odhodkov se izvaja na območjih, ki niso pretežno podeželska. V primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem se je naložbena podpora za podeželska območja precej zmanjšala (glej odstavke 40–46).

| VI. | Vplivov projekta ni bilo mogoče vedno opredeliti, toda kjer je bilo to mogoče, sta bila ključna dejavnika, ki sta zvišala njihovo uspešnost, sinergija z drugimi projekti in njihova umeščenost na podeželska območja (glej odstavke 47–52). Pomanjkljivosti so bile ugotovljene tudi pri izvajanju sistema za spremljanje in ocenjevanje (glej odstavke 53–63). |
| --- | --- |

VI.

Vplivov projekta ni bilo mogoče vedno opredeliti, toda kjer je bilo to mogoče, sta bila ključna dejavnika, ki sta zvišala njihovo uspešnost, sinergija z drugimi projekti in njihova umeščenost na podeželska območja (glej odstavke 47–52). Pomanjkljivosti so bile ugotovljene tudi pri izvajanju sistema za spremljanje in ocenjevanje (glej odstavke 53–63).

| VII. | Na splošno Sodišče ugotavlja, da ni mogoče podati nobene ocene o uspešnosti naložb v razvoj podeželja. Cilji so zastavljeni preširoko, strategij za izvajanje politike pa ni. Prav tako ni uravnoteženega doseganja obeh glavnih ciljev politike razvoja podeželja. Da bi dosegla zgoraj navedeno, bi si morala Komisija skupaj z državami članicami prizadevati za večjo uspešnost te politike. Pomembni elementi na tem področju zajemajo razjasnitev ciljev in razvijanje načel za uspešno usmerjanje pomoči (glej odstavke 64–69). |
| --- | --- |

VII.

Na splošno Sodišče ugotavlja, da ni mogoče podati nobene ocene o uspešnosti naložb v razvoj podeželja. Cilji so zastavljeni preširoko, strategij za izvajanje politike pa ni. Prav tako ni uravnoteženega doseganja obeh glavnih ciljev politike razvoja podeželja. Da bi dosegla zgoraj navedeno, bi si morala Komisija skupaj z državami članicami prizadevati za večjo uspešnost te politike. Pomembni elementi na tem področju zajemajo razjasnitev ciljev in razvijanje načel za uspešno usmerjanje pomoči (glej odstavke 64–69).

UVOD

Ozadje

| 1. | Razvoj podeželja ima v proračunu EU precejšnjo finančno težo. Prispevek EU za programsko obdobje 2000–2006 znaša več kot 60 milijard EUR. V proračunu za programsko obdobje 2007–2013 je predlagano zvišanje tega zneska na skoraj 70 milijard EUR. K temu je treba dodati še nekaj milijard eurov iz „modulacije“, to je prenosa zneskov iz neposrednih kmetijskih subvencij v razvoj podeželja (1). |
| --- | --- |

1.

Razvoj podeželja ima v proračunu EU precejšnjo finančno težo. Prispevek EU za programsko obdobje 2000–2006 znaša več kot 60 milijard EUR. V proračunu za programsko obdobje 2007–2013 je predlagano zvišanje tega zneska na skoraj 70 milijard EUR. K temu je treba dodati še nekaj milijard eurov iz „modulacije“, to je prenosa zneskov iz neposrednih kmetijskih subvencij v razvoj podeželja (1).

| 2. | Podeželska območja pokrivajo velik del ozemlja EU in njenega prebivalstva. V primerjavi z urbanimi območji je BDP na prebivalca na podeželskih območjih v povprečju za približno tretjino nižji, gostota prebivalstva približno desetkrat nižja, zaposlenost v kmetijskem sektorju pa približno desetkrat višja. Podeželska območja so na splošno bolj odmaknjena ter imajo manj infrastrukture in osnovnih storitev, hkrati pa se soočajo s pomembnimi izzivi, kot sta odseljevanje prebivalstva in pomanjkanje gospodarskih možnosti. |
| --- | --- |

2.

Podeželska območja pokrivajo velik del ozemlja EU in njenega prebivalstva. V primerjavi z urbanimi območji je BDP na prebivalca na podeželskih območjih v povprečju za približno tretjino nižji, gostota prebivalstva približno desetkrat nižja, zaposlenost v kmetijskem sektorju pa približno desetkrat višja. Podeželska območja so na splošno bolj odmaknjena ter imajo manj infrastrukture in osnovnih storitev, hkrati pa se soočajo s pomembnimi izzivi, kot sta odseljevanje prebivalstva in pomanjkanje gospodarskih možnosti.

| 3. | V tem posebnem poročilu so predstavljene ugotovitve o naslednjih ukrepih iz Uredbe o razvoju podeželja (2): „naložbe v kmetijska gospodarstva“, „izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov“ ter „spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij“. Ti ukrepi pokrivajo okoli 40 % razpoložljivih sredstev, v njihovem okviru pa je mogoče financirati širok razpon projektov, ki so za namene te revizije poimenovani naložbe v razvoj podeželja. Drugi pomembni ukrepi za razvoj podeželja, kot so kmetijsko-okoljski ukrep, LFA in gozdarstvo, katerih cilj je prav tako reševanje težav podeželskih območij, so bili zajeti v prejšnja poročila (3). |
| --- | --- |

3.

V tem posebnem poročilu so predstavljene ugotovitve o naslednjih ukrepih iz Uredbe o razvoju podeželja (2): „naložbe v kmetijska gospodarstva“, „izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov“ ter „spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij“. Ti ukrepi pokrivajo okoli 40 % razpoložljivih sredstev, v njihovem okviru pa je mogoče financirati širok razpon projektov, ki so za namene te revizije poimenovani naložbe v razvoj podeželja. Drugi pomembni ukrepi za razvoj podeželja, kot so kmetijsko-okoljski ukrep, LFA in gozdarstvo, katerih cilj je prav tako reševanje težav podeželskih območij, so bili zajeti v prejšnja poročila (3).

Opis naložb v razvoj podeželja

Pravna podlaga

| 4. | Do leta 2000 so bili naložbeni ukrepi del strukturnih skladov, njihovi cilji in pogoji pa so bili opredeljeni v posebnih uredbah. Naložbe v kmetijska gospodarstva ter izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov so bili namenjeni podpori kmetijskega sektorja po vsej EU, medtem ko so bili ukrepi za spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij namenjeni reševanju posebnih težav teh območij. |
| --- | --- |

4.

Do leta 2000 so bili naložbeni ukrepi del strukturnih skladov, njihovi cilji in pogoji pa so bili opredeljeni v posebnih uredbah. Naložbe v kmetijska gospodarstva ter izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov so bili namenjeni podpori kmetijskega sektorja po vsej EU, medtem ko so bili ukrepi za spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij namenjeni reševanju posebnih težav teh območij.

| 5. | Z letom 2000 je razvoj podeželja postal „drugi steber SKP“ (4). To je bilo izvedeno tako, da so bili v eno uredbo združeni naložbeni ukrep in širok razpon drugih ukrepov. Cilji strukturnih skladov so se ohranili, hkrati pa so bili v politiko zajeti tudi cilji SKP. Določenih je bilo nekaj pogojev in od takrat so se vsi ukrepi izvajali po vsej EU. Posledica tega je bila decentralizirana politika, v okviru katere so imele države članice širok razpon možnosti za financiranje nacionalnih ali regionalnih prednostnih nalog. |
| --- | --- |

5.

Z letom 2000 je razvoj podeželja postal „drugi steber SKP“ (4). To je bilo izvedeno tako, da so bili v eno uredbo združeni naložbeni ukrep in širok razpon drugih ukrepov. Cilji strukturnih skladov so se ohranili, hkrati pa so bili v politiko zajeti tudi cilji SKP. Določenih je bilo nekaj pogojev in od takrat so se vsi ukrepi izvajali po vsej EU. Posledica tega je bila decentralizirana politika, v okviru katere so imele države članice širok razpon možnosti za financiranje nacionalnih ali regionalnih prednostnih nalog.

Cilji

| 6. | Na splošni ravni določa Uredba dva cilja. Prvi se nanaša na kmetijski sektor ter ga je mogoče povzeti kot izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva in trajnostnega upravljanja z zemljišči. Drugi se nanaša na strukturno prilagajanje regij, ki zaostajajo v razvoju ali se soočajo z drugimi strukturnimi težavami. V Tabeli 1 sta podrobno opisana oba cilja. |
| --- | --- |

6.

Na splošni ravni določa Uredba dva cilja. Prvi se nanaša na kmetijski sektor ter ga je mogoče povzeti kot izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva in trajnostnega upravljanja z zemljišči. Drugi se nanaša na strukturno prilagajanje regij, ki zaostajajo v razvoju ali se soočajo z drugimi strukturnimi težavami. V Tabeli 1 sta podrobno opisana oba cilja.

Tabela 1

Cilji za naložbene ukrepe za razvoj podeželja, določeni v Uredbi o razvoju podeželja

| SPLOŠNI CILJI ZA VSE UKREPE ZA RAZVOJ PODEŽELJA (5) |
| --- |
| Ukrepi za razvoj podeželja:






  — | spremljajo in dopolnjujejo druge instrumente skupne kmetijske politike ter tako prispevajo k doseganju naslednjih ciljev:






  (a) | povečati kmetijsko produktivnost s pospeševanjem tehničnega napredka in zagotavljanjem racionalnega razvoja kmetijske proizvodnje ter z optimalno uporabo proizvodnih dejavnikov, zlasti delovne sile; |

SPLOŠNI CILJI ZA VSE UKREPE ZA RAZVOJ PODEŽELJA (5)

Ukrepi za razvoj podeželja:

—

spremljajo in dopolnjujejo druge instrumente skupne kmetijske politike ter tako prispevajo k doseganju naslednjih ciljev:

(a)

povečati kmetijsko produktivnost s pospeševanjem tehničnega napredka in zagotavljanjem racionalnega razvoja kmetijske proizvodnje ter z optimalno uporabo proizvodnih dejavnikov, zlasti delovne sile;

| (b) | na ta način zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti, zlasti s povečanjem individualnega zaslužka oseb, ki se ukvarjajo s kmetijstvom; |
| --- | --- |

(b)

na ta način zagotoviti primerno življenjsko raven kmetijske skupnosti, zlasti s povečanjem individualnega zaslužka oseb, ki se ukvarjajo s kmetijstvom;

| (c) | stabilizirati trge; |
| --- | --- |

(c)

stabilizirati trge;

| (d) | zagotoviti redno preskrbo; |
| --- | --- |

(d)

zagotoviti redno preskrbo;

| (e) | zagotoviti, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah, |
| --- | --- |

(e)

zagotoviti, da je preskrba potrošnikom dostopna po primernih cenah,

| — | so vključeni v ukrepe za spodbujanje razvoja in strukturno prilagoditev regij, ki zaostajajo v razvoju, ter spremljajo ukrepe, ki podpirajo ekonomsko in socialno preobrazbo območij s strukturnimi težavami v zadevnih regijah, ob upoštevanju naslednjega posebnega cilja: da bi Skupnost pospešila svoj vsesplošni skladni razvoj, razvija in izvaja tiste svoje dejavnosti, ki vodijo h krepitvi njene ekonomske in socialne kohezije. Skupnost si še posebno prizadeva zmanjšati neskladje med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalost regij ali otokov z najbolj omejenimi možnostmi, tudi podeželja. |
| --- | --- |

—

so vključeni v ukrepe za spodbujanje razvoja in strukturno prilagoditev regij, ki zaostajajo v razvoju, ter spremljajo ukrepe, ki podpirajo ekonomsko in socialno preobrazbo območij s strukturnimi težavami v zadevnih regijah, ob upoštevanju naslednjega posebnega cilja: da bi Skupnost pospešila svoj vsesplošni skladni razvoj, razvija in izvaja tiste svoje dejavnosti, ki vodijo h krepitvi njene ekonomske in socialne kohezije. Skupnost si še posebno prizadeva zmanjšati neskladje med stopnjami razvitosti različnih regij in zaostalost regij ali otokov z najbolj omejenimi možnostmi, tudi podeželja.

POSEBNI CILJI ZA NALOŽBENE UKREPE ZA RAZVOJ PODEŽELJA (6)

Naložbe v kmetijska gospodarstva

Izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov

Člen 33

| 1. | Znižanje proizvodnih stroškov |
| --- | --- |

1.

Znižanje proizvodnih stroškov

| 2. | Izboljšanje in preusmeritev proizvodnje |
| --- | --- |

2.

Izboljšanje in preusmeritev proizvodnje

| 3. | Izboljšanje kakovosti |
| --- | --- |

3.

Izboljšanje kakovosti

| 4. | Ohranjanje in izboljšanje naravnega okolja, higienskih razmer in standardov dobrega počutja živali |
| --- | --- |

4.

Ohranjanje in izboljšanje naravnega okolja, higienskih razmer in standardov dobrega počutja živali

| 5. | Spodbujanje razširitve kmetijskih dejavnosti |
| --- | --- |

5.

Spodbujanje razširitve kmetijskih dejavnosti

| 1. | Usmeritev proizvodnje glede na predvidljive tržne trende ali spodbujanje razvoja novih trgov za kmetijske proizvode |
| --- | --- |

1.

Usmeritev proizvodnje glede na predvidljive tržne trende ali spodbujanje razvoja novih trgov za kmetijske proizvode

| 2. | Izboljšanje ali racionaliziranje tržnih poti ali postopkov predelave |
| --- | --- |

2.

Izboljšanje ali racionaliziranje tržnih poti ali postopkov predelave

| 3. | Izboljšanje predstavitve in priprave proizvodov ali spodbujanje boljše uporabe ali odpravljanja stranskih proizvodov ali odpadkov |
| --- | --- |

3.

Izboljšanje predstavitve in priprave proizvodov ali spodbujanje boljše uporabe ali odpravljanja stranskih proizvodov ali odpadkov

| 4. | Uporaba novih tehnologij |
| --- | --- |

4.

Uporaba novih tehnologij

| 5. | Podpiranje inovativnih naložb |
| --- | --- |

5.

Podpiranje inovativnih naložb

| 6. | Izboljšanje in spremljanje kakovosti |
| --- | --- |

6.

Izboljšanje in spremljanje kakovosti

| 7. | Izboljšanje in spremljanje sanitarno-zdravstvenih razmer |
| --- | --- |

7.

Izboljšanje in spremljanje sanitarno-zdravstvenih razmer

| 8. | Varstvo okolja |
| --- | --- |

8.

Varstvo okolja

Ne navaja nobenih posebnih ciljev

| 7. | Uredba določa tudi posebne cilje za dva naložbena ukrepa, ki so prav tako navedeni v Tabeli 1. Naložbe v kmetijska gospodarstva prispevajo k izboljšanju kmetijskih dohodkov ter življenjskih, delovnih in proizvodnih pogojev. Naložbe za izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov prispevajo k večji konkurenčnosti in dodajanju vrednosti proizvodom. |
| --- | --- |

7.

Uredba določa tudi posebne cilje za dva naložbena ukrepa, ki so prav tako navedeni v Tabeli 1. Naložbe v kmetijska gospodarstva prispevajo k izboljšanju kmetijskih dohodkov ter življenjskih, delovnih in proizvodnih pogojev. Naložbe za izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov prispevajo k večji konkurenčnosti in dodajanju vrednosti proizvodom.

| 8. | Naložbe za spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij so splošno znane po svoji številki v Uredbi – „člen 33“. Ta člen določa, da se podpora odobri za ukrepe, ki so povezani s kmetijskimi dejavnostmi in njihovim preusmerjanjem ter z dejavnostmi na podeželju, ki ne sodijo v področje drugih ukrepov. Nato sledi vrsta alinej (ki jih to poročilo prav tako obravnava kot ukrepe), za katere niso navedene nobene podrobnosti in posebni cilji. Posledično je mogoče v okviru tega ukrepa podpirati širok razpon projektov. |
| --- | --- |

8.

Naložbe za spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij so splošno znane po svoji številki v Uredbi – „člen 33“. Ta člen določa, da se podpora odobri za ukrepe, ki so povezani s kmetijskimi dejavnostmi in njihovim preusmerjanjem ter z dejavnostmi na podeželju, ki ne sodijo v področje drugih ukrepov. Nato sledi vrsta alinej (ki jih to poročilo prav tako obravnava kot ukrepe), za katere niso navedene nobene podrobnosti in posebni cilji. Posledično je mogoče v okviru tega ukrepa podpirati širok razpon projektov.

Izvajanje

| 9. | Upravljanje in izvajanje naložbenih ukrepov za razvoj podeželja si delijo Komisija in države članice. V praksi to pomeni, da države članice v svojih programih opredelijo strategijo in pogoje za upravičenost, odobrijo in preverijo projekte, izplačajo sredstva upravičencem in poročajo Komisiji. Komisijina odgovornost je zagotoviti, da so programi, njihovo izvajanje in poročanje o njih skladni s pravnimi zahtevami. |
| --- | --- |

9.

Upravljanje in izvajanje naložbenih ukrepov za razvoj podeželja si delijo Komisija in države članice. V praksi to pomeni, da države članice v svojih programih opredelijo strategijo in pogoje za upravičenost, odobrijo in preverijo projekte, izplačajo sredstva upravičencem in poročajo Komisiji. Komisijina odgovornost je zagotoviti, da so programi, njihovo izvajanje in poročanje o njih skladni s pravnimi zahtevami.

| 10. | Potencialni upravičenci (kmetje, podjetja za predelavo in trženje, lokalni organi oblasti) vložijo zahtevek pri izvajalskem organu v zadevni državi članici. Če projekt izpolnjuje zahteve (pogoji za upravičenost, razpoložljiva proračunska sredstva in včasih merila za razvrstitev in izbiro), je odobren, in upravičenec ga lahko začne izvajati. Ko je projekt končan, upravičenec od plačilne agencije države članice zahteva vračilo sredstev. Plačilna agencija v rednih presledkih od Komisije zahteva vračilo za nastale stroške. |
| --- | --- |

10.

Potencialni upravičenci (kmetje, podjetja za predelavo in trženje, lokalni organi oblasti) vložijo zahtevek pri izvajalskem organu v zadevni državi članici. Če projekt izpolnjuje zahteve (pogoji za upravičenost, razpoložljiva proračunska sredstva in včasih merila za razvrstitev in izbiro), je odobren, in upravičenec ga lahko začne izvajati. Ko je projekt končan, upravičenec od plačilne agencije države članice zahteva vračilo sredstev. Plačilna agencija v rednih presledkih od Komisije zahteva vračilo za nastale stroške.

Obseg revizije in pristop

Revizijska vprašanja

| 11. | Sodišče se je odločilo, da bo izvedlo revizijo smotrnosti poslovanja, ki bo osredotočena na uspešnost, njen obseg pa bo programsko obdobje 2000–2006. Načelo uspešnosti se nanaša na doseganje zastavljenih ciljev in predvidenih rezultatov. |
| --- | --- |

11.

Sodišče se je odločilo, da bo izvedlo revizijo smotrnosti poslovanja, ki bo osredotočena na uspešnost, njen obseg pa bo programsko obdobje 2000–2006. Načelo uspešnosti se nanaša na doseganje zastavljenih ciljev in predvidenih rezultatov.

| 12. | Kot ključni elementi so bili opredeljeni načrtovanje, izvajanje, doseženi izidi ter spremljanje in ocenjevanje. V Diagramu 1 je pregled teh elementov in povezav med njimi: |
| --- | --- |

12.

Kot ključni elementi so bili opredeljeni načrtovanje, izvajanje, doseženi izidi ter spremljanje in ocenjevanje. V Diagramu 1 je pregled teh elementov in povezav med njimi:

Image

| 13. | Cilj revizije je bil oblikovati zaključek o tem, v kolikšnem obsegu so naložbeni ukrepi za razvoj podeželja uspešni pri reševanju težav podeželskih območij. Uporabljen je bil pristop, pri katerem so bila zastavljena naslednja štiri vprašanja na podlagi štirih zgoraj navedenih ključnih elementov:






  (a) | Ali ima EU jasno strategijo in usklajen pristop na področju politike razvoja podeželja in ali sta v programih držav članic ustrezno opredeljena? |
| --- | --- | --- |

13.

Cilj revizije je bil oblikovati zaključek o tem, v kolikšnem obsegu so naložbeni ukrepi za razvoj podeželja uspešni pri reševanju težav podeželskih območij. Uporabljen je bil pristop, pri katerem so bila zastavljena naslednja štiri vprašanja na podlagi štirih zgoraj navedenih ključnih elementov:

(a)

Ali ima EU jasno strategijo in usklajen pristop na področju politike razvoja podeželja in ali sta v programih držav članic ustrezno opredeljena?

| (b) | Ali projekti, izbrani za financiranje s strani EU, temeljijo na merilih, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij? |
| --- | --- |

(b)

Ali projekti, izbrani za financiranje s strani EU, temeljijo na merilih, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij?

| (c) | Ali so bili projekti izvedeni na podeželskih območjih in ali so imeli učinek? |
| --- | --- |

(c)

Ali so bili projekti izvedeni na podeželskih območjih in ali so imeli učinek?

| (d) | Ali so proizvodi, rezultati in učinki pravilno spremljani in ocenjevani? |
| --- | --- |

(d)

Ali so proizvodi, rezultati in učinki pravilno spremljani in ocenjevani?

Revizijski pristop

| 14. | Revizija je bila izvedena v obdobju od januarja do decembra 2005 in je zajemala zbiranje revizijskih dokazov iz:






  (a) | analize pravne podlage, dokumentov o politiki, študij, programskih dokumentov ter poročil o spremljanju in vrednotenju; |
| --- | --- | --- |

14.

Revizija je bila izvedena v obdobju od januarja do decembra 2005 in je zajemala zbiranje revizijskih dokazov iz:

(a)

analize pravne podlage, dokumentov o politiki, študij, programskih dokumentov ter poročil o spremljanju in vrednotenju;

| (b) | pregleda naključnega vzorca 300 projektov EKUJS za programsko obdobje 2000–2006, katerega glavni namen je bil pridobiti reprezentativni pogled na lokacijo naložb in socialno-ekonomske težave na zadevnem območju; |
| --- | --- |

(b)

pregleda naključnega vzorca 300 projektov EKUJS za programsko obdobje 2000–2006, katerega glavni namen je bil pridobiti reprezentativni pogled na lokacijo naložb in socialno-ekonomske težave na zadevnem območju;

| (c) | devetih revizijskih obiskov v državah članicah, ki so bile med tistimi z največ plačili v vzorcu 300 projektov. Revidiranih je bilo skupno 31 projektov, osredotočenih na finančno najpomembnejše ukrepe. Seznam teh projektov in zadevnih ukrepov je v Prilogi I. 31 projektov je bilo izbranih na podlagi presoje, da bi zajeli projekte na različnih vrstah podeželskih območij. Cilj je bil tudi opredeliti primere dobre prakse. |
| --- | --- |

(c)

devetih revizijskih obiskov v državah članicah, ki so bile med tistimi z največ plačili v vzorcu 300 projektov. Revidiranih je bilo skupno 31 projektov, osredotočenih na finančno najpomembnejše ukrepe. Seznam teh projektov in zadevnih ukrepov je v Prilogi I. 31 projektov je bilo izbranih na podlagi presoje, da bi zajeli projekte na različnih vrstah podeželskih območij. Cilj je bil tudi opredeliti primere dobre prakse.

| 15. | Za obiske na kraju samem so bile v naključnem vzorcu na podlagi svoje velikosti izbrane naslednje države članice in regije. Regije zunaj Cilja 1 (7): Francija (nacionalni PRP), Nemčija (Spodnja Saška), Italija (Emilija-Romanja), Nizozemska (nacionalni PRP) in Španija (Katalonija). Regije iz Cilja 1: Nemčija (Brandenburg), Italija (Kampanja), Portugalska (Lisboa e Vale do Tejo) in Španija (nacionalni OP). Obiski so bili opravljeni v obdobju junij–oktober 2005. |
| --- | --- |

15.

Za obiske na kraju samem so bile v naključnem vzorcu na podlagi svoje velikosti izbrane naslednje države članice in regije. Regije zunaj Cilja 1 (7): Francija (nacionalni PRP), Nemčija (Spodnja Saška), Italija (Emilija-Romanja), Nizozemska (nacionalni PRP) in Španija (Katalonija). Regije iz Cilja 1: Nemčija (Brandenburg), Italija (Kampanja), Portugalska (Lisboa e Vale do Tejo) in Španija (nacionalni OP). Obiski so bili opravljeni v obdobju junij–oktober 2005.

UGOTOVITVE

Revizijsko vprašanje 1: Ali ima EU jasno strategijo in usklajen pristop na področju politike razvoja podeželja in ali sta v programih držav članic ustrezno opredeljena?

Jasnost strategije

Ugotovitev 1Prožnost Uredbe (široko zastavljeni cilji, pomanjkanje prednostnih nalog) in pomanjkanje jasne strategije v programih držav članic sta privedla do razmer, kjer ni jasno, h kateremu cilju so sredstva prispevala.

| 16. | Cilj Uredbe o razvoju podeželja je po eni strani prispevati k doseganju ciljev SKP, po drugi pa prispevati k ekonomski in socialni koheziji (glej odstavek 6). Uredba za doseganje teh ciljev opredeljuje vrsto ukrepov. Pri nekaterih so določeni posebni cilji, pri drugih pa ti niso predvideni (glej Tabelo 1). Ti ukrepi so mešanica podpore za izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva, izboljšanje okolja in podpore za podeželska območja. Uredba ne določa, kateri ukrep bi moral prispevati h kateremu cilju, niti v kolikšnem obsegu naj bi bili cilji doseženi. |
| --- | --- |

16.

Cilj Uredbe o razvoju podeželja je po eni strani prispevati k doseganju ciljev SKP, po drugi pa prispevati k ekonomski in socialni koheziji (glej odstavek 6). Uredba za doseganje teh ciljev opredeljuje vrsto ukrepov. Pri nekaterih so določeni posebni cilji, pri drugih pa ti niso predvideni (glej Tabelo 1). Ti ukrepi so mešanica podpore za izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva, izboljšanje okolja in podpore za podeželska območja. Uredba ne določa, kateri ukrep bi moral prispevati h kateremu cilju, niti v kolikšnem obsegu naj bi bili cilji doseženi.

| 17. | V Uredbi so naložbeni ukrepi opredeljeni prožno, saj je za pridobitev podpore treba izpolniti le malo pogojev. Poleg tega lahko ukrepi prispevajo h kateremu koli od splošnih ciljev. |
| --- | --- |

17.

V Uredbi so naložbeni ukrepi opredeljeni prožno, saj je za pridobitev podpore treba izpolniti le malo pogojev. Poleg tega lahko ukrepi prispevajo h kateremu koli od splošnih ciljev.

| 18. | Sodišče je pri devetih revidiranih programih držav članic ugotovilo, da nimajo jasne strategije. V nekaterih programih ni jasno določeno, kakšne cilje želijo doseči in v kolikšnem obsegu se bo ukrep nanašal nanje. Drugi programi imajo cilje sicer zastavljene, vendar izvajajo ukrepe, ki dosegajo drugačne cilje. Zaradi tega odločitve v okviru te politike niso pregledne. Ni jasno, koliko denarja je porabljenega za kateri namen. V Okvirju 1 so navedeni primeri takšnega stanja.

  Okvir 1Isti ukrep za različne ciljeEden od ukrepov v španskem programu za izboljšanje kmetijskih struktur na območjih iz Cilja 1 so naložbe v kmetijska gospodarstva. V programu je naveden cilj povečanje kmetijskega dohodka ter izboljšanje življenjskih, delovnih in proizvodnih pogojev. Vendar je bilo med revizijo ugotovljeno, da so se dejansko doseženi cilji razlikovali glede na lokacijo naložbe. Na območjih s produktivnim kmetijstvom ta ukrep prispeva k cilju izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva. Toda na gorskih območjih nudi ukrep podporo majhnim in nekonkurenčnim kmetijam, pri čemer je cilj stabiliziranje števila prebivalcev na podeželju. Program tema različnima ciljema ne dodeljuje posebnih ločenih virov. Za različna cilja iz tega ukrepa niso določeni nobeni posebni podcilji, prav tako ni nobenega spremljanja zneskov, porabljenih za vsak posamezni cilj, ali zneskov, porabljenih na različnih vrstah območij.Ukrep upravljanje vodnih virov in arondacija predstavlja 70 % prispevka EKUJS k portugalskemu programu za „Lisboa e Vale do Tejo“. V programu je naveden cilj „razvijanje sodobnega in konkurenčnega kmetijstva kot ključnega elementa za razvoj podeželskih območij“. Vendar je bilo med revizijo ugotovljeno, da ukrep podpira tako posodobitev namakalnih omrežij na rodovitnih območjih kot novih namakalnih omrežij, skupaj z arondacijo in infrastrukturo na območjih s slabo kmetijsko strukturo (zelo majhne parcele, zastareli namakalni sistemi). Ukrep ima dva različna cilja: povečanje konkurenčnosti visoko produktivnih območij in spodbujanje kmetijskih dejavnosti na podeželskih območjih, ki jim grozi opuščanje teh dejavnosti. Program ne določa, kolikšen del ukrepa bo namenjen doseganju enega ali drugega cilja. En sam projekt na gosto naseljenem območju je prejel 29 % celotnega prispevka EKUJS k programu.Nejasni ciljiArondacija se na splošno razume kot zaokrožitev zemljišč za izboljšanje kmetijskih struktur in s tem tudi sposobnosti ekonomskega preživetja gospodarstev. V nizozemskem PRP je ta alinea iz člena 33 finančno najpomembnejši ukrep. Pomanjkanje podrobnega opisa v Uredbi o razvoju podeželja Nizozemski omogoča, da to alineo uporabi kot sredstvo za kupovanje zemljišč s strani države za namene razvoja narave. Iz PRP, ki ga je odobrila Komisija, je razvidno, da bi moralo 87 milijonov EUR iz zneska, dodeljenega za to alineo, prispevati k cilju trajnostno kmetijstvo, 16 milijonov EUR pa k cilju narava in krajina. Vendar je revizija Sodišča pokazala, da je bil v resnici pri 86 % sredstev glavni cilj razvoj narave, pri samo 14 % pa trajnostno kmetijstvo. Takšno stanje je omogoča prožnost Uredbe. Posledica tega je politika, kjer ni jasno, h kateremu cilju so prispevala sredstva. |
| --- | --- |

18.

Sodišče je pri devetih revidiranih programih držav članic ugotovilo, da nimajo jasne strategije. V nekaterih programih ni jasno določeno, kakšne cilje želijo doseči in v kolikšnem obsegu se bo ukrep nanašal nanje. Drugi programi imajo cilje sicer zastavljene, vendar izvajajo ukrepe, ki dosegajo drugačne cilje. Zaradi tega odločitve v okviru te politike niso pregledne. Ni jasno, koliko denarja je porabljenega za kateri namen. V Okvirju 1 so navedeni primeri takšnega stanja.

Okvir 1Isti ukrep za različne ciljeEden od ukrepov v španskem programu za izboljšanje kmetijskih struktur na območjih iz Cilja 1 so naložbe v kmetijska gospodarstva. V programu je naveden cilj povečanje kmetijskega dohodka ter izboljšanje življenjskih, delovnih in proizvodnih pogojev. Vendar je bilo med revizijo ugotovljeno, da so se dejansko doseženi cilji razlikovali glede na lokacijo naložbe. Na območjih s produktivnim kmetijstvom ta ukrep prispeva k cilju izboljšanje konkurenčnosti kmetijstva. Toda na gorskih območjih nudi ukrep podporo majhnim in nekonkurenčnim kmetijam, pri čemer je cilj stabiliziranje števila prebivalcev na podeželju. Program tema različnima ciljema ne dodeljuje posebnih ločenih virov. Za različna cilja iz tega ukrepa niso določeni nobeni posebni podcilji, prav tako ni nobenega spremljanja zneskov, porabljenih za vsak posamezni cilj, ali zneskov, porabljenih na različnih vrstah območij.Ukrep upravljanje vodnih virov in arondacija predstavlja 70 % prispevka EKUJS k portugalskemu programu za „Lisboa e Vale do Tejo“. V programu je naveden cilj „razvijanje sodobnega in konkurenčnega kmetijstva kot ključnega elementa za razvoj podeželskih območij“. Vendar je bilo med revizijo ugotovljeno, da ukrep podpira tako posodobitev namakalnih omrežij na rodovitnih območjih kot novih namakalnih omrežij, skupaj z arondacijo in infrastrukturo na območjih s slabo kmetijsko strukturo (zelo majhne parcele, zastareli namakalni sistemi). Ukrep ima dva različna cilja: povečanje konkurenčnosti visoko produktivnih območij in spodbujanje kmetijskih dejavnosti na podeželskih območjih, ki jim grozi opuščanje teh dejavnosti. Program ne določa, kolikšen del ukrepa bo namenjen doseganju enega ali drugega cilja. En sam projekt na gosto naseljenem območju je prejel 29 % celotnega prispevka EKUJS k programu.Nejasni ciljiArondacija se na splošno razume kot zaokrožitev zemljišč za izboljšanje kmetijskih struktur in s tem tudi sposobnosti ekonomskega preživetja gospodarstev. V nizozemskem PRP je ta alinea iz člena 33 finančno najpomembnejši ukrep. Pomanjkanje podrobnega opisa v Uredbi o razvoju podeželja Nizozemski omogoča, da to alineo uporabi kot sredstvo za kupovanje zemljišč s strani države za namene razvoja narave. Iz PRP, ki ga je odobrila Komisija, je razvidno, da bi moralo 87 milijonov EUR iz zneska, dodeljenega za to alineo, prispevati k cilju trajnostno kmetijstvo, 16 milijonov EUR pa k cilju narava in krajina. Vendar je revizija Sodišča pokazala, da je bil v resnici pri 86 % sredstev glavni cilj razvoj narave, pri samo 14 % pa trajnostno kmetijstvo. Takšno stanje je omogoča prožnost Uredbe. Posledica tega je politika, kjer ni jasno, h kateremu cilju so prispevala sredstva.

Usklajen pristop za razvoj podeželja

Ugotovitev 2Programi držav članic so v veliki meri osredotočeni na kmetijski sektor in ne upoštevajo dovolj značilnosti geografskega območja, ki prejema podporo.

| 19. | Na ravni držav članic sta s splošnimi cilji, opredeljenimi v členih 33, 158 in 160 Pogodbe, priznani dve potrebi. Prva je potreba po odpravljanju strukturnih pomanjkljivosti, zmanjšanju dohodkovnih neenakosti med podeželskimi in urbanimi območji, zmanjšanju nezaposlenosti na podeželju, izboljšanju konkurenčnosti primarnega sektorja in spodbujanju boljših gospodarskih možnosti na podeželskih območjih. Druga pa je potreba po vzdrževanju sposobnosti preživetja podeželskih skupnosti, podpiranju novih dejavnosti in lažjem zagotavljanju storitev na podeželju zaradi ogroženosti, ki jo za sposobnost preživetja in živahnost številnih podeželskih skupnosti povzroča pomanjkanje gospodarskih možnosti. Poleg tega se države članice soočajo s širšim obsegom izzivov, kot so večja ozaveščenost o kakovosti proizvodov, dobro počutje živali, skrb za okolje. |
| --- | --- |

19.

Na ravni držav članic sta s splošnimi cilji, opredeljenimi v členih 33, 158 in 160 Pogodbe, priznani dve potrebi. Prva je potreba po odpravljanju strukturnih pomanjkljivosti, zmanjšanju dohodkovnih neenakosti med podeželskimi in urbanimi območji, zmanjšanju nezaposlenosti na podeželju, izboljšanju konkurenčnosti primarnega sektorja in spodbujanju boljših gospodarskih možnosti na podeželskih območjih. Druga pa je potreba po vzdrževanju sposobnosti preživetja podeželskih skupnosti, podpiranju novih dejavnosti in lažjem zagotavljanju storitev na podeželju zaradi ogroženosti, ki jo za sposobnost preživetja in živahnost številnih podeželskih skupnosti povzroča pomanjkanje gospodarskih možnosti. Poleg tega se države članice soočajo s širšim obsegom izzivov, kot so večja ozaveščenost o kakovosti proizvodov, dobro počutje živali, skrb za okolje.

| 20. | Za obravnavanje teh zelo različnih potreb so bili razviti različni koncepti ozemeljskih pristopov k podeželskim območjem. Ti so osredotočeni na geografsko območje in temeljijo na socialno-ekonomski analizi in strategiji, v kateri so opredeljeni različni vidiki razvoja podeželja v izrecni povezavi z drugimi posegi na območju. Poleg tega so to integrirani pristopi: zajemajo več sektorjev ter sodelovanje vseh akterjev in virov na zadevnem območju. To omogoča kar največje sinergije znotraj enega programa ter med različnimi programi, ki se izvajajo na danem območju. |
| --- | --- |

20.

Za obravnavanje teh zelo različnih potreb so bili razviti različni koncepti ozemeljskih pristopov k podeželskim območjem. Ti so osredotočeni na geografsko območje in temeljijo na socialno-ekonomski analizi in strategiji, v kateri so opredeljeni različni vidiki razvoja podeželja v izrecni povezavi z drugimi posegi na območju. Poleg tega so to integrirani pristopi: zajemajo več sektorjev ter sodelovanje vseh akterjev in virov na zadevnem območju. To omogoča kar največje sinergije znotraj enega programa ter med različnimi programi, ki se izvajajo na danem območju.

| 21. | V neodvisnih ocenah o razvoju podeželja, ki jih je sprožila Komisija, je priporočen ozemeljski pristop (8). Komisija je v svojem tretjem poročilu o ekonomski in socialni koheziji ugotovila, da so številne težave podeželskih območij ozemeljske narave (9). |
| --- | --- |

21.

V neodvisnih ocenah o razvoju podeželja, ki jih je sprožila Komisija, je priporočen ozemeljski pristop (8). Komisija je v svojem tretjem poročilu o ekonomski in socialni koheziji ugotovila, da so številne težave podeželskih območij ozemeljske narave (9).

| 22. | Obe evropski konferenci o razvoju podeželja, v Corku (1996) in v Salzburgu (2003), sta potrdili pomembnost ozemeljskega pristopa. V Corku je bilo poudarjeno, da mora biti koncept politike razvoja podeželja večdisciplinaren, v izvajanju pa mora biti ta politika večsektorska z jasno ozemeljsko razsežnostjo (10). V Salzburgu so menili, da mora politika razvoja podeželja služiti potrebam širše družbe na podeželskih območjih in prispevati h koheziji (11). |
| --- | --- |

22.

Obe evropski konferenci o razvoju podeželja, v Corku (1996) in v Salzburgu (2003), sta potrdili pomembnost ozemeljskega pristopa. V Corku je bilo poudarjeno, da mora biti koncept politike razvoja podeželja večdisciplinaren, v izvajanju pa mora biti ta politika večsektorska z jasno ozemeljsko razsežnostjo (10). V Salzburgu so menili, da mora politika razvoja podeželja služiti potrebam širše družbe na podeželskih območjih in prispevati h koheziji (11).

| 23. | Poleg tega so na voljo številne študije o ozemeljskem pristopu k razvoju podeželja, ki prav tako priporočajo ta pristop. Poznani inštituti in raziskovalci, med katerimi sta tudi OECD in ESPON, v svojih študijah sklenejo, da je sektorski pristop manj uspešen od ozemeljskega. |
| --- | --- |

23.

Poleg tega so na voljo številne študije o ozemeljskem pristopu k razvoju podeželja, ki prav tako priporočajo ta pristop. Poznani inštituti in raziskovalci, med katerimi sta tudi OECD in ESPON, v svojih študijah sklenejo, da je sektorski pristop manj uspešen od ozemeljskega.

| 24. | Drugi pristop je tradicionalni pristop, osredotočen na kmetijstvo, ali „sektorski“ pristop, ki se osredotoča samo na en sektor in ne upošteva značilnosti geografskega območja, ki mu je namenjena podpora. Sodišče je ugotovilo, da je v programih držav članic uporabljen predvsem slednji pristop. Vsi ključni elementi programa, kot so specifični cilji, analiza SWOT, opis stanja in ukrepi, so osredotočeni na kmetijski sektor. Programi niso omogočali uspešnega prostorskega ciljnega usmerjanja, ker ni bilo potrebnih elementov ali pa so bili ti nepopolni (12). |
| --- | --- |

24.

Drugi pristop je tradicionalni pristop, osredotočen na kmetijstvo, ali „sektorski“ pristop, ki se osredotoča samo na en sektor in ne upošteva značilnosti geografskega območja, ki mu je namenjena podpora. Sodišče je ugotovilo, da je v programih držav članic uporabljen predvsem slednji pristop. Vsi ključni elementi programa, kot so specifični cilji, analiza SWOT, opis stanja in ukrepi, so osredotočeni na kmetijski sektor. Programi niso omogočali uspešnega prostorskega ciljnega usmerjanja, ker ni bilo potrebnih elementov ali pa so bili ti nepopolni (12).

| 25. | Komisija priznava potrebo po spodbujanju inovativnosti in razširitvi kmetijskih dejavnosti zunaj tradicionalnih kmetijskih dejavnosti (13). Vendar analiza odhodkov za razvoj podeželja v tekočem programskem obdobju, ki jo je opravilo Sodišče, kaže, da je skoraj 90 % odhodkov za razvoj podeželja izplačanih kmetijskemu sektorju. |
| --- | --- |

25.

Komisija priznava potrebo po spodbujanju inovativnosti in razširitvi kmetijskih dejavnosti zunaj tradicionalnih kmetijskih dejavnosti (13). Vendar analiza odhodkov za razvoj podeželja v tekočem programskem obdobju, ki jo je opravilo Sodišče, kaže, da je skoraj 90 % odhodkov za razvoj podeželja izplačanih kmetijskemu sektorju.

| 26. | Zaradi te močne usmerjenosti v kmetijstvo je v nevarnosti doseganje enega od splošnih ciljev Uredbe, zmanjšanje ozemeljskih neravnovesij. Ustrezna kombinacija ozemeljskega in sektorskega pristopa bi to tveganje zmanjšala. Uspešen primer povezovanja sektorskega in ozemeljskega pristopa je bil ugotovljen v Kampanji (Okvir 2). To kaže, da je pri politiki EU za razvoj podeželja mogoče uporabiti ozemeljski pristop.

  Okvir 2Elementi delnega ozemeljskega pristopa v programu Italije za KampanjoProgram za Kampanjo vsebuje naslednje elemente ozemeljskega pristopa:





  — | ustrezen opis in opredelitev stanja na tem ozemlju. Program ločuje med dvema večjima conama z različnimi težavami: območja z intenzivnim kmetijstvom in „podeželska območja“. Slednja so opredeljena po različnih merilih in imajo povprečno gostoto prebivalstva 127 preb/km2, v primerjavi s 1 239 preb/km2 zunaj teh območij, stopnja zaposlenosti v kmetijstvu pa znaša 22 %, v primerjavi s 6 % v preostalem delu regije, |
| --- | --- | --- |

26.

Zaradi te močne usmerjenosti v kmetijstvo je v nevarnosti doseganje enega od splošnih ciljev Uredbe, zmanjšanje ozemeljskih neravnovesij. Ustrezna kombinacija ozemeljskega in sektorskega pristopa bi to tveganje zmanjšala. Uspešen primer povezovanja sektorskega in ozemeljskega pristopa je bil ugotovljen v Kampanji (Okvir 2). To kaže, da je pri politiki EU za razvoj podeželja mogoče uporabiti ozemeljski pristop.

Okvir 2Elementi delnega ozemeljskega pristopa v programu Italije za KampanjoProgram za Kampanjo vsebuje naslednje elemente ozemeljskega pristopa:





  —

ustrezen opis in opredelitev stanja na tem ozemlju. Program ločuje med dvema večjima conama z različnimi težavami: območja z intenzivnim kmetijstvom in „podeželska območja“. Slednja so opredeljena po različnih merilih in imajo povprečno gostoto prebivalstva 127 preb/km2, v primerjavi s 1 239 preb/km2 zunaj teh območij, stopnja zaposlenosti v kmetijstvu pa znaša 22 %, v primerjavi s 6 % v preostalem delu regije,

| — | cilj ukrepov, ki uporabljajo pristop po proizvodih kmetijskega sektorja, je podpiranje kmetijskih gospodarstev in predelovalnih podjetij, ki so sposobna gospodarskega preživetja. Ti ukrepi predstavljajo 23 % prispevka EKUJS. Prednost imajo naložbe na območjih, ki so še posebej primerna za proizvodnjo zadevnega kmetijskega proizvoda. Dodatno prednost imajo gorska območja, |
| --- | --- |

—

cilj ukrepov, ki uporabljajo pristop po proizvodih kmetijskega sektorja, je podpiranje kmetijskih gospodarstev in predelovalnih podjetij, ki so sposobna gospodarskega preživetja. Ti ukrepi predstavljajo 23 % prispevka EKUJS. Prednost imajo naložbe na območjih, ki so še posebej primerna za proizvodnjo zadevnega kmetijskega proizvoda. Dodatno prednost imajo gorska območja,

| — | štirje ukrepi iz člena 33, ki se ukvarjajo s pomanjkanjem osnovnih storitev in spodbujanjem novih dejavnosti, ter predstavljajo 24 % sredstev EKUJS, se izvajajo samo na podeželskih območjih, |
| --- | --- |

—

štirje ukrepi iz člena 33, ki se ukvarjajo s pomanjkanjem osnovnih storitev in spodbujanjem novih dejavnosti, ter predstavljajo 24 % sredstev EKUJS, se izvajajo samo na podeželskih območjih,

| — | prednost imajo projekti, ki se izvajajo na podeželskih območjih, s čimer se rešujejo potrebe teh območij in ustvarjajo sinergije z drugimi naložbami na danem območju. |
| --- | --- |

—

prednost imajo projekti, ki se izvajajo na podeželskih območjih, s čimer se rešujejo potrebe teh območij in ustvarjajo sinergije z drugimi naložbami na danem območju.

| 27. | Nova uredba o razvoju podeželja, ki bo veljala od leta 2007, še naprej omogoča državam članicam, da sprejmejo predvsem sektorski pristop, osredotočen zlasti na kmetijski sektor. Nobenega ozemeljskega cilja ni, ki bi bil usmerjen k bolj uravnoteženemu razvoju, tako da bi manjšal razlike in preprečeval ozemeljska neravnovesja na ravni EU, države članice ali regij. |
| --- | --- |

27.

Nova uredba o razvoju podeželja, ki bo veljala od leta 2007, še naprej omogoča državam članicam, da sprejmejo predvsem sektorski pristop, osredotočen zlasti na kmetijski sektor. Nobenega ozemeljskega cilja ni, ki bi bil usmerjen k bolj uravnoteženemu razvoju, tako da bi manjšal razlike in preprečeval ozemeljska neravnovesja na ravni EU, države članice ali regij.

| 28. | Ozemeljski pristop ima samo „Leader“, ki je zajet v novi uredbi, medtem ko imajo določeni ukrepi zaradi svoje večsektorske narave nekatere elemente tega pristopa. Vendar so razpoložljiva sredstva omejena (najmanjši odstotek, ki ga je Skupnost določila za Leader, je 5 % za EU-15 in 2,5 % za nove države članice, stopnja za večsektorske ukrepe je 10 %). Ambicioznejši predlogi Komisije so bili zmanjšani (za večsektorske ukrepe s 15 % na 10 %) ali zavrnjeni (v primeru Leader rezerva 3 % proračuna za razvoj podeželja). To kaže, da je v praksi določen odpor do spremembe pristopa s sektorskega na ozemeljskega. |
| --- | --- |

28.

Ozemeljski pristop ima samo „Leader“, ki je zajet v novi uredbi, medtem ko imajo določeni ukrepi zaradi svoje večsektorske narave nekatere elemente tega pristopa. Vendar so razpoložljiva sredstva omejena (najmanjši odstotek, ki ga je Skupnost določila za Leader, je 5 % za EU-15 in 2,5 % za nove države članice, stopnja za večsektorske ukrepe je 10 %). Ambicioznejši predlogi Komisije so bili zmanjšani (za večsektorske ukrepe s 15 % na 10 %) ali zavrnjeni (v primeru Leader rezerva 3 % proračuna za razvoj podeželja). To kaže, da je v praksi določen odpor do spremembe pristopa s sektorskega na ozemeljskega.

Revizijsko vprašanje 2: Ali projekti, izbrani za financiranje s strani EU, temeljijo na merilih, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij?

Pogoji in izbirni postopki

Ugotovitev 3Ni uspešnih pogojev upravičenosti in izbirnih postopkov, ki bi sredstva usmerjali na geografska območja in upravičence, ki so najbolj potrebni pomoči.

| 29. | Konsolidirana Pogodba in Uredba o razvoju podeželja uporabljata izraza „podeželje“ in „podeželska območja“. Člen 33 ima naslov „Spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij“. Vendar Uredba tega ne opredeljuje, niti ne zahteva, da države članice določijo pogoje, ki bi jih morala izpolnjevati podeželska območja (npr. v svojih programih razvoja podeželja). Sodišče je pri revidiranih programih držav članic ugotovilo, da trije niso vsebovali opredelitve podeželskih območij, da jih je pet vsebovalo tako opredelitev, vendar se ni uporabljala, in da je samo en program (Kampanja) dejansko uporabljal svojo opredelitev podeželskih območij. |
| --- | --- |

29.

Konsolidirana Pogodba in Uredba o razvoju podeželja uporabljata izraza „podeželje“ in „podeželska območja“. Člen 33 ima naslov „Spodbujanje prilagajanja in razvoja podeželskih območij“. Vendar Uredba tega ne opredeljuje, niti ne zahteva, da države članice določijo pogoje, ki bi jih morala izpolnjevati podeželska območja (npr. v svojih programih razvoja podeželja). Sodišče je pri revidiranih programih držav članic ugotovilo, da trije niso vsebovali opredelitve podeželskih območij, da jih je pet vsebovalo tako opredelitev, vendar se ni uporabljala, in da je samo en program (Kampanja) dejansko uporabljal svojo opredelitev podeželskih območij.

| 30. | Uredba prav tako ne zahteva, da bi morale države članice ukrepe v svojih programih prilagoditi potrebam podeželskih območij. To bi lahko storile tako, da bi opredelile območja z največjimi potrebami, nato pa dodelile sredstva podeželskim območjem glede na obseg njihovih potreb (posebni proračuni, različne stopnje pomoči, omejitev ukrepov na določena območja itn.). |
| --- | --- |

30.

Uredba prav tako ne zahteva, da bi morale države članice ukrepe v svojih programih prilagoditi potrebam podeželskih območij. To bi lahko storile tako, da bi opredelile območja z največjimi potrebami, nato pa dodelile sredstva podeželskim območjem glede na obseg njihovih potreb (posebni proračuni, različne stopnje pomoči, omejitev ukrepov na določena območja itn.).

| 31. | Države članice v svojih programih tega na splošno niso storile. Skoraj vsi ukrepi se izvajajo na celotnem ozemlju, ki ga pokriva program, ne da bi bil upoštevan različen obseg potreb podeželskih območij. |
| --- | --- |

31.

Države članice v svojih programih tega na splošno niso storile. Skoraj vsi ukrepi se izvajajo na celotnem ozemlju, ki ga pokriva program, ne da bi bil upoštevan različen obseg potreb podeželskih območij.

| 32. | Tudi kadar projekt izpolnjuje pogoje, nekateri projekti bolje rešujejo potrebe podeželskih območij kot drugi. Če na primer, ob domnevi, da so vse ostale okoliščine enake, en projekt ustvari več novih delovnih mest na podeželskih območjih kot drugi, potem je prvi projekt bolj zaželen. Poleg tega so razpoložljiva sredstva omejena. Zaradi uspešnosti bi bilo treba sredstva prednostno razdeliti glede na potrebe. |
| --- | --- |

32.

Tudi kadar projekt izpolnjuje pogoje, nekateri projekti bolje rešujejo potrebe podeželskih območij kot drugi. Če na primer, ob domnevi, da so vse ostale okoliščine enake, en projekt ustvari več novih delovnih mest na podeželskih območjih kot drugi, potem je prvi projekt bolj zaželen. Poleg tega so razpoložljiva sredstva omejena. Zaradi uspešnosti bi bilo treba sredstva prednostno razdeliti glede na potrebe.

| 33. | Sodišče je med revizijo ugotovilo, da države članice na splošno ne uporabljajo uspešnih postopkov za izbiranje projektov, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij. Več držav članic dodeljuje sredstva projektom na podlagi načela „kdor prej pride, prej melje“. V drugih primerih so države članice uvedle postopke za razvrščanje, ki se niso uporabljali ali pa so delno temeljili na nepomembnih merilih. Pri samo enem od devetih pregledanih programov so bili uporabljeni uspešni postopki. Primeri so navedeni v Okvirju 3.

  Okvir 3Primeri neuspešne uporabe razvrščanja in izbiranjaSpodaj so navedeni primeri meril, ki niso pomembna pri reševanju potreb podeželskih območij:





  — | V Kataloniji so pri ukrepu predelava in trženje predlaganim projektom točke dodeljene glede na čas, ki je pretekel, odkar je upravičenec prejel nevračljiva sredstva. Cilj tega merila je razširiti pomoč na več upravičencev, ne pa izbrati projekte, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij. V Franciji se pri istem ukrepu nobeno od izbirnih meril ne nanaša na lokacijo naložbe. |
| --- | --- | --- |

33.

Sodišče je med revizijo ugotovilo, da države članice na splošno ne uporabljajo uspešnih postopkov za izbiranje projektov, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij. Več držav članic dodeljuje sredstva projektom na podlagi načela „kdor prej pride, prej melje“. V drugih primerih so države članice uvedle postopke za razvrščanje, ki se niso uporabljali ali pa so delno temeljili na nepomembnih merilih. Pri samo enem od devetih pregledanih programov so bili uporabljeni uspešni postopki. Primeri so navedeni v Okvirju 3.

Okvir 3Primeri neuspešne uporabe razvrščanja in izbiranjaSpodaj so navedeni primeri meril, ki niso pomembna pri reševanju potreb podeželskih območij:





  —

V Kataloniji so pri ukrepu predelava in trženje predlaganim projektom točke dodeljene glede na čas, ki je pretekel, odkar je upravičenec prejel nevračljiva sredstva. Cilj tega merila je razširiti pomoč na več upravičencev, ne pa izbrati projekte, ki najbolje rešujejo potrebe podeželskih območij. V Franciji se pri istem ukrepu nobeno od izbirnih meril ne nanaša na lokacijo naložbe.

| — | Na Spodnjem Saškem je samo pri enem od petih meril, ki se uporabljajo za izbiro vasi za „obnovo vasi“ v regijskem programu, upoštevana podeželskost vasi. Eno od teh meril je finančno stanje občine: skupnost mora biti finančno dovolj sposobna, da dejavnosti izvede hitro in uspešno. To prilagaja ukrep občinam v urbanih območjih, ne pa tistim na podeželskih, saj so slednje običajno finančno šibkejše. |
| --- | --- |

—

Na Spodnjem Saškem je samo pri enem od petih meril, ki se uporabljajo za izbiro vasi za „obnovo vasi“ v regijskem programu, upoštevana podeželskost vasi. Eno od teh meril je finančno stanje občine: skupnost mora biti finančno dovolj sposobna, da dejavnosti izvede hitro in uspešno. To prilagaja ukrep občinam v urbanih območjih, ne pa tistim na podeželskih, saj so slednje običajno finančno šibkejše.

| 34. | Med revizijo je bilo prav tako ugotovljeno, da obstaja tveganje, da bodo imeli bolje obveščeni, organizirani in bogatejši upravičenci lažji dostop do sredstev EU. Pri naložbenih ukrepih predlagajo financirane projekte posamezniki in občine, ki morajo sofinancirati del naložbe. Ugotovljeni so bili primeri, kjer je pomoč koncentrirana pri gospodarsko močnejših upravičencih in območjih, ne pa na bolj podeželskih območjih. V okvirjih 3 in 4 so prikazani primeri, kjer so se regionalna neravnovesja povečala, namesto da bi se zmanjšala.

  Okvir 4Koncentracija pomoči pri močnejših zasebnih in javnih upravičencihV Emiliji-Romanji se podpirajo samo kmetijska gospodarstva z minimalnim dohodkom na letno delovno enoto v višini okoli 10 000 EUR za območja LFA in okoli 15 000 EUR za ostala območja. 50 % kmetij ima manj kot 5 000 EUR dohodka. To so v glavnem majhne kmetije. 12 % največjih kmetij v regiji (z več kot 20 ha) je počrpalo 41 % nevračljivih sredstev.Alinea „gospodarjenje s kmetijskimi vodnimi viri“ iz člena 33 je finančno najpomembnejši ukrep v španskem programu za izboljšanje kmetijskih struktur v regiji Cilja 1. Večina sredstev tega ukrepa (76 %) je namenjenih posodabljanju obstoječih namakalnih omrežij. Namakana območja zajemajo okoli 12 % skupne površine regij iz Cilja 1 ter so gosteje naseljena in bolj konkurenčna kot nenamakana območja. Ljudje so se naselili na teh območjih, saj so namakana območja v povprečju šestkrat bolj produktivna od nenamakanih. To je privedlo do stanja, ko je večina sredstev koncentriranih na 12 % površine, ki je v najugodnejšem položaju. Le majhen odstotek pomoči (okoli 20 %) je bil namenjen območjem, ki so bila opredeljena kot območja, za katera je značilno odseljevanje prebivalstva (< 38,5 preb/km2). |
| --- | --- |

34.

Med revizijo je bilo prav tako ugotovljeno, da obstaja tveganje, da bodo imeli bolje obveščeni, organizirani in bogatejši upravičenci lažji dostop do sredstev EU. Pri naložbenih ukrepih predlagajo financirane projekte posamezniki in občine, ki morajo sofinancirati del naložbe. Ugotovljeni so bili primeri, kjer je pomoč koncentrirana pri gospodarsko močnejših upravičencih in območjih, ne pa na bolj podeželskih območjih. V okvirjih 3 in 4 so prikazani primeri, kjer so se regionalna neravnovesja povečala, namesto da bi se zmanjšala.

Okvir 4Koncentracija pomoči pri močnejših zasebnih in javnih upravičencihV Emiliji-Romanji se podpirajo samo kmetijska gospodarstva z minimalnim dohodkom na letno delovno enoto v višini okoli 10 000 EUR za območja LFA in okoli 15 000 EUR za ostala območja. 50 % kmetij ima manj kot 5 000 EUR dohodka. To so v glavnem majhne kmetije. 12 % največjih kmetij v regiji (z več kot 20 ha) je počrpalo 41 % nevračljivih sredstev.Alinea „gospodarjenje s kmetijskimi vodnimi viri“ iz člena 33 je finančno najpomembnejši ukrep v španskem programu za izboljšanje kmetijskih struktur v regiji Cilja 1. Večina sredstev tega ukrepa (76 %) je namenjenih posodabljanju obstoječih namakalnih omrežij. Namakana območja zajemajo okoli 12 % skupne površine regij iz Cilja 1 ter so gosteje naseljena in bolj konkurenčna kot nenamakana območja. Ljudje so se naselili na teh območjih, saj so namakana območja v povprečju šestkrat bolj produktivna od nenamakanih. To je privedlo do stanja, ko je večina sredstev koncentriranih na 12 % površine, ki je v najugodnejšem položaju. Le majhen odstotek pomoči (okoli 20 %) je bil namenjen območjem, ki so bila opredeljena kot območja, za katera je značilno odseljevanje prebivalstva (< 38,5 preb/km2).

Mrtve izgube

Ugotovitev 4Pomanjkanje uspešnega usmerjanja vodi tudi k tveganju, da bo prišlo do povečanih učinkov „mrtvih izgub“, ki zmanjšujejo uspešnost pomoči.

| 35. | Mrtve izgube se pojavijo takrat, ko bi do naložbe prišlo tudi brez pomoči. V takšnih primerih bi v vsakem primeru prišlo do vplivov, kot so rast podjetja ali nova delovna mesta. Podpora naložbam je najuspešnejša takrat, ko naložba sicer ne bi bila izvedena in zaželeni vplivi brez te podpore ne bi bili doseženi. Vendar je določeno stopnjo mrtvih izgub mogoče šteti za neizogibno, saj morajo biti upravičenci pripravljeni, da se lotijo naložbenih projektov. |
| --- | --- |

35.

Mrtve izgube se pojavijo takrat, ko bi do naložbe prišlo tudi brez pomoči. V takšnih primerih bi v vsakem primeru prišlo do vplivov, kot so rast podjetja ali nova delovna mesta. Podpora naložbam je najuspešnejša takrat, ko naložba sicer ne bi bila izvedena in zaželeni vplivi brez te podpore ne bi bili doseženi. Vendar je določeno stopnjo mrtvih izgub mogoče šteti za neizogibno, saj morajo biti upravičenci pripravljeni, da se lotijo naložbenih projektov.

| 36. | Komisija priznava, da mrtve izgube obstajajo (14). To je potrdila tudi revizija Sodišča, nekaj ugotovljenih primerov pa je navedenih v Okvirju 5. O visokih stopnjah mrtvih izgub poročajo tudi neodvisne ocene.

  Okvir 5Primeri mrtvih izgubObiskali smo dva kmeta, ki sta prejela pomoč za projekte v okviru ukrepa naložbe v kmetijska gospodarstva v Emiliji-Romanji. Oba kmeta sta izjavila, da bi naložbo vseeno izvedla, tudi če zanjo ne bi prejela javne podpore. Poleg tega sta imela oba kmeta dovolj finančnih virov in sta se odločila za izvedbo dodatnih naložb (ki jih ni sofinancirala EU) v znesku, ki je bil v enem primeru 5-krat višji od podprtega projekta, v drugem pa je znašal polovico podprtega projektaV Kataloniji se do leta 2005 prednostna merila niso uporabljala pri ukrepu za izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov, sofinancirani pa so bili vsi zahtevki, ki so izpolnjevali pogoje. Ker je bilo premalo sredstev, da bi bilo to mogoče izvesti po stopnji javnega sofinanciranja, predvideni v PRP, je bila stopnja močno znižana na povprečno 15 %. To je povečalo verjetnost mrtvih izgub – upravičenci so morali sami financirati 85 %. Pri dveh od treh obiskanih podjetij je bilo iz letnih računovodskih izkazov za leta po dokončanju projekta, ki ga je sofinancirala EU, razvidno, da sta podjetji izvedli dodatne naložbe, ki so bile večje od naložb, ki jih je sofinancirala EU. |
| --- | --- |

36.

Komisija priznava, da mrtve izgube obstajajo (14). To je potrdila tudi revizija Sodišča, nekaj ugotovljenih primerov pa je navedenih v Okvirju 5. O visokih stopnjah mrtvih izgub poročajo tudi neodvisne ocene.

Okvir 5Primeri mrtvih izgubObiskali smo dva kmeta, ki sta prejela pomoč za projekte v okviru ukrepa naložbe v kmetijska gospodarstva v Emiliji-Romanji. Oba kmeta sta izjavila, da bi naložbo vseeno izvedla, tudi če zanjo ne bi prejela javne podpore. Poleg tega sta imela oba kmeta dovolj finančnih virov in sta se odločila za izvedbo dodatnih naložb (ki jih ni sofinancirala EU) v znesku, ki je bil v enem primeru 5-krat višji od podprtega projekta, v drugem pa je znašal polovico podprtega projektaV Kataloniji se do leta 2005 prednostna merila niso uporabljala pri ukrepu za izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov, sofinancirani pa so bili vsi zahtevki, ki so izpolnjevali pogoje. Ker je bilo premalo sredstev, da bi bilo to mogoče izvesti po stopnji javnega sofinanciranja, predvideni v PRP, je bila stopnja močno znižana na povprečno 15 %. To je povečalo verjetnost mrtvih izgub – upravičenci so morali sami financirati 85 %. Pri dveh od treh obiskanih podjetij je bilo iz letnih računovodskih izkazov za leta po dokončanju projekta, ki ga je sofinancirala EU, razvidno, da sta podjetji izvedli dodatne naložbe, ki so bile večje od naložb, ki jih je sofinancirala EU.

| 37. | Za zmanjšanje mrtvih izgub je potrebna boljša usmerjenost k cilju. Poleg tega je Komisija malo ali nič pozornosti posvetila opredeljevanju dejavnikov, iz katerih je mogoče predvideti mrtve izgube. Tako je bilo na primer ugotovljeno, da so mrtve izgube večje pri naložbah velikih podjetij in manjše v primeru okolju prijaznih naložb. Posledično bi lahko te dejavnike upoštevali pri ciljnem usmerjanju pomoči. |
| --- | --- |

37.

Za zmanjšanje mrtvih izgub je potrebna boljša usmerjenost k cilju. Poleg tega je Komisija malo ali nič pozornosti posvetila opredeljevanju dejavnikov, iz katerih je mogoče predvideti mrtve izgube. Tako je bilo na primer ugotovljeno, da so mrtve izgube večje pri naložbah velikih podjetij in manjše v primeru okolju prijaznih naložb. Posledično bi lahko te dejavnike upoštevali pri ciljnem usmerjanju pomoči.

| 38. | Prav tako obstaja razmerje med sposobnostjo gospodarskega preživetja družbe in trajnostjo naložbe na eni strani ter mrtvimi izgubami na drugi. Vendar Sodišče meni, da se je Komisija preveč osredotočila na trajnost in ob tem preveč zlahka sprejela tveganje mrtvih izgub. |
| --- | --- |

38.

Prav tako obstaja razmerje med sposobnostjo gospodarskega preživetja družbe in trajnostjo naložbe na eni strani ter mrtvimi izgubami na drugi. Vendar Sodišče meni, da se je Komisija preveč osredotočila na trajnost in ob tem preveč zlahka sprejela tveganje mrtvih izgub.

| 39. | Primer tega je stanje pri naložbah v kmetijska gospodarstva v belgijski regiji Flandrija, kjer je skoraj polovica kmetijskih gospodarstev izločenih zaradi pogoja sposobnosti gospodarskega preživetja. Ta pogoj se je izvajal tako, da se je za delavca, zaposlenega s polnim delovnim časom, zahteval dohodek v višini najmanj 21 577 EUR. Ocenjevalci programa so ugotovili, da to izloča gospodarstva, ki potrebujejo podporo in pri katerih so bili učinki mrtvih izgub manjši. |
| --- | --- |

39.

Primer tega je stanje pri naložbah v kmetijska gospodarstva v belgijski regiji Flandrija, kjer je skoraj polovica kmetijskih gospodarstev izločenih zaradi pogoja sposobnosti gospodarskega preživetja. Ta pogoj se je izvajal tako, da se je za delavca, zaposlenega s polnim delovnim časom, zahteval dohodek v višini najmanj 21 577 EUR. Ocenjevalci programa so ugotovili, da to izloča gospodarstva, ki potrebujejo podporo in pri katerih so bili učinki mrtvih izgub manjši.

Revizijsko vprašanje 3: Ali so bili projekti izvedeni na podeželskih območjih in ali so imeli učinek?

Lokacija projektov

Ugotovitev 5Pomemben del odhodkov se izvaja na območjih, ki niso pretežno podeželska, na škodo zneskov, ki so na voljo za takšna območja.

| 40. | Komisija ima malo informacij o lokaciji rezultatov in učinkov naložb v razvoj podeželja (glej tudi odstavek 61). Sodišče je izbralo reprezentativni vzorec 300 projektov EKUJS in razvrstilo njihovo lokacijo po kategorijah podeželskosti. Za razvrstitev vseh območij na ozemlju EU na urbana in podeželska je uporabilo štiri izmed najboljših razpoložljivih neodvisnih meril uspešnosti, za katera obstajajo podatki. Uporabljena so bila naslednja merila uspešnosti (več podrobnosti je navedenih v Prilogi II):






  (a) | ali je bilo območje uvrščeno med podeželska v prejšnjem programskem obdobju ali ne (1994–1999). V tem obdobju so bili ukrepi iz člena 33 na območjih zunaj Cilja 1 izvajani samo na nekaterih območjih, imenovanih „Cilj 5b“, ki so morala izpolnjevati določena merila o podeželskosti in jih je morala odobriti Komisija; |
| --- | --- | --- |

40.

Komisija ima malo informacij o lokaciji rezultatov in učinkov naložb v razvoj podeželja (glej tudi odstavek 61). Sodišče je izbralo reprezentativni vzorec 300 projektov EKUJS in razvrstilo njihovo lokacijo po kategorijah podeželskosti. Za razvrstitev vseh območij na ozemlju EU na urbana in podeželska je uporabilo štiri izmed najboljših razpoložljivih neodvisnih meril uspešnosti, za katera obstajajo podatki. Uporabljena so bila naslednja merila uspešnosti (več podrobnosti je navedenih v Prilogi II):

(a)

ali je bilo območje uvrščeno med podeželska v prejšnjem programskem obdobju ali ne (1994–1999). V tem obdobju so bili ukrepi iz člena 33 na območjih zunaj Cilja 1 izvajani samo na nekaterih območjih, imenovanih „Cilj 5b“, ki so morala izpolnjevati določena merila o podeželskosti in jih je morala odobriti Komisija;

| (b) | razvrstitev območja NUTS 3 v tipologiji ESPON, ki so jo razvili kot del programa ESPON, ki ga skupaj upravljajo Komisija in države članice; |
| --- | --- |

(b)

razvrstitev območja NUTS 3 v tipologiji ESPON, ki so jo razvili kot del programa ESPON, ki ga skupaj upravljajo Komisija in države članice;

| (c) | relativna podeželskost območja NUTS 3 v skladu z nacionalnimi opredelitvami, ki so na voljo za statistične namene; |
| --- | --- |

(c)

relativna podeželskost območja NUTS 3 v skladu z nacionalnimi opredelitvami, ki so na voljo za statistične namene;

| (d) | razvrstitev območja NUTS 3 v tipologiji OECD, ki temelji na gostoti prebivalstva in se na splošno uporablja za mednarodne analize od leta 1994. |
| --- | --- |

(d)

razvrstitev območja NUTS 3 v tipologiji OECD, ki temelji na gostoti prebivalstva in se na splošno uporablja za mednarodne analize od leta 1994.

| 41. | V Tabeli 2 so navedeni rezultati analize, kako je 300 naložb razvrščenih glede na vsako merilo uspešnosti. Iz tabele je razvidno, da je za regije zunaj Cilja 1, odvisno od uporabljene tipologije, med 29 % (OECD) in 55 % odhodkov na območjih, ki niso podeželska (klasifikacija prejšnjega Cilja 5b). Pri regijah iz Cilja 1 se od 9 % (OECD) do 22 % (nacionalna opredelitev) podpore za razvoj podeželja nahaja na območjih, ki niso podeželska. |
| --- | --- |

41.

V Tabeli 2 so navedeni rezultati analize, kako je 300 naložb razvrščenih glede na vsako merilo uspešnosti. Iz tabele je razvidno, da je za regije zunaj Cilja 1, odvisno od uporabljene tipologije, med 29 % (OECD) in 55 % odhodkov na območjih, ki niso podeželska (klasifikacija prejšnjega Cilja 5b). Pri regijah iz Cilja 1 se od 9 % (OECD) do 22 % (nacionalna opredelitev) podpore za razvoj podeželja nahaja na območjih, ki niso podeželska.

Tabela 2

Lokacija naložb v razvoj podeželja v reprezentativnem vzorcu 300 projektov EKUJS

| Populacija vzorca | Prejšnji Cilj 5b | Tipologija ESPON | Nacionalna opredelitev | Tipologija OECD |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ne | Da | Urbano | Srednje | Podeželsko | Urbano | Srednje | Podeželsko | Urbano | Srednje | Podeželsko |
| Regije zunaj Cilja 1 | 55 % | 45 % | 47 % | 29 % | 25 % | 44 % | 7 % | 49 % | 29 % | 38 % | 33 % |
| Regije Cilja 1 | se ne uporablja | se ne uporablja | 21 % | 53 % | 26 % | 22 % | 2 % | 76 % | 9 % | 43 % | 48 % |

Populacija vzorca

Prejšnji Cilj 5b

Tipologija ESPON

Nacionalna opredelitev

Tipologija OECD

Ne

Da

Urbano

Srednje

Podeželsko

Urbano

Srednje

Podeželsko

Urbano

Srednje

Podeželsko

Regije zunaj Cilja 1

55 %

45 %

47 %

29 %

25 %

44 %

7 %

49 %

29 %

38 %

33 %

Regije Cilja 1

se ne uporablja

se ne uporablja

21 %

53 %

26 %

22 %

2 %

76 %

9 %

43 %

48 %

| 42. | V primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem (1994–1999) se je podpora za naložbe v razvoj podeželja, namenjena podeželskim območjem (prejšnji Cilj 5b), zmanjšala za 50 % v absolutnem smislu (približno 1 500 milijonov EUR manj) in za 70 % v relativnem smislu (15). In to kljub precejšnjemu povečanju proračuna za razvoj podeželja. To kaže, da je šlo za pomanjkanje določanja prednostne obravnave pri podeželskih območjih, ki ga dopušča Uredba, in sicer na škodo sredstev, ki so na voljo za ta območja. |
| --- | --- |

42.

V primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem (1994–1999) se je podpora za naložbe v razvoj podeželja, namenjena podeželskim območjem (prejšnji Cilj 5b), zmanjšala za 50 % v absolutnem smislu (približno 1 500 milijonov EUR manj) in za 70 % v relativnem smislu (15). In to kljub precejšnjemu povečanju proračuna za razvoj podeželja. To kaže, da je šlo za pomanjkanje določanja prednostne obravnave pri podeželskih območjih, ki ga dopušča Uredba, in sicer na škodo sredstev, ki so na voljo za ta območja.

| 43. | Za teh 300 projektov je bila analizirana tudi gostota prebivalstva. V spodnji tabeli je za vsako od populacij v vzorcu prikazana povprečna gostota prebivalstva na območju, kjer je bila naložba (LAU 2 je „najnižja“ upravna raven, kot so občine, NUTS 3 je večje upravno območje, kot so province). Pri vseh vrstah revidiranih naložbenih ukrepov imajo območja LAU 2 in NUTS 3 v povprečju višjo gostoto prebivalstva, kot je evropsko povprečje, ki znaša 120 oseb na kvadratni kilometer. Številke za regije Cilja 1 je treba primerjati s povprečno gostoto prebivalstva za območja Cilja 1, ki znaša 81 preb/km2. |
| --- | --- |

43.

Za teh 300 projektov je bila analizirana tudi gostota prebivalstva. V spodnji tabeli je za vsako od populacij v vzorcu prikazana povprečna gostota prebivalstva na območju, kjer je bila naložba (LAU 2 je „najnižja“ upravna raven, kot so občine, NUTS 3 je večje upravno območje, kot so province). Pri vseh vrstah revidiranih naložbenih ukrepov imajo območja LAU 2 in NUTS 3 v povprečju višjo gostoto prebivalstva, kot je evropsko povprečje, ki znaša 120 oseb na kvadratni kilometer. Številke za regije Cilja 1 je treba primerjati s povprečno gostoto prebivalstva za območja Cilja 1, ki znaša 81 preb/km2.

Tabela 3

Povprečna gostota prebivalstva na lokacijah naložb v razvoj podeželja v reprezentativnem vzorcu 300 projektov EKUJS

| Populacija vzorca | Gostota prebivalstva na lokaciji naložbe (preb/km2) |
| --- | --- |
| LAU 2 | NUTS 3 |
| Regije zunaj Cilja 1 | 259 | 242 |
| Regije Cilja 1 | 237 | 246 |

Populacija vzorca

Gostota prebivalstva na lokaciji naložbe (preb/km2)

LAU 2

NUTS 3

Regije zunaj Cilja 1

259

242

Regije Cilja 1

237

246

| 44. | Pomembnost te analize izvira iz povezanosti med gostoto prebivalstva in gospodarsko uspešnostjo. Večja kot je gostota prebivalstva, višji je BDP na prebivalca. Rezultati v Tabeli 3 pomenijo, da se naložbe v razvoj podeželja v povprečju nahajajo na območjih LAU 2 in NUTS 3, kjer je BDP na prebivalca višji od povprečja EU. |
| --- | --- |

44.

Pomembnost te analize izvira iz povezanosti med gostoto prebivalstva in gospodarsko uspešnostjo. Večja kot je gostota prebivalstva, višji je BDP na prebivalca. Rezultati v Tabeli 3 pomenijo, da se naložbe v razvoj podeželja v povprečju nahajajo na območjih LAU 2 in NUTS 3, kjer je BDP na prebivalca višji od povprečja EU.

| 45. | Značilnost razvrstitve ESPON je, da imajo območja, ki so v njegovi tipologiji opredeljena kot urbana, najvišji BDP, se pravi, da so najbogatejša območja. Rezultati vzorca torej kažejo, da se precejšen del odhodkov za pregledane ukrepe (47 % za regije zunaj Cilja 1, 21 % za regije iz Cilja 1) izvaja na območjih z najvišjim BDP, kar je v nasprotju s ciljem zmanjšanja ozemeljskih neravnovesij (glej odstavek 6). |
| --- | --- |

45.

Značilnost razvrstitve ESPON je, da imajo območja, ki so v njegovi tipologiji opredeljena kot urbana, najvišji BDP, se pravi, da so najbogatejša območja. Rezultati vzorca torej kažejo, da se precejšen del odhodkov za pregledane ukrepe (47 % za regije zunaj Cilja 1, 21 % za regije iz Cilja 1) izvaja na območjih z najvišjim BDP, kar je v nasprotju s ciljem zmanjšanja ozemeljskih neravnovesij (glej odstavek 6).

| 46. | Rezultati so zlasti pomembni za regije Cilja 1, ki so na splošno najrevnejša območja EU. Povprečna gostota prebivalstva na lokaciji naložbe je pri regijah Cilja 1 in tistih zunaj njega zelo podobna (glej Tabelo 3). To kaže, da so naložbe koncentrirane v najbogatejših delih regij iz Cilja 1. |
| --- | --- |

46.

Rezultati so zlasti pomembni za regije Cilja 1, ki so na splošno najrevnejša območja EU. Povprečna gostota prebivalstva na lokaciji naložbe je pri regijah Cilja 1 in tistih zunaj njega zelo podobna (glej Tabelo 3). To kaže, da so naložbe koncentrirane v najbogatejših delih regij iz Cilja 1.

Rezultati in učinki projektov, pregledanih na kraju samem

Ugotovitev 6Vplivov projekta ni bilo mogoče vedno opredeliti, toda, kjer je bilo to mogoče, sta bila ključna dejavnika, ki sta zvišala njihovo uspešnost, sinergija z drugimi projekti in umeščenost na podeželska območja.

| 47. | Kot del analize 31 projektov, pregledanih med obiski v državah članicah, je bilo med revizijo obravnavano vprašanje „Kakšni so bili rezultati projektov in katere so bile ključne spremenljivke, ki so jih določale?“. Fotografije na naslednji strani nudijo vtis o štirih revidiranih projektih. V Prilogi III so podani podrobnejši opisi teh projektov, ki ponazarjajo spodaj navedene točke. Spodaj prikazanih rezultatov ni mogoče ekstrapolirati, ker je bil vzorec izbran na podlagi presoje, hkrati pa je bil njegov cilj zajeti primere dobre prakse. |
| --- | --- |

47.

Kot del analize 31 projektov, pregledanih med obiski v državah članicah, je bilo med revizijo obravnavano vprašanje „Kakšni so bili rezultati projektov in katere so bile ključne spremenljivke, ki so jih določale?“. Fotografije na naslednji strani nudijo vtis o štirih revidiranih projektih. V Prilogi III so podani podrobnejši opisi teh projektov, ki ponazarjajo spodaj navedene točke. Spodaj prikazanih rezultatov ni mogoče ekstrapolirati, ker je bil vzorec izbran na podlagi presoje, hkrati pa je bil njegov cilj zajeti primere dobre prakse.

Točka 1: Vplivov (rezultatov in učinkov) ni mogoče vedno opredeliti

| 48. | Pri 10 pregledanih projektih so bili ugotovljeni jasni rezultati in učinki. Pri nadaljnjih 15 projektih (16) so bili ugotovljeni dokazi o nekaterih vplivih, čeprav ne o vseh načrtovanih vplivih. Pri preostalih 6 projektih (17) je bilo ugotovljenih malo ali nič vplivov. Teh podatkov države članice na splošno niso zbirale, včasih pa so trdile, da je to naloga ocenjevalcev. |
| --- | --- |

48.

Pri 10 pregledanih projektih so bili ugotovljeni jasni rezultati in učinki. Pri nadaljnjih 15 projektih (16) so bili ugotovljeni dokazi o nekaterih vplivih, čeprav ne o vseh načrtovanih vplivih. Pri preostalih 6 projektih (17) je bilo ugotovljenih malo ali nič vplivov. Teh podatkov države članice na splošno niso zbirale, včasih pa so trdile, da je to naloga ocenjevalcev.

Točka 2: Projekti so uspešnejši, če pride do sinergije

| 49. | Pri 20 pregledanih projektih so bili ugotovljeni vplivi sinergije. To pomeni, da projekti niso bili izvedeni v izolaciji, ampak so bili povezani z drugimi. Običajno je bilo temu tako, ker so bili projekti del širšega koncepta, kot je na primer lokalna razvojna strategija (npr. za razvoj vasi ali turizma). Pri preostalih 11 projektih (18) ni bilo mogoče ugotoviti vplivov sinergije. Sodišče je ugotovilo, da so imeli izolirani projekti, ki niso imeli nobene povezave z drugimi projekti, manj vpliva in da so bili manj uspešni. |
| --- | --- |

49.

Pri 20 pregledanih projektih so bili ugotovljeni vplivi sinergije. To pomeni, da projekti niso bili izvedeni v izolaciji, ampak so bili povezani z drugimi. Običajno je bilo temu tako, ker so bili projekti del širšega koncepta, kot je na primer lokalna razvojna strategija (npr. za razvoj vasi ali turizma). Pri preostalih 11 projektih (18) ni bilo mogoče ugotoviti vplivov sinergije. Sodišče je ugotovilo, da so imeli izolirani projekti, ki niso imeli nobene povezave z drugimi projekti, manj vpliva in da so bili manj uspešni.

| 50. | Države članice ne zahtevajo vedno, da so projekti del širšega koncepta ali lokalnega razvojnega načrta. V teh primerih bi zlasti pri ukrepih iz člena 33 uspešno ciljno usmerjanje povečalo uspešnost pomoči. |
| --- | --- |

50.

Države članice ne zahtevajo vedno, da so projekti del širšega koncepta ali lokalnega razvojnega načrta. V teh primerih bi zlasti pri ukrepih iz člena 33 uspešno ciljno usmerjanje povečalo uspešnost pomoči.

Točka 3: Lokacija in učinek na podeželskih območjih

| 51. | Pri vseh pregledanih projektih so bili glavni vplivi ustvarjeni v neposredni bližini naložbe. Samo 7 projektov (19) je imelo učinek tudi na širšem območju. |
| --- | --- |

51.

Pri vseh pregledanih projektih so bili glavni vplivi ustvarjeni v neposredni bližini naložbe. Samo 7 projektov (19) je imelo učinek tudi na širšem območju.

| 52. | Pri 19 pregledanih projektih so rezultati in učinki pozitivno prispevali k razvoju podeželskih območij. Vendar pri ostalih 12 projektih Sodišče ni ugotovilo takšnega pozitivnega prispevka: v 6 primerih je ugotovilo malo ali nobenega vpliva (glej odstavek 48), v drugih 6 primerih (20) pa je šlo za mesto ali nepodeželsko območje. To ima precej manjši učinek na razvoj podeželja in zato ne rešuje uspešno težav podeželskih območij. |
| --- | --- |

52.

Pri 19 pregledanih projektih so rezultati in učinki pozitivno prispevali k razvoju podeželskih območij. Vendar pri ostalih 12 projektih Sodišče ni ugotovilo takšnega pozitivnega prispevka: v 6 primerih je ugotovilo malo ali nobenega vpliva (glej odstavek 48), v drugih 6 primerih (20) pa je šlo za mesto ali nepodeželsko območje. To ima precej manjši učinek na razvoj podeželja in zato ne rešuje uspešno težav podeželskih območij.

| Fotografija 1




  Projekt št. 15, izgradnja razglednega stolpa v Brandenburgu | Fotografija 2




  Projekt št. 11, nakup kmetijskih zemljišč s strani države na Nizozemskem |
| --- | --- |

Fotografija 1

Image

Projekt št. 15, izgradnja razglednega stolpa v Brandenburgu

Fotografija 2

Image

Projekt št. 11, nakup kmetijskih zemljišč s strani države na Nizozemskem

| Fotografija 3




  Projekt št. 19, posodobitev vaškega središča Kirchwahlingen na Spodnjem Saškem | Fotografija 4




  Projekt št. 22, posodobitev starih betonskih akveduktov s sistemom podzemnih cevi in črpalk v Španiji |
| --- | --- |

Fotografija 3

Image

Projekt št. 19, posodobitev vaškega središča Kirchwahlingen na Spodnjem Saškem

Fotografija 4

Image

Projekt št. 22, posodobitev starih betonskih akveduktov s sistemom podzemnih cevi in črpalk v Španiji

Revizijsko vprašanje 4: Ali so proizvodi, rezultati in učinki pravilno spremljani in ocenjevani?

Splošni okvir in izvajanje sistema za spremljanje in ocenjevanje

Ugotovitev 7Izvajanje sistema za spremljanje in ocenjevanje s strani Komisije in držav članic ne zagotavlja ustreznih in zanesljivih informacij o proizvodih, rezultatih in učinkih naložb v razvoj podeželja.

| 53. | Zasnova sistema za spremljanje in ocenjevanje je določena v pravni podlagi in zajema na primer vključitev operativnih ciljev in pričakovanih učinkov PRP, ki so, če je mogoče, količinsko opredeljeni glede na ocene za spremljanje in ocenjevanje. |
| --- | --- |

53.

Zasnova sistema za spremljanje in ocenjevanje je določena v pravni podlagi in zajema na primer vključitev operativnih ciljev in pričakovanih učinkov PRP, ki so, če je mogoče, količinsko opredeljeni glede na ocene za spremljanje in ocenjevanje.

| 54. | Pravna podlaga glede spremljanja zahteva, da morajo države članice Komisiji predložiti letno poročilo o napredku, v katerem je zajet napredek, ki so ga ukrepi dosegli glede na svoje cilje. Pri tem je treba v največji možni meri uporabljati skupne kazalnike, opredeljene v smernicah, ki jih je pripravila Komisija. Komisija na podlagi skupnih kazalnikov, o katerih poročajo države članice, redno pripravlja zbirna poročila. |
| --- | --- |

54.

Pravna podlaga glede spremljanja zahteva, da morajo države članice Komisiji predložiti letno poročilo o napredku, v katerem je zajet napredek, ki so ga ukrepi dosegli glede na svoje cilje. Pri tem je treba v največji možni meri uporabljati skupne kazalnike, opredeljene v smernicah, ki jih je pripravila Komisija. Komisija na podlagi skupnih kazalnikov, o katerih poročajo države članice, redno pripravlja zbirna poročila.

| 55. | Izvajajo se tri vrste ocen: predhodna (v fazi načrtovanja programa), vmesna (najpozneje 31. decembra 2003 in posodobljena dve leti pozneje, če je potrebno) in naknadna (do 31. decembra 2008). Komisija je prav tako pogodbeno najela ocenjevalce za pripravo konsolidiranih poročil o informacijah, vsebovanih v naknadnih ocenah držav članic za prejšnje programsko obdobje (ki so bila na voljo v letu 2003) in vmesnih ocenah tekočega obdobja. |
| --- | --- |

55.

Izvajajo se tri vrste ocen: predhodna (v fazi načrtovanja programa), vmesna (najpozneje 31. decembra 2003 in posodobljena dve leti pozneje, če je potrebno) in naknadna (do 31. decembra 2008). Komisija je prav tako pogodbeno najela ocenjevalce za pripravo konsolidiranih poročil o informacijah, vsebovanih v naknadnih ocenah držav članic za prejšnje programsko obdobje (ki so bila na voljo v letu 2003) in vmesnih ocenah tekočega obdobja.

| 56. | Ob upoštevanju dejstva, da je Komisija nekatere sedanje pomanjkljivosti reševala s spremembami, predlaganimi za novo programsko obdobje, Sodišče ugotavlja, da je splošni okvir sistema za spremljanje in ocenjevanje na splošno ustrezen. |
| --- | --- |

56.

Ob upoštevanju dejstva, da je Komisija nekatere sedanje pomanjkljivosti reševala s spremembami, predlaganimi za novo programsko obdobje, Sodišče ugotavlja, da je splošni okvir sistema za spremljanje in ocenjevanje na splošno ustrezen.

| 57. | Sodišče je analiziralo, kako so Komisija in države članice izvajale sistem za spremljanje in ocenjevanje. Sodišče je ugotovilo, da niti Komisija niti države članice niso ustrezno spremljale in ocenjevale proizvodov, rezultatov in učinkov naložb v razvoj podeželja. To pomeni, da nimajo dovolj informacij za uspešno upravljanje naložbenih ukrepov. |
| --- | --- |

57.

Sodišče je analiziralo, kako so Komisija in države članice izvajale sistem za spremljanje in ocenjevanje. Sodišče je ugotovilo, da niti Komisija niti države članice niso ustrezno spremljale in ocenjevale proizvodov, rezultatov in učinkov naložb v razvoj podeželja. To pomeni, da nimajo dovolj informacij za uspešno upravljanje naložbenih ukrepov.

| 58. | Ugotovljene so bile naslednje pomanjkljivosti:






  (a) | za cilje na ravni projekta in ukrepa, kazalnike in podcilje je bilo ugotovljeno, da so bili v programih držav članic na splošno neustrezno opredeljeni; |
| --- | --- | --- |

58.

Ugotovljene so bile naslednje pomanjkljivosti:

(a)

za cilje na ravni projekta in ukrepa, kazalnike in podcilje je bilo ugotovljeno, da so bili v programih držav članic na splošno neustrezno opredeljeni;

| (b) | tudi kadar so bili kazalniki ustrezno opredeljeni, države članice niso zbirale in poročale podatkov o rezultatih projektov, čeprav bi bilo to možno; |
| --- | --- |

(b)

tudi kadar so bili kazalniki ustrezno opredeljeni, države članice niso zbirale in poročale podatkov o rezultatih projektov, čeprav bi bilo to možno;

| (c) | kadar so bili podatki posredovani, kazalniki o proizvodih, rezultatih in učinkih v številnih primerih niso bili zanesljivi. Dosežki EU so bili preveč poudarjeni zaradi vključitve nacionalnega sofinanciranja in dvojnega poročanja o rezultatih. Poleg tega so podatki temeljili na načrtovanih številkah ali ocenah in jih na splošno nacionalne uprave niso dejansko preverjale; |
| --- | --- |

(c)

kadar so bili podatki posredovani, kazalniki o proizvodih, rezultatih in učinkih v številnih primerih niso bili zanesljivi. Dosežki EU so bili preveč poudarjeni zaradi vključitve nacionalnega sofinanciranja in dvojnega poročanja o rezultatih. Poleg tega so podatki temeljili na načrtovanih številkah ali ocenah in jih na splošno nacionalne uprave niso dejansko preverjale;

| (d) | Komisija je zahtevala, da podatki temeljijo na obveznostih in ne na plačilih, zato ni nobene neposredne povezave s plačanimi zneski in posledično s finančnim poročanjem. To prav tako pomeni, da posredovane številke niso dejansko realizirane številke ter da se o proizvodih in rezultatih poroča prezgodaj ali pa so pretirano poudarjeni (npr. ko so projekti razveljavljeni); |
| --- | --- |

(d)

Komisija je zahtevala, da podatki temeljijo na obveznostih in ne na plačilih, zato ni nobene neposredne povezave s plačanimi zneski in posledično s finančnim poročanjem. To prav tako pomeni, da posredovane številke niso dejansko realizirane številke ter da se o proizvodih in rezultatih poroča prezgodaj ali pa so pretirano poudarjeni (npr. ko so projekti razveljavljeni);

| (e) | Komisija v zvezi s členom 33 zaradi velike raznolikosti različnih vrst projektov ni zagotovila ustreznih skupnih kazalnikov za proizvode. Ne poroča se o tem, kaj je bilo dejansko financirano. |
| --- | --- |

(e)

Komisija v zvezi s členom 33 zaradi velike raznolikosti različnih vrst projektov ni zagotovila ustreznih skupnih kazalnikov za proizvode. Ne poroča se o tem, kaj je bilo dejansko financirano.

| 59. | Te pomanjkljivosti posledično vplivajo na letna poročila držav članic o napredku, v katerih poročajo o podatkih. Skupni kazalniki iz teh poročil predstavljajo podlago za poročila Komisije „Podatki EU o spremljanju razvoja podeželja – zbirna poročila“, ki jih zahteva Svet za kmetijstvo. Zadnje poročilo, ki se nanaša na leta 2001–2003, je bilo pripravljeno maja 2005, osredotočeno je na finančno izvajanje in nudi malo podatkov o spremljanju proizvodov in rezultatov. Poročilo ni popolno, saj podatki za regije Cilja 1 niso bili na voljo. Ni ga mogoče primerjati z letom 2000, ker je Komisija v letu 2001 spremenila kazalnike, posodobljene številke za leto 2000 pa so le delno na voljo. |
| --- | --- |

59.

Te pomanjkljivosti posledično vplivajo na letna poročila držav članic o napredku, v katerih poročajo o podatkih. Skupni kazalniki iz teh poročil predstavljajo podlago za poročila Komisije „Podatki EU o spremljanju razvoja podeželja – zbirna poročila“, ki jih zahteva Svet za kmetijstvo. Zadnje poročilo, ki se nanaša na leta 2001–2003, je bilo pripravljeno maja 2005, osredotočeno je na finančno izvajanje in nudi malo podatkov o spremljanju proizvodov in rezultatov. Poročilo ni popolno, saj podatki za regije Cilja 1 niso bili na voljo. Ni ga mogoče primerjati z letom 2000, ker je Komisija v letu 2001 spremenila kazalnike, posodobljene številke za leto 2000 pa so le delno na voljo.

| 60. | Pomanjkljivosti (glej odstavek 58) vplivajo tudi na ocenjevalna poročila. Dodatna težava pri ocenjevanjih je omejena relevantnost „skupnih vprašanj za ocenjevanje“. To je sklop vprašanj, meril in kazalnikov za ocenjevanje, ki jih je razvila Komisija, zahteva pa jih pravna podlaga. Sodišče je med revizijo ugotovilo, da ocenjevalci na glavnino vprašanj ne odgovorijo, ker večina vprašanj, meril in kazalnikov ni relevantnih, kadar pa so, ti podatki niso sporočeni ali pa jih ni mogoče količinsko opredeliti. |
| --- | --- |

60.

Pomanjkljivosti (glej odstavek 58) vplivajo tudi na ocenjevalna poročila. Dodatna težava pri ocenjevanjih je omejena relevantnost „skupnih vprašanj za ocenjevanje“. To je sklop vprašanj, meril in kazalnikov za ocenjevanje, ki jih je razvila Komisija, zahteva pa jih pravna podlaga. Sodišče je med revizijo ugotovilo, da ocenjevalci na glavnino vprašanj ne odgovorijo, ker večina vprašanj, meril in kazalnikov ni relevantnih, kadar pa so, ti podatki niso sporočeni ali pa jih ni mogoče količinsko opredeliti.

| 61. | Spremljanje in ocenjevanje zagotavljata samo omejene informacije o tem, kje so proizvodi, rezultati in učinki realizirani. Takšne informacije so pomembne za analize, da se lahko rešujejo težave na tistih podeželskih območjih, kjer so potrebe največje. Kot takšne so logični zaključek ciljnega usmerjanja in omogočajo merjenje uspešnosti podpore. |
| --- | --- |

61.

Spremljanje in ocenjevanje zagotavljata samo omejene informacije o tem, kje so proizvodi, rezultati in učinki realizirani. Takšne informacije so pomembne za analize, da se lahko rešujejo težave na tistih podeželskih območjih, kjer so potrebe največje. Kot takšne so logični zaključek ciljnega usmerjanja in omogočajo merjenje uspešnosti podpore.

| 62. | Komisija je kot pristop k dobremu finančnemu poslovodenju mnogo let uporabljala postopke upravljanja po dejavnostih. To na globalni ravni zagotavlja kazalnike o proizvodu in učinku politike razvoja podeželja. Vendar ti kazalniki ne zagotavljajo nobenega vpogleda v to, kaj je bilo financirano in kaj je bilo doseženo. Kazalniki o proizvodu opisujejo pričakovane dejavnosti Komisije in edini relevantni kazalnik učinka za naložbene ukrepe so odhodki za razvoj podeželja kot delež skupnih odhodkov EKUJS. |
| --- | --- |

62.

Komisija je kot pristop k dobremu finančnemu poslovodenju mnogo let uporabljala postopke upravljanja po dejavnostih. To na globalni ravni zagotavlja kazalnike o proizvodu in učinku politike razvoja podeželja. Vendar ti kazalniki ne zagotavljajo nobenega vpogleda v to, kaj je bilo financirano in kaj je bilo doseženo. Kazalniki o proizvodu opisujejo pričakovane dejavnosti Komisije in edini relevantni kazalnik učinka za naložbene ukrepe so odhodki za razvoj podeželja kot delež skupnih odhodkov EKUJS.

| 63. | Način izvajanja sistema za spremljanje in ocenjevanje je privedel do razmer, v katerih poročanje ne zagotavlja zanesljive slike o proizvodih, rezultatih in učinkih naložb v razvoj podeželja. Ni očitno, kaj je bilo financirano (proizvodi), kaj je bilo doseženo (rezultati, učinki) in kako je to prispevalo k reševanju težav, ki jih imajo podeželska območja. |
| --- | --- |

63.

Način izvajanja sistema za spremljanje in ocenjevanje je privedel do razmer, v katerih poročanje ne zagotavlja zanesljive slike o proizvodih, rezultatih in učinkih naložb v razvoj podeželja. Ni očitno, kaj je bilo financirano (proizvodi), kaj je bilo doseženo (rezultati, učinki) in kako je to prispevalo k reševanju težav, ki jih imajo podeželska območja.

ZAKLJUČKI IN PRIPOROČILA

| 64. | Sodišče je ugotovilo, da ni bilo ključnih informacij za odgovor na vprašanje, ali naložbeni ukrepi za razvoj podeželja uspešno rešujejo težave podeželskih območij. Tako ni bilo mogoče oceniti, katera sredstva so prispevala k doseganju katerega cilja. Vzrok za to, da te informacije niso na voljo, je delno tudi v tem, da Uredba o razvoju podeželja nudi širok razpon ukrepov, katerih cilji so široko zastavljeni. Poleg tega v programih držav članic niso bile določene jasne strategije za reševanje težav podeželskih območij (glej odstavke 16–18).






  — | Komisija bi morala za naslednje programsko obdobje zagotoviti, da države članice pri sprejetju razvojnih programov jasno opredelijo strategije, ki se nanašajo na specifične cilje in ki bodo omogočale ocenjevanje razmerja med stroški in koristmi naložb. |
| --- | --- | --- |

64.

Sodišče je ugotovilo, da ni bilo ključnih informacij za odgovor na vprašanje, ali naložbeni ukrepi za razvoj podeželja uspešno rešujejo težave podeželskih območij. Tako ni bilo mogoče oceniti, katera sredstva so prispevala k doseganju katerega cilja. Vzrok za to, da te informacije niso na voljo, je delno tudi v tem, da Uredba o razvoju podeželja nudi širok razpon ukrepov, katerih cilji so široko zastavljeni. Poleg tega v programih držav članic niso bile določene jasne strategije za reševanje težav podeželskih območij (glej odstavke 16–18).

—

Komisija bi morala za naslednje programsko obdobje zagotoviti, da države članice pri sprejetju razvojnih programov jasno opredelijo strategije, ki se nanašajo na specifične cilje in ki bodo omogočale ocenjevanje razmerja med stroški in koristmi naložb.

| 65. | Programi držav članic, ki izvajajo ukrepe razvoja podeželja, podporo v veliki meri usmerjajo v kmetijski sektor in s tem ostajajo blizu enemu od globalnih ciljev Uredbe: prispevanju k doseganju ciljev SKP. Zaradi te močne usmerjenosti v kmetijstvo je v nevarnosti doseganje drugega globalnega cilja Uredbe: prispevanja k ekonomski in socialni koheziji podeželskih območij, ki bi mu najbolj koristil ozemeljski pristop, kot se uporablja v drugih strukturnih skladih (glej odstavke 19–26).






  — | Pri oblikovanju ureditev za programsko obdobje 2007–2013 bi bilo treba posvetiti ustrezno pozornost ravnovesju med obema osnovnima ciljema Uredbe: med tistim, ki se nanaša na SKP, in tistim, ki si prizadeva za zmanjšanje ozemeljskih neravnovesij. |
| --- | --- | --- |

65.

Programi držav članic, ki izvajajo ukrepe razvoja podeželja, podporo v veliki meri usmerjajo v kmetijski sektor in s tem ostajajo blizu enemu od globalnih ciljev Uredbe: prispevanju k doseganju ciljev SKP. Zaradi te močne usmerjenosti v kmetijstvo je v nevarnosti doseganje drugega globalnega cilja Uredbe: prispevanja k ekonomski in socialni koheziji podeželskih območij, ki bi mu najbolj koristil ozemeljski pristop, kot se uporablja v drugih strukturnih skladih (glej odstavke 19–26).

—

Pri oblikovanju ureditev za programsko obdobje 2007–2013 bi bilo treba posvetiti ustrezno pozornost ravnovesju med obema osnovnima ciljema Uredbe: med tistim, ki se nanaša na SKP, in tistim, ki si prizadeva za zmanjšanje ozemeljskih neravnovesij.

| 66. | V Uredbi ni navedena opredelitev podeželskih območij, niti niso določeni pogoji, ki bi jih morala izpolnjevati. Državam članicam v njihovih programih razvoja podeželja ni treba določiti podeželskih območij. Prav tako ni uspešnih pogojev in izbirnih postopkov, ki bi sredstva usmerjala na geografska območja in upravičence, ki so najbolj potrebni pomoči (glej odstavke 29–34).






  — | Komisija bi morala zaradi zagotavljanja uspešnosti poskrbeti, da države članice v svojih programih prednostno dodelijo sredstva glede na potrebe. Takšnemu določanju prednosti bi koristila jasnejša opredelitev območij in upravičencev z največjimi potrebami. |
| --- | --- | --- |

66.

V Uredbi ni navedena opredelitev podeželskih območij, niti niso določeni pogoji, ki bi jih morala izpolnjevati. Državam članicam v njihovih programih razvoja podeželja ni treba določiti podeželskih območij. Prav tako ni uspešnih pogojev in izbirnih postopkov, ki bi sredstva usmerjala na geografska območja in upravičence, ki so najbolj potrebni pomoči (glej odstavke 29–34).

—

Komisija bi morala zaradi zagotavljanja uspešnosti poskrbeti, da države članice v svojih programih prednostno dodelijo sredstva glede na potrebe. Takšnemu določanju prednosti bi koristila jasnejša opredelitev območij in upravičencev z največjimi potrebami.

| 67. | Komisija ima malo informacij o lokaciji rezultatov in učinkih naložb. Sodišče je ugotovilo, da se pomemben del odhodkov izvaja na območjih, ki niso predvsem podeželska in da se je naložbena podpora za podeželska območja v primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem pomembno zmanjšala (glej odstavke 40–46).






  — | Komisija bi morala pri odobravanju programov razvoja podeželja zagotoviti, da države članice jasno utemeljijo, na katerih območjih so naložbe najbolj potrebne. |
| --- | --- | --- |

67.

Komisija ima malo informacij o lokaciji rezultatov in učinkih naložb. Sodišče je ugotovilo, da se pomemben del odhodkov izvaja na območjih, ki niso predvsem podeželska in da se je naložbena podpora za podeželska območja v primerjavi s prejšnjim programskim obdobjem pomembno zmanjšala (glej odstavke 40–46).

—

Komisija bi morala pri odobravanju programov razvoja podeželja zagotoviti, da države članice jasno utemeljijo, na katerih območjih so naložbe najbolj potrebne.

| 68. | Glede rezultatov in učinkov projektov, pregledanih na kraju samem, je bilo ugotovljeno, da je težko ugotoviti vpliv, vendar da sta bila dejavnika, ki sta pozitivno vplivala na uspešnost, sinergija z drugimi projekti in njihova umeščenost na podeželska območja (glej odstavke 47–53).






  — | Komisija bi morala države članice spodbuditi, da analizirajo ključne dejavnike, ki vplivajo na uspeh naložbenih projektov, ter razširjati primere dobre prakse. |
| --- | --- | --- |

68.

Glede rezultatov in učinkov projektov, pregledanih na kraju samem, je bilo ugotovljeno, da je težko ugotoviti vpliv, vendar da sta bila dejavnika, ki sta pozitivno vplivala na uspešnost, sinergija z drugimi projekti in njihova umeščenost na podeželska območja (glej odstavke 47–53).

—

Komisija bi morala države članice spodbuditi, da analizirajo ključne dejavnike, ki vplivajo na uspeh naložbenih projektov, ter razširjati primere dobre prakse.

| 69. | Izvajanje sistema za spremljanje in ocenjevanje Komisiji in državam članicam ne zagotavlja dovolj ustreznih in zanesljivih informacij o proizvodih, rezultatih in učinkih (glej odstavke 53–63).






  — | Komisija bi morala izboljšati zbiranje podatkov in poročanje, da bi bila bolje obveščena o uspešnosti naložb. |
| --- | --- | --- |

69.

Izvajanje sistema za spremljanje in ocenjevanje Komisiji in državam članicam ne zagotavlja dovolj ustreznih in zanesljivih informacij o proizvodih, rezultatih in učinkih (glej odstavke 53–63).

—

Komisija bi morala izboljšati zbiranje podatkov in poročanje, da bi bila bolje obveščena o uspešnosti naložb.

To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zasedanju 28. junija 2006.

Za Računsko sodišče

Hubert WEBER

Predsednik

---

(1)  Uredba Sveta (ES) št. 1782/2003 z dne 29. septembra 2003 o skupnih pravilih za sheme neposrednih podpor v okviru skupne kmetijske politike in o uvedbi nekaterih shem podpor za kmete (UL L 270, 21.10.2003, str. 1), člen 10.

1

(2)  Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999 z dne 17. maja 1999 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega usmerjevalnega in jamstvenega sklada (EKUJS) ter o spremembi in razveljavitvi določenih uredb (UL L 160, 26.6.1999, str. 80).

2

(3)  Posebno poročilo št. 3/2005 (UL C 279, 11.11.2005), Posebno poročilo št. 4/2003 (UL C 151, 27.6.2003), Posebno poročilo št. 9/2004 (UL C 67, 18.3.2005).

3

(4)  Prvi steber SKP je podpora, ki se kmetom dodeljuje v obliki neposrednih plačil.

4

(5)  Člen 1 Uredbe (ES) št. 1257/1999.

5

(6)  Členi 4, 25 in 33 Uredbe (ES) št. 1257/1999.

6

(7)  Regije NUTS 2, ki zaostajajo v razvoju, kar je opredeljeno kot BDP na prebivalca, nižji od 75 % povprečja Skupnosti.

7

(8)  Naknadno vrednotenje programov Cilja 5b 1994–1999, avgust 2003; Zbirno poročilo o vmesnih vrednotenjih 2000–2006, februar 2006.

8

(9)  Novo partnerstvo za kohezijo, tretje poročilo o ekonomski in socialni koheziji, februar 2004, str. 29.

9

(10)  Sklepi Evropske konference o razvoju podeželja v Corku, 7.–9. november 1996.

10

(11)  Sklepi druge Evropske konference o razvoju podeželja v Salzburgu, 12.–14. november 2003.

11

(12)  Če je na primer zajet opis težav različnih delov ozemlja, je ta zelo splošen, ne da bi bilo opredeljeno, katero konkretno podeželsko območje se sooča s katero težavo. Poleg tega se opis težav/potreb ne uporablja za prilagajanje ukrepov za razvoj podeželja potrebam različnih območij.

12

(13)  Glasilo Komisije „Kako lahko razvoj podeželja prispeva k zaposlovanju in gospodarski rasti“, 2005.

13

(14)  GD AGRI – seznam – nove perspektive za razvoj podeželja v EU, str. 7.

14

(15)  Vir: Analiza računovodskih podatkov Komisije, ki jo je opravilo Sodišče.

15

Vir:

(16)  Projekti 1 do 5, 7 do 9, 16, 18, 19, 22, 23, 30, 31 (glej Prilogo I).

16

Prilogo I

(17)  Projekti 12, 15, 17, 20, 26 in 27 (glej Prilogo I).

17

Prilogo I

(18)  Projekti 1, 2, 3, 4, 7, 8, 9, 12, 17, 20 in 31 (glej Prilogo I).

18

Prilogo I

(19)  Projekti 5, 6, 7, 8, 9, 10 in 11 (glej Prilogo I).

19

Prilogo I

(20)  Projekti 7, 8, 11, 18, 24 in 25 (glej Prilogo I).

20

Prilogo I

---

PRILOGA I

SEZNAM PROJEKTOV, REVIDIRANIH V DRŽAVAH ČLANICAH

| Sklic | Država članica in program | Ukrep – Uredba (ES) št. 1257/1999 | Kratek opis projekta |
| --- | --- | --- | --- |
| Naložbe v kmetijska gospodarstva | Izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov | Ukrepi iz člena 33 |
| Arondacija | Obnova in razvoj vasi ter varstvo in ohranjanje podeželske dediščine | Gospodarjenje s kmetijskimi vodnimi viri | Razvoj in izboljšanje infrastrukture, povezane z razvojem kmetijstva |
| 1 | Italija – Emilija-Romanja | × | | | | | | Nakup kmetijskih strojev z namenom znižanja stroškov. |
| 2 | Italija – Emilija-Romanja | × | | | | | | Gradnja gospodarskih poslopij za shranjevanje strojev z namenom znižanja stroškov. |
| 3 | Španija – nacionalni OP | × | | | | | | Podpiranje naložbe (nevračljiva sredstva, subvencija za obrestno mero in posojila) na majhni družinski kmetiji s približno 15 kravami. |
| 4 | Španija – nacionalni OP | × | | | | | | Podpiranje naložbe (nevračljiva sredstva in subvencioniranje obrestne mere) pri relativno veliki mlečni zadrugi (186 krav, mlečna kvota 1,2 milijona kg). |
| 5 | Francija – nacionalni PRP | | × | | | | | Naložbe za izboljšanje nadzora kakovosti pri zadrugi, ki se ukvarja s proizvodnjo vina. |
| 6 | Francija – nacionalni PRP | | × | | | | | Naložbe za izboljšanje in kontrolo higienskih razmer v klavnici. |
| 7 | Španija – Katalonija | | × | | | | | Izboljšanje sanitarnih pogojev in varčevanje z energijo s prilagajanjem proizvodnega procesa v zasebni družbi. |
| 8 | Španija – Katalonija | | × | | | | | Gradnja novega obrata ter izboljšanje sanitarnih razmer s prilagajanjem proizvodnega procesa v zasebni družbi. |
| 9 | Španija – Katalonija | | × | | | | | Gradnja novega obrata ter izboljšanje sanitarnih razmer s prilagajanjem proizvodnega procesa v združenju proizvajalcev. |
| 10 | Nizozemska – nacionalni PRP | | | × | | | | Odkup 28,6 hektarja kmetijskih zemljišč v območju naravnega rezervata od kmeta. |
| 11 | Nizozemska – nacionalni PRP | | | × | | | | Odkup 125,6 hektarja kmetijskih zemljišč v območju naravnega rezervata, ki so se večinoma uporabljala kot kmetijska zemljišča, od občine Zaanstad. |
| 12 | Italija – Kampanja | | | | × | | | Obnova obstoječe stavbe na osamljeni kmetiji z obvezo, da se bo uporabljala kot objekt, ki nudi nočitve z zajtrkom. |
| 13 | Italija – Kampanja | | | | × | | | Obnova javnega prostora (ulica in trg) v občini, da bi se uporabljal kot družabni prostor. |
| 14 | Nemčija – Brandenburg | | | | × | | | Obnova gradu za muzejske namene. |
| 15 | Nemčija – Brandenburg | | | | × | | | Gradnja 31,5 metra visokega jeklenega stolpa s panoramskim razgledom na jezero in okoliško območje. |
| 16 | Nemčija – Brandenburg | | | | × | | | Ponovna izgradnja dveh mostov in posodobitev 1,1 km dolge podeželske ceste. |
| 17 | Nemčija – Spodnja Saška | | | | × | | | Predelava stare tradicionalne stavbe v prostor za druženje in srečevanje. |
| 18 | Nemčija – Spodnja Saška | | | | × | | | Obnova ograj in zatrepov na stari kmečki hiši. |
| 19 | Nemčija – Spodnja Saška | | | | × | | | Gradnja parkirišča, preplastitev ceste, gradnja obračališča za tovornjake za dostavo kmetijskih proizvodov, popravilo značilnih ograj in postavitev klopi za prosti čas. |
| 20 | Španija – Katalonija | | | | × | | | Obnova sejne sobe v podeželski občini. |
| 21 | Nemčija – Brandenburg | | | | | × | | Izboljšanje nasipov ob reki Odri in zagotavljanje vode za namakanje iz reke. |
| 22 | Španija – nacionalni PRP | | | | | × | | Izboljšanje in posodobitev namakalnega omrežja pri družbi, ki se ukvarja z namakanjem |
| 23 | Španija – nacionalni PRP | | | | | × | | Izboljšanje območja za družbo, ki se ukvarja z namakanjem v integriranem projektu (namakanje, izsuševanje, ceste itd.). |
| 24 | Španija – nacionalni PRP | | | | | × | | Namakanje na kmetijskem območju tik ob mestu Castellón de la Plana. |
| 25 | Španija – nacionalni PRP | | | | | × | | Namakanje kmetijskih zemljišč ob mestu Sagunto. |
| 26 | Portugalska – Lisboa e Vale do Tejo | | | | | × | | Gradnja novega namakalnega sistema na območju dveh vasi v podeželski skupnosti Tomar. |
| 27 | Portugalska – Lisboa e Vale do Tejo | | | | | × | | Gradnja novega namakalnega sistema na območju 25 km od Lizbone. |
| 28 | Italija – Kampanja | | | | | | × | Obnova obstoječih podeželskih cest, izboljšanje dostopa do okoliških kmetij, izboljšanje komunikacije med različnimi deli občine in dostopa do glavnih cest. |
| 29 | Italija – Kampanja | | | | | | × | Obnova obstoječih podeželskih cest, izboljšanje dostopa do okoliških kmetij, izboljšanje komunikacije med različnimi deli občine in dostopa do glavnih cest. |
| 30 | Nemčija – Spodnja Saška | | | | | | × | Gradnja nove, 410 metrov dolge podeželske ceste. |
| 31 | Nemčija – Spodnja Saška | | | | | | × | Posodobitev podeželske ceste v dolžini 1,4 km. |

Sklic

Država članica in program

Ukrep – Uredba (ES) št. 1257/1999

Kratek opis projekta

Naložbe v kmetijska gospodarstva

Izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov

Ukrepi iz člena 33

Arondacija

Obnova in razvoj vasi ter varstvo in ohranjanje podeželske dediščine

Gospodarjenje s kmetijskimi vodnimi viri

Razvoj in izboljšanje infrastrukture, povezane z razvojem kmetijstva

1

Italija – Emilija-Romanja

×

Nakup kmetijskih strojev z namenom znižanja stroškov.

2

Italija – Emilija-Romanja

×

Gradnja gospodarskih poslopij za shranjevanje strojev z namenom znižanja stroškov.

3

Španija – nacionalni OP

×

Podpiranje naložbe (nevračljiva sredstva, subvencija za obrestno mero in posojila) na majhni družinski kmetiji s približno 15 kravami.

4

Španija – nacionalni OP

×

Podpiranje naložbe (nevračljiva sredstva in subvencioniranje obrestne mere) pri relativno veliki mlečni zadrugi (186 krav, mlečna kvota 1,2 milijona kg).

5

Francija – nacionalni PRP

×

Naložbe za izboljšanje nadzora kakovosti pri zadrugi, ki se ukvarja s proizvodnjo vina.

6

Francija – nacionalni PRP

×

Naložbe za izboljšanje in kontrolo higienskih razmer v klavnici.

7

Španija – Katalonija

×

Izboljšanje sanitarnih pogojev in varčevanje z energijo s prilagajanjem proizvodnega procesa v zasebni družbi.

8

Španija – Katalonija

×

Gradnja novega obrata ter izboljšanje sanitarnih razmer s prilagajanjem proizvodnega procesa v zasebni družbi.

9

Španija – Katalonija

×

Gradnja novega obrata ter izboljšanje sanitarnih razmer s prilagajanjem proizvodnega procesa v združenju proizvajalcev.

10

Nizozemska – nacionalni PRP

×

Odkup 28,6 hektarja kmetijskih zemljišč v območju naravnega rezervata od kmeta.

11

Nizozemska – nacionalni PRP

×

Odkup 125,6 hektarja kmetijskih zemljišč v območju naravnega rezervata, ki so se večinoma uporabljala kot kmetijska zemljišča, od občine Zaanstad.

12

Italija – Kampanja

×

Obnova obstoječe stavbe na osamljeni kmetiji z obvezo, da se bo uporabljala kot objekt, ki nudi nočitve z zajtrkom.

13

Italija – Kampanja

×

Obnova javnega prostora (ulica in trg) v občini, da bi se uporabljal kot družabni prostor.

14

Nemčija – Brandenburg

×

Obnova gradu za muzejske namene.

15

Nemčija – Brandenburg

×

Gradnja 31,5 metra visokega jeklenega stolpa s panoramskim razgledom na jezero in okoliško območje.

16

Nemčija – Brandenburg

×

Ponovna izgradnja dveh mostov in posodobitev 1,1 km dolge podeželske ceste.

17

Nemčija – Spodnja Saška

×

Predelava stare tradicionalne stavbe v prostor za druženje in srečevanje.

18

Nemčija – Spodnja Saška

×

Obnova ograj in zatrepov na stari kmečki hiši.

19

Nemčija – Spodnja Saška

×

Gradnja parkirišča, preplastitev ceste, gradnja obračališča za tovornjake za dostavo kmetijskih proizvodov, popravilo značilnih ograj in postavitev klopi za prosti čas.

20

Španija – Katalonija

×

Obnova sejne sobe v podeželski občini.

21

Nemčija – Brandenburg

×

Izboljšanje nasipov ob reki Odri in zagotavljanje vode za namakanje iz reke.

22

Španija – nacionalni PRP

×

Izboljšanje in posodobitev namakalnega omrežja pri družbi, ki se ukvarja z namakanjem

23

Španija – nacionalni PRP

×

Izboljšanje območja za družbo, ki se ukvarja z namakanjem v integriranem projektu (namakanje, izsuševanje, ceste itd.).

24

Španija – nacionalni PRP

×

Namakanje na kmetijskem območju tik ob mestu Castellón de la Plana.

25

Španija – nacionalni PRP

×

Namakanje kmetijskih zemljišč ob mestu Sagunto.

26

Portugalska – Lisboa e Vale do Tejo

×

Gradnja novega namakalnega sistema na območju dveh vasi v podeželski skupnosti Tomar.

27

Portugalska – Lisboa e Vale do Tejo

×

Gradnja novega namakalnega sistema na območju 25 km od Lizbone.

28

Italija – Kampanja

×

Obnova obstoječih podeželskih cest, izboljšanje dostopa do okoliških kmetij, izboljšanje komunikacije med različnimi deli občine in dostopa do glavnih cest.

29

Italija – Kampanja

×

Obnova obstoječih podeželskih cest, izboljšanje dostopa do okoliških kmetij, izboljšanje komunikacije med različnimi deli občine in dostopa do glavnih cest.

30

Nemčija – Spodnja Saška

×

Gradnja nove, 410 metrov dolge podeželske ceste.

31

Nemčija – Spodnja Saška

×

Posodobitev podeželske ceste v dolžini 1,4 km.

---

PRILOGA II

OPREDELITVE PODEŽELSKIH OBMOČIJ – MERILA USPEŠNOSTI, UPORABLJENA ZA REVIZIJO

| 1. | Območja iz prejšnjega Cilja 5b
  Z datumom uveljavitve Uredbe o razvoju podeželja, 1. januarjem 2000, je bila Uredba (EGS) št. 2052/88 (1) razveljavljena. Slednja v odstavku 5 člena 1 opredeljuje Cilj 5b kot spodbujanje razvoja podeželskih območij. Člen 11 pozneje določa, da se območja, ki so upravičena do pomoči po Cilju 5b izberejo [...] zlasti ob upoštevanju njihove stopnje podeželskosti, števila oseb, zaposlenih v kmetijstvu, njihove stopnje gospodarskega in kmetijskega razvoja, njihove obrobnosti in njihove občutljivosti na spremembe v kmetijskem sektorju, zlasti v kontekstu reforme skupne kmetijske politike. Za programsko obdobje 1994–1999 je Komisija v skladu s temi merili odobrila 83 con. Tako je območje, na katerega so se nanašali programi v okviru Cilja 5b, pokrivalo 26 % površine EU in 9 % njenega prebivalstva. |
| --- | --- |

1.

Z datumom uveljavitve Uredbe o razvoju podeželja, 1. januarjem 2000, je bila Uredba (EGS) št. 2052/88 (1) razveljavljena. Slednja v odstavku 5 člena 1 opredeljuje Cilj 5b kot spodbujanje razvoja podeželskih območij. Člen 11 pozneje določa, da se območja, ki so upravičena do pomoči po Cilju 5b izberejo [...] zlasti ob upoštevanju njihove stopnje podeželskosti, števila oseb, zaposlenih v kmetijstvu, njihove stopnje gospodarskega in kmetijskega razvoja, njihove obrobnosti in njihove občutljivosti na spremembe v kmetijskem sektorju, zlasti v kontekstu reforme skupne kmetijske politike. Za programsko obdobje 1994–1999 je Komisija v skladu s temi merili odobrila 83 con. Tako je območje, na katerega so se nanašali programi v okviru Cilja 5b, pokrivalo 26 % površine EU in 9 % njenega prebivalstva.

| 2. | Tipologija ESPON
  Osrednja tema končnega poročila projekta ESPON 1.1.2 „Urbano-podeželska razmerja v Evropi“ je, ali je razdelitev na urbano-podeželsko smiselna, kako naj bi bila izvedena in kakšna naj bi bila merila, ter ali bi jo bilo mogoče uporabiti pri oblikovanju politike. V poročilu je razdelana tipologija regij v Evropi v skladu z urbano-podeželskimi značilnostmi. Tipologija ESPON temelji na dveh glavnih razsežnostih, na stopnji urbanega vpliva in stopnji človekovega poseganja. Urbani vpliv je opredeljen v skladu z gostoto prebivalstva in statusom vodilnega urbanega središča v vsaki regiji NUTS 3. Stopnja človekovega poseganja je bila opredeljena z relativnim deležem pokrovnosti tal v skladu z glavnimi razredi pokrovnosti tal, ki jih pozna podatkovna baza CORINE. Glavni razredi so umetne površine, kmetijske površine in preostali tipi pokrovnosti tal. Za namen revizije se prvi razred (tip 1 „velik urbani vpliv, veliko poseganje človeka“) šteje kot urban, razredi 2–5 kot vmesni in razred 6 kot podeželski. |
| --- | --- |

2.

Osrednja tema končnega poročila projekta ESPON 1.1.2 „Urbano-podeželska razmerja v Evropi“ je, ali je razdelitev na urbano-podeželsko smiselna, kako naj bi bila izvedena in kakšna naj bi bila merila, ter ali bi jo bilo mogoče uporabiti pri oblikovanju politike. V poročilu je razdelana tipologija regij v Evropi v skladu z urbano-podeželskimi značilnostmi. Tipologija ESPON temelji na dveh glavnih razsežnostih, na stopnji urbanega vpliva in stopnji človekovega poseganja. Urbani vpliv je opredeljen v skladu z gostoto prebivalstva in statusom vodilnega urbanega središča v vsaki regiji NUTS 3. Stopnja človekovega poseganja je bila opredeljena z relativnim deležem pokrovnosti tal v skladu z glavnimi razredi pokrovnosti tal, ki jih pozna podatkovna baza CORINE. Glavni razredi so umetne površine, kmetijske površine in preostali tipi pokrovnosti tal. Za namen revizije se prvi razred (tip 1 „velik urbani vpliv, veliko poseganje človeka“) šteje kot urban, razredi 2–5 kot vmesni in razred 6 kot podeželski.

| 3. | Nacionalne opredelitve
  Zaradi zelo različnih meril, ki jih uporabljajo države članice, različne tipologije, ki so opredeljene kot takšne, niso primerljive. Vendar je ESPON v okviru projekta 1.1.2 uskladil nacionalne klasifikacije, tako da je glede na povprečje države opredelil tri razrede. Rezultat je tipologija relativne podeželskosti v skladu z nacionalnimi opredelitvami v treh razredih: nizka podeželskost (indeks nižji od 90 povprečja države), srednja podeželskost (indeks med 90 in 110) in visoka podeželskost (indeks nad 110). |
| --- | --- |

3.

Zaradi zelo različnih meril, ki jih uporabljajo države članice, različne tipologije, ki so opredeljene kot takšne, niso primerljive. Vendar je ESPON v okviru projekta 1.1.2 uskladil nacionalne klasifikacije, tako da je glede na povprečje države opredelil tri razrede. Rezultat je tipologija relativne podeželskosti v skladu z nacionalnimi opredelitvami v treh razredih: nizka podeželskost (indeks nižji od 90 povprečja države), srednja podeželskost (indeks med 90 in 110) in visoka podeželskost (indeks nad 110).

| 4. | OECD
  Klasifikacija OECD ima tri razrede, kjer je območje NUTS 3 označeno kot urbano, če manj kot 15 % njegovega prebivalstva živi na območjih LAU 2 z gostoto prebivalstva manj kot 150 preb/km2. Območje NUTS 3 je relativno podeželsko, če 15–50 % njegovega prebivalstva živi na območjih LAU 2 z gostoto prebivalstva nižjo od 150 preb/km2, če pa na takšnih območjih živi več kot 50 % prebivalstva, je podeželsko. |
| --- | --- |

4.

Klasifikacija OECD ima tri razrede, kjer je območje NUTS 3 označeno kot urbano, če manj kot 15 % njegovega prebivalstva živi na območjih LAU 2 z gostoto prebivalstva manj kot 150 preb/km2. Območje NUTS 3 je relativno podeželsko, če 15–50 % njegovega prebivalstva živi na območjih LAU 2 z gostoto prebivalstva nižjo od 150 preb/km2, če pa na takšnih območjih živi več kot 50 % prebivalstva, je podeželsko.

---

(1)  Uredba Sveta (EGS) št. 2052/88 z dne 24. junija 1988 o nalogah Strukturnih skladov (UL L 185, 15.7.1988, str. 9).

---

PRILOGA III

PRIMERI REZULTATOV IN UČINKOV PREGLEDANIH PROJEKTOV

Točka 1 – Vplivov ni mogoče vedno opredeliti

V Brandenburgu so v okviru ukrepa iz člena 33, „obnova in razvoj vasi ter varstvo in ohranjanje podeželske dediščine“, postavili 31,5 metra visok jeklen razgledni stolp, ki nudi panoramski razgled na jezero Senftenberger in njegovo okolico (glej tudi Fotografijo 1). Stolp je dodatna zanimivost na tem območju, vendar po mnenju revizorjev ni bistven projekt. Če ne bi bil postavljen, bi bilo število obiskovalcev verjetno v bistvu enako. Nobenega dokaza ni, da ta projekt, ki je stal okoli 380 000 EUR, uspešno razvija podeželsko območje. Vodstveni organi parka so predložili statistične podatke o številu dnevnih obiskovalcev in o številu obiskovalcev, ki prenočijo. Gradnja stolpa ni imela nobenega opaznega vpliva na te številke in v vsakem primeru bi bil lahko kateri koli trend posledica drugih dejavnikov. Tako je rezultate in učinek stolpa zelo težko opredeliti in količinsko ovrednotiti ter je še zgodaj, da bi ocenili srednje- in dolgoročne vplive projekta.

Točka 2 – Projekti so uspešnejši, če pride do sinergije

Primer 1: Sinergija z drugimi instrumenti in cilji, del širše strategije

Projekt je zadeval nakup kmetijskih zemljišč s strani nizozemske države v okviru ukrepa arondacija iz člena 33 (glej tudi Fotografijo 2). Parcele pri tem projektu so v šestdesetih letih za gradbene namene kupile občine, zdaj pa jih je država (s sofinanciranjem EU) odkupila za razvoj narave namesto za urbanizacijo. Na območju so se izvajali tudi drugi projekti, ki jih financira EU, posledica česar je bilo sočasno doseganje dveh glavnih ciljev PRP: razvoj narave in trajnostni razvoj kmetijstva. Poleg tega je območje, na katerem se je nahajal projekt, nudilo možnosti za vodno rekreacijo, hkrati pa se je gradila kolesarska steza med kupljenimi zemljišči in mestom Zaanstad, katere gradnjo je sofinancirala EU. Projekt je bil prav tako umeščen v širšo strategijo nacionalnih in provincialnih načrtov in podrobnih ureditvenih načrtov. To je zlasti pomembno za cilj razvijanje narave, na primer za varstvo vrst, ki zahteva večji poseg, kot je poseg na ravni posameznega projekta.

Primer 2: Sinergija z drugimi projekti in del širše strategije

V okviru ukrepa iz člena 33, „obnova in razvoj vasi ter varstvo in ohranjanje podeželske dediščine“, je bil posodobljen vaški center Kirchwahlingen (Nemčija) (glej tudi Fotografijo 3). To je zajemalo gradnjo parkirišča za cerkvene in druge obiskovalce, preplastitev ceste zaradi odvodnjavanja deževnice in preprečevanja poplavljanja, gradnjo obračališča za tovornjake za dostavo kmetijskih proizvodov, popravilo značilnih ograj in postavitev klopi za prosti čas. To je vodilo k povečanju vrednosti vasi, ki se je odprla za kulturne dogodke in turizem ter celo pritegnila ljudi, da so se vrnili živet v vas. Vključitev tega projekta v obsežnejši načrt obnove vasi je zagotovila, da so pri postopku načrtovanja, skupaj z določanjem prednostne obravnave, sodelovali številni ustrezni lokalni prebivalci, in da so bili za to vas izbrani projekti, ki so najbolj potrebovali pomoč. Projekt sta dopolnila še dva tesno povezana javna projekta in en zasebni projekt, ki so bili prav tako opredeljeni v načrtu obnove vasi. Poleg tega je bil projekt del širšega koncepta načrtov za obnovo (skupno) 15 vasi v treh povezanih lokalnih skupnostih (Samtgemeinde). Zadevna vas je na podeželju, kjer so bile težave z odseljevanjem prebivalstva in kjer je bila infrastruktura relativno šibka. Vas je izgubljala svojo identiteto. Ta dejstva so še okrepila učinek tega projekta.

Točka 3 – Lokacija na nepodeželskih območjih

Eden od projektov, pregledanih za ukrep namakanje v Španiji, ima skupno naložbo v višini 9,9 milijona EUR, ki jo je EKUJS sofinanciral v višini 2,4 milijona EUR. Projekt zadeva namakanje na kmetijskem območju tik ob mestu Castellón de la Plana. Na kmetijskem območju in okoli njega ni nobenih majhnih vasi in kmetje, ki jim je projekt koristil, živijo v Castellónu.

Namakano kmetijsko območje po sredini prečka avtocesta, ki povezuje mesto s pristaniščem, in je dolga približno 5 km. Med kmetijskim območjem in Sredozemskim morjem je v glavnem pozidano območje. Castellón de la Plana ima približno 147 000 prebivalcev, gostota prebivalstva pa je 1 346 preb/km2. Ker je območje rodovitno, je mesto eno od španskih središč za proizvodnjo agrumov. Praqv tako je pomembno trgovsko središče z veliko petrokemično industrijo, proizvodnjo keramičnih ploščic in ribištvom kot glavnimi dejavnostmi.

Castellón de la Plana je eno od 29 španskih mest, ki so prejeli sredstva iz naslova pobude URBAN I, ki jo sofinancira Skupnost. Pobuda Skupnosti URBAN je instrument kohezijske politike EU, namenjen obnovi urbanih območij in sosesk v krizi.

Projekt zajema posodobitev namakalnega omrežja na območju 895 hektarjev, pri čemer so obstoječe betonske akvedukte zamenjali s sistemom črpalk in podzemnih kanalov (glej tudi Fotografijo 4). Glavni rezultati so precejšnje zmanjšanje porabe vode, učinkovitejše kmetijstvo na tem območju, večja količina in boljša kakovost proizvodov in s tem ohranjanje obstoječega kmetijstva s krajšim delovnim časom („consolidar la agricultura a tiempo parcial“).

Rezultati tega projekta prispevajo h konkurenčnosti kmetijstva in k okolju (varčevanje z vodo). Vendar so ti rezultati doseženi na območju, ki se z več vidikov uvršča med najbolj konkurenčne in najbolje umeščene dele območij Cilja 1 v Španiji. Za Castellón de la Plana in kmetijska območja v bližini tega mesta niso značilne težave, ki so tipične za podeželska območja (odseljevanje prebivalstva, visoka stopnja zaposlenosti v kmetijstvu itn.) Na podlagi objektivnih meril teh območij ni mogoče šteti za podeželska. Financiranje takšnih projektov ne prispeva k prilagajanju in razvoju podeželskih območij, niti tega ne spodbuja.

---

ODGOVORI KOMISIJE

| II. | Uspešnost izvajanja naložbenih ukrepov se ne sme ocenjevati samo glede na njihov učinek na reševanje težav podeželskih območij. Razvoj podeželja se ukvarja z ozemeljsko kohezijo, vendar vključuje tudi druge cilje, kot so povečevanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja, izboljševanje okolja in pokrajine ter izboljševanje širšega podeželskega gospodarstva na ravni Skupnosti in na nacionalni/regionalni ravni (glej odgovor na odstavke od 6 do 13).
  Zato je treba vzpostaviti več instrumentov za uspešno reševanje težav podeželskih območij. |
| --- | --- |

II.

Uspešnost izvajanja naložbenih ukrepov se ne sme ocenjevati samo glede na njihov učinek na reševanje težav podeželskih območij. Razvoj podeželja se ukvarja z ozemeljsko kohezijo, vendar vključuje tudi druge cilje, kot so povečevanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja, izboljševanje okolja in pokrajine ter izboljševanje širšega podeželskega gospodarstva na ravni Skupnosti in na nacionalni/regionalni ravni (glej odgovor na odstavke od 6 do 13).

Zato je treba vzpostaviti več instrumentov za uspešno reševanje težav podeželskih območij.

| III. | Za vsakega od pregledanih ukrepov iz ustreznih poglavij I, VII in IX Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 so vključeni posebni cilji, „povezani z ukrepi“. Za naslednje programsko obdobje je Komisija vključila bolj strateški pristop s strateškimi smernicami Skupnosti, ki državam članicam omogočajo, da svoje strategije razvoja podeželja bolje osredotočijo na pomembne cilje, ki izhajajo iz določenih potreb.
  Velika pozornost, namenjena kmetijskemu sektorju, je del politike razvoja podeželja, ki se je iz politike obravnavanja strukturnih težav v kmetijskem sektorju razvila v politiko, ki se ukvarja z raznovrstnimi vlogami kmetijstva v družbi in predvsem z izzivi, s katerimi se je treba spopadati v širšem podeželskem okviru. V to politiko, ki šteje za drugi steber skupne kmetijske politike, je vključena kombinacija sektorskih in ozemeljskih elementov (glej odgovor na odstavke od 16 do 28). |
| --- | --- |

III.

Za vsakega od pregledanih ukrepov iz ustreznih poglavij I, VII in IX Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 so vključeni posebni cilji, „povezani z ukrepi“. Za naslednje programsko obdobje je Komisija vključila bolj strateški pristop s strateškimi smernicami Skupnosti, ki državam članicam omogočajo, da svoje strategije razvoja podeželja bolje osredotočijo na pomembne cilje, ki izhajajo iz določenih potreb.

Velika pozornost, namenjena kmetijskemu sektorju, je del politike razvoja podeželja, ki se je iz politike obravnavanja strukturnih težav v kmetijskem sektorju razvila v politiko, ki se ukvarja z raznovrstnimi vlogami kmetijstva v družbi in predvsem z izzivi, s katerimi se je treba spopadati v širšem podeželskem okviru. V to politiko, ki šteje za drugi steber skupne kmetijske politike, je vključena kombinacija sektorskih in ozemeljskih elementov (glej odgovor na odstavke od 16 do 28).

| IV. | Razvoj podeželja je horizontalna politika, ki se uporablja na vseh evropskih območjih. Po načelu subsidiarnosti so za opredeljevanje upravičencev in območij, ki izpolnjujejo pogoje za podporo, ter oblikovanje ustreznih strategij odgovorne države članice (glej odgovor na odstavke od 29 do 34).
  Uredba (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje vključuje bolj jasno usmerjenost k manjšim podjetjem na področju predelave in trženja kmetijskih proizvodov (in k mikro podjetjem za gozdarske proizvode v okviru osi 1 ter za razvoj podjetništva v okviru osi 3), da bi med drugim čim bolj omejili učinke mrtvih izgub (če in kjer se pojavijo) (glej odgovor na odstavke od 35 do 39). |
| --- | --- |

IV.

Razvoj podeželja je horizontalna politika, ki se uporablja na vseh evropskih območjih. Po načelu subsidiarnosti so za opredeljevanje upravičencev in območij, ki izpolnjujejo pogoje za podporo, ter oblikovanje ustreznih strategij odgovorne države članice (glej odgovor na odstavke od 29 do 34).

Uredba (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje vključuje bolj jasno usmerjenost k manjšim podjetjem na področju predelave in trženja kmetijskih proizvodov (in k mikro podjetjem za gozdarske proizvode v okviru osi 1 ter za razvoj podjetništva v okviru osi 3), da bi med drugim čim bolj omejili učinke mrtvih izgub (če in kjer se pojavijo) (glej odgovor na odstavke od 35 do 39).

| V. | Za opredelitev in določitev upravičenih območij ter lokacij za različne ukrepe so odgovorne države članice/regije na podlagi analiz težav, ciljev in strategij, ki so jih opredelile v svojih programih. To je ključni element v okviru subsidiarnosti. Poleg tega učinkovite porabe naložbenih ukrepov ni mogoče omejiti samo na podeželsko naravo območja, na katerem se opravlja intervencija (glej odgovor na odstavke od 40 do 46). |
| --- | --- |

V.

Za opredelitev in določitev upravičenih območij ter lokacij za različne ukrepe so odgovorne države članice/regije na podlagi analiz težav, ciljev in strategij, ki so jih opredelile v svojih programih. To je ključni element v okviru subsidiarnosti. Poleg tega učinkovite porabe naložbenih ukrepov ni mogoče omejiti samo na podeželsko naravo območja, na katerem se opravlja intervencija (glej odgovor na odstavke od 40 do 46).

| VI. | Komisija potrjuje, da so celostni ozemeljski pristopi pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in je to možnost priporočila v novi Uredbi (ES) št. 1698/2005 s spodbujanjem celostnih projektov, ki združujejo več ukrepov, in z uveljavljanjem pobude Skupnosti za povezave med ukrepi za razvoj podeželskega gospodarstva („Leader“) (glej odgovor na odstavke od 48 do 51).
  Komisija si zelo prizadeva, da bi odpravila pomanjkljivosti glede količine in kakovosti podatkov držav članic o spremljanju že v sedanjem programskem obdobju. Spremljanje se bo v naslednjem programskem obdobju izboljšalo z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje (CMEF) v sodelovanju z državami članicami (glej odgovor na odstavke od 55 do 63). |
| --- | --- |

VI.

Komisija potrjuje, da so celostni ozemeljski pristopi pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in je to možnost priporočila v novi Uredbi (ES) št. 1698/2005 s spodbujanjem celostnih projektov, ki združujejo več ukrepov, in z uveljavljanjem pobude Skupnosti za povezave med ukrepi za razvoj podeželskega gospodarstva („Leader“) (glej odgovor na odstavke od 48 do 51).

Komisija si zelo prizadeva, da bi odpravila pomanjkljivosti glede količine in kakovosti podatkov držav članic o spremljanju že v sedanjem programskem obdobju. Spremljanje se bo v naslednjem programskem obdobju izboljšalo z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje (CMEF) v sodelovanju z državami članicami (glej odgovor na odstavke od 55 do 63).

| VII. | V obdobju 2007–2013 bo podpora z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje, ki je močno povezan z nacionalnimi strategijami, bolje usmerjena.
  Poleg tega Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje predvideva bolj strateški pristop k razvoju podeželja z opredelitvijo treh temeljnih ciljev (izboljševanje konkurenčnosti kmetijstva in gozdarstva, okolja in podeželja, kakovosti življenja in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva), ki so nato razčlenjeni še na podcilje glede na različne ukrepe. |
| --- | --- |

VII.

V obdobju 2007–2013 bo podpora z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje, ki je močno povezan z nacionalnimi strategijami, bolje usmerjena.

Poleg tega Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje predvideva bolj strateški pristop k razvoju podeželja z opredelitvijo treh temeljnih ciljev (izboljševanje konkurenčnosti kmetijstva in gozdarstva, okolja in podeželja, kakovosti življenja in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva), ki so nato razčlenjeni še na podcilje glede na različne ukrepe.

| 6.–13. | Komisija pozdravlja ugotovitve in sklepe, ki jih je predstavilo Sodišče v tem poročilu. Mnogo teh ugotovitev in sklepov je pomembnih za izvajanje pravnega okvira za naslednje programsko obdobje od leta 2007 do 2013.
  Politika razvoja podeželja je sestavljena iz niza devetih skupin ukrepov različnih vrst. Pri obravnavanju težav podeželskih območij je treba upoštevati vse skupine ukrepov, da se zajame širše področje ciljev razvoja podeželja.
  Posebni cilji, opredeljeni v treh skupinah naložbenih ukrepov za razvoj podeželja, se posebej osredotočajo na zniževanje proizvodnih stroškov, izboljševanje proizvodnje in kakovosti, spodbujanje raznovrstnosti kmetijskih dejavnosti itd. Ti cilji so vključeni v širši pristop k razvoju podeželja za izboljševanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja, izboljševanje okolja in podeželja ter širšega podeželskega gospodarstva (glej tudi odgovor na odstavke od 19 do 27). |
| --- | --- |

6.–13.

Komisija pozdravlja ugotovitve in sklepe, ki jih je predstavilo Sodišče v tem poročilu. Mnogo teh ugotovitev in sklepov je pomembnih za izvajanje pravnega okvira za naslednje programsko obdobje od leta 2007 do 2013.

Politika razvoja podeželja je sestavljena iz niza devetih skupin ukrepov različnih vrst. Pri obravnavanju težav podeželskih območij je treba upoštevati vse skupine ukrepov, da se zajame širše področje ciljev razvoja podeželja.

Posebni cilji, opredeljeni v treh skupinah naložbenih ukrepov za razvoj podeželja, se posebej osredotočajo na zniževanje proizvodnih stroškov, izboljševanje proizvodnje in kakovosti, spodbujanje raznovrstnosti kmetijskih dejavnosti itd. Ti cilji so vključeni v širši pristop k razvoju podeželja za izboljševanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja, izboljševanje okolja in podeželja ter širšega podeželskega gospodarstva (glej tudi odgovor na odstavke od 19 do 27).

Ugotovitev 1Prilagodljivo oblikovanje politike razvoja podeželja omogoča državam članicam/regijam, da opredelijo cilje in strategije, ki ustrezajo njihovemu posebnemu položaju. Programi razvoja podeželja vključujejo informacije o ciljih, določenih za programsko obdobje, in zagotavljajo opis ukrepov, ki se uporabljajo za doseganje teh ciljev.

| 16. | Uredbi Sveta (ES) št. 1257/1999 za trenutno programsko obdobje od leta 2000 do 2006 je prvič uspelo združiti že obstoječe ukrepe v enoten pravni okvir, ki se je razvil iz politike obravnavanja strukturnih težav kmetijskega sektorja v politiko, ki se ukvarja z raznovrstnimi vlogami kmetijstva v družbi.
  Ta pristop za večjo usklajenost med posameznimi ukrepi se zdaj razvija naprej z Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje od leta 2007 do 2013. Izboljšuje notranjo strukturo, tako da jasno opredeljuje tri glavne cilje politike, ki so nato na ravni posameznih ukrepov razčlenjeni na določene cilje (glej odgovor na odstavek 27). |
| --- | --- |

16.

Uredbi Sveta (ES) št. 1257/1999 za trenutno programsko obdobje od leta 2000 do 2006 je prvič uspelo združiti že obstoječe ukrepe v enoten pravni okvir, ki se je razvil iz politike obravnavanja strukturnih težav kmetijskega sektorja v politiko, ki se ukvarja z raznovrstnimi vlogami kmetijstva v družbi.

Ta pristop za večjo usklajenost med posameznimi ukrepi se zdaj razvija naprej z Uredbo Sveta (ES) št. 1698/2005 za naslednje programsko obdobje od leta 2007 do 2013. Izboljšuje notranjo strukturo, tako da jasno opredeljuje tri glavne cilje politike, ki so nato na ravni posameznih ukrepov razčlenjeni na določene cilje (glej odgovor na odstavek 27).

| 17. | Prilagodljivost naložbenih ukrepov državam članicam ne preprečuje, da bi razvile skladne razvojne strategije: ta uredba zagotavlja komplet orodij s celo vrsto ukrepov, tako da lahko države članice izberejo tiste, ki bolj ustrezajo njihovemu položaju in potrebam. |
| --- | --- |

17.

Prilagodljivost naložbenih ukrepov državam članicam ne preprečuje, da bi razvile skladne razvojne strategije: ta uredba zagotavlja komplet orodij s celo vrsto ukrepov, tako da lahko države članice izberejo tiste, ki bolj ustrezajo njihovemu položaju in potrebam.

| 18. | Na podlagi analize težav države članice/regije opredelijo cilje in strategijo svojih programov razvoja podeželja. K uresničevanju teh ciljev lahko prispevajo različni ukrepi. Zaradi tega je včasih na začetku programskega obdobja težko vnaprej opredeliti dodeljevanje sredstev določenim podciljem na regionalni ravni.
  Po okviru, ki ga je Svet določil za naslednje obdobje 2007–2013, je bil s strateškimi smernicami Skupnosti, ki jih je Svet sprejel februarja 2006 (1), uveden bolj strateški pristop.
  Države članice morajo pripraviti svoje nacionalne strategije za razvoj podeželja na podlagi šestih strateških smernic Skupnosti, ki bodo pomagale:






  — | opredeliti področja, na katerih uporaba podpore EU za razvoj podeželja ustvari največ dodane vrednosti na ravni EU, |
| --- | --- | --- |

18.

Na podlagi analize težav države članice/regije opredelijo cilje in strategijo svojih programov razvoja podeželja. K uresničevanju teh ciljev lahko prispevajo različni ukrepi. Zaradi tega je včasih na začetku programskega obdobja težko vnaprej opredeliti dodeljevanje sredstev določenim podciljem na regionalni ravni.

Po okviru, ki ga je Svet določil za naslednje obdobje 2007–2013, je bil s strateškimi smernicami Skupnosti, ki jih je Svet sprejel februarja 2006 (1), uveden bolj strateški pristop.

Države članice morajo pripraviti svoje nacionalne strategije za razvoj podeželja na podlagi šestih strateških smernic Skupnosti, ki bodo pomagale:

—

opredeliti področja, na katerih uporaba podpore EU za razvoj podeželja ustvari največ dodane vrednosti na ravni EU,

| — | vzpostaviti povezavo z glavnimi prednostnimi nalogami EU (Lizbona, Göteborg), |
| --- | --- |

—

vzpostaviti povezavo z glavnimi prednostnimi nalogami EU (Lizbona, Göteborg),

| — | zagotoviti dopolnjevanje in usklajenost med ukrepi, ki se financirajo s strukturnimi politikami ter s politikami zaposlovanja in razvoja podeželja na določenem ozemlju in na določenem področju dejavnosti, |
| --- | --- |

—

zagotoviti dopolnjevanje in usklajenost med ukrepi, ki se financirajo s strukturnimi politikami ter s politikami zaposlovanja in razvoja podeželja na določenem ozemlju in na določenem področju dejavnosti,

| — | spremljati izvajanje nove tržno usmerjene skupne kmetijske politike in prestrukturiranje, ki bo zaradi tega potrebno v starih in novih državah članicah. |
| --- | --- |

—

spremljati izvajanje nove tržno usmerjene skupne kmetijske politike in prestrukturiranje, ki bo zaradi tega potrebno v starih in novih državah članicah.

Okvir 1 – Španija

Cilji tega programa izhajajo iz predhodne ocene na ravni ustreznega načrta za razvoj podeželja. Kjer je ozemeljska pokritost enega samega programa sestavljena iz več regij, kakor je to v primeru španskega programa za izboljševanje struktur, navedenega v Okvirju 1, je mogoče splošni cilj uresničevati na različne načine, odvisno od strukture kmetij in usklajenosti predlaganih ukrepov.

Okvir 1 – Portugalska

Dva primera, ki ju je navedlo Sodišče, ustrezata cilju povečevanja prihodkov in izboljševanja življenjskih, delovnih in proizvodnih razmer. Na splošno to, da je bila dosežena določena stopnja konkurenčnosti, ne pomeni, da ni treba opraviti novih naložb.

Na primer na Portugalskem je ukrep „upravljanje vodnih virov in arondacija“ (kombinacija dveh alinej člena 33) samo eden od instrumentov za doseganje globalnega cilja „razvijanje sodobnega in konkurenčnega kmetijstva“. Vidika namakanja in arondacije sta tesno povezana. Na območjih, kjer so kmetije razbite na številna mala zemljišča, je priporočljivo, da se najprej opravi arondacija, potem ko je struktura kmetijskih gospodarstev izboljšana in stabilizirana, pa se razvije namakalna mreža. V drugih delih Portugalske, kjer je struktura kmetijskih gospodarstev boljša, je glavni dejavnik za razvoj upravljanje vodnih virov. Na začetku programskega obdobja ni vedno mogoče dodeliti sredstev za podcilje, zaradi tega sta bili dve alineji združeni v en sam ukrep znotraj programa. Kar zadeva sklicevanje na en velik projekt, je ključni element, ki ga je treba obravnavati, vprašanje, ali projekt prispeva k ciljem programa.

Poleg tega lahko ukrep prispeva k več kot enemu podcilju programa, vse pa je povezano z globalnim ciljem razvijati sodobno in konkurenčno kmetijstvo. Vendar pa bodo morale države članice v naslednjem obdobju oblikovati ločeno nacionalno strategijo in opredeliti prednostne naloge, ki se bodo potem prenesle v programe za razvoj podeželja.

Okvir 1 – Nizozemska

Na Nizozemskem je ukrep arondacije povezan z drugačnimi cilji. Nakup zemljišč je prostovoljen. Tako imajo kmetje možnost, da kmetijska gospodarstva prestavijo na drug kraj, kjer je več možnosti za trajnostni razvoj. S tem celostnim pristopom se uresničujeta cilja varstva narave in kmetijskega razvoja.

Ob upoštevanju razvoja prednostnih nalog/ciljev in finančnih pomoči, povezanih z njimi, med programskim obdobjem (npr. kako kmetje sprejemajo ukrepe) je treba včasih ukrep preusmeriti, da bi zagotovili uspešno izvajanje.

Ugotovitev 2V Agendi 2000 je bil razvoj podeželja opredeljen kot drugi steber skupne kmetijske politike. Večina ukrepov za razvoj podeželja je že v osnovi usmerjenih h kmetijstvu in kmetom, zaradi česar je delež porabe za kmetijski sektor velik, vključuje pa tudi ozemeljske elemente, kot so višje stopnje sofinanciranja za naložbe na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje in v kohezijskih regijah.

| 20. | Prilagodljivo oblikovanje politike razvoja podeželja v povezavi z njenim decentraliziranim pristopom zagotavlja državam članicam možnost, da vključijo ozemeljski pristop v svoje programe razvoja podeželja. Uredba (ES) št. 1257/1999 navaja: „ker bi zato morala biti čim bolj decentralizirana, poudarek pa bi moral biti na sodelovanju in pristopu ‚od spodaj navzgor’“ (2). Povezovanje raznih politik, ki posredujejo na ozemlju na regionalni/lokalni ravni, opravljajo države članice. Poleg tega programi razvoja podeželja zahtevajo informacije o dopolnjevanju podpore z drugimi instrumenti Skupnosti, kot je kohezijska politika. |
| --- | --- |

20.

Prilagodljivo oblikovanje politike razvoja podeželja v povezavi z njenim decentraliziranim pristopom zagotavlja državam članicam možnost, da vključijo ozemeljski pristop v svoje programe razvoja podeželja. Uredba (ES) št. 1257/1999 navaja: „ker bi zato morala biti čim bolj decentralizirana, poudarek pa bi moral biti na sodelovanju in pristopu ‚od spodaj navzgor’“ (2). Povezovanje raznih politik, ki posredujejo na ozemlju na regionalni/lokalni ravni, opravljajo države članice. Poleg tega programi razvoja podeželja zahtevajo informacije o dopolnjevanju podpore z drugimi instrumenti Skupnosti, kot je kohezijska politika.

| 21. | Osnutki poročil Komisije o gospodarski in socialni koheziji so bili napisani ob upoštevanju potrebe po oblikovanju vseh strukturnih politik (vključno z regionalno politiko) na način, ki bi prispeval h krepitvi ozemeljske kohezije na podeželskih območjih. Zaradi tega jih je treba obravnavati kot celoto skupaj s politiko razvoja podeželja kot drugim stebrom skupne kmetijske politike, ki zagotavlja jasen prispevek (glej tudi odgovor na odstavek 24). |
| --- | --- |

21.

Osnutki poročil Komisije o gospodarski in socialni koheziji so bili napisani ob upoštevanju potrebe po oblikovanju vseh strukturnih politik (vključno z regionalno politiko) na način, ki bi prispeval h krepitvi ozemeljske kohezije na podeželskih območjih. Zaradi tega jih je treba obravnavati kot celoto skupaj s politiko razvoja podeželja kot drugim stebrom skupne kmetijske politike, ki zagotavlja jasen prispevek (glej tudi odgovor na odstavek 24).

| 22. | Evropski konferenci o razvoju podeželja, ki ju je omenilo Sodišče, je treba razumeti v okviru novega obdobja, v katerem se je pojavila potreba po bolj celostni politiki razvoja podeželja, ki poleg kmetijskega prestrukturiranja obravnava tudi okoljska vprašanja in širše potrebe podeželskih območij. To se izraža v sedanjem programskem obdobju in se bo okrepilo v prihodnjem obdobju v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005. |
| --- | --- |

22.

Evropski konferenci o razvoju podeželja, ki ju je omenilo Sodišče, je treba razumeti v okviru novega obdobja, v katerem se je pojavila potreba po bolj celostni politiki razvoja podeželja, ki poleg kmetijskega prestrukturiranja obravnava tudi okoljska vprašanja in širše potrebe podeželskih območij. To se izraža v sedanjem programskem obdobju in se bo okrepilo v prihodnjem obdobju v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005.

| 24. | V Agendi 2000 je bil razvoj podeželja opredeljen kot drugi steber skupne kmetijske politike za spopadanje z raznovrstnimi izzivi kmetijstva kot glavnega uporabnika zemljišč. Zaradi tega je politika po naravi močno povezana s kmetijskim sektorjem, vendar pa spodbuja tudi upoštevanje ozemeljskih neskladij. Poleg tega je za obdobje od leta 2000 do 2006 razvoj podeželja opredeljen tudi z več ozemeljskimi vidiki, na primer z izvajanjem ukrepov za območja z omejenimi možnostmi za kmetovanje in z višjimi stopnjami sofinanciranja za naložbe na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje in v kohezijskih regijah. Za nadaljnjo prostorsko razločevanje na programski ravni so odgovorne države članice. |
| --- | --- |

24.

V Agendi 2000 je bil razvoj podeželja opredeljen kot drugi steber skupne kmetijske politike za spopadanje z raznovrstnimi izzivi kmetijstva kot glavnega uporabnika zemljišč. Zaradi tega je politika po naravi močno povezana s kmetijskim sektorjem, vendar pa spodbuja tudi upoštevanje ozemeljskih neskladij. Poleg tega je za obdobje od leta 2000 do 2006 razvoj podeželja opredeljen tudi z več ozemeljskimi vidiki, na primer z izvajanjem ukrepov za območja z omejenimi možnostmi za kmetovanje in z višjimi stopnjami sofinanciranja za naložbe na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje in v kohezijskih regijah. Za nadaljnjo prostorsko razločevanje na programski ravni so odgovorne države članice.

| 25. in 26. | Večina ukrepov za razvoj podeželja je že v osnovi usmerjena h kmetijstvu in kmetom, zaradi česar je delež porabe za kmetijstvo velik. Ker je kmetijstvo še naprej največji uporabnik podeželskih zemljišč in ima še vedno pomembno vlogo v gospodarstvu kmetijskih območij, lahko podpora kmetijskemu sektorju znatno prispeva k razvoju podeželskih območij. Politika razvoja podeželja ima pomembno vlogo pri spodbujanju trajnostnih načinov kmetijstva in ohranjanju podeželskega okolja in pokrajine. Poleg tega, kakor je prikazano v primeru Kampanje, politika, ki je v glavnem osredotočena na sektorje, ne izključuje ozemeljskega razločevanja.
  Za naslednje programsko obdobje je bil za ukrepe na področju kakovosti življenja in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva zunaj kmetijstva in gozdarstva z Uredbo Sveta pridržan minimalen obseg sredstev, in sicer 10 % celotnega prispevka EU. |
| --- | --- |

25. in 26.

Večina ukrepov za razvoj podeželja je že v osnovi usmerjena h kmetijstvu in kmetom, zaradi česar je delež porabe za kmetijstvo velik. Ker je kmetijstvo še naprej največji uporabnik podeželskih zemljišč in ima še vedno pomembno vlogo v gospodarstvu kmetijskih območij, lahko podpora kmetijskemu sektorju znatno prispeva k razvoju podeželskih območij. Politika razvoja podeželja ima pomembno vlogo pri spodbujanju trajnostnih načinov kmetijstva in ohranjanju podeželskega okolja in pokrajine. Poleg tega, kakor je prikazano v primeru Kampanje, politika, ki je v glavnem osredotočena na sektorje, ne izključuje ozemeljskega razločevanja.

Za naslednje programsko obdobje je bil za ukrepe na področju kakovosti življenja in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva zunaj kmetijstva in gozdarstva z Uredbo Sveta pridržan minimalen obseg sredstev, in sicer 10 % celotnega prispevka EU.

| 27. | Po okviru, ki ga je vzpostavil Svet, mora razvoj podeželja tudi v prihodnosti spremljati in dopolnjevati tržno politiko in politiko varstvenih dodatkov skupne kmetijske politike kot drugega stebra ter upoštevati splošne cilje gospodarske in socialne kohezije.
  Zato se bo politika razvoja podeželja za obdobje od leta 2007 do 2013 osredotočila na tri področja, ki ustrezajo „trem osem“ ukrepov, določenih z Uredbo (ES) št. 1698/2005: os 1 – „izboljševanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja“; os 2 – „izboljševanje okolja in podeželja“; os 3 – „izboljševanje kakovosti življenja na podeželskih območjih in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva“. Četrta os „Leader“ predstavlja možnosti za lokalne pristope k razvoju podeželja „od spodaj navzgor“.
  Vendar pa morajo države članice, da bi bolje poudarile ozemeljske razsežnosti, pri pripravi svojih programov razvoja podeželja oceniti določitev podeželskih območij in njihovo pomembnost. |
| --- | --- |

27.

Po okviru, ki ga je vzpostavil Svet, mora razvoj podeželja tudi v prihodnosti spremljati in dopolnjevati tržno politiko in politiko varstvenih dodatkov skupne kmetijske politike kot drugega stebra ter upoštevati splošne cilje gospodarske in socialne kohezije.

Zato se bo politika razvoja podeželja za obdobje od leta 2007 do 2013 osredotočila na tri področja, ki ustrezajo „trem osem“ ukrepov, določenih z Uredbo (ES) št. 1698/2005: os 1 – „izboljševanje konkurenčnosti kmetijskega in gozdarskega sektorja“; os 2 – „izboljševanje okolja in podeželja“; os 3 – „izboljševanje kakovosti življenja na podeželskih območjih in raznovrstnosti podeželskega gospodarstva“. Četrta os „Leader“ predstavlja možnosti za lokalne pristope k razvoju podeželja „od spodaj navzgor“.

Vendar pa morajo države članice, da bi bolje poudarile ozemeljske razsežnosti, pri pripravi svojih programov razvoja podeželja oceniti določitev podeželskih območij in njihovo pomembnost.

| 28. | Kakor je opisano v odstavkih od 24 do 26, izvajanje nekaterih ukrepov, povezanih s sektorji, že v sedanjem obdobju od leta 2000 do 2006 upošteva ozemeljsko razlikovanje.
  Za naslednje programsko obdobje je vključenih več ozemeljskih elementov, na primer izvajanje ukrepa za območja z omejenimi možnostmi za kmetovanje in razlikovanje stopenj sofinanciranja glede na vrsto območja (višje stopnje sofinanciranja za določene ukrepe, ki se izvajajo na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje, na primer v konvergenčnih regijah, najbolj oddaljenih regijah in na manjših egejskih otokih). Ta pristop bo omogočilo tudi vključevanje pobude Skupnosti Leader v ostale tri osi.
  Res je, da je Svet minimalne prispevke Skupnosti za program v okviru osi 1 in 3 zmanjšal na 10 %. Tem znižanjem so dale prednost države članice, da bi jim ostalo več možnosti za prilagajanje programov njihovim posebnim potrebam. Vendar pa so programske stopnje minimum/minimalna vrednost, tako da imajo države članice možnost uporabiti višje stopnje. Manjši odstotek za prispevke Leader v novih državah članicah je treba obravnavati kot obdobje „uvajanja“ za pridobivanje izkušenj pri dolgotrajnem postopku izvajanja teh ukrepov. |
| --- | --- |

28.

Kakor je opisano v odstavkih od 24 do 26, izvajanje nekaterih ukrepov, povezanih s sektorji, že v sedanjem obdobju od leta 2000 do 2006 upošteva ozemeljsko razlikovanje.

Za naslednje programsko obdobje je vključenih več ozemeljskih elementov, na primer izvajanje ukrepa za območja z omejenimi možnostmi za kmetovanje in razlikovanje stopenj sofinanciranja glede na vrsto območja (višje stopnje sofinanciranja za določene ukrepe, ki se izvajajo na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje, na primer v konvergenčnih regijah, najbolj oddaljenih regijah in na manjših egejskih otokih). Ta pristop bo omogočilo tudi vključevanje pobude Skupnosti Leader v ostale tri osi.

Res je, da je Svet minimalne prispevke Skupnosti za program v okviru osi 1 in 3 zmanjšal na 10 %. Tem znižanjem so dale prednost države članice, da bi jim ostalo več možnosti za prilagajanje programov njihovim posebnim potrebam. Vendar pa so programske stopnje minimum/minimalna vrednost, tako da imajo države članice možnost uporabiti višje stopnje. Manjši odstotek za prispevke Leader v novih državah članicah je treba obravnavati kot obdobje „uvajanja“ za pridobivanje izkušenj pri dolgotrajnem postopku izvajanja teh ukrepov.

Ugotovitev 3Za območja in upravičence, ki izpolnjujejo pogoje za intervencijo, ter za izbiro projektov so odgovorne države članice glede na potrebe in cilje, določene v njihovih programih za razvoj podeželja.

| 29. | Ob upoštevanju raznolikosti regij v Evropi in različnih položajev na nacionalni ravni je težko zagotoviti enotno opredelitev podeželskih območij.
  Zato so za opredeljevanje podeželskih območij in opredelitev območij, upravičenih do intervencije, ter lokacij za projekte znotraj teh podeželskih območij odgovorne države članice glede na njihove potrebe, cilje in strategije, opredeljene v njihovih programih. To pojasni razlike med programi razvoja podeželja za sedanje programsko obdobje v pregledanih državah članicah, kar zadeva jasno opredelitev območij za izvajanje določenih ukrepov.
  Kakor je navedeno v odstavku 27, morajo države članice za naslednje programsko obdobje v svoje programe razvoja podeželja vključiti opredelitve svojih podeželskih območij in navesti njihovo pomembnost. |
| --- | --- |

29.

Ob upoštevanju raznolikosti regij v Evropi in različnih položajev na nacionalni ravni je težko zagotoviti enotno opredelitev podeželskih območij.

Zato so za opredeljevanje podeželskih območij in opredelitev območij, upravičenih do intervencije, ter lokacij za projekte znotraj teh podeželskih območij odgovorne države članice glede na njihove potrebe, cilje in strategije, opredeljene v njihovih programih. To pojasni razlike med programi razvoja podeželja za sedanje programsko obdobje v pregledanih državah članicah, kar zadeva jasno opredelitev območij za izvajanje določenih ukrepov.

Kakor je navedeno v odstavku 27, morajo države članice za naslednje programsko obdobje v svoje programe razvoja podeželja vključiti opredelitve svojih podeželskih območij in navesti njihovo pomembnost.

| 30. in 31. | Naložbene ukrepe je treba prilagoditi potrebam področij, upravičenih do intervencije. Na primer, v nekaterih državah članicah postaja vedno večji (okoljski) urbani pritisk na tako imenovana „periferna urbana“ območja pomemben prostorski izziv, h kateremu lahko prispeva politika razvoja podeželja. Torej je lahko glede na cilj ukrepa podpora bolj učinkovita na območjih, ki so pod urbanim pritiskom, kot pa na oddaljenih obrobnih območjih.
  Vendar pa se, kakor je navedeno v odstavku 29, položaj v različnih državah članicah razlikuje. Za majhno državo, kakršna je na primer Nizozemska – kjer so regionalna neskladja majhna – bi lahko bil bolj uporaben nacionalni splošni pristop. V drugih državah članicah se uporablja tematsko razločevanje za spodbujanje območij z največjimi potrebami. |
| --- | --- |

30. in 31.

Naložbene ukrepe je treba prilagoditi potrebam področij, upravičenih do intervencije. Na primer, v nekaterih državah članicah postaja vedno večji (okoljski) urbani pritisk na tako imenovana „periferna urbana“ območja pomemben prostorski izziv, h kateremu lahko prispeva politika razvoja podeželja. Torej je lahko glede na cilj ukrepa podpora bolj učinkovita na območjih, ki so pod urbanim pritiskom, kot pa na oddaljenih obrobnih območjih.

Vendar pa se, kakor je navedeno v odstavku 29, položaj v različnih državah članicah razlikuje. Za majhno državo, kakršna je na primer Nizozemska – kjer so regionalna neskladja majhna – bi lahko bil bolj uporaben nacionalni splošni pristop. V drugih državah članicah se uporablja tematsko razločevanje za spodbujanje območij z največjimi potrebami.

| 32. in 33. | Po načelu subsidiarnosti so tudi za izbiro in prednostno razvrstitev projektov odgovorne države članice.
  Vendar pa je Komisija uvedla bolj strateško upravljanje, ki temelji na prednostnih nalogah in ciljih za naslednje programsko obdobje. |
| --- | --- |

32. in 33.

Po načelu subsidiarnosti so tudi za izbiro in prednostno razvrstitev projektov odgovorne države članice.

Vendar pa je Komisija uvedla bolj strateško upravljanje, ki temelji na prednostnih nalogah in ciljih za naslednje programsko obdobje.

Okvir 3 – Španija

Katalonska praksa spodbujanja novih zahtevkov s povečevanjem skupnega števila različnih upravičencev v daljšem obdobju, ki jo opisuje Sodišče, je spodbuda za razširitev evropskih ugodnosti na več ljudi.

Okvir 3 – Nemčija

Navedeni primer Spodnje Saške je izjema v Nemčiji, ker so za sofinanciranje pristojne občine. V drugih nemških deželah sta za to pristojni zvezna država (Bund) in/ali dežela.

| 34. | V sedanjem obdobju je eden od pogojev za upravičenost do podpore za produktivne naložbe ekonomska sposobnost preživetja kmetijskega gospodarstva, zato da se podprejo projekti z dejanskimi gospodarskimi možnostmi. Cilj tega je prispevati k večji učinkovitosti javne podpore. V naslednjem programskem obdobju bodo podjetja, ki so „v težavah“, izključena iz podpore.
  Vendar pa je neizogibno, da imajo bolje obveščeni in organizirani možni upravičenci najboljše možnosti za izkoriščanje sheme. |
| --- | --- |

34.

V sedanjem obdobju je eden od pogojev za upravičenost do podpore za produktivne naložbe ekonomska sposobnost preživetja kmetijskega gospodarstva, zato da se podprejo projekti z dejanskimi gospodarskimi možnostmi. Cilj tega je prispevati k večji učinkovitosti javne podpore. V naslednjem programskem obdobju bodo podjetja, ki so „v težavah“, izključena iz podpore.

Vendar pa je neizogibno, da imajo bolje obveščeni in organizirani možni upravičenci najboljše možnosti za izkoriščanje sheme.

Okvir 4 – Italija

Navedeni primer za Emilijo-Romanjo, kjer je obvezen minimalni dohodek, upošteva merila, ki jih je izbrala regija na podlagi metodologije, ki jo je določila država članica, za izpolnitev zakonske zahteve glede ekonomske sposobnosti preživetja za kmetijska gospodarstva, ki izkoriščajo podporo za naložbe, ki jo sofinancira EU. Dejstvo, da lahko samo del gospodarstev, ki delujejo v regiji (približno polovica), izkorišča to podporo, temelji na upoštevanju posebne strukture kmetij, na cilju, ki ga je treba doseči, namreč podpirati konkurenčne kmetije, in na odgovornosti za finančno poslovodenje skladov EU.

Okvir 4 – Španija

Kakor je navedeno zgoraj (odstavek 34), predpis določa, da morajo biti naložbe v kmetijska gospodarstva, ki bodo prejela denarno podporo EU, ekonomsko uspešne. V skladu s členom 33 se lahko subvencije odobrijo za naložbe, ki presegajo posamezna kmetijska gospodarstva. Bistveno je, da denarna podpora EU prispeva dodano vrednost in ekonomsko uspešnost v primeru naložb. To je mogoče doseči z usmerjanjem v najboljše projekte, kar pojasnjuje opaženi položaj v Španiji v zvezi s projekti gospodarjenja z vodami.

Ugotovitev 4Komisija se strinja, da se brez ciljnega usmerjanja tveganje za mrtve izgube poveča in da države članice z jasnim usmerjanjem sredstev prispevajo k učinkovitosti programov razvoja podeželja.

| 35. | Komisija se strinja, da so mrtve izgube pomembno vprašanje, ki ga je treba upoštevati na ravni oblikovanja zakonskega okvira in pri pripravi programov.
  Vendar pa spoznanja, pridobljena pri prejšnjih ocenah, kažejo, da je treba biti pri zaznavanju mrtvih izgub previden. Ker so vplivi, ugotovljeni na mikro ravni, posledica mnogih dejavnikov, je težko najti dokaze za mrtve izgube. |
| --- | --- |

35.

Komisija se strinja, da so mrtve izgube pomembno vprašanje, ki ga je treba upoštevati na ravni oblikovanja zakonskega okvira in pri pripravi programov.

Vendar pa spoznanja, pridobljena pri prejšnjih ocenah, kažejo, da je treba biti pri zaznavanju mrtvih izgub previden. Ker so vplivi, ugotovljeni na mikro ravni, posledica mnogih dejavnikov, je težko najti dokaze za mrtve izgube.

| 36. | Na seznamu „nove perspektive za razvoj podeželja v EU“, ki ga omenja Sodišče, Komisija med drugim navaja: „Brez ciljnega usmerjanja se povečuje nevarnost za mrtve izgube, jasno usmerjanje sredstev lahko izboljša učinkovitost programa“. Za slednje so odgovorne države članice.
  „Sinteza vmesnih ocen razvoja podeželja“, ki je bila na voljo šele po zaključku poročila Sodišča (3), ugotavlja, da v EU ni mogoče oblikovati dokončne sodbe o mrtvih izgubah, ker v vmesnih ocenah različnih programov razvoja podeželja ni bilo sistematične ocene tega vprašanja. |
| --- | --- |

36.

Na seznamu „nove perspektive za razvoj podeželja v EU“, ki ga omenja Sodišče, Komisija med drugim navaja: „Brez ciljnega usmerjanja se povečuje nevarnost za mrtve izgube, jasno usmerjanje sredstev lahko izboljša učinkovitost programa“. Za slednje so odgovorne države članice.

„Sinteza vmesnih ocen razvoja podeželja“, ki je bila na voljo šele po zaključku poročila Sodišča (3), ugotavlja, da v EU ni mogoče oblikovati dokončne sodbe o mrtvih izgubah, ker v vmesnih ocenah različnih programov razvoja podeželja ni bilo sistematične ocene tega vprašanja.

Okvir 5 – Italija

Če sklepamo po predelanem vmesnem poročilu razvojnega projekta Emilija-Romanja, je situacija drugačna, tako vrsta in velikost podjetja kot tudi vrsta naložbe. Te rezultate bi bilo treba upoštevati v naslednjem programskem obdobju (2007–2013) pri podobnih ukrepih.

| 37. in 38. | Komisija se strinja, da so mrtve izgube pomemben element, ki ga je treba upoštevati pri pripravi zakonskega okvira. Vendar pa je praksa pokazala, da lahko na mrtve izgube vpliva več elementov, zaradi česar je zelo težko zagotoviti „standardizirano“ rešitev.
  V naslednjem programskem obdobju se bo pri podpori za naložbe izvajalo jasno ciljno usmerjanje v skladu s potrebami podjetij. Uredba (ES) št. 1698/2005 (uredba EKSRP) je usmerjena k manjšim podjetjem za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov (in k mikro podjetjem za gozdarske proizvode v okviru osi 1 ter za razvoj podjetništva v okviru osi 3), da se med drugim čimbolj omejijo učinki mrtvih izgub. Po drugi strani morajo financirane naložbe izboljšati splošno uspešnost podjetja/kmetijskega gospodarstva (vključno z okoljsko uspešnostjo) (glej tudi odgovor na odstavek 34). |
| --- | --- |

37. in 38.

Komisija se strinja, da so mrtve izgube pomemben element, ki ga je treba upoštevati pri pripravi zakonskega okvira. Vendar pa je praksa pokazala, da lahko na mrtve izgube vpliva več elementov, zaradi česar je zelo težko zagotoviti „standardizirano“ rešitev.

V naslednjem programskem obdobju se bo pri podpori za naložbe izvajalo jasno ciljno usmerjanje v skladu s potrebami podjetij. Uredba (ES) št. 1698/2005 (uredba EKSRP) je usmerjena k manjšim podjetjem za predelavo in trženje kmetijskih proizvodov (in k mikro podjetjem za gozdarske proizvode v okviru osi 1 ter za razvoj podjetništva v okviru osi 3), da se med drugim čimbolj omejijo učinki mrtvih izgub. Po drugi strani morajo financirane naložbe izboljšati splošno uspešnost podjetja/kmetijskega gospodarstva (vključno z okoljsko uspešnostjo) (glej tudi odgovor na odstavek 34).

| 39. | Pri dodeljevanju podpore za naložbe kmetijam, ki so premajhne in torej ne dosegajo določene ravni sposobnosti preživetja, se pojavi vprašanje, ali imajo te kmetijo možnost, da bodo srednjeročno še vedno poslovale, zato postane trajnost naložbe dvomljiva.
  V tem določenem primeru je Flandrija v svoj program razvoja podeželja vključila zahtevo, da mora dohodek na delavca s polnim delovnim časom znašati vsaj 21 577 EUR, na podlagi analize težav na regionalni ravni ter ciljev in prednostnih nalog, ki izhajajo iz te analize in jih želi vključiti v svoj program. |
| --- | --- |

39.

Pri dodeljevanju podpore za naložbe kmetijam, ki so premajhne in torej ne dosegajo določene ravni sposobnosti preživetja, se pojavi vprašanje, ali imajo te kmetijo možnost, da bodo srednjeročno še vedno poslovale, zato postane trajnost naložbe dvomljiva.

V tem določenem primeru je Flandrija v svoj program razvoja podeželja vključila zahtevo, da mora dohodek na delavca s polnim delovnim časom znašati vsaj 21 577 EUR, na podlagi analize težav na regionalni ravni ter ciljev in prednostnih nalog, ki izhajajo iz te analize in jih želi vključiti v svoj program.

Ugotovitev 5Upravičenost do podpore v okviru naložb v kmetijska gospodarstva in naložb v predelavo živil ni omejena na podeželska območja. Cilj teh ukrepov je prispevati k izboljšanju kmetijskega dohodka ter življenjskih, delovnih in proizvodnih razmer oziroma izboljšati konkurenčnost in dodatno vrednost predelave živil na tistih področjih v državi, kjer se opravljajo te dejavnosti (podeželska in nepodeželska območja).

| 40. | Ocenjevalci preučijo, kje so bili ustvarjeni izidi, rezultati in učinki. Podatki o spremljanju, ki jih države članice predložijo vsako leto, vključujejo geografsko razčlenitev podpore.
  Različne opredelitve „urbanih“ – „podeželskih“ območij, ki so bile razvite v različnih študijah, kažejo na težavnost oblikovanja skupne „večnamenske“ opredelitve, ki bi zajemala vso EU, za usmerjanje intervencij za razvoj podeželja. |
| --- | --- |

40.

Ocenjevalci preučijo, kje so bili ustvarjeni izidi, rezultati in učinki. Podatki o spremljanju, ki jih države članice predložijo vsako leto, vključujejo geografsko razčlenitev podpore.

Različne opredelitve „urbanih“ – „podeželskih“ območij, ki so bile razvite v različnih študijah, kažejo na težavnost oblikovanja skupne „večnamenske“ opredelitve, ki bi zajemala vso EU, za usmerjanje intervencij za razvoj podeželja.

| 41. | Iz tega se lahko izpelje splošna ugotovitev, da je zelo malo projektov s podporo Usmerjevalnega oddelka EKUJS v urbanih področjih (pri dveh od štirih primerjalnih meril 22 %, v skladu s klasifikacijo OECD pa samo 9 %), kar kaže na ozemeljsko razsežnost politike razvoja podeželja. |
| --- | --- |

41.

Iz tega se lahko izpelje splošna ugotovitev, da je zelo malo projektov s podporo Usmerjevalnega oddelka EKUJS v urbanih področjih (pri dveh od štirih primerjalnih meril 22 %, v skladu s klasifikacijo OECD pa samo 9 %), kar kaže na ozemeljsko razsežnost politike razvoja podeželja.

| 42. | Izračun, ki ga je predložilo Sodišče, vključuje oceno na podlagi 300 vzorcev. Poleg tega je primerjava odhodkov za ukrepe iz člena 33 v daljšem časovnem obdobju težka, ker se razmejitev območij iz Cilja 5b iz programskega obdobja 1994–1999 ni ohranila v obdobju 2000–2006. |
| --- | --- |

42.

Izračun, ki ga je predložilo Sodišče, vključuje oceno na podlagi 300 vzorcev. Poleg tega je primerjava odhodkov za ukrepe iz člena 33 v daljšem časovnem obdobju težka, ker se razmejitev območij iz Cilja 5b iz programskega obdobja 1994–1999 ni ohranila v obdobju 2000–2006.

| 43. | Zaradi raznolikosti evropskih regij je takšno določanje praga zelo zapleteno pri združevanju podatkov iz lokalne na evropsko raven. Poleg tega lahko države članice izbirajo, na katerem območju bodo izvajale nekatere ali vse ukrepe, in ni nujno, da gre za najmanj naseljena območja. V nekaterih primerih lahko namesto podpore za naložbe druge oblike podpor bolj ustrezajo potrebam določenih vrst podeželskih območij (npr. posebna podpora na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje, ki so v glavnem oddaljena in manj naseljena območja). |
| --- | --- |

43.

Zaradi raznolikosti evropskih regij je takšno določanje praga zelo zapleteno pri združevanju podatkov iz lokalne na evropsko raven. Poleg tega lahko države članice izbirajo, na katerem območju bodo izvajale nekatere ali vse ukrepe, in ni nujno, da gre za najmanj naseljena območja. V nekaterih primerih lahko namesto podpore za naložbe druge oblike podpor bolj ustrezajo potrebam določenih vrst podeželskih območij (npr. posebna podpora na območjih z omejenimi možnostmi za kmetovanje, ki so v glavnem oddaljena in manj naseljena območja).

| 45. | V Tabeli 2 je prikazano, da je šlo 80 % odhodkov za pregledane projekte na območjih iz Cilja 1 na podeželska območja. Poleg tega je cilj zmanjševanja ozemeljskih neravnovesij samo eden od ciljev, h katerim prispeva razvoj podeželja. |
| --- | --- |

45.

V Tabeli 2 je prikazano, da je šlo 80 % odhodkov za pregledane projekte na območjih iz Cilja 1 na podeželska območja. Poleg tega je cilj zmanjševanja ozemeljskih neravnovesij samo eden od ciljev, h katerim prispeva razvoj podeželja.

| 46. | V skladu z opredelitvijo OECD, ki temelji na gostoti prebivalstva, se velik del projektov (91 %), ki se izvajajo v regijah iz Cilja 1, nahaja na značilnih in pretežno podeželskih območjih, ki so v glavnem revnejši deli regij iz Cilja 1. |
| --- | --- |

46.

V skladu z opredelitvijo OECD, ki temelji na gostoti prebivalstva, se velik del projektov (91 %), ki se izvajajo v regijah iz Cilja 1, nahaja na značilnih in pretežno podeželskih območjih, ki so v glavnem revnejši deli regij iz Cilja 1.

Ugotovitev 6Učinkovitost porabe se meri s primerjavo projektov z njihovimi cilji.

| 48. | Presoja intervencij glede na njihove rezultate, učinke in potrebe, katerih zadovoljevanju so namenjene, je del ocenjevanja, opravljenega na nacionalni in regionalni ravni. Sinteza teh nacionalnih/regionalnih ocen razvoja podeželja, ki se redno opravljajo v imenu Komisije, omogoča oceno učinkov različnih ukrepov na ravni programov.
  V naslednjem programskem obdobju se bo s sprotnim ocenjevanjem programov prek skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje, ki bo zagotovil tudi boljše nadaljnje spremljanje, izboljšala možnost za merjenje prispevka neposrednih učinkov posameznih projektov na skupne cilje programov. |
| --- | --- |

48.

Presoja intervencij glede na njihove rezultate, učinke in potrebe, katerih zadovoljevanju so namenjene, je del ocenjevanja, opravljenega na nacionalni in regionalni ravni. Sinteza teh nacionalnih/regionalnih ocen razvoja podeželja, ki se redno opravljajo v imenu Komisije, omogoča oceno učinkov različnih ukrepov na ravni programov.

V naslednjem programskem obdobju se bo s sprotnim ocenjevanjem programov prek skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje, ki bo zagotovil tudi boljše nadaljnje spremljanje, izboljšala možnost za merjenje prispevka neposrednih učinkov posameznih projektov na skupne cilje programov.

| 49. | Komisija priznava, da so celostni ozemeljski pristopi pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in je to možnost priporočila v sedanjem programskem obdobju in v novi Uredbi (ES) št. 1698/2005 s spodbujanjem celostnih projektov, ki združujejo več ukrepov, in z uveljavljanjem pobude Skupnosti Leader. |
| --- | --- |

49.

Komisija priznava, da so celostni ozemeljski pristopi pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in je to možnost priporočila v sedanjem programskem obdobju in v novi Uredbi (ES) št. 1698/2005 s spodbujanjem celostnih projektov, ki združujejo več ukrepov, in z uveljavljanjem pobude Skupnosti Leader.

| 50. | Potreba po vključevanju projektov v širši lokalni razvojni načrt je odvisna od cilja in vrste posameznega projekta, ocenijo pa jo države članice/regije. |
| --- | --- |

50.

Potreba po vključevanju projektov v širši lokalni razvojni načrt je odvisna od cilja in vrste posameznega projekta, ocenijo pa jo države članice/regije.

| 51. | Vsi projekti imajo posredno možnost širšega učinka, ker so upravičenci vključeni v gospodarsko življenje na podeželskih območjih in tam igrajo pomembno vlogo. |
| --- | --- |

51.

Vsi projekti imajo posredno možnost širšega učinka, ker so upravičenci vključeni v gospodarsko življenje na podeželskih območjih in tam igrajo pomembno vlogo.

Ugotovitev 7Komisija si zelo prizadeva, da bi odpravila pomanjkljivosti glede količine in kakovosti podatkov držav članic o spremljanju že v sedanjem programskem obdobju. Spremljanje se bo v naslednjem programskem obdobju izboljšalo z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje v sodelovanju z državami članicami.

| 57. | Komisija v okviru spremljanja preverja podatke o izidih, ki jih države članice predložijo v svojih letnih poročilih o napredku. Ocena ovrednoti učinek ukrepov glede na njihov prispevek k zastavljenim ciljem, določenim na programski ravni.
  Komisija si zelo prizadeva, da bi odpravila pomanjkljivosti glede količine in kakovosti podatkov držav članic o spremljanju že v sedanjem programskem obdobju. Spremljanje se bo v naslednjem programskem obdobju izboljšalo z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje v sodelovanju z državami članicami. |
| --- | --- |

57.

Komisija v okviru spremljanja preverja podatke o izidih, ki jih države članice predložijo v svojih letnih poročilih o napredku. Ocena ovrednoti učinek ukrepov glede na njihov prispevek k zastavljenim ciljem, določenim na programski ravni.

Komisija si zelo prizadeva, da bi odpravila pomanjkljivosti glede količine in kakovosti podatkov držav članic o spremljanju že v sedanjem programskem obdobju. Spremljanje se bo v naslednjem programskem obdobju izboljšalo z uvedbo skupnega okvira za spremljanje in ocenjevanje v sodelovanju z državami članicami.

| 58. | (a) | V skladu s členom 43 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 načrti za razvoj podeželja vključujejo opis predlagane strategije, količinsko opredeljene cilje, izbrane prednostne naloge za razvoj podeželja in zajeto geografsko območje. |
| --- | --- | --- |

58.

(a)

V skladu s členom 43 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 načrti za razvoj podeželja vključujejo opis predlagane strategije, količinsko opredeljene cilje, izbrane prednostne naloge za razvoj podeželja in zajeto geografsko območje.

| (d) | Zdi se, da je pristop, ki jemlje obveznosti kot podlago za merjenje izida, bolj ustrezen za nekatere večletne vrste podpor za razvoj podeželja, ki trajajo dalj časa (npr. kmetijsko okolje, pogozdovanje itd.), ker te pogosto ne pokažejo nobenih oprijemljivih rezultatov v prvih letih izvajanja. V obdobju od leta 2007 do 2013 bodo realizirani izdatki zabeleženi v preglednicah za spremljanje, računovodsko poročanje pa bo čim bolj usklajeno s fizičnim poročanjem.
  Sinteza vmesnih ocenjevalnih poročil o razvoju podeželja vključuje finančne podatke o izdatkih EKUJS po poglavjih in po državah članicah. |
| --- | --- |

(d)

Zdi se, da je pristop, ki jemlje obveznosti kot podlago za merjenje izida, bolj ustrezen za nekatere večletne vrste podpor za razvoj podeželja, ki trajajo dalj časa (npr. kmetijsko okolje, pogozdovanje itd.), ker te pogosto ne pokažejo nobenih oprijemljivih rezultatov v prvih letih izvajanja. V obdobju od leta 2007 do 2013 bodo realizirani izdatki zabeleženi v preglednicah za spremljanje, računovodsko poročanje pa bo čim bolj usklajeno s fizičnim poročanjem.

Sinteza vmesnih ocenjevalnih poročil o razvoju podeželja vključuje finančne podatke o izdatkih EKUJS po poglavjih in po državah članicah.

| (e) | Projekti, ki so upravičeni v skladu z ukrepi iz člena 33, so tako raznoliki, da je nemogoče predvideti kazalnike za spremljanje, ki bi lahko zajeli vse projekte. Seznam skupnih kazalnikov, vključen v preglednice za spremljanje, nikakor ni izčrpen. Države članice lahko dodajo dodatne kazalnike, ki so prilagojeni njihovim posebnim potrebam ali posebnim značilnostim njihovih programov. |
| --- | --- |

(e)

Projekti, ki so upravičeni v skladu z ukrepi iz člena 33, so tako raznoliki, da je nemogoče predvideti kazalnike za spremljanje, ki bi lahko zajeli vse projekte. Seznam skupnih kazalnikov, vključen v preglednice za spremljanje, nikakor ni izčrpen. Države članice lahko dodajo dodatne kazalnike, ki so prilagojeni njihovim posebnim potrebam ali posebnim značilnostim njihovih programov.

| 59. | Državam članicam v sedanjem programskem obdobju ni treba uporabljati skupnih vprašanj za ocenjevanje pri podpori za razvoj podeželja, ki se financira iz Usmerjevalnega sklada. Komisija se strinja, da je to slabost sedanjega vzpostavljenega sistema za spremljanje in ocenjevanje, ki bo v naslednjem programskem obdobju odpravljena z ustanovitvijo enega samega sklada za razvoj podeželja. Leto 2000 je bilo prvo leto poročanja in je bilo v glavnem neznačilno, ker je še vedno potekala odobritev programa, izvajanje ukrepov pa je bilo v zgodnji fazi. |
| --- | --- |

59.

Državam članicam v sedanjem programskem obdobju ni treba uporabljati skupnih vprašanj za ocenjevanje pri podpori za razvoj podeželja, ki se financira iz Usmerjevalnega sklada. Komisija se strinja, da je to slabost sedanjega vzpostavljenega sistema za spremljanje in ocenjevanje, ki bo v naslednjem programskem obdobju odpravljena z ustanovitvijo enega samega sklada za razvoj podeželja. Leto 2000 je bilo prvo leto poročanja in je bilo v glavnem neznačilno, ker je še vedno potekala odobritev programa, izvajanje ukrepov pa je bilo v zgodnji fazi.

| 60. | V nacionalnih ocenjevalnih poročilih so se nadomestni kazalniki in dodatna nacionalna vprašanja, ki dopolnjujejo skupna vprašanja za ocenjevanje, malo uporabljali. Določeni skupni kazalniki so bili na splošno primerni, obseg vprašanih vprašanj pa je bil ustrezen za ocenjevanje programov razvoja podeželja.
  Sistem „sprotnega ocenjevanja“, uveden z skupnim okvirom za spremljanje in ocenjevanje za naslednje programsko obdobje, bo izboljšal prispevek spremljanja pri ocenjevanju, pa tudi zbiranje podatkov in količinsko opredelitev kazalnikov. |
| --- | --- |

60.

V nacionalnih ocenjevalnih poročilih so se nadomestni kazalniki in dodatna nacionalna vprašanja, ki dopolnjujejo skupna vprašanja za ocenjevanje, malo uporabljali. Določeni skupni kazalniki so bili na splošno primerni, obseg vprašanih vprašanj pa je bil ustrezen za ocenjevanje programov razvoja podeželja.

Sistem „sprotnega ocenjevanja“, uveden z skupnim okvirom za spremljanje in ocenjevanje za naslednje programsko obdobje, bo izboljšal prispevek spremljanja pri ocenjevanju, pa tudi zbiranje podatkov in količinsko opredelitev kazalnikov.

| 61. | Nekateri podatki so na voljo na programski ravni, kjer poteka ocenjevanje, niso pa na voljo na ravni projektov. V okviru območja uporabe programov ocenjevalci preučijo, kje so bili ustvarjeni izidi, rezultati in učinki. Preglednica 5 za spremljanje, na primer, vsebuje geografsko razčlenitev finančne podpore in število odobrenih zahtevkov. |
| --- | --- |

61.

Nekateri podatki so na voljo na programski ravni, kjer poteka ocenjevanje, niso pa na voljo na ravni projektov. V okviru območja uporabe programov ocenjevalci preučijo, kje so bili ustvarjeni izidi, rezultati in učinki. Preglednica 5 za spremljanje, na primer, vsebuje geografsko razčlenitev finančne podpore in število odobrenih zahtevkov.

| 62. | Na ravni postopkov upravljanja po dejavnostih je težko povzeti ustrezen niz kazalnikov za opisovanje izidov in dosežkov politike razvoja podeželja, ki je že sama po sebi široka. Samo majhno število kazalnikov lahko zagotovi nadomestno sliko tega. Ta težava je v sedanjem obdobju še bolj poudarjena zaradi različnih sistemov upravljanja, spremljanja, poročanja in ocenjevanja, ki se uporabljajo glede na programske vzorce (Usmerjevalni, Jamstveni, Leader+). V prihodnje se pričakuje izboljšanje s skupnim okvirom za spremljanje in ocenjevanje. |
| --- | --- |

62.

Na ravni postopkov upravljanja po dejavnostih je težko povzeti ustrezen niz kazalnikov za opisovanje izidov in dosežkov politike razvoja podeželja, ki je že sama po sebi široka. Samo majhno število kazalnikov lahko zagotovi nadomestno sliko tega. Ta težava je v sedanjem obdobju še bolj poudarjena zaradi različnih sistemov upravljanja, spremljanja, poročanja in ocenjevanja, ki se uporabljajo glede na programske vzorce (Usmerjevalni, Jamstveni, Leader+). V prihodnje se pričakuje izboljšanje s skupnim okvirom za spremljanje in ocenjevanje.

| 63. | Sintezna poročila o spremljanju in različna ocenjevalna poročila zagotavljajo podatke in informacije. Vmesna in naknadna ocenjevanja, ki jih opravljajo neodvisni ocenjevalci, zagotavljajo oceno rezultatov in vplivov ukrepov za razvoj podeželja. Pomanjkljivosti sedanjega sistema bodo v prihodnje odpravljene, kar bi moralo Komisiji in drugim zainteresiranim stranem omogočiti popoln vpogled v spremljanje in ocenjevanje porabe za razvoj podeželja. |
| --- | --- |

63.

Sintezna poročila o spremljanju in različna ocenjevalna poročila zagotavljajo podatke in informacije. Vmesna in naknadna ocenjevanja, ki jih opravljajo neodvisni ocenjevalci, zagotavljajo oceno rezultatov in vplivov ukrepov za razvoj podeželja. Pomanjkljivosti sedanjega sistema bodo v prihodnje odpravljene, kar bi moralo Komisiji in drugim zainteresiranim stranem omogočiti popoln vpogled v spremljanje in ocenjevanje porabe za razvoj podeželja.

| 64. | Prožna zasnova politike razvoja podeželja z raznolikimi ukrepi in cilji državam članicam ne preprečuje, da bi v svojih programih razvoja podeželja opredelile jasne strategije in cilje, kot to zahteva Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999.






  — | Za naslednje programsko obdobje je bil s strateškimi smernicami Skupnosti uveden bolj strateški pristop. To bo državam članicam omogočilo, da bodo lahko bolje osredotočile svoje strategije razvoja podeželja na pomembne cilje, ki izhajajo iz posebnih potreb. Poleg tega morajo države članice vsaki osi dodeliti minimalen odstotek svojih nacionalnih virov in tako zagotoviti uravnovešen program ob upoštevanju sektorskih in ozemeljskih zadev. |
| --- | --- | --- |

64.

Prožna zasnova politike razvoja podeželja z raznolikimi ukrepi in cilji državam članicam ne preprečuje, da bi v svojih programih razvoja podeželja opredelile jasne strategije in cilje, kot to zahteva Uredba Sveta (ES) št. 1257/1999.

—

Za naslednje programsko obdobje je bil s strateškimi smernicami Skupnosti uveden bolj strateški pristop. To bo državam članicam omogočilo, da bodo lahko bolje osredotočile svoje strategije razvoja podeželja na pomembne cilje, ki izhajajo iz posebnih potreb. Poleg tega morajo države članice vsaki osi dodeliti minimalen odstotek svojih nacionalnih virov in tako zagotoviti uravnovešen program ob upoštevanju sektorskih in ozemeljskih zadev.

| 65. | Večina naložbenih ukrepov za razvoj podeželja je že v osnovi usmerjena h kmetijstvu in kmetom, kar pojasnjuje velik delež podpor kmetijskemu sektorju. Vendar pa lahko podpora temu sektorju bistveno prispeva k razvoju podeželskih območij, saj ima kmetijstvo še vedno pomembno vlogo v gospodarstvu podeželskih območij.






  — | Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 določa tri temeljne cilje za podporo razvoju podeželja v programskem obdobju 2007–2013: (1) izboljšati konkurenčnost kmetijstva in gozdarstva, (2) izboljšati okolje in podeželje, (3) izboljšati kakovost življenja na podeželskih območjih in spodbujati raznovrstnost gospodarske dejavnosti. Ti cilji se uresničujejo z ukrepi, ki so združeni v štiri osi. Člen 17 Uredbe zagotavlja ravnotežje med cilji z uvedbo minimalnih stopenj porabe na os. |
| --- | --- | --- |

65.

Večina naložbenih ukrepov za razvoj podeželja je že v osnovi usmerjena h kmetijstvu in kmetom, kar pojasnjuje velik delež podpor kmetijskemu sektorju. Vendar pa lahko podpora temu sektorju bistveno prispeva k razvoju podeželskih območij, saj ima kmetijstvo še vedno pomembno vlogo v gospodarstvu podeželskih območij.

—

Uredba Sveta (ES) št. 1698/2005 določa tri temeljne cilje za podporo razvoju podeželja v programskem obdobju 2007–2013: (1) izboljšati konkurenčnost kmetijstva in gozdarstva, (2) izboljšati okolje in podeželje, (3) izboljšati kakovost življenja na podeželskih območjih in spodbujati raznovrstnost gospodarske dejavnosti. Ti cilji se uresničujejo z ukrepi, ki so združeni v štiri osi. Člen 17 Uredbe zagotavlja ravnotežje med cilji z uvedbo minimalnih stopenj porabe na os.

| 66. | Ob upoštevanju raznolikosti regij v Evropi in različnih razmer na nacionalni ravni je težko zagotoviti enotno opredelitev podeželskih območij. Zato so območja, ki so upravičena do posredovanja, pa tudi izbira in prednostna razvrstitev projektov, v pristojnosti držav članic.






  — | Z uvedbo nacionalnih strateških načrtov je za naslednjo generacijo programov razvoja podeželja predviden bolj ciljno usmerjen pristop. |
| --- | --- | --- |

66.

Ob upoštevanju raznolikosti regij v Evropi in različnih razmer na nacionalni ravni je težko zagotoviti enotno opredelitev podeželskih območij. Zato so območja, ki so upravičena do posredovanja, pa tudi izbira in prednostna razvrstitev projektov, v pristojnosti držav članic.

—

Z uvedbo nacionalnih strateških načrtov je za naslednjo generacijo programov razvoja podeželja predviden bolj ciljno usmerjen pristop.

| 67. | Upravičenost do podpore v okviru naložb v kmetijska gospodarstva in naložb v predelavo živil ni omejena na podeželska območja, opredeljena za namen ustreznih ukrepov iz člena 33. Izbira področja uporabe teh ukrepov je skladna z njihovim ciljem prispevati k izboljšanju kmetijskega dohodka ter življenjskih, delovnih in proizvodnih razmer oziroma izboljšati konkurenčnost in dodatno vrednost predelave živil na tistih območjih v državi, kjer se opravljajo te dejavnosti (podeželska in nepodeželska območja).






  — | Programi razvoja podeželja vključujejo splošen opis načrta, v katerem sta navedena geografska pokritost in opis sedanjih razmer, pri čemer so uporabljeni izmerjeni podatki in poudarjene prednosti, neskladja, razlike in možnosti razvoja podeželja. Ta opis upošteva kmetijski in gozdarski sektor, podeželsko gospodarstvo, demografske razmere, človeške vire in zaposlovanje ter stanje okolja. Na podlagi teh podatkov države članice opišejo prednostne ukrepe in ustrezno strategijo. |
| --- | --- | --- |

67.

Upravičenost do podpore v okviru naložb v kmetijska gospodarstva in naložb v predelavo živil ni omejena na podeželska območja, opredeljena za namen ustreznih ukrepov iz člena 33. Izbira področja uporabe teh ukrepov je skladna z njihovim ciljem prispevati k izboljšanju kmetijskega dohodka ter življenjskih, delovnih in proizvodnih razmer oziroma izboljšati konkurenčnost in dodatno vrednost predelave živil na tistih območjih v državi, kjer se opravljajo te dejavnosti (podeželska in nepodeželska območja).

—

Programi razvoja podeželja vključujejo splošen opis načrta, v katerem sta navedena geografska pokritost in opis sedanjih razmer, pri čemer so uporabljeni izmerjeni podatki in poudarjene prednosti, neskladja, razlike in možnosti razvoja podeželja. Ta opis upošteva kmetijski in gozdarski sektor, podeželsko gospodarstvo, demografske razmere, človeške vire in zaposlovanje ter stanje okolja. Na podlagi teh podatkov države članice opišejo prednostne ukrepe in ustrezno strategijo.

| — | V naslednje programsko obdobje je bil vključen nadaljnji korak v smeri ozemeljskega ciljnega usmerjanja, ker morajo države članice v svoje programe razvoja podeželja vključiti določitev svojih podeželskih območij in navesti njihov pomen. |
| --- | --- |

—

V naslednje programsko obdobje je bil vključen nadaljnji korak v smeri ozemeljskega ciljnega usmerjanja, ker morajo države članice v svoje programe razvoja podeželja vključiti določitev svojih podeželskih območij in navesti njihov pomen.

| 68. | Komisija se strinja, da celostni ozemeljski pristopi zagotavljajo pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in spodbuja izvajanje lokalnih razvojnih strategij v sedanjem in prihodnjem programskem obdobju.






  — | Izidi vmesnih ocenjevalnih poročil in rezultati predhodnih ocen bodo pomembno prispevali k sedanjim in novim programom razvoja podeželja. Poleg tega bodo nacionalne mreže za podeželje in mreža EU za podeželje zagotovile podlago za izmenjavo informacij in najboljše prakse. |
| --- | --- | --- |

68.

Komisija se strinja, da celostni ozemeljski pristopi zagotavljajo pomembno orodje za izvajanje politike razvoja podeželja, in spodbuja izvajanje lokalnih razvojnih strategij v sedanjem in prihodnjem programskem obdobju.

—

Izidi vmesnih ocenjevalnih poročil in rezultati predhodnih ocen bodo pomembno prispevali k sedanjim in novim programom razvoja podeželja. Poleg tega bodo nacionalne mreže za podeželje in mreža EU za podeželje zagotovile podlago za izmenjavo informacij in najboljše prakse.

| 69. | Komisija si zelo prizadeva, da bi izboljšala količino in kakovost podatkov držav članic o spremljanju v sedanjem programskem obdobju.






  — | Komisija je v sodelovanju z državami članicami predlagala nov in boljši okvir za spremljanje in ocenjevanje za naslednje programsko obdobje. |
| --- | --- | --- |

69.

Komisija si zelo prizadeva, da bi izboljšala količino in kakovost podatkov držav članic o spremljanju v sedanjem programskem obdobju.

—

Komisija je v sodelovanju z državami članicami predlagala nov in boljši okvir za spremljanje in ocenjevanje za naslednje programsko obdobje.

---

(1)  Sklep Sveta 2006/144/ES.

(2)  Uvodna izjava 14 Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999.

(3)  Objavljeno junija 2006.

---

| 20.11.2006 | SL | Uradni list Evropske unije | C 282/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.11.2006

SL

Uradni list Evropske unije

C 282/32

---

POSEBNO POROČILO št. 8/2006

Uspešna rast?

Uspešnost podpore Evropske unije za operativne programe proizvajalcev sadja in zelenjave

z odgovori Komisije

(v skladu z drugim pododstavkom člena 248(4) ES)

(2006/C 282/02)

KAZALO

| I–XI | POVZETEK |
| --- | --- |

I–XI

| 1–18 | UVOD |
| --- | --- |

1–18

| 1–3 | Cilj programa pomoči: prilagajanje spreminjajočim se razmeram na trgu |
| --- | --- |

1–3

| 4–8 | Obseg in pristop revizije |
| --- | --- |

4–8

| 9–12 | Organizacije proizvajalcev |
| --- | --- |

9–12

| 13–18 | Pomoč za operativne programe |
| --- | --- |

13–18

| 19–63 | DEL I: USPEŠNOST OPERATIVNIH PROGRAMOV |
| --- | --- |

19–63

| 20–49 | Ali je bil program pomoči izvajan tako, da se zagotovi verjetnost uspešnosti operativnih programov? |
| --- | --- |

20–49

| 20–23 | Pregledi Komisije, da se zagotovi, da države članice pomoč EU dodeljujejo v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja |
| --- | --- |

20–23

| 24–49 | Izvajanje programa pomoči v državah članicah |
| --- | --- |

24–49

| 50–59 | Ali so bili ukrepi, financirani v operativnih programih, uspešni? |
| --- | --- |

50–59

| 51–52 | Ocene operativnih programov s strani organizacij proizvajalcev (končna poročila) |
| --- | --- |

51–52

| 53–59 | Vzorec ukrepov iz operativnih programov |
| --- | --- |

53–59

| 60–63 | Zaključki o uspešnosti operativnih programov |
| --- | --- |

60–63

| 64–86 | DEL II: NAPREDEK, KI SO GA DOSEGLE ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV |
| --- | --- |

64–86

| 65–86 | Ali so organizacije proizvajalcev napredovale pri doseganju ciljev programa pomoči? |
| --- | --- |

65–86

| 66–68 | Vzorec organizacij proizvajalcev |
| --- | --- |

66–68

| 69–86 | Podatki Komisije o organizacijah proizvajalcev |
| --- | --- |

69–86

| 87–93 | ZAKLJUČKI |
| --- | --- |

87–93

| 87–90 | Uspešnost operativnih programov |
| --- | --- |

87–90

| 91–93 | Napredek, ki so ga dosegle organizacije proizvajalcev |
| --- | --- |

91–93

| 94–100 | PRIPOROČILA |
| --- | --- |

94–100

| 95–96 | Pomoč za operativne programe naj postane preprostejša in uspešnejša |
| --- | --- |

95–96

| 97–98 | Bolje usmeriti politiko, da se dosežeta splošna cilja, koncentracija in prilagajanje |
| --- | --- |

97–98

| 99–100 | Preveriti politiko spodbujanja organizacij proizvajalcev |
| --- | --- |

99–100

Priloga: Revizijska merila za odobritev uspešnih operativnih programov

Odgovori Komisije

POVZETEK

| I. | Leta 1996 je bila uvedena nova politika za podporo pridelovalcem sadja in zelenjave pri prilagajanju na spreminjajoče se razmere na trgu. V okviru tega je bila pridelovalcem na voljo pomoč v višini 50 % stroškov ukrepov, ki so jih ti sprejeli v „operativnih programih“ in katerih namen je bil med drugim izboljšati kakovost proizvodov, zmanjšati proizvodne stroške in izboljšati okoljske prakse. Pomoč je na voljo samo skupinam pridelovalcev, ki skupaj tržijo svojo proizvodnjo v „organizacijah proizvajalcev“. Za odobritev operativnih programov in izplačevanje pomoči so odgovorne države članice. V letu 2004 je pomoč znašala 500 milijonov EUR. |
| --- | --- |

I.

Leta 1996 je bila uvedena nova politika za podporo pridelovalcem sadja in zelenjave pri prilagajanju na spreminjajoče se razmere na trgu. V okviru tega je bila pridelovalcem na voljo pomoč v višini 50 % stroškov ukrepov, ki so jih ti sprejeli v „operativnih programih“ in katerih namen je bil med drugim izboljšati kakovost proizvodov, zmanjšati proizvodne stroške in izboljšati okoljske prakse. Pomoč je na voljo samo skupinam pridelovalcev, ki skupaj tržijo svojo proizvodnjo v „organizacijah proizvajalcev“. Za odobritev operativnih programov in izplačevanje pomoči so odgovorne države članice. V letu 2004 je pomoč znašala 500 milijonov EUR.

| II. | Sodišče je uspešnost tega programa pomoči revidiralo predvsem na podlagi naključnega vzorca 30 operativnih programov v osmih državah članicah in pregleda podatkov Komisije. |
| --- | --- |

II.

Sodišče je uspešnost tega programa pomoči revidiralo predvsem na podlagi naključnega vzorca 30 operativnih programov v osmih državah članicah in pregleda podatkov Komisije.

| III. | Države članice so se pri odobritvi operativnih programov odločale glede na vrsto načrtovanih odhodkov, ne da bi pri tem upoštevale verjetnost uspešnosti predlaganih ukrepov. Elementi načrtovanja programov, ki so določeni v uredbah, so bili upoštevani le formalno ter s precejšnjimi stroški in brez pravih koristi. Merila za upravičenost odhodkov niso bila jasna, kar je povzročalo negotovost. |
| --- | --- |

III.

Države članice so se pri odobritvi operativnih programov odločale glede na vrsto načrtovanih odhodkov, ne da bi pri tem upoštevale verjetnost uspešnosti predlaganih ukrepov. Elementi načrtovanja programov, ki so določeni v uredbah, so bili upoštevani le formalno ter s precejšnjimi stroški in brez pravih koristi. Merila za upravičenost odhodkov niso bila jasna, kar je povzročalo negotovost.

| IV. | Komisija preverja upravičenost odhodkov operativnih programov, ne preverja pa, ali postopki držav članic za odobritev operativnih programov zagotavljajo, da bodo odhodki verjetno uspešni. Doslej ni spremljala uspešnosti operativnih programov niti ocenila politike. |
| --- | --- |

IV.

Komisija preverja upravičenost odhodkov operativnih programov, ne preverja pa, ali postopki držav članic za odobritev operativnih programov zagotavljajo, da bodo odhodki verjetno uspešni. Doslej ni spremljala uspešnosti operativnih programov niti ocenila politike.

| V. | Operativni programi so na splošno dosegli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Skoraj polovica financiranih dejavnosti je v primerjavi z začetnim stanjem organizacij proizvajalcev predstavljala precejšen napredek pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne. Vendar je bila uspešnost večine dejavnosti majhna, saj niso prinesle pomembnega napredka v primerjavi z začetnim stanjem organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

V.

Operativni programi so na splošno dosegli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Skoraj polovica financiranih dejavnosti je v primerjavi z začetnim stanjem organizacij proizvajalcev predstavljala precejšen napredek pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne. Vendar je bila uspešnost večine dejavnosti majhna, saj niso prinesle pomembnega napredka v primerjavi z začetnim stanjem organizacij proizvajalcev.

| VI. | Organizacije proizvajalcev v vzorcu so pri večini ciljev te politike dosegle napredek. Vendar Komisija nima nobenih podatkov o doseganju teh ciljev na evropski ravni, razen dveh izjem: za umike presežne proizvodnje s trga, katerih število se je zmanjšalo, in za koncentracijo ponudbe. |
| --- | --- |

VI.

Organizacije proizvajalcev v vzorcu so pri večini ciljev te politike dosegle napredek. Vendar Komisija nima nobenih podatkov o doseganju teh ciljev na evropski ravni, razen dveh izjem: za umike presežne proizvodnje s trga, katerih število se je zmanjšalo, in za koncentracijo ponudbe.

| VII. | Pri sedanjih trendih cilj Komisije, da bi bilo 60 % ponudbe do leta 2013 koncentriranih v organizacijah proizvajalcev, ne bo dosežen. Organizacije proizvajalcev predstavljajo samo približno tretjino proizvodnje sadja in zelenjave EU in so rasle počasneje od sektorja kot celote. |
| --- | --- |

VII.

Pri sedanjih trendih cilj Komisije, da bi bilo 60 % ponudbe do leta 2013 koncentriranih v organizacijah proizvajalcev, ne bo dosežen. Organizacije proizvajalcev predstavljajo samo približno tretjino proizvodnje sadja in zelenjave EU in so rasle počasneje od sektorja kot celote.

| VIII. | Sodišče priporoča, da Komisija razmisli o prednostih drugačnih pristopov, da bi poenostavila program pomoči, zmanjšala njegove stroške ter izboljšala uspešnost pomoči. Komisija bi morala razmisliti, ali bi bilo to mogoče najbolje doseči z uskladitvijo postopkov in pravil o upravičenosti odhodkov, ki veljajo za ta program, s tistimi, ki veljajo za naložbene ukrepe za razvoj podeželja. |
| --- | --- |

VIII.

Sodišče priporoča, da Komisija razmisli o prednostih drugačnih pristopov, da bi poenostavila program pomoči, zmanjšala njegove stroške ter izboljšala uspešnost pomoči. Komisija bi morala razmisliti, ali bi bilo to mogoče najbolje doseči z uskladitvijo postopkov in pravil o upravičenosti odhodkov, ki veljajo za ta program, s tistimi, ki veljajo za naložbene ukrepe za razvoj podeželja.

| IX. | Ne glede na to, kateremu pristopu bo sledila, bi Komisija morala izboljšati svoje spremljanje uspešnosti pomoči in leta 2009 uporabiti načrtovano ocenjevalno študijo, da ugotovi razloge za relativno pomanjkanje napredka organizacij proizvajalcev, zlasti v tistih državah članicah, kjer sektor sadja in zelenjave predstavlja največji delež kmetijske proizvodnje. |
| --- | --- |

IX.

Ne glede na to, kateremu pristopu bo sledila, bi Komisija morala izboljšati svoje spremljanje uspešnosti pomoči in leta 2009 uporabiti načrtovano ocenjevalno študijo, da ugotovi razloge za relativno pomanjkanje napredka organizacij proizvajalcev, zlasti v tistih državah članicah, kjer sektor sadja in zelenjave predstavlja največji delež kmetijske proizvodnje.

| X. | Če ocena potrdi, da so organizacije proizvajalcev uspešen mehanizem za okrepitev položaja pridelovalcev v teh državah članicah, bi bilo treba za doseganje tega cilja politiko bolje usmeriti. |
| --- | --- |

X.

Če ocena potrdi, da so organizacije proizvajalcev uspešen mehanizem za okrepitev položaja pridelovalcev v teh državah članicah, bi bilo treba za doseganje tega cilja politiko bolje usmeriti.

| XI. | Če Komisija po drugi strani ne more pokazati, da koncentracija ponudbe v organizacijah proizvajalcev prinaša dejanske koristi, bi morala ponovno razmisliti o tem mehanizmu za podpiranje pridelovalcev sadja in zelenjave v EU. |
| --- | --- |

XI.

Če Komisija po drugi strani ne more pokazati, da koncentracija ponudbe v organizacijah proizvajalcev prinaša dejanske koristi, bi morala ponovno razmisliti o tem mehanizmu za podpiranje pridelovalcev sadja in zelenjave v EU.

UVOD

Cilj programa pomoči: prilagajanje spreminjajočim se razmeram na trgu

| 1. | EU je bila v 1990-ih soočena s spreminjajočim se trgom sadja in zelenjave, ki je zahteval drugačne proizvode in večja jamstva glede kakovosti in okoljskih standardov, zato je uvedla nov program pomoči, da bi pridelovalce podprla pri prilagajanju na takšno povpraševanje. To je bila pomoč za „operativne programe“, ki je opisana v nadaljevanju. Hkrati je bila omejena že dolgo izvajana pomoč za umike (1), kar je pridelovalce v EU še dodatno spodbudilo h gojenju tega, kar je želel trg. |
| --- | --- |

1.

EU je bila v 1990-ih soočena s spreminjajočim se trgom sadja in zelenjave, ki je zahteval drugačne proizvode in večja jamstva glede kakovosti in okoljskih standardov, zato je uvedla nov program pomoči, da bi pridelovalce podprla pri prilagajanju na takšno povpraševanje. To je bila pomoč za „operativne programe“, ki je opisana v nadaljevanju. Hkrati je bila omejena že dolgo izvajana pomoč za umike (1), kar je pridelovalce v EU še dodatno spodbudilo h gojenju tega, kar je želel trg.

| 2. | Razmere na trgu so se prav tako spreminjale, saj je naraščala prevlada nekaj velikih skupin za maloprodajo in distribucijo. V odziv je EU okrepila politiko, ki jo je izvajala že od 1960-ih let, v okviru katere je spodbujala oblikovanje skupin pridelovalcev, znanih kot „organizacije proizvajalcev“, da bi dosegla ekonomijo obsega in močnejšo prisotnost na trgu. |
| --- | --- |

2.

Razmere na trgu so se prav tako spreminjale, saj je naraščala prevlada nekaj velikih skupin za maloprodajo in distribucijo. V odziv je EU okrepila politiko, ki jo je izvajala že od 1960-ih let, v okviru katere je spodbujala oblikovanje skupin pridelovalcev, znanih kot „organizacije proizvajalcev“, da bi dosegla ekonomijo obsega in močnejšo prisotnost na trgu.

| 3. | To združevanje ponudbe (ali „koncentracijo“) je spodbujala tako, da je bilo članstvo v organizaciji proizvajalcev pogoj za prejemanje nove pomoči za operativne programe. Pridelovalci sadja in zelenjave, ki niso bili člani organizacije proizvajalcev, niso bili upravičeni do pomoči EU. To je spodbudilo pridelovalce, da oblikujejo organizacije proizvajalcev ali pa se jim pridružijo. Hkrati je EU določila strožje pogoje za organizacije proizvajalcev, da bi zagotovila njihovo uspešnost pri koncentriranju ponudbe. |
| --- | --- |

3.

To združevanje ponudbe (ali „koncentracijo“) je spodbujala tako, da je bilo članstvo v organizaciji proizvajalcev pogoj za prejemanje nove pomoči za operativne programe. Pridelovalci sadja in zelenjave, ki niso bili člani organizacije proizvajalcev, niso bili upravičeni do pomoči EU. To je spodbudilo pridelovalce, da oblikujejo organizacije proizvajalcev ali pa se jim pridružijo. Hkrati je EU določila strožje pogoje za organizacije proizvajalcev, da bi zagotovila njihovo uspešnost pri koncentriranju ponudbe.

Okvir 1„Inteligentna pomoč,“ je bil navdušen direktor ene od obiskanih organizacij proizvajalcev sadja in zelenjave. EU pridelovalcem ne daje več pomoči za uničevanje njihovega presežnega sadja in zelenjave, ki ju nihče noče kupiti. Zdaj EU subvencionira ukrepe, ki jih pridelovalci sprejmejo, da bi prilagodili svojo proizvodnjo količini in kakovosti, po katerih vlada povpraševanje.

Okvir 2„Uspešna rast“: Pomoč je vezana na promet, zato bolj kot organizacije proizvajalcev rastejo, več pomoči prejmejo za financiranje prilagajanja. Ta uspeh bi moral več pridelovalcev spodbuditi, da oblikujejo organizacije proizvajalcev ali pa se jim pridružijo, kar bi prineslo več pogajalske moči in višji promet, s tem pa tudi več pomoči za nadaljnje prilagajanje ...

Obseg in pristop revizije

| 4. | Sodišče je poročalo o rezultatih svoje prejšnje revizije pomoči za sektor sadja in zelenjave v Letnem poročilu za leto 2000 (2). Takrat je bilo dokončanih le malo operativnih programov, zato dolgoročna uspešnost pomoči ni bila očitna. Vendar so bile v poročilu opredeljene pomanjkljivosti v upravljanju programa pomoči s strani držav članic, zaradi katerih je bila pomoč manj uspešna. Glede na to je bil cilj te revizije oceniti uspešnost programa pomoči za operativne programe. |
| --- | --- |

4.

Sodišče je poročalo o rezultatih svoje prejšnje revizije pomoči za sektor sadja in zelenjave v Letnem poročilu za leto 2000 (2). Takrat je bilo dokončanih le malo operativnih programov, zato dolgoročna uspešnost pomoči ni bila očitna. Vendar so bile v poročilu opredeljene pomanjkljivosti v upravljanju programa pomoči s strani držav članic, zaradi katerih je bila pomoč manj uspešna. Glede na to je bil cilj te revizije oceniti uspešnost programa pomoči za operativne programe.

| 5. | Uspešnost je v Finančni uredbi EU (3) opredeljena kot „doseganje specifičnih ciljev in rezultatov, za katere so bila sredstva namenjena“. Ker cilji, določeni za program pomoči za operativne programe, niso dokončni ali količinsko opredeljeni, se uspešnost pri tej reviziji razume kot doseganje napredka pri izpolnjevanju teh ciljev. |
| --- | --- |

5.

Uspešnost je v Finančni uredbi EU (3) opredeljena kot „doseganje specifičnih ciljev in rezultatov, za katere so bila sredstva namenjena“. Ker cilji, določeni za program pomoči za operativne programe, niso dokončni ali količinsko opredeljeni, se uspešnost pri tej reviziji razume kot doseganje napredka pri izpolnjevanju teh ciljev.

| 6. | Pri tej reviziji so bila zastavljena naslednja vprašanja:






  (i) | Ali je bil program pomoči izvajan tako, da se zagotovi verjetnost uspešnosti operativnih programov? |
| --- | --- | --- |

6.

Pri tej reviziji so bila zastavljena naslednja vprašanja:

(i)

Ali je bil program pomoči izvajan tako, da se zagotovi verjetnost uspešnosti operativnih programov?

| (ii) | Ali so bili ukrepi, financirani v operativnih programih, uspešni? |
| --- | --- |

(ii)

Ali so bili ukrepi, financirani v operativnih programih, uspešni?

| (iii) | Ali so organizacije proizvajalcev dosegle napredek pri doseganju ciljev programa pomoči? |
| --- | --- |

(iii)

Ali so organizacije proizvajalcev dosegle napredek pri doseganju ciljev programa pomoči?

| 7. | Revizijski pristop je zajemal:






  (i) | ocenjevanje postopkov, ki so jih Komisija in države članice vzpostavile za izvajanje politike; |
| --- | --- | --- |

7.

Revizijski pristop je zajemal:

(i)

ocenjevanje postopkov, ki so jih Komisija in države članice vzpostavile za izvajanje politike;

| (ii) | preizkušanje uspešnosti na vzorcu dejavnosti operativnih programov; in |
| --- | --- |

(ii)

preizkušanje uspešnosti na vzorcu dejavnosti operativnih programov; in

| (iii) | pregled vzorca organizacij proizvajalcev ter podatkov Komisije na ravni EU, da bi dobili dokaze o napredku, ki so ga organizacije proizvajalcev dosegle pri ciljih politike. |
| --- | --- |

(iii)

pregled vzorca organizacij proizvajalcev ter podatkov Komisije na ravni EU, da bi dobili dokaze o napredku, ki so ga organizacije proizvajalcev dosegle pri ciljih politike.

| 8. | Revizijsko delo na terenu je bilo opravljeno v letu 2005 na naključnem vzorcu 30 operativnih programov, ki so bili v letih 2003 in 2004 dokončani v osmih državah članicah: Grčiji, Španiji, Franciji, na Irskem, v Italiji, na Nizozemskem, Portugalskem in v Združenem kraljestvu. Organizacije proizvajalcev v novih državah članicah niso bile zajete, saj v času revizije še niso dokončale operativnih programov. |
| --- | --- |

8.

Revizijsko delo na terenu je bilo opravljeno v letu 2005 na naključnem vzorcu 30 operativnih programov, ki so bili v letih 2003 in 2004 dokončani v osmih državah članicah: Grčiji, Španiji, Franciji, na Irskem, v Italiji, na Nizozemskem, Portugalskem in v Združenem kraljestvu. Organizacije proizvajalcev v novih državah članicah niso bile zajete, saj v času revizije še niso dokončale operativnih programov.

Organizacije proizvajalcev

| 9. | Organizacija proizvajalcev je skupina pridelovalcev, ki delujejo skupaj, da bi okrepili svoj položaj na trgu. Številne so zadruge, lahko pa so tudi skupine posameznikov ali skupine družb. Pogoji zanje so določeni v uredbah EU (4), in sicer morajo imeti vsaj pet članov in minimalni promet v višini 100 000 EUR. Organizacije proizvajalcev morajo zagotavljati sredstva za skladiščenje, pakiranje in trženje proizvodnje svojih članov. To proizvodnjo morajo biti sposobne načrtovati in prilagajati ter spodbujati okolju prijazno obdelavo tal in ravnanje z odpadki. |
| --- | --- |

9.

Organizacija proizvajalcev je skupina pridelovalcev, ki delujejo skupaj, da bi okrepili svoj položaj na trgu. Številne so zadruge, lahko pa so tudi skupine posameznikov ali skupine družb. Pogoji zanje so določeni v uredbah EU (4), in sicer morajo imeti vsaj pet članov in minimalni promet v višini 100 000 EUR. Organizacije proizvajalcev morajo zagotavljati sredstva za skladiščenje, pakiranje in trženje proizvodnje svojih članov. To proizvodnjo morajo biti sposobne načrtovati in prilagajati ter spodbujati okolju prijazno obdelavo tal in ravnanje z odpadki.

| 10. | Novi organizaciji proizvajalcev je v petletnem obdobju na voljo zagonska pomoč za vzpostavitev in pridobitev zmogljivosti, potrebnih za izpolnjevanje pogojev EU. Ko je organizacija vzpostavljena, države članice preverjajo, da še naprej izpolnjuje te zahteve, vendar za to ni več na voljo nobena dodatna pomoč. Načeloma EU ne podpira upravnih, poslovnih in proizvodnih stroškov organizacij proizvajalcev (5). |
| --- | --- |

10.

Novi organizaciji proizvajalcev je v petletnem obdobju na voljo zagonska pomoč za vzpostavitev in pridobitev zmogljivosti, potrebnih za izpolnjevanje pogojev EU. Ko je organizacija vzpostavljena, države članice preverjajo, da še naprej izpolnjuje te zahteve, vendar za to ni več na voljo nobena dodatna pomoč. Načeloma EU ne podpira upravnih, poslovnih in proizvodnih stroškov organizacij proizvajalcev (5).

| 11. | V 14 državah članicah (6) je približno 1 500 organizacij proizvajalcev (Diagram 1). Te organizacije se med seboj močno razlikujejo po velikosti in vrsti (Diagram 2). Sodišče je med revizijo obiskalo gojitelje fig v Grčiji, gojitelje gob na Irskem, zadrugo za pridelavo agrumov na Portugalskem in gojitelje paradižnika od Španije do Nizozemske. Nekatere organizacije so imele manj kot deset članov, ena od organizacij v Italiji, specializirana za jabolka, pa 5 800 članov. Eno organizacijo proizvajalcev je sestavljalo 14 družb, vsaka s povprečnim prometom v višini 2,6 milijona EUR, druga pa je bila zadruga z 800 pridelovalci s krajšim delovnim časom, ki so imeli v povprečju vsak za 600 EUR proizvodnje. Povprečna organizacija proizvajalcev v EU je imela v letu 2003 promet v višini 9 milijonov EUR in več kot 300 članov. |
| --- | --- |

11.

V 14 državah članicah (6) je približno 1 500 organizacij proizvajalcev (Diagram 1). Te organizacije se med seboj močno razlikujejo po velikosti in vrsti (Diagram 2). Sodišče je med revizijo obiskalo gojitelje fig v Grčiji, gojitelje gob na Irskem, zadrugo za pridelavo agrumov na Portugalskem in gojitelje paradižnika od Španije do Nizozemske. Nekatere organizacije so imele manj kot deset članov, ena od organizacij v Italiji, specializirana za jabolka, pa 5 800 članov. Eno organizacijo proizvajalcev je sestavljalo 14 družb, vsaka s povprečnim prometom v višini 2,6 milijona EUR, druga pa je bila zadruga z 800 pridelovalci s krajšim delovnim časom, ki so imeli v povprečju vsak za 600 EUR proizvodnje. Povprečna organizacija proizvajalcev v EU je imela v letu 2003 promet v višini 9 milijonov EUR in več kot 300 članov.

Image

Image

| 12. | Sadje in zelenjava predstavljata po vrednosti proizvodnje največji kmetijski sektor v EU-15. Pomembna sta zlasti za kmetijsko gospodarstvo Grčije, Španije, Italije in Portugalske, kjer ta sektor predstavlja več kot 25 % vrednosti kmetijske proizvodnje. Španija, Francija in Italija po vrednosti skupaj predstavljajo 70 % proizvodnje sadja in zelenjave v EU. Približno tretjino njihove proizvodnje so v letu 2004 tržile organizacije proizvajalcev. Na Nizozemskem, v Belgiji in na Irskem je bil delež proizvodnje sadja in zelenjave, ki so ga tržile organizacije proizvajalcev, veliko višji, približno 80 %, medtem ko je bil v Grčiji 13 % in na Portugalskem 6 % (Diagram 3). |
| --- | --- |

12.

Sadje in zelenjava predstavljata po vrednosti proizvodnje največji kmetijski sektor v EU-15. Pomembna sta zlasti za kmetijsko gospodarstvo Grčije, Španije, Italije in Portugalske, kjer ta sektor predstavlja več kot 25 % vrednosti kmetijske proizvodnje. Španija, Francija in Italija po vrednosti skupaj predstavljajo 70 % proizvodnje sadja in zelenjave v EU. Približno tretjino njihove proizvodnje so v letu 2004 tržile organizacije proizvajalcev. Na Nizozemskem, v Belgiji in na Irskem je bil delež proizvodnje sadja in zelenjave, ki so ga tržile organizacije proizvajalcev, veliko višji, približno 80 %, medtem ko je bil v Grčiji 13 % in na Portugalskem 6 % (Diagram 3).

Image

Pomoč za operativne programe

| 13. | Organizacije proizvajalcev, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 9, lahko zaprosijo za pomoč za „operativni program“. To je program ukrepov, ki ga sprejme organizacija proizvajalcev za prilagoditev proizvodnje svojih članov tržnemu povpraševanju in okrepitev svojega položaja na trgu (Okvir 3). Posebni cilji, ki naj bi jih ukrepi dosegli, so določeni v Uredbi Sveta (7) (Okvir 4). Program pripravi organizacija proizvajalcev, odobri pa ga država članica, ki letno izplača pomoč EU v višini 50 % stroškov, ki jih je imela organizacija proizvajalcev pri izvajanju programa. Operativni programi trajajo od tri do pet let, ob koncu tega obdobja pa lahko organizacija proizvajalcev zaprosi za pomoč za nov program. Znesek letne pomoči je omejen, in sicer na 4,1 % prometa organizacije proizvajalcev. |
| --- | --- |

13.

Organizacije proizvajalcev, ki izpolnjujejo pogoje iz odstavka 9, lahko zaprosijo za pomoč za „operativni program“. To je program ukrepov, ki ga sprejme organizacija proizvajalcev za prilagoditev proizvodnje svojih članov tržnemu povpraševanju in okrepitev svojega položaja na trgu (Okvir 3). Posebni cilji, ki naj bi jih ukrepi dosegli, so določeni v Uredbi Sveta (7) (Okvir 4). Program pripravi organizacija proizvajalcev, odobri pa ga država članica, ki letno izplača pomoč EU v višini 50 % stroškov, ki jih je imela organizacija proizvajalcev pri izvajanju programa. Operativni programi trajajo od tri do pet let, ob koncu tega obdobja pa lahko organizacija proizvajalcev zaprosi za pomoč za nov program. Znesek letne pomoči je omejen, in sicer na 4,1 % prometa organizacije proizvajalcev.

| 14. | Več kot 70 % organizacij proizvajalcev ima operativni program in v letu 2004 je pomoč znašala 500 milijonov EUR. To je predstavljalo 3 % prometa organizacij proizvajalcev in približno 1 % skupne vrednosti proizvodnje sadja in zelenjave v EU. Izkoriščenost pomoči se je od uvedbe leta 1997 močno povečala, hkrati pa se je zmanjšala pomoč za umik presežne proizvodnje (glej Diagram 4). V diagramu je prikazana tudi pomoč, izplačana prek organizacij proizvajalcev pridelovalcem paradižnika in sadja za predelavo, ki temelji na obsegu proizvodnje.

  Okvir 3Značilna vsebina operativnega programa





  — | nakup opreme za sortiranje in pakiranje, |
| --- | --- | --- |

14.

Več kot 70 % organizacij proizvajalcev ima operativni program in v letu 2004 je pomoč znašala 500 milijonov EUR. To je predstavljalo 3 % prometa organizacij proizvajalcev in približno 1 % skupne vrednosti proizvodnje sadja in zelenjave v EU. Izkoriščenost pomoči se je od uvedbe leta 1997 močno povečala, hkrati pa se je zmanjšala pomoč za umik presežne proizvodnje (glej Diagram 4). V diagramu je prikazana tudi pomoč, izplačana prek organizacij proizvajalcev pridelovalcem paradižnika in sadja za predelavo, ki temelji na obsegu proizvodnje.

Okvir 3Značilna vsebina operativnega programa





  —

nakup opreme za sortiranje in pakiranje,

| — | zaposlovanje osebja za nadzor kakovosti in trženje, |
| --- | --- |

—

zaposlovanje osebja za nadzor kakovosti in trženje,

| — | naložbe v namakalne sisteme in rastlinjake, |
| --- | --- |

—

naložbe v namakalne sisteme in rastlinjake,

| — | subvencije pridelovalcem za ponovno zasaditev sadnih dreves, |
| --- | --- |

—

subvencije pridelovalcem za ponovno zasaditev sadnih dreves,

| — | stroški za naravno odstranjevanje škodljivcev in nadzor nad boleznimi. |
| --- | --- |

—

stroški za naravno odstranjevanje škodljivcev in nadzor nad boleznimi.

Okvir 411 ciljev operativnih programov





  —

| — | zagotavljanje, da se proizvodnjo načrtuje in usklajuje s povpraševanjem, zlasti glede kakovosti in količine, |
| --- | --- |

zagotavljanje, da se proizvodnjo načrtuje in usklajuje s povpraševanjem, zlasti glede kakovosti in količine,

| — | pospeševanje koncentracije ponudbe in dajanje na trg proizvodov, ki jih pridelajo člani organizacije proizvajalcev, |
| --- | --- |

—

pospeševanje koncentracije ponudbe in dajanje na trg proizvodov, ki jih pridelajo člani organizacije proizvajalcev,

| — | zmanjševanje proizvodnih stroškov, in |
| --- | --- |

—

zmanjševanje proizvodnih stroškov, in

| — | stabilizacija proizvodnih cen, |
| --- | --- |

—

stabilizacija proizvodnih cen,

| — | pospeševanje okolju prijaznih načinov obdelovanja, pridelovalnih tehnik in ravnanja z odpadki, |
| --- | --- |

—

pospeševanje okolju prijaznih načinov obdelovanja, pridelovalnih tehnik in ravnanja z odpadki,

| — | izboljšanje kakovosti proizvodov, |
| --- | --- |

—

izboljšanje kakovosti proizvodov,

| — | zvišanje komercialne vrednosti proizvodov, |
| --- | --- |

—

zvišanje komercialne vrednosti proizvodov,

| — | promocija proizvodov pri ciljnih potrošnikih, |
| --- | --- |

—

promocija proizvodov pri ciljnih potrošnikih,

| — | ustvarjanje ekoloških pridelovalnih linij, |
| --- | --- |

—

ustvarjanje ekoloških pridelovalnih linij,

| — | promocija integrirane pridelave ali drugih načinov proizvodnje, ki upoštevajo varstvo okolja, |
| --- | --- |

—

promocija integrirane pridelave ali drugih načinov proizvodnje, ki upoštevajo varstvo okolja,

| — | zmanjševanje umikov s trga. |
| --- | --- |

—

zmanjševanje umikov s trga.

Image

| 15. | Izvajanje programa pomoči temelji na običajnem deljenem upravljanju, kjer države članice upoštevajo podrobna pravila, ki jih določi Komisija v okviru Uredbe Sveta. Države članice morajo sodelovati s Komisijo, da se zagotovi dodeljevanje pomoči v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja: gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti. |
| --- | --- |

15.

Izvajanje programa pomoči temelji na običajnem deljenem upravljanju, kjer države članice upoštevajo podrobna pravila, ki jih določi Komisija v okviru Uredbe Sveta. Države članice morajo sodelovati s Komisijo, da se zagotovi dodeljevanje pomoči v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja: gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti.

| 16. | Izvedbena uredba Komisije (8) od organizacij proizvajalcev zahteva, da v svojem predlogu operativnega programa opišejo:






  — | svoje začetno stanje, zlasti v zvezi s proizvodnjo, trženjem in opremo, |
| --- | --- | --- |

16.

Izvedbena uredba Komisije (8) od organizacij proizvajalcev zahteva, da v svojem predlogu operativnega programa opišejo:

—

svoje začetno stanje, zlasti v zvezi s proizvodnjo, trženjem in opremo,

| — | cilje programa ob upoštevanju tržnih predvidevanj, in |
| --- | --- |

—

cilje programa ob upoštevanju tržnih predvidevanj, in

| — | konkretne ukrepe ali „dejavnosti“, predlagane za doseganje teh ciljev. |
| --- | --- |

—

konkretne ukrepe ali „dejavnosti“, predlagane za doseganje teh ciljev.

| 17. | Organizacije proizvajalcev lahko v operativnih programih predlagajo ukrepe, ki ustrezajo njihovim razmeram, pod pogojem, da so programi usmerjeni na doseganje „več“ ciljev, določenih v Uredbi Sveta (glej Okvir 4). Za sklenitev kroga povratnih informacij morajo organizacije proizvajalcev ob koncu programa državi članici poročati, v kolikšnem obsegu so dosegle svoje cilje in kaj so se koristnega naučile za svoj naslednji program. Ta „model načrtovanja programov“, ki ga morajo upoštevati organizacije proizvajalcev, je prikazan v Diagramu 5. |
| --- | --- |

17.

Organizacije proizvajalcev lahko v operativnih programih predlagajo ukrepe, ki ustrezajo njihovim razmeram, pod pogojem, da so programi usmerjeni na doseganje „več“ ciljev, določenih v Uredbi Sveta (glej Okvir 4). Za sklenitev kroga povratnih informacij morajo organizacije proizvajalcev ob koncu programa državi članici poročati, v kolikšnem obsegu so dosegle svoje cilje in kaj so se koristnega naučile za svoj naslednji program. Ta „model načrtovanja programov“, ki ga morajo upoštevati organizacije proizvajalcev, je prikazan v Diagramu 5.

Image

| 18. | V Uredbi Komisije so prav tako podrobno določeni številni pregledi predlogov operativnih programov, ki bi jih morale izvesti države članice:






  — | preveritev začetnega stanja organizacije proizvajalcev in ciljev operativnega programa, |
| --- | --- | --- |

18.

V Uredbi Komisije so prav tako podrobno določeni številni pregledi predlogov operativnih programov, ki bi jih morale izvesti države članice:

—

preveritev začetnega stanja organizacije proizvajalcev in ciljev operativnega programa,

| — | preveritev skladnosti ciljev operativnega programa s cilji, določenimi v Uredbi Sveta, |
| --- | --- |

—

preveritev skladnosti ciljev operativnega programa s cilji, določenimi v Uredbi Sveta,

| — | preveritev gospodarske doslednosti in strokovne kakovosti predlaganega operativnega programa ter utemeljenosti ocen. |
| --- | --- |

—

preveritev gospodarske doslednosti in strokovne kakovosti predlaganega operativnega programa ter utemeljenosti ocen.

Uredba določa, da države članice nato program odobrijo, zahtevajo spremembe ali pa ga zavrnejo.

DEL I: USPEŠNOST OPERATIVNIH PROGRAMOV

| 19. | Kot je opisano zgoraj, si države članice in Komisija delijo odgovornost za zagotavljanje uspešnosti programa pomoči: se pravi, da je pomoč porabljena za doseganje napredka pri 11 ciljih, ki jih je Svet določil za operativne programe. V tem delu poročila je najprej obravnavano vprašanje, ali so Komisija in države članice program pomoči izvajale tako, da so spodbujale uspešnost in zlasti, ali je „model načrtovanja programov“ deloval, kot je bilo načrtovano. Temu sledi ocena vzorca operativnih programov, da se ugotovi, ali so financirani ukrepi prinesli napredek pri doseganju ciljev programa pomoči. |
| --- | --- |

19.

Kot je opisano zgoraj, si države članice in Komisija delijo odgovornost za zagotavljanje uspešnosti programa pomoči: se pravi, da je pomoč porabljena za doseganje napredka pri 11 ciljih, ki jih je Svet določil za operativne programe. V tem delu poročila je najprej obravnavano vprašanje, ali so Komisija in države članice program pomoči izvajale tako, da so spodbujale uspešnost in zlasti, ali je „model načrtovanja programov“ deloval, kot je bilo načrtovano. Temu sledi ocena vzorca operativnih programov, da se ugotovi, ali so financirani ukrepi prinesli napredek pri doseganju ciljev programa pomoči.

Ali je bil program pomoči izvajan tako, da se zagotovi verjetnost uspešnosti operativnih programov?

Pregledi Komisije, da se zagotovi, da države članice pomoč EU dodeljujejo v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja

| 20. | Operativne programe, ki jih predlagajo organizacije proizvajalcev, odobrijo države članice, vendar po Pogodbi Komisija zadrži končno odgovornost za dobro finančno poslovodenje proračuna EU in nadzira države članice. |
| --- | --- |

20.

Operativne programe, ki jih predlagajo organizacije proizvajalcev, odobrijo države članice, vendar po Pogodbi Komisija zadrži končno odgovornost za dobro finančno poslovodenje proračuna EU in nadzira države članice.

| 21. | Komisija v okviru postopka „potrditve obračunov“ obišče države članice in preveri, ali so bila plačila pomoči izvedena v skladu s pravili Skupnosti. Z Uredbo Sveta je bil ustanovljen tudi „poseben oddelek inšpektorjev“ za sektor sadja in zelenjave, katerega naloga je med drugim zagotavljati enotno uporabo pravil po vsej EU. V praksi so to isti uradniki, ki preverjajo tudi odhodke za potrditev obračunov. |
| --- | --- |

21.

Komisija v okviru postopka „potrditve obračunov“ obišče države članice in preveri, ali so bila plačila pomoči izvedena v skladu s pravili Skupnosti. Z Uredbo Sveta je bil ustanovljen tudi „poseben oddelek inšpektorjev“ za sektor sadja in zelenjave, katerega naloga je med drugim zagotavljati enotno uporabo pravil po vsej EU. V praksi so to isti uradniki, ki preverjajo tudi odhodke za potrditev obračunov.

| 22. | V primerjavi z drugimi kmetijskimi politikami zahteva program pomoči za operativne programe od držav članic večjo stopnjo presojanja pri odločanju o tem, ali naj ukrepe, predlagane v operativnem programu, odobrijo, zavrnejo ali pa zahtevajo spremembe. Vendar so bili Komisijini inšpekcijski pregledi po začetnih pregledih postopkov držav članic v letih 1997 in 1998 osredotočeni na upoštevanje meril za upravičenost odhodkov in se pri njih ni preverjalo, ali postopki držav članic za odobravanje in spremljanje operativnih programov, prikazani v odstavku 18, delujejo tako, da zagotavljajo verjetnost uspešnosti operativnih programov. |
| --- | --- |

22.

V primerjavi z drugimi kmetijskimi politikami zahteva program pomoči za operativne programe od držav članic večjo stopnjo presojanja pri odločanju o tem, ali naj ukrepe, predlagane v operativnem programu, odobrijo, zavrnejo ali pa zahtevajo spremembe. Vendar so bili Komisijini inšpekcijski pregledi po začetnih pregledih postopkov držav članic v letih 1997 in 1998 osredotočeni na upoštevanje meril za upravičenost odhodkov in se pri njih ni preverjalo, ali postopki držav članic za odobravanje in spremljanje operativnih programov, prikazani v odstavku 18, delujejo tako, da zagotavljajo verjetnost uspešnosti operativnih programov.

| 23. | Posledično je Komisija za namene potrditve obračunov sicer preverjala upravičenost pomoči, ki so jo izplačale države članice, ni pa preverjala, ali je bila ta pomoč dodeljena ob upoštevanju načel dobrega finančnega poslovodenja, zlasti uspešnosti. |
| --- | --- |

23.

Posledično je Komisija za namene potrditve obračunov sicer preverjala upravičenost pomoči, ki so jo izplačale države članice, ni pa preverjala, ali je bila ta pomoč dodeljena ob upoštevanju načel dobrega finančnega poslovodenja, zlasti uspešnosti.

Izvajanje programa pomoči v državah članicah

Podrobnosti revizije v državah članicah

| 24. | Glede na ključno vlogo držav članic pri odobravanju operativnih programov je Sodišče revidiralo postopke, ki se uporabljajo v vseh 14 zadevnih državah članicah (Okvir 5). Ker je izvajanje programa pomoči v nekaterih državah članicah decentralizirano, so bili postopki pregledani še v 19 regionalnih in lokalnih upravah v Italiji, Španiji, Franciji in Grčiji. |
| --- | --- |

24.

Glede na ključno vlogo držav članic pri odobravanju operativnih programov je Sodišče revidiralo postopke, ki se uporabljajo v vseh 14 zadevnih državah članicah (Okvir 5). Ker je izvajanje programa pomoči v nekaterih državah članicah decentralizirano, so bili postopki pregledani še v 19 regionalnih in lokalnih upravah v Italiji, Španiji, Franciji in Grčiji.

| 25. | Izvedbena uredba od držav članic zahteva številne preglede, vendar ne določa načina njihovega izvajanja. To državam članicam omogoča prožnost, da te postopke organizirajo v skladu s svojimi razmerami. Posledično je vsaka uprava izvajala program pomoči drugače in spodaj navedene ugotovitve ne veljajo enako za vse države članice (9). |
| --- | --- |

25.

Izvedbena uredba od držav članic zahteva številne preglede, vendar ne določa načina njihovega izvajanja. To državam članicam omogoča prožnost, da te postopke organizirajo v skladu s svojimi razmerami. Posledično je vsaka uprava izvajala program pomoči drugače in spodaj navedene ugotovitve ne veljajo enako za vse države članice (9).

Okvir 5Podrobnosti revizije v državah članicahRevizija postopkov držav članic je temeljila na naključnem vzorcu 30 operativnih programov, dokončanih v letih 2003 in 2004. Obiskali smo uprave držav članic, odgovorne za odobritev teh programov, in zadevne organizacije proizvajalcev.







  Število izbranih operativnih programov

| Število izbranih operativnih programov |
| --- |
| Španija | 11 | Portugalska | 2 |
| Francija | 8 | Združeno kraljestvo | 1 |
| Italija | 4 | Nizozemska | 1 |
| Grčija | 2 | Irska | 1 |

Španija

11

Portugalska

2

Francija

8

Združeno kraljestvo

1

Italija

4

Nizozemska

1

Grčija

2

Irska

1

Merila za ocenjevanje izvajanja modela načrtovanja programov

| 26. | Za skladnost z zahtevami dobrega finančnega poslovodenja bi morale države članice pri odločanju, ali naj odobrijo operativni program in s tem dodelijo pomoč EU, uporabljati načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti. |
| --- | --- |

26.

Za skladnost z zahtevami dobrega finančnega poslovodenja bi morale države članice pri odločanju, ali naj odobrijo operativni program in s tem dodelijo pomoč EU, uporabljati načela gospodarnosti, učinkovitosti in uspešnosti.

| 27. | Če naj bo pomoč uspešna, bi morala vsaka dejavnost, financirana v programu, doseči določen uspeh: dejavnost bi morala doseči napredek na področju enega ali več od 11 ciljev, določenih v Uredbi Sveta. Zaradi tega bi morala odločitev držav članic o tem, ali naj odobrijo ali zavrnejo operativni program ali pa predlagajo spremembe, temeljiti na tem, ali je organizacija proizvajalcev zadovoljivo pokazala, da bodo predlagane dejavnosti verjetno dosegle te cilje. |
| --- | --- |

27.

Če naj bo pomoč uspešna, bi morala vsaka dejavnost, financirana v programu, doseči določen uspeh: dejavnost bi morala doseči napredek na področju enega ali več od 11 ciljev, določenih v Uredbi Sveta. Zaradi tega bi morala odločitev držav članic o tem, ali naj odobrijo ali zavrnejo operativni program ali pa predlagajo spremembe, temeljiti na tem, ali je organizacija proizvajalcev zadovoljivo pokazala, da bodo predlagane dejavnosti verjetno dosegle te cilje.

| 28. | Države članice za utemeljitev svoje odločitve o dodelitvi pomoči pod temi pogoji od organizacij proizvajalcev potrebujejo podrobne podatke. Za vsak cilj morajo poznati začetno stanje organizacije proizvajalcev in vedeti, kakšen je pričakovani učinek dejavnosti. |
| --- | --- |

28.

Države članice za utemeljitev svoje odločitve o dodelitvi pomoči pod temi pogoji od organizacij proizvajalcev potrebujejo podrobne podatke. Za vsak cilj morajo poznati začetno stanje organizacije proizvajalcev in vedeti, kakšen je pričakovani učinek dejavnosti.

| 29. | Sodišče je ob upoštevanju te logike in posebnih zahtev Uredbe (glej odstavke 16 do 18) pripravilo revizijska merila za to, kaj bi bilo razumno pričakovati v „dobrem“ sistemu (Okvir 6). Če so ta merila izpolnjena, bodo postopki držav članic zelo verjetno zagotovili uspešnost pomoči. Ta merila je mogoče povzeti, kot sledi:






  — | Iz dokumentov operativnega programa bi moralo biti razvidno začetno stanje organizacije proizvajalcev za vsak cilj programa. Cilji bi morali biti „SMART“ (specifični, merljivi, dosegljivi, relevantni in časovno določeni): specifični, tako da ni nobenega dvoma o tem, kaj želi organizacija proizvajalcev doseči, merljivi (in časovno določeni), tako da je mogoče spremljati njihovo doseganje, dosegljivi z izvajanjem ukrepov, predlaganih v programih, in relevantni: skladni s stanjem in tržnimi predvidevanji organizacije proizvajalcev ter z 11 cilji EU. Organizacije proizvajalcev bi morale za vsak cilj navesti svoje podcilje glede na začetno stanje. V dokumentih bi moralo biti navedeno, kako bodo predlagane dejavnosti dosegle cilje programa. Ob koncu programa bi morala organizacija proizvajalcev poročati, v kolikšnem obsegu so bili ti cilji doseženi glede na začetno stanje in podcilje. |
| --- | --- | --- |

29.

Sodišče je ob upoštevanju te logike in posebnih zahtev Uredbe (glej odstavke 16 do 18) pripravilo revizijska merila za to, kaj bi bilo razumno pričakovati v „dobrem“ sistemu (Okvir 6). Če so ta merila izpolnjena, bodo postopki držav članic zelo verjetno zagotovili uspešnost pomoči. Ta merila je mogoče povzeti, kot sledi:

—

Iz dokumentov operativnega programa bi moralo biti razvidno začetno stanje organizacije proizvajalcev za vsak cilj programa. Cilji bi morali biti „SMART“ (specifični, merljivi, dosegljivi, relevantni in časovno določeni): specifični, tako da ni nobenega dvoma o tem, kaj želi organizacija proizvajalcev doseči, merljivi (in časovno določeni), tako da je mogoče spremljati njihovo doseganje, dosegljivi z izvajanjem ukrepov, predlaganih v programih, in relevantni: skladni s stanjem in tržnimi predvidevanji organizacije proizvajalcev ter z 11 cilji EU. Organizacije proizvajalcev bi morale za vsak cilj navesti svoje podcilje glede na začetno stanje. V dokumentih bi moralo biti navedeno, kako bodo predlagane dejavnosti dosegle cilje programa. Ob koncu programa bi morala organizacija proizvajalcev poročati, v kolikšnem obsegu so bili ti cilji doseženi glede na začetno stanje in podcilje.

| — | Države članice bi morale zagotoviti, da cilji operativnega programa ustrezajo ciljem iz uredbe EU ter da predlagane dejavnosti predstavljajo dejanski napredek pri doseganju ciljev z razumnimi stroški. Za spremljanje uspešnosti operativnih programov bi morale uporabiti podatke iz ocen v končnih poročilih organizacij proizvajalcev ter pridobljene izkušnje uporabiti za izboljšanje uspešnosti prihodnjih programov. |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale zagotoviti, da cilji operativnega programa ustrezajo ciljem iz uredbe EU ter da predlagane dejavnosti predstavljajo dejanski napredek pri doseganju ciljev z razumnimi stroški. Za spremljanje uspešnosti operativnih programov bi morale uporabiti podatke iz ocen v končnih poročilih organizacij proizvajalcev ter pridobljene izkušnje uporabiti za izboljšanje uspešnosti prihodnjih programov.

Okvir 6Metodologija: Nekatera merila Sodišča za ocenjevanje izvajanja pomoči v državah članicah presegajo formalno skladnost z določbami Uredbe (glej Prilogo). Kot primer, za skladnost z Uredbo mora organizacija proizvajalcev opisati svoje začetno stanje, država članica pa mora preverti, ali je to točno. Za izpolnitev revizijskega merila bi morala država članica ob tem še zagotoviti, da je opis povezan s cilji in dejavnostmi v predlaganem programu. Če ni, opis začetnega stanja nima veliko smisla.

Opis začetnega stanja ni povezan s cilji operativnega programa

| 30. | Vsi pregledani operativni programi, razen dveh, so vsebovali oddelek z naslovom „začetno stanje“ in več kot polovica (60 %) jih je bilo uradno skladnih z Uredbo, saj so omenjali proizvodnjo, trženje in opremo, četudi zelo na kratko. Nekatere države članice so od organizacij proizvajalcev zahtevale, da naštejejo svojo opremo in zmogljivosti ter v tabeli navedejo svojo proizvodnjo v tonah in po vrednosti, niso pa zahtevale, da je to kakor koli povezano s cilji ali dejavnostmi programov. Druge države članice niso izdale nobenih posebnih navodil in so sprejele zelo splošne opise, v nekaterih primerih celo samo stavek ali dva. Le malo organizacij proizvajalcev je opisalo svoje začetno stanje pri okolju, kakovosti proizvodov in proizvodnih stroških, čeprav so imeli skoraj vsi operativni programi te cilje (glej Okvir 7). Nobena organizacija proizvajalcev v svojem operativnem programu ni opisala svojega začetnega stanja za vse cilje. |
| --- | --- |

30.

Vsi pregledani operativni programi, razen dveh, so vsebovali oddelek z naslovom „začetno stanje“ in več kot polovica (60 %) jih je bilo uradno skladnih z Uredbo, saj so omenjali proizvodnjo, trženje in opremo, četudi zelo na kratko. Nekatere države članice so od organizacij proizvajalcev zahtevale, da naštejejo svojo opremo in zmogljivosti ter v tabeli navedejo svojo proizvodnjo v tonah in po vrednosti, niso pa zahtevale, da je to kakor koli povezano s cilji ali dejavnostmi programov. Druge države članice niso izdale nobenih posebnih navodil in so sprejele zelo splošne opise, v nekaterih primerih celo samo stavek ali dva. Le malo organizacij proizvajalcev je opisalo svoje začetno stanje pri okolju, kakovosti proizvodov in proizvodnih stroških, čeprav so imeli skoraj vsi operativni programi te cilje (glej Okvir 7). Nobena organizacija proizvajalcev v svojem operativnem programu ni opisala svojega začetnega stanja za vse cilje.

Okvir 7Regionalni organi oblasti v Španiji so odobrili operativni program, ki je vseboval deset dejavnosti in katerega skupni stroški so znašali 770 000 EUR. Pri šestih od teh dejavnosti je bil cilj izboljšanje kakovosti proizvodov, pri osmih je bil cilj zmanjšanje proizvodnih stroškov, pri dveh pa izboljšanje okoljskih praks.Organizacija proizvajalcev je v opisu začetnega stanja naštela vrste gojenega sadja in površino, ni pa podala nobenih podatkov o začetni kakovosti sadja, proizvodnih stroških ali okolju.

| 31. | V nekaj primerih so organizacije proizvajalcev opisale začetno stanje v zvezi s posameznimi dejavnostmi, kar je na primer zahtevano na Nizozemskem. To je delno ustrezalo merilom, vendar začetno stanje organizacije proizvajalcev glede na njene cilje ni bilo dovolj podrobno opisano. |
| --- | --- |

31.

V nekaj primerih so organizacije proizvajalcev opisale začetno stanje v zvezi s posameznimi dejavnostmi, kar je na primer zahtevano na Nizozemskem. To je delno ustrezalo merilom, vendar začetno stanje organizacije proizvajalcev glede na njene cilje ni bilo dovolj podrobno opisano.

Vsebina operativnih programov se ne nanaša vedno na navedene cilje

| 32. | Več držav članic je zahtevalo, da organizacije proizvajalcev v svojih operativnih programih izrecno navedejo, na katere cilje EU se nanašajo posamezne dejavnosti. V teh primerih je bila skladnost med ciljem in programom na papirju samodejno dosežena, zaradi česar je bilo preverjanje skladnosti ciljev s cilji iz Uredbe s strani držav članic formalnost. Vendar so številne organizacije proizvajalcev naštele vsak cilj, ki se je zdel relevanten, da bi upravičile program ali posamezno dejavnost, ne glede na to, ali je bil to njihov dejanski cilj ali ne (okvirja 8 in 9). |
| --- | --- |

32.

Več držav članic je zahtevalo, da organizacije proizvajalcev v svojih operativnih programih izrecno navedejo, na katere cilje EU se nanašajo posamezne dejavnosti. V teh primerih je bila skladnost med ciljem in programom na papirju samodejno dosežena, zaradi česar je bilo preverjanje skladnosti ciljev s cilji iz Uredbe s strani držav članic formalnost. Vendar so številne organizacije proizvajalcev naštele vsak cilj, ki se je zdel relevanten, da bi upravičile program ali posamezno dejavnost, ne glede na to, ali je bil to njihov dejanski cilj ali ne (okvirja 8 in 9).

| 33. | V Italiji in Grčiji so organi oblasti pripravili podrobne sezname možnih dejavnosti, med katerimi so lahko izbirale organizacije proizvajalcev, in za vsako dejavnost navedli vnaprej določen cilj. Tudi francoski organi oblasti so izdali seznam možnih dejavnosti, vendar so jih razvrstili glede na vrsto dejavnosti in ne po ciljih. Pri dejavnostih, ki so sodile v kategoriji okolje in kakovost, je bil relevanten cilj običajno očiten, pri kategoriji „dejavnosti, povezane s proizvodnimi zmogljivostmi“, pa včasih ne. Zaradi tega cilja nekaterih dejavnosti ni bilo mogoče opredeliti na podlagi dokumentacije o operativnem programu (Okvir 10). Italijanski, grški in francoski organi oblasti niso poskušali preveriti ciljev posameznih programov, saj so menili, da je bila skladnost dejavnosti s cilji EU ugotovljena s pripravo nacionalnih seznamov dejavnosti. Vendar so imele postopne spremembe razvrstitve učinek „spreminjanja“ ciljev operativnih programov za dano dejavnost (Okvir 11). |
| --- | --- |

33.

V Italiji in Grčiji so organi oblasti pripravili podrobne sezname možnih dejavnosti, med katerimi so lahko izbirale organizacije proizvajalcev, in za vsako dejavnost navedli vnaprej določen cilj. Tudi francoski organi oblasti so izdali seznam možnih dejavnosti, vendar so jih razvrstili glede na vrsto dejavnosti in ne po ciljih. Pri dejavnostih, ki so sodile v kategoriji okolje in kakovost, je bil relevanten cilj običajno očiten, pri kategoriji „dejavnosti, povezane s proizvodnimi zmogljivostmi“, pa včasih ne. Zaradi tega cilja nekaterih dejavnosti ni bilo mogoče opredeliti na podlagi dokumentacije o operativnem programu (Okvir 10). Italijanski, grški in francoski organi oblasti niso poskušali preveriti ciljev posameznih programov, saj so menili, da je bila skladnost dejavnosti s cilji EU ugotovljena s pripravo nacionalnih seznamov dejavnosti. Vendar so imele postopne spremembe razvrstitve učinek „spreminjanja“ ciljev operativnih programov za dano dejavnost (Okvir 11).

Okvir 8Operativni program na Nizozemskem je zajemal elektronski sistem za dobavnice, ki bi stal 135 000 EUR, cilj pa je bil „načrtovanje in prilagajanje proizvodnje glede na povpraševanje“. Organizacija proizvajalcev ni mogla pokazati povezave med dejavnostjo in tem ciljem. Pravi cilj, zmanjšanje stroškov, v operativnem programu ni bil omenjen.

Okvir 9V operativnem programu, ki so ga odobrili regionalni organi oblasti v Španiji, je organizacija proizvajalcev kupila viličarja po ceni 25 000 EUR. Organizacija proizvajalcev ni mogla pokazati povezave med dejavnostjo in navedenim ciljem „zmanjšanje umikov“.

Okvir 10V Franciji je organizacija proizvajalcev v operativni program zajela dejavnost, opisano kot „zagotavljanje storitve“, po ceni 50 400 EUR. 25 % teh stroškov je bilo dodeljenih cilju „izboljšanje kakovosti“, 25 % pa „izboljšanju okoljskih praks“. Pri tem nismo mogli opredeliti cilja EU, s katerim bi bilo povezanih preostalih 50 % stroškov.

Okvir 11Namakalni projekt v Italiji je bil dodeljen cilju „izboljšanje kakovosti“ v skladu z nacionalnimi smernicami iz leta 1997. Po pregledu teh smernic je bil leta 1999 dodeljen cilju „koncentracija ponudbe“. Leta 2002, po še enem pregledu, je bila ista dejavnost uvrščena pod cilj „zmanjšanje stroškov“.

Cilji operativnih programov niso navedeni izmerljivo, podcilji pa niso določeni

| 34. | Samo organi oblasti v Združenem kraljestvu so od organizacij proizvajalcev uradno zahtevali, da za svoje operativne programe določijo merljive cilje, čeprav v praksi to ni zagotavljalo, da je bilo tako tudi storjeno. V Španiji, Italiji in na Nizozemskem so organi oblasti zahtevali, da se za vsak ukrep ali dejavnost navedejo pričakovani rezultati, vendar je bilo to bolj osredotočeno na učinke – kako bi bilo mogoče prikazati izvajanje ukrepov – kot pa na doseganje cilja. Pri 10 % pregledanih operativnih programov so organizacije proizvajalcev količinsko opredelile svoje cilje pri vsaj eni dejavnosti, kjer so bili ti očitni, kot na primer pri pričakovanem zmanjšanju stroškov ali številu hektarjev, ki naj bi bili predodeljeni za ekološko pridelavo. Ti primeri so bili večinoma v Španiji in Italiji. Sicer organizacije proizvajalcev niso določile podciljev ali kazalnikov, s katerimi bi bilo mogoče spremljati doseganje ciljev. |
| --- | --- |

34.

Samo organi oblasti v Združenem kraljestvu so od organizacij proizvajalcev uradno zahtevali, da za svoje operativne programe določijo merljive cilje, čeprav v praksi to ni zagotavljalo, da je bilo tako tudi storjeno. V Španiji, Italiji in na Nizozemskem so organi oblasti zahtevali, da se za vsak ukrep ali dejavnost navedejo pričakovani rezultati, vendar je bilo to bolj osredotočeno na učinke – kako bi bilo mogoče prikazati izvajanje ukrepov – kot pa na doseganje cilja. Pri 10 % pregledanih operativnih programov so organizacije proizvajalcev količinsko opredelile svoje cilje pri vsaj eni dejavnosti, kjer so bili ti očitni, kot na primer pri pričakovanem zmanjšanju stroškov ali številu hektarjev, ki naj bi bili predodeljeni za ekološko pridelavo. Ti primeri so bili večinoma v Španiji in Italiji. Sicer organizacije proizvajalcev niso določile podciljev ali kazalnikov, s katerimi bi bilo mogoče spremljati doseganje ciljev.

V ocenjevalnih poročilih organizacij proizvajalcev doseganje ciljev ni prikazano

| 35. | Razen v nekaterih primerih v Franciji in na Irskem so države članice zagotovile, da so bili v končnih ocenjevalnih poročilih organizacij proizvajalcev opisani izvajanje in učinki (kaj je bilo narejeno), v praksi pa ni nobena zahtevala, da se v poročilih navede tudi, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji operativnih programov. Zaradi tega poročila niso bila uporabna pri ocenjevanju uspešnosti pomoči. |
| --- | --- |

35.

Razen v nekaterih primerih v Franciji in na Irskem so države članice zagotovile, da so bili v končnih ocenjevalnih poročilih organizacij proizvajalcev opisani izvajanje in učinki (kaj je bilo narejeno), v praksi pa ni nobena zahtevala, da se v poročilih navede tudi, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji operativnih programov. Zaradi tega poročila niso bila uporabna pri ocenjevanju uspešnosti pomoči.

| 36. | Države članice ocen v končnih poročilih niso veliko uporabljale (10) in so jih obravnavale kot še eno formalnost, ki je potrebna za skladnost z Uredbo. V Grčiji, Španiji (11) in na Portugalskem je končna poročila preprosto arhivirala plačilna agencija, organi oblasti, pristojni za odobravanje operativnih programov, pa jih niso pregledali. |
| --- | --- |

36.

Države članice ocen v končnih poročilih niso veliko uporabljale (10) in so jih obravnavale kot še eno formalnost, ki je potrebna za skladnost z Uredbo. V Grčiji, Španiji (11) in na Portugalskem je končna poročila preprosto arhivirala plačilna agencija, organi oblasti, pristojni za odobravanje operativnih programov, pa jih niso pregledali.

| 37. | Vsebina poročil je bila zelo različna, nekatera poročila so vsebovala manj kot eno stran splošnih izjav brez utemeljitve, kot je „kakovost se je izboljšala“, druga pa so obsegala tudi več kot 100 strani podrobno navedenih dejstev in številk o izvajanju programa po posameznih dejavnostih. Države članice niso zahtevale, da morajo končna poročila vsebovati skupen sklop podatkov, da se omogoči spremljanje uspešnosti programov na regionalni ali nacionalni ravni, zato je bila zaradi raznolikosti poročil vsaka taka analiza nepraktična. |
| --- | --- |

37.

Vsebina poročil je bila zelo različna, nekatera poročila so vsebovala manj kot eno stran splošnih izjav brez utemeljitve, kot je „kakovost se je izboljšala“, druga pa so obsegala tudi več kot 100 strani podrobno navedenih dejstev in številk o izvajanju programa po posameznih dejavnostih. Države članice niso zahtevale, da morajo končna poročila vsebovati skupen sklop podatkov, da se omogoči spremljanje uspešnosti programov na regionalni ali nacionalni ravni, zato je bila zaradi raznolikosti poročil vsaka taka analiza nepraktična.

Države članice pri odobritvi operativnih programov ne uporabljajo meril za uspešnost

| 38. | V praksi so države članice odobrile programe glede na vrsto predlaganih odhodkov, ne pa glede na pričakovane dosežke programa. Merila za uspešnost, kot je dodatnost, se niso upoštevala pri odločanju o tem, ali naj se odobri financiranje dejavnosti s sredstvi pomoči EU ali ne. Upoštevanje dejavnikov, ki jih uredba izrecno zahteva, kot so začetno stanje in cilji, strokovna kakovost in gospodarska doslednost programa, je postalo odveč in je bilo opravljeno samo v tolikšnem obsegu, kot je bilo potrebno za dokazovanje skladnosti z zahtevami iz Uredbe. |
| --- | --- |

38.

V praksi so države članice odobrile programe glede na vrsto predlaganih odhodkov, ne pa glede na pričakovane dosežke programa. Merila za uspešnost, kot je dodatnost, se niso upoštevala pri odločanju o tem, ali naj se odobri financiranje dejavnosti s sredstvi pomoči EU ali ne. Upoštevanje dejavnikov, ki jih uredba izrecno zahteva, kot so začetno stanje in cilji, strokovna kakovost in gospodarska doslednost programa, je postalo odveč in je bilo opravljeno samo v tolikšnem obsegu, kot je bilo potrebno za dokazovanje skladnosti z zahtevami iz Uredbe.

| 39. | Namesto tega so države članice uporabile drugačen pristop, ki je bil osredotočen na skladnost z merili o upravičenosti in plačilo subvencije, kot je prikazano v Diagramu 6. |
| --- | --- |

39.

Namesto tega so države članice uporabile drugačen pristop, ki je bil osredotočen na skladnost z merili o upravičenosti in plačilo subvencije, kot je prikazano v Diagramu 6.

Image

| 40. | To je v veliki meri rezultat spreminjanja izvedbene uredbe Komisije zaradi uvedbe „seznamov upravičenosti“, s katerimi morajo biti operativni programi skladni od leta 1999. V njih so navedene tiste vrste odhodkov, ki jih je mogoče zajeti v operativne programe, in tiste, ki jih ni (Okvir 12). |
| --- | --- |

40.

To je v veliki meri rezultat spreminjanja izvedbene uredbe Komisije zaradi uvedbe „seznamov upravičenosti“, s katerimi morajo biti operativni programi skladni od leta 1999. V njih so navedene tiste vrste odhodkov, ki jih je mogoče zajeti v operativne programe, in tiste, ki jih ni (Okvir 12).

Okvir 12Primer meril o upravičenosti: transportni stroškiUpravičeni:





  —

| — | naložbe v prevozna sredstva, opremljena s hladilniki. |
| --- | --- |

naložbe v prevozna sredstva, opremljena s hladilniki.

| — | stroški zbiranja ali transporta (notranjega ali zunanjega), |
| --- | --- |

—

stroški zbiranja ali transporta (notranjega ali zunanjega),

| — | naložbe v prevozna sredstva za trženje ali distribucijo. |
| --- | --- |

—

naložbe v prevozna sredstva za trženje ali distribucijo.

| 41. | V prvi izvedbeni uredbi iz leta 1997 niso bila podrobno navedena merila o upravičenosti, razen tega, da so bili izvzeti upravni in poslovni odhodki organizacij proizvajalcev. Države članice niso zagotovo vedele, kaj bo Komisija v postopku potrditve obračunov sprejela kot upravičene odhodke, Komisija pa se je na vprašanja držav članic odzvala z vrsto priložnostnih pojasnil. |
| --- | --- |

41.

V prvi izvedbeni uredbi iz leta 1997 niso bila podrobno navedena merila o upravičenosti, razen tega, da so bili izvzeti upravni in poslovni odhodki organizacij proizvajalcev. Države članice niso zagotovo vedele, kaj bo Komisija v postopku potrditve obračunov sprejela kot upravičene odhodke, Komisija pa se je na vprašanja držav članic odzvala z vrsto priložnostnih pojasnil.

| 42. | Ker ta pojasnila niso imela nobenega uradnega statusa, je Komisija spremenila izvedbeno zakonodajo, da bi uvedla seznam neupravičenih dejavnosti in odhodkov. Hkrati je od držav članic zahtevala, da po tem seznamu preverijo upravičenost odhodkov pred odobritvijo predlaganih operativnih programov. Leta 2001 je Komisija dodala seznam, v katerem je navedla, kaj je lahko zajeto v operativne programe, leta 2003 pa so bila izdana pojasnila umaknjena in oba seznama ponovno pregledana. Seznama upravičenosti sta dovoljevala nekatere izjeme pri izvzetju proizvodnih in poslovnih stroškov organizacij proizvajalcev, kot so plače za določene uslužbence, embalaža, primerna za recikliranje, in stroški naravnega nadzora nad škodljivci in boleznimi. |
| --- | --- |

42.

Ker ta pojasnila niso imela nobenega uradnega statusa, je Komisija spremenila izvedbeno zakonodajo, da bi uvedla seznam neupravičenih dejavnosti in odhodkov. Hkrati je od držav članic zahtevala, da po tem seznamu preverijo upravičenost odhodkov pred odobritvijo predlaganih operativnih programov. Leta 2001 je Komisija dodala seznam, v katerem je navedla, kaj je lahko zajeto v operativne programe, leta 2003 pa so bila izdana pojasnila umaknjena in oba seznama ponovno pregledana. Seznama upravičenosti sta dovoljevala nekatere izjeme pri izvzetju proizvodnih in poslovnih stroškov organizacij proizvajalcev, kot so plače za določene uslužbence, embalaža, primerna za recikliranje, in stroški naravnega nadzora nad škodljivci in boleznimi.

| 43. | Obstoj teh seznamov upravičenosti državam članicam ne preprečuje, da upoštevajo tudi začetno stanje organizacij proizvajalcev, njihove cilje in verjetnost uspešnosti predlaganih dejavnosti. Vendar bi morale biti države članice, ki zavrnejo odobritev predlaganih odhodkov, ki so v Uredbi opredeljeni kot upravičeni, zmožne utemeljiti svojo odločitev organizaciji proizvajalcev in se lahko soočijo tudi s pravnimi izzivi. Države članice se lahko tem težkim odločitvam izognejo tako, da enako dejavnost odobrijo vsem organizacijam proizvajalcev, ki jo zahtevajo, ne glede na cilje ali stanje vsake posamezne organizacije proizvajalcev (Okvir 13). |
| --- | --- |

43.

Obstoj teh seznamov upravičenosti državam članicam ne preprečuje, da upoštevajo tudi začetno stanje organizacij proizvajalcev, njihove cilje in verjetnost uspešnosti predlaganih dejavnosti. Vendar bi morale biti države članice, ki zavrnejo odobritev predlaganih odhodkov, ki so v Uredbi opredeljeni kot upravičeni, zmožne utemeljiti svojo odločitev organizaciji proizvajalcev in se lahko soočijo tudi s pravnimi izzivi. Države članice se lahko tem težkim odločitvam izognejo tako, da enako dejavnost odobrijo vsem organizacijam proizvajalcev, ki jo zahtevajo, ne glede na cilje ali stanje vsake posamezne organizacije proizvajalcev (Okvir 13).

Okvir 13Primer: zabojaste paletePri desetih od 30 naključno izbranih operativnih programov so države članice odobrile nakup zabojastih palet, zabojev ali podobnih posod za zbiranje, prevoz in skladiščenje sadja in zelenjave po skupni ceni 1,7 milijona EUR. Komisija meni, da je ta odhodek upravičen. Med cilji, navedenimi v operativnih programih, so bili:





  —

| — | stabilizacija proizvodnih cen, |
| --- | --- |

stabilizacija proizvodnih cen,

| — | izboljšanje kakovosti proizvodov, |
| --- | --- |

—

izboljšanje kakovosti proizvodov,

| — | zvišanje komercialne vrednosti proizvodov, |
| --- | --- |

—

zvišanje komercialne vrednosti proizvodov,

| — | zmanjševanje proizvodnih stroškov, |
| --- | --- |

—

zmanjševanje proizvodnih stroškov,

| — | izboljšanje okoljskih praks, |
| --- | --- |

—

izboljšanje okoljskih praks,

| — | koncentracija ponudbe, |
| --- | --- |

—

koncentracija ponudbe,

| — | zmanjševanje umikov s trga. |
| --- | --- |

—

zmanjševanje umikov s trga.

Večja zapletenost in višji stroški zaradi soobstoja modela načrtovanja programov in subvencijskega pristopa

| 44. | Dejansko so države članice namesto modela načrtovanja programov uporabljale „subvencijski pristop“, čeprav se še vedno zahtevajo elementi načrtovanja programov iz Uredbe. Zaradi tega je program pomoči postal bolj zapleten, kot bi bilo potrebno, zvišali pa so se tudi upravni in nadzorni stroški. To je posledica premalo jasnih seznamov upravičenosti in soobstoja modela načrtovanja programov. Če organizacije proizvajalcev pravilno pripravijo operativne programe, poročila o letni izvedbi in ocene ob koncu programa, imajo zaradi tega precejšnje stroške. To še posebej drži za države članice, kot sta Italija in Nizozemska, ki zahtevajo, da je treba v odobritev predložiti tudi podrobne letne operativne programe. |
| --- | --- |

44.

Dejansko so države članice namesto modela načrtovanja programov uporabljale „subvencijski pristop“, čeprav se še vedno zahtevajo elementi načrtovanja programov iz Uredbe. Zaradi tega je program pomoči postal bolj zapleten, kot bi bilo potrebno, zvišali pa so se tudi upravni in nadzorni stroški. To je posledica premalo jasnih seznamov upravičenosti in soobstoja modela načrtovanja programov. Če organizacije proizvajalcev pravilno pripravijo operativne programe, poročila o letni izvedbi in ocene ob koncu programa, imajo zaradi tega precejšnje stroške. To še posebej drži za države članice, kot sta Italija in Nizozemska, ki zahtevajo, da je treba v odobritev predložiti tudi podrobne letne operativne programe.

| 45. | Seznami upravičenosti, objavljeni v Uredbi, ne morejo biti nikoli dovolj natančni, da bi zajeli vse možne dejavnosti v tako raznolikem in hitro spreminjajočem se sektorju in so zato napisani precej na splošno, kot na primer „dejavnosti za izboljšanje kakovosti“. Zato se neizogibno pojavljajo vprašanja, države članice, in celo njihove posamezne regije, pa si sezname različno razlagajo. Celo po osmih letih izvajanja programa pomoči je Komisija pri pregledih v okviru potrditve obračunov v letu 2005 našla primere neupravičenih odhodkov v Španiji, Franciji, Italiji in Združenem kraljestvu, kjer si države članice pravil o upravičenosti niso vedno razlagale enako kot Komisija. |
| --- | --- |

45.

Seznami upravičenosti, objavljeni v Uredbi, ne morejo biti nikoli dovolj natančni, da bi zajeli vse možne dejavnosti v tako raznolikem in hitro spreminjajočem se sektorju in so zato napisani precej na splošno, kot na primer „dejavnosti za izboljšanje kakovosti“. Zato se neizogibno pojavljajo vprašanja, države članice, in celo njihove posamezne regije, pa si sezname različno razlagajo. Celo po osmih letih izvajanja programa pomoči je Komisija pri pregledih v okviru potrditve obračunov v letu 2005 našla primere neupravičenih odhodkov v Španiji, Franciji, Italiji in Združenem kraljestvu, kjer si države članice pravil o upravičenosti niso vedno razlagale enako kot Komisija.

| 46. | Glede na negotovost pri upravičenosti in s tem povezana tveganja uprave več držav članic izvaja več pregledov, kot jih zahteva Uredba (12), pri čemer nekatere vsako leto večkrat obiščejo vsako organizacijo proizvajalcev. To povečuje stroške ne samo državi članici, ampak tudi organizaciji proizvajalcev. |
| --- | --- |

46.

Glede na negotovost pri upravičenosti in s tem povezana tveganja uprave več držav članic izvaja več pregledov, kot jih zahteva Uredba (12), pri čemer nekatere vsako leto večkrat obiščejo vsako organizacijo proizvajalcev. To povečuje stroške ne samo državi članici, ampak tudi organizaciji proizvajalcev.

| 47. | Ta negotovost pri upravičenosti, upravni stroški in obsežni pregledi njihovih dejavnosti lahko organizacije proizvajalcev tudi odvračajo od tega, da bi poskusile z inovativnimi ukrepi, ki so lahko nazadnje zavrnjeni. To jih lahko spodbudi, da v svoje operativne programe zajamejo samo tiste ukrepe, kjer je bila upravičenost jasno ugotovljena. |
| --- | --- |

47.

Ta negotovost pri upravičenosti, upravni stroški in obsežni pregledi njihovih dejavnosti lahko organizacije proizvajalcev tudi odvračajo od tega, da bi poskusile z inovativnimi ukrepi, ki so lahko nazadnje zavrnjeni. To jih lahko spodbudi, da v svoje operativne programe zajamejo samo tiste ukrepe, kjer je bila upravičenost jasno ugotovljena.

Tveganje, da so bile odobrene neuspešne dejavnosti

| 48. | Ker se model načrtovanja programov ne izvaja pravilno, je proračun EU izpostavljen povečanemu tveganju neuspešnosti: tveganju, da bodo odobrene dejavnosti, ki ne prinašajo napredka pri doseganju ciljev EU. |
| --- | --- |

48.

Ker se model načrtovanja programov ne izvaja pravilno, je proračun EU izpostavljen povečanemu tveganju neuspešnosti: tveganju, da bodo odobrene dejavnosti, ki ne prinašajo napredka pri doseganju ciljev EU.

| 49. | Nekatere države članice so trdile, da jim ni treba skrbeti zaradi uspešnosti programov, saj bodo organizacije proizvajalcev običajno sprejele najboljše poslovne odločitve glede na svoje razmere. Nenazadnje morajo člani organizacije proizvajalcev sami sofinancirati 50 % stroškov programa. Vendar primeri iz te revizije kažejo, da nekatere organizacije proizvajalcev subvencijo uporabljajo za pomoč pri stroških svojih obstoječih dejavnosti, ki ne predstavljajo koraka naprej glede na njihovo začetno stanje. Čeprav je to morda poslovno smiselno za organizacijo proizvajalcev, zlasti pod pritiskom konkurence, pa ne prispeva k doseganju ciljev programa pomoči EU. Primer v Španiji (Okvir 14) ponazarja vključitev stroškov, ki niso „dejavnosti“ ali „ukrepi“, zasnovani za doseganje ciljev operativnega programa, ampak so normalni stroški vsakega proizvajalca sadja in zelenjave. Čeprav za operativne programe ni običajno, da zajemajo tako visok delež embalaže, primerne za recikliranje (13), so države članice za to odobrile precejšnje zneske odhodkov. Deset od 30 operativnih programov v vzorcu Sodišča je zajemalo skupno 4,9 milijona EUR za embalažo, primerno za recikliranje ali ponovno uporabo. |
| --- | --- |

49.

Nekatere države članice so trdile, da jim ni treba skrbeti zaradi uspešnosti programov, saj bodo organizacije proizvajalcev običajno sprejele najboljše poslovne odločitve glede na svoje razmere. Nenazadnje morajo člani organizacije proizvajalcev sami sofinancirati 50 % stroškov programa. Vendar primeri iz te revizije kažejo, da nekatere organizacije proizvajalcev subvencijo uporabljajo za pomoč pri stroških svojih obstoječih dejavnosti, ki ne predstavljajo koraka naprej glede na njihovo začetno stanje. Čeprav je to morda poslovno smiselno za organizacijo proizvajalcev, zlasti pod pritiskom konkurence, pa ne prispeva k doseganju ciljev programa pomoči EU. Primer v Španiji (Okvir 14) ponazarja vključitev stroškov, ki niso „dejavnosti“ ali „ukrepi“, zasnovani za doseganje ciljev operativnega programa, ampak so normalni stroški vsakega proizvajalca sadja in zelenjave. Čeprav za operativne programe ni običajno, da zajemajo tako visok delež embalaže, primerne za recikliranje (13), so države članice za to odobrile precejšnje zneske odhodkov. Deset od 30 operativnih programov v vzorcu Sodišča je zajemalo skupno 4,9 milijona EUR za embalažo, primerno za recikliranje ali ponovno uporabo.

Okvir 14Primer: Regionalni organi oblasti v Španiji so odobrili en operativni program v našem vzorcu, ki je zajemal 2,7 milijona EUR za kartonske škatle, primerne za recikliranje. To je predstavljalo 83 % celotnega programa za obdobje 2000–2003. Leta 2001 so odobrili spremembo programa, pri kateri so črtali načrtovane naložbe v rastlinjake in namakanje, ter proračun za kartonske škatle zvišali na 98 % celotnega programa. Edina druga „dejavnost“ je bila plača tehnika.

Ali so bili ukrepi, financirani v operativnih programih, uspešni?

| 50. | Iz prejšnjega oddelka je razvidno, da pristop, ki ga države članice uporabljajo pri odobritvi operativnih programov, prinaša tveganje, da financirani ukrepi morda ne bodo uspešni. V tem oddelku je ocenjeno, ali so bile dejavnosti, ki so jih izvajale organizacije proizvajalcev, uspešne pri doseganju ciljev operativnega programa ali ne. |
| --- | --- |

50.

Iz prejšnjega oddelka je razvidno, da pristop, ki ga države članice uporabljajo pri odobritvi operativnih programov, prinaša tveganje, da financirani ukrepi morda ne bodo uspešni. V tem oddelku je ocenjeno, ali so bile dejavnosti, ki so jih izvajale organizacije proizvajalcev, uspešne pri doseganju ciljev operativnega programa ali ne.

Ocene operativnih programov s strani organizacij proizvajalcev (končna poročila)

| 51. | Osnovni vir informacij o uspešnosti operativnih programov bi morala biti končna poročila, ki jih pripravijo organizacije proizvajalcev po koncu vsakega programa. Uredba zahteva, da je v poročilih prikazano, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji operativnih programov. V nobenem od 142 končnih poročil, pregledanih med to revizijo, ni bila podana celotna ocena doseganja ciljev operativnega programa. Skladnost s to zahtevo Uredbe ni bila zajeta v Komisijina preverjanja postopkov držav članic. |
| --- | --- |

51.

Osnovni vir informacij o uspešnosti operativnih programov bi morala biti končna poročila, ki jih pripravijo organizacije proizvajalcev po koncu vsakega programa. Uredba zahteva, da je v poročilih prikazano, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji operativnih programov. V nobenem od 142 končnih poročil, pregledanih med to revizijo, ni bila podana celotna ocena doseganja ciljev operativnega programa. Skladnost s to zahtevo Uredbe ni bila zajeta v Komisijina preverjanja postopkov držav članic.

| 52. | To predstavlja zamujeno priložnost za Komisijo, ki je po Finančni uredbi EU izrecno odgovorna za spremljanje doseganja ciljev politik. Če bi končna poročila vsebovala zahtevane ocene, bi moralo biti mogoče analizirati vzorec poročil in oblikovati zaključke o tem, ali so operativni programi dosegli svoje cilje. Z nekaj dobro izbranimi kazalniki uspešnosti, ki bi se zahtevali od vseh organizacij proizvajalcev, bi lahko ta končna poročila sestavljala dolgoročno serijo, iz katere bi bil razviden napredek, dosežen pri ciljih, kot so izboljšanje kakovosti, znižanje stroškov, ekološka pridelava in izboljšanje okoljskih praks. |
| --- | --- |

52.

To predstavlja zamujeno priložnost za Komisijo, ki je po Finančni uredbi EU izrecno odgovorna za spremljanje doseganja ciljev politik. Če bi končna poročila vsebovala zahtevane ocene, bi moralo biti mogoče analizirati vzorec poročil in oblikovati zaključke o tem, ali so operativni programi dosegli svoje cilje. Z nekaj dobro izbranimi kazalniki uspešnosti, ki bi se zahtevali od vseh organizacij proizvajalcev, bi lahko ta končna poročila sestavljala dolgoročno serijo, iz katere bi bil razviden napredek, dosežen pri ciljih, kot so izboljšanje kakovosti, znižanje stroškov, ekološka pridelava in izboljšanje okoljskih praks.

Vzorec dejavnosti iz operativnih programov

| 53. | Sodišče je naključno izbralo skupno 104 dejavnosti iz tridesetih operativnih programov organizacij proizvajalcev, dokončanih v letu 2003 ali 2004, da bi preverilo, ali so bile dejavnosti operativnih programov uspešne (Okvir 5). Organizacije proizvajalcev so bile zaprošene, da pokažejo vpliv izbranih dejavnosti na področju z njimi povezanih ciljev operativnega programa. Nekatere dejavnosti so imele več kot en cilj, zato je bilo skupno pregledanih 265 primerov. |
| --- | --- |

53.

Sodišče je naključno izbralo skupno 104 dejavnosti iz tridesetih operativnih programov organizacij proizvajalcev, dokončanih v letu 2003 ali 2004, da bi preverilo, ali so bile dejavnosti operativnih programov uspešne (Okvir 5). Organizacije proizvajalcev so bile zaprošene, da pokažejo vpliv izbranih dejavnosti na področju z njimi povezanih ciljev operativnega programa. Nekatere dejavnosti so imele več kot en cilj, zato je bilo skupno pregledanih 265 primerov.

| 54. | V samo 30 % primerov so lahko organizacije proizvajalcev zagotovile dovolj dokazov, da so pokazale, da je dejavnost prinesla napredek pri doseganju z njo povezanega cilja (Diagram 7). Čeprav pri nadaljnjih 41 % primerov ni neposrednih dokazov, je do pozitivnega zaključka mogoče priti na podlagi logičnega sklepanja (glej Okvir 15). Toda kot je prikazano v odstavku 58, je bil v številnih primerih dosežen le majhen napredek. |
| --- | --- |

54.

V samo 30 % primerov so lahko organizacije proizvajalcev zagotovile dovolj dokazov, da so pokazale, da je dejavnost prinesla napredek pri doseganju z njo povezanega cilja (Diagram 7). Čeprav pri nadaljnjih 41 % primerov ni neposrednih dokazov, je do pozitivnega zaključka mogoče priti na podlagi logičnega sklepanja (glej Okvir 15). Toda kot je prikazano v odstavku 58, je bil v številnih primerih dosežen le majhen napredek.

Okvir 15Primer „verjetnega napredka“: Organizacija proizvajalcev na Portugalskem je kupila tovornjak s hladilnikom, da bi preprečila poslabšanje kakovosti svojega proizvoda (sadje) med distribucijo. Organizacija ni imela nobenih podatkov, s katerimi bi dokazala izboljšanje kakovosti, vendar nam je pokazala opremo in pojasnila hladilne procese. Na podlagi tega smo zaključili, da je bila kakovost verjetno izboljšana.

Image

| 55. | Pri skoraj četrtini primerov Sodišče ni moglo oblikovati zaključka o tem, ali je bil napredek dosežen ali ne. V večini primerov je bilo tako zato, ker je bil z njimi povezan cilj tako splošen, da ni bilo mogoče dokazati, da ni bilo vpliva. To je veljalo zlasti pri ciljih zmanjšanje umikov, koncentracija ponudbe in stabiliziranje cen proizvajalcev (glej Diagram 8). Kot primer – razlog za obstoj organizacije proizvajalcev je koncentracija ponudbe in trženje proizvodnje njenih članov. Posledično vse njene dejavnosti na nek način prispevajo k temu cilju, naj bo to še tako posredno. |
| --- | --- |

55.

Pri skoraj četrtini primerov Sodišče ni moglo oblikovati zaključka o tem, ali je bil napredek dosežen ali ne. V večini primerov je bilo tako zato, ker je bil z njimi povezan cilj tako splošen, da ni bilo mogoče dokazati, da ni bilo vpliva. To je veljalo zlasti pri ciljih zmanjšanje umikov, koncentracija ponudbe in stabiliziranje cen proizvajalcev (glej Diagram 8). Kot primer – razlog za obstoj organizacije proizvajalcev je koncentracija ponudbe in trženje proizvodnje njenih članov. Posledično vse njene dejavnosti na nek način prispevajo k temu cilju, naj bo to še tako posredno.

Image

| 56. | V 6 % primerov so dokazi jasno kazali, da ni bil dosežen noben napredek (Diagram 7). V nekaterih od teh primerov dejavnost ni uspela: ena organizacija proizvajalcev je na primer začela z izvajanjem dejavnosti operativnega programa, povezane z ekološko pridelavo, vendar je projekt opustila. Pri ostalih primerih pa je bil vzrok za pomanjkanje napredka v tem, da so bili cilji nepravilno dodeljeni ukrepom, bodisi zaradi napačnega razumevanja (več organizacij proizvajalcev je cilj „promocija proizvodov potrošnikom“ razumelo kot promocijo strankam) bodisi zaradi skladnosti z nacionalno klasifikacijo (glej odstavek 33). |
| --- | --- |

56.

V 6 % primerov so dokazi jasno kazali, da ni bil dosežen noben napredek (Diagram 7). V nekaterih od teh primerov dejavnost ni uspela: ena organizacija proizvajalcev je na primer začela z izvajanjem dejavnosti operativnega programa, povezane z ekološko pridelavo, vendar je projekt opustila. Pri ostalih primerih pa je bil vzrok za pomanjkanje napredka v tem, da so bili cilji nepravilno dodeljeni ukrepom, bodisi zaradi napačnega razumevanja (več organizacij proizvajalcev je cilj „promocija proizvodov potrošnikom“ razumelo kot promocijo strankam) bodisi zaradi skladnosti z nacionalno klasifikacijo (glej odstavek 33).

Nizka uspešnost dejavnosti

| 57. | Zgoraj predstavljeni rezultati vzorca kažejo samo, ali obstajajo dokazi o doseženem napredku, ne pa tudi obsega tega napredka. Čeprav se je organizacija proizvajalcev zaradi številnih dejavnosti v vzorcu z začetnega stanja očitno premaknila v smeri z dejavnostmi povezanih ciljev, je bil v drugih primerih dosežen le obroben napredek. Nadomestilo strojne opreme je običajno prineslo nekaj napredka, saj je predstavljalo napredek glede na stare stroje. Vendar napredek glede na skupni strošek nadomestitve včasih ni bil velik. Podobno je stalno zaposlovanje osebja za preverjanje kakovosti proizvodov organizacijam proizvajalcev omogočilo, da ohranijo ravni kakovosti, ni pa nujno prineslo opaznega izboljšanja kakovosti glede na prejšnja leta. |
| --- | --- |

57.

Zgoraj predstavljeni rezultati vzorca kažejo samo, ali obstajajo dokazi o doseženem napredku, ne pa tudi obsega tega napredka. Čeprav se je organizacija proizvajalcev zaradi številnih dejavnosti v vzorcu z začetnega stanja očitno premaknila v smeri z dejavnostmi povezanih ciljev, je bil v drugih primerih dosežen le obroben napredek. Nadomestilo strojne opreme je običajno prineslo nekaj napredka, saj je predstavljalo napredek glede na stare stroje. Vendar napredek glede na skupni strošek nadomestitve včasih ni bil velik. Podobno je stalno zaposlovanje osebja za preverjanje kakovosti proizvodov organizacijam proizvajalcev omogočilo, da ohranijo ravni kakovosti, ni pa nujno prineslo opaznega izboljšanja kakovosti glede na prejšnja leta.

| 58. | Da bi ugotovilo pogostost teh ukrepov z „nizko uspešnostjo“, je Sodišče pregledalo vsako od 104 dejavnosti, ki so bile revidirane na kraju samem, da bi ocenilo, ali predstavljajo za organizacijo proizvajalcev pomemben napredek pri doseganju enega ali več ciljev EU glede na njeno začetno stanje (Okvir 16). Glede na to merilo je bila več kot polovica (55 %) naključnega vzorca dejavnosti uvrščena med dejavnosti z „nizko uspešnostjo“. |
| --- | --- |

58.

Da bi ugotovilo pogostost teh ukrepov z „nizko uspešnostjo“, je Sodišče pregledalo vsako od 104 dejavnosti, ki so bile revidirane na kraju samem, da bi ocenilo, ali predstavljajo za organizacijo proizvajalcev pomemben napredek pri doseganju enega ali več ciljev EU glede na njeno začetno stanje (Okvir 16). Glede na to merilo je bila več kot polovica (55 %) naključnega vzorca dejavnosti uvrščena med dejavnosti z „nizko uspešnostjo“.

| 59. | Te ugotovitve kažejo, v kolikšnem obsegu so države članice odobrile dejavnosti v operativnih programih glede na vrsto (ali je dejavnost upravičena?), ne da bi pri tem upoštevale tudi njihovo uspešnost (ali ta dejavnost pomaga organizaciji proizvajalcev pri doseganju cilja?). |
| --- | --- |

59.

Te ugotovitve kažejo, v kolikšnem obsegu so države članice odobrile dejavnosti v operativnih programih glede na vrsto (ali je dejavnost upravičena?), ne da bi pri tem upoštevale tudi njihovo uspešnost (ali ta dejavnost pomaga organizaciji proizvajalcev pri doseganju cilja?).

Okvir 16Primeri dejavnosti, kjer smo pogosto ugotovili pomemben napredek glede na začetno stanje:






  —

| — | izboljšanje proizvodnih zmogljivosti (namakalni sistemi, energetsko varčni rastlinjaki), |
| --- | --- |

izboljšanje proizvodnih zmogljivosti (namakalni sistemi, energetsko varčni rastlinjaki),

| — | uvedba shem potrjene kakovosti. |
| --- | --- |

—

uvedba shem potrjene kakovosti.

| — | zamenjava strojne opreme, kot so vozila za premikanje palet, viličarji, tovornjaki in traktorji, |
| --- | --- |

—

zamenjava strojne opreme, kot so vozila za premikanje palet, viličarji, tovornjaki in traktorji,

| — | zabojne palete, zaboji, posode, itn., |
| --- | --- |

—

zabojne palete, zaboji, posode, itn.,

| — | plače obstoječih uslužbencev (oddelki za trženje, pregledovalci kakovosti). |
| --- | --- |

—

plače obstoječih uslužbencev (oddelki za trženje, pregledovalci kakovosti).

Zaključki o uspešnosti operativnih programov

| 60. | Države članice so formalno uporabljale večino vidikov modela načrtovanja programov, ki so bili izrecno zahtevani v Uredbi. Vendar pri svojih odločitvah o odobritvi operativnih programov niso upoštevale verjetnosti uspešnosti dejavnosti. To je povečalo tveganje, da se s pomočjo EU podpirajo dejavnosti nizke uspešnosti. |
| --- | --- |

60.

Države članice so formalno uporabljale večino vidikov modela načrtovanja programov, ki so bili izrecno zahtevani v Uredbi. Vendar pri svojih odločitvah o odobritvi operativnih programov niso upoštevale verjetnosti uspešnosti dejavnosti. To je povečalo tveganje, da se s pomočjo EU podpirajo dejavnosti nizke uspešnosti.

| 61. | Države članice so namesto tega uporabljale „subvencijski pristop“ in v okviru tega sezname upravičenosti za odobravanje programov glede na vrsto predlaganega odhodka, ne da bi pri tem morale upoštevati stanje in cilje organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

61.

Države članice so namesto tega uporabljale „subvencijski pristop“ in v okviru tega sezname upravičenosti za odobravanje programov glede na vrsto predlaganega odhodka, ne da bi pri tem morale upoštevati stanje in cilje organizacij proizvajalcev.

| 62. | Vendar to ni prineslo enotne uporabe in preprostosti, ki bi jo lahko nudil tak pristop. Merila v seznamih upravičenosti niso bila dovolj jasno določena, da bi usmerjala odhodke k dejavnostim, ki jih želi podpirati EU, kar je povzročilo negotovost in zvišalo stroške nadzora. Soobstoj modela načrtovanja programov je zaradi skladnosti z uredbami od organizacij proizvajalcev zahteval, da s precejšnjimi stroški in malo koristi pripravijo operativne programe in ocene. |
| --- | --- |

62.

Vendar to ni prineslo enotne uporabe in preprostosti, ki bi jo lahko nudil tak pristop. Merila v seznamih upravičenosti niso bila dovolj jasno določena, da bi usmerjala odhodke k dejavnostim, ki jih želi podpirati EU, kar je povzročilo negotovost in zvišalo stroške nadzora. Soobstoj modela načrtovanja programov je zaradi skladnosti z uredbami od organizacij proizvajalcev zahteval, da s precejšnjimi stroški in malo koristi pripravijo operativne programe in ocene.

| 63. | Operativni programi so kot celota prinesli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Vendar je manj kot polovica financiranih dejavnosti predstavljala znaten napredek glede na začetno stanje organizacij proizvajalcev pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne. Pomoč je bila prav tako dodeljena za dejavnosti operativnih programov z nizko uspešnostjo, ki prinašajo malo sprememb. V teh primerih bi bila lahko pomoč uspešnejša, če bi bila bolje ciljno usmerjena. |
| --- | --- |

63.

Operativni programi so kot celota prinesli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Vendar je manj kot polovica financiranih dejavnosti predstavljala znaten napredek glede na začetno stanje organizacij proizvajalcev pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne. Pomoč je bila prav tako dodeljena za dejavnosti operativnih programov z nizko uspešnostjo, ki prinašajo malo sprememb. V teh primerih bi bila lahko pomoč uspešnejša, če bi bila bolje ciljno usmerjena.

DEL II: NAPREDEK, KI SO GA DOSEGLE ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV

| 64. | Poleg uspešnosti operativnih programov, opisane v delu I, vplivajo na napredek organizacij proizvajalcev številni dejavniki. Med njimi so predvsem dejavnosti, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev in njihovi člani in se ne financirajo iz operativnih programov. Številne organizacije proizvajalcev na primer izvajajo pomembne naložbe v okviru programov za razvoj podeželja. Poleg tega organizacije proizvajalcev podpirajo tudi drugi programi pomoči EU, predvsem programi za umik presežne proizvodnje ter za predelavo sadja in paradižnika. Na doseganje ciljev s strani organizacije proizvajalcev vplivajo tudi strategija, ki ji sledi organizacija proizvajalcev, konkurenca, s katero se sooča, spremenljive zahteve in želje strank, politike EU na drugih področjih, kot sta kakovost in okolje, kratkoročno pa celo vremenske razmere. |
| --- | --- |

64.

Poleg uspešnosti operativnih programov, opisane v delu I, vplivajo na napredek organizacij proizvajalcev številni dejavniki. Med njimi so predvsem dejavnosti, ki jih izvajajo organizacije proizvajalcev in njihovi člani in se ne financirajo iz operativnih programov. Številne organizacije proizvajalcev na primer izvajajo pomembne naložbe v okviru programov za razvoj podeželja. Poleg tega organizacije proizvajalcev podpirajo tudi drugi programi pomoči EU, predvsem programi za umik presežne proizvodnje ter za predelavo sadja in paradižnika. Na doseganje ciljev s strani organizacije proizvajalcev vplivajo tudi strategija, ki ji sledi organizacija proizvajalcev, konkurenca, s katero se sooča, spremenljive zahteve in želje strank, politike EU na drugih področjih, kot sta kakovost in okolje, kratkoročno pa celo vremenske razmere.

Ali so organizacije proizvajalcev napredovale pri doseganju ciljev programa pomoči?

| 65. | V delu I je bilo pokazano, da so operativni programi kot celota dosegli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Ta del poročila ugotavlja, ali se je ta napredek odrazil v splošni uspešnosti delovanja organizacij proizvajalcev. V poročilu je najprej podana ocena vzorca organizacij proizvajalcev, obiskanih med revizijo (Okvir 17), nato pa so obravnavani združeni podatki Komisije na ravni EU. |
| --- | --- |

65.

V delu I je bilo pokazano, da so operativni programi kot celota dosegli napredek pri doseganju ciljev Uredbe Sveta. Ta del poročila ugotavlja, ali se je ta napredek odrazil v splošni uspešnosti delovanja organizacij proizvajalcev. V poročilu je najprej podana ocena vzorca organizacij proizvajalcev, obiskanih med revizijo (Okvir 17), nato pa so obravnavani združeni podatki Komisije na ravni EU.

Okvir 17Značilnosti vzorca: Organizacije proizvajalcev v naključnem vzorcu so predstavljale 2 % skupnega števila in 5 % prometa organizacij proizvajalcev v EU v letu 2004.

Vzorec organizacij proizvajalcev

| 66. | Obiskanih 30 organizacij proizvajalcev je bilo zaprošenih, da pokažejo svoj napredek pri doseganju 11 ciljev, ne glede na to, ali so v svoje operativne programe zajele dejavnosti, povezane s temi cilji. Tako je bilo skupno pregledanih 330 primerov. Pri 54 % teh primerov so bile organizacije proizvajalcev zmožne zagotoviti dokaze, iz katerih je bilo razvidno, da so dosegle napredek. Pri dodatnih 12 % primerov je bil sprejet zaključek, da je organizacija proizvajalcev verjetno dosegla napredek. Pomanjkanje podatkov, zlasti o proizvodnih stroških in stabilnosti cen, je pojasnilo večino od 16 % primerov, kjer ni bilo mogoče priti do zaključka (glej Diagram 9). |
| --- | --- |

66.

Obiskanih 30 organizacij proizvajalcev je bilo zaprošenih, da pokažejo svoj napredek pri doseganju 11 ciljev, ne glede na to, ali so v svoje operativne programe zajele dejavnosti, povezane s temi cilji. Tako je bilo skupno pregledanih 330 primerov. Pri 54 % teh primerov so bile organizacije proizvajalcev zmožne zagotoviti dokaze, iz katerih je bilo razvidno, da so dosegle napredek. Pri dodatnih 12 % primerov je bil sprejet zaključek, da je organizacija proizvajalcev verjetno dosegla napredek. Pomanjkanje podatkov, zlasti o proizvodnih stroških in stabilnosti cen, je pojasnilo večino od 16 % primerov, kjer ni bilo mogoče priti do zaključka (glej Diagram 9).

Image

| 67. | Številne organizacije proizvajalcev niso skušale doseči ciljev „ekološka pridelava“ in „promocija proizvodov potrošnikom“, kar predstavlja skoraj 18 % primerov, kjer ni bilo „nobenega napredka“. Relativno majhen napredek je bil dosežen tudi pri ciljih „zmanjševanje proizvodnih stroškov“ in „stabiliziranje cen“. Organizacije proizvajalcev so pojasnile, da so si bolj prizadevale za višje kot za stabilne cene, čeprav jih je večina menila, da cene bolj sprejemajo in da nimajo veliko vpliva na cene, ki so jim ponujene. Pomembnejše od preprostega znižanja stroškov je bilo doseči kar največji dobiček, kar je pogosto pomenilo višanje stroškov, da bi se dosegli boljša kakovost in dodana vrednost. Organizacije proizvajalcev so prav tako opazile, da je izboljšanje okoljskih praks običajno zvišalo stroške, ne da bi nujno privedlo do višjih cen proizvodov. |
| --- | --- |

67.

Številne organizacije proizvajalcev niso skušale doseči ciljev „ekološka pridelava“ in „promocija proizvodov potrošnikom“, kar predstavlja skoraj 18 % primerov, kjer ni bilo „nobenega napredka“. Relativno majhen napredek je bil dosežen tudi pri ciljih „zmanjševanje proizvodnih stroškov“ in „stabiliziranje cen“. Organizacije proizvajalcev so pojasnile, da so si bolj prizadevale za višje kot za stabilne cene, čeprav jih je večina menila, da cene bolj sprejemajo in da nimajo veliko vpliva na cene, ki so jim ponujene. Pomembnejše od preprostega znižanja stroškov je bilo doseči kar največji dobiček, kar je pogosto pomenilo višanje stroškov, da bi se dosegli boljša kakovost in dodana vrednost. Organizacije proizvajalcev so prav tako opazile, da je izboljšanje okoljskih praks običajno zvišalo stroške, ne da bi nujno privedlo do višjih cen proizvodov.

| 68. | Čeprav rezultati vzorca kažejo, da je večina organizacij proizvajalcev pri doseganju večine od 11 ciljev dosegla vsaj nekaj napredka, to zaradi vpliva drugih dejavnikov, opisanih v odstavku 64, samo po sebi ne zadošča za potrditev, da je bil program pomoči za operativne programe uspešen. |
| --- | --- |

68.

Čeprav rezultati vzorca kažejo, da je večina organizacij proizvajalcev pri doseganju večine od 11 ciljev dosegla vsaj nekaj napredka, to zaradi vpliva drugih dejavnikov, opisanih v odstavku 64, samo po sebi ne zadošča za potrditev, da je bil program pomoči za operativne programe uspešen.

Podatki Komisije o organizacijah proizvajalcev

| 69. | Kot je prikazano v delu I, Komisija ni izkoristila priložnosti, da bi ocene, ki so jih v svojih končnih poročilih podale organizacije proizvajalcev, uporabila za spremljanje doseganja ciljev operativnega programa. Poleg tega Komisija doslej ni izpolnila svoje obveznosti ocenjevanja politike, ki jo ima v skladu s Finančno uredbo. Ocenjevalna študija bi se morala začeti v letu 2008, rezultati pa se pričakujejo v letu 2009. |
| --- | --- |

69.

Kot je prikazano v delu I, Komisija ni izkoristila priložnosti, da bi ocene, ki so jih v svojih končnih poročilih podale organizacije proizvajalcev, uporabila za spremljanje doseganja ciljev operativnega programa. Poleg tega Komisija doslej ni izpolnila svoje obveznosti ocenjevanja politike, ki jo ima v skladu s Finančno uredbo. Ocenjevalna študija bi se morala začeti v letu 2008, rezultati pa se pričakujejo v letu 2009.

| 70. | Komisija ima kljub temu nekaj podatkov o organizacijah proizvajalcev. Zbira podatke o količinah presežne proizvodnje, umaknjene s trga, za katero se zahteva pomoč. Od leta 2000 zahteva tudi podatke o operativnih programih, obseg podatkov, zbranih o organizacijah proizvajalcev, pa je v letnem statističnem poročilu držav članic razširila. |
| --- | --- |

70.

Komisija ima kljub temu nekaj podatkov o organizacijah proizvajalcev. Zbira podatke o količinah presežne proizvodnje, umaknjene s trga, za katero se zahteva pomoč. Od leta 2000 zahteva tudi podatke o operativnih programih, obseg podatkov, zbranih o organizacijah proizvajalcev, pa je v letnem statističnem poročilu držav članic razširila.

| 71. | Podatki o operativnih programih so omejeni na razčlenitev pomoči, plačane po kategorijah odhodkov. To kaže, za kaj je bila porabljena pomoč za operativni program, ne pa, kaj je bilo s to pomočjo doseženo. |
| --- | --- |

71.

Podatki o operativnih programih so omejeni na razčlenitev pomoči, plačane po kategorijah odhodkov. To kaže, za kaj je bila porabljena pomoč za operativni program, ne pa, kaj je bilo s to pomočjo doseženo.

| 72. | Komisija zahteva obsežnejši sklop podatkov o organizacijah proizvajalcev, zlasti o njihovem članstvu, proizvodnji in prodaji. Sodišče je težko preverjalo zanesljivost teh podatkov, saj Komisija nima pravega upravljavskega informacijskega sistema za njihovo beleženje. Komisija je v letih 2004 in 2005 na države članice naslovila številna vprašanja o nedoslednosti podatkov, vendar po tem ni nadalje ukrepala. Manjkajo pomembni podatki, zlasti za tri države članice, ki so največje pridelovalke sadja in zelenjave: Italijo, Španijo in Francijo. Analiza podatkov je otežena zaradi njihove nepopolnosti in številnih nedoslednosti, zato je premalo zanesljiva, da bi pokazala kar koli drugega kot splošne trende. |
| --- | --- |

72.

Komisija zahteva obsežnejši sklop podatkov o organizacijah proizvajalcev, zlasti o njihovem članstvu, proizvodnji in prodaji. Sodišče je težko preverjalo zanesljivost teh podatkov, saj Komisija nima pravega upravljavskega informacijskega sistema za njihovo beleženje. Komisija je v letih 2004 in 2005 na države članice naslovila številna vprašanja o nedoslednosti podatkov, vendar po tem ni nadalje ukrepala. Manjkajo pomembni podatki, zlasti za tri države članice, ki so največje pridelovalke sadja in zelenjave: Italijo, Španijo in Francijo. Analiza podatkov je otežena zaradi njihove nepopolnosti in številnih nedoslednosti, zato je premalo zanesljiva, da bi pokazala kar koli drugega kot splošne trende.

| 73. | Glavni kazalnik, ki ga je mogoče izpeljati iz teh podatkov, je delež proizvodnje organizacij proizvajalcev v celotni proizvodnji EU. Ta kaže, v kolikšni meri je proizvodnja koncentrirana v organizacijah proizvajalcev, kar je splošni cilj politike za sektor sadja in zelenjave. Prav tako kaže širši uspeh politike, saj je razvidno, kolikšen delež pridelovalcev sadja in zelenjave se je odločil za sodelovanje v programu pomoči EU. V proračunskih dokumentih za leto 2005 je Komisija za ta kazalnik določila cilj 60 % do leta 2013, z letnim povečanjem. |
| --- | --- |

73.

Glavni kazalnik, ki ga je mogoče izpeljati iz teh podatkov, je delež proizvodnje organizacij proizvajalcev v celotni proizvodnji EU. Ta kaže, v kolikšni meri je proizvodnja koncentrirana v organizacijah proizvajalcev, kar je splošni cilj politike za sektor sadja in zelenjave. Prav tako kaže širši uspeh politike, saj je razvidno, kolikšen delež pridelovalcev sadja in zelenjave se je odločil za sodelovanje v programu pomoči EU. V proračunskih dokumentih za leto 2005 je Komisija za ta kazalnik določila cilj 60 % do leta 2013, z letnim povečanjem.

| 74. | Posledično Komisija kljub temu, da ima podatke o umikih in koncentraciji ponudbe, nima kazalnikov, ki bi kazali napredek organizacij proizvajalcev pri doseganju drugih ciljev politike, kot so zmanjšanje stroškov, stabiliziranje cen, izboljšanje kakovosti in okolja. |
| --- | --- |

74.

Posledično Komisija kljub temu, da ima podatke o umikih in koncentraciji ponudbe, nima kazalnikov, ki bi kazali napredek organizacij proizvajalcev pri doseganju drugih ciljev politike, kot so zmanjšanje stroškov, stabiliziranje cen, izboljšanje kakovosti in okolja.

Analiza podatkov o umikih presežne proizvodnje

| 75. | Reforma politike za sadje in zelenjavo leta 1996 je omejila količino presežne proizvodnje, ki jo je mogoče odstraniti v okviru programa pomoči za umike, ter zmanjšala nadomestila, izplačana pridelovalcem za te umike. Podatki Komisije kažejo, da se je zaradi tega količina umikov znotraj programa pomoči EU močno zmanjšala (glej Diagram 10). To se ujema z rezultatom vzorca Sodišča, ki kaže, da je 90 % organizacij proizvajalcev zmanjšalo umike ali jih ohranilo na stopnji nič. |
| --- | --- |

75.

Reforma politike za sadje in zelenjavo leta 1996 je omejila količino presežne proizvodnje, ki jo je mogoče odstraniti v okviru programa pomoči za umike, ter zmanjšala nadomestila, izplačana pridelovalcem za te umike. Podatki Komisije kažejo, da se je zaradi tega količina umikov znotraj programa pomoči EU močno zmanjšala (glej Diagram 10). To se ujema z rezultatom vzorca Sodišča, ki kaže, da je 90 % organizacij proizvajalcev zmanjšalo umike ali jih ohranilo na stopnji nič.

Image

| 76. | Eden od ciljev, določenih za program pomoči za operativne programe, je bil podpiranje ukrepov, ki jih organizacije proizvajalcev sprejmejo za zmanjšanje umikov. Vendar to zmanjšanje umikov ne dokazuje nujno, da so organizacije proizvajalcev zaradi pomoči, ki so jo prejele za svoje operativne programe, načrtovale in prilagodile svojo proizvodnjo povpraševanju: organizacije proizvajalcev so pojasnile, da se zaradi znižanih stopenj pomoči za umike, ki so bile postopno uvedene od leta 1996, in povečanega nadzora ne splača več vložiti zahtevka za pomoč za njihovo presežno proizvodnjo. |
| --- | --- |

76.

Eden od ciljev, določenih za program pomoči za operativne programe, je bil podpiranje ukrepov, ki jih organizacije proizvajalcev sprejmejo za zmanjšanje umikov. Vendar to zmanjšanje umikov ne dokazuje nujno, da so organizacije proizvajalcev zaradi pomoči, ki so jo prejele za svoje operativne programe, načrtovale in prilagodile svojo proizvodnjo povpraševanju: organizacije proizvajalcev so pojasnile, da se zaradi znižanih stopenj pomoči za umike, ki so bile postopno uvedene od leta 1996, in povečanega nadzora ne splača več vložiti zahtevka za pomoč za njihovo presežno proizvodnjo.

Analiza podatkov o koncentraciji ponudbe

| 77. | Rezultat politike, uvedene leta 1996, bi morale biti razmere, kjer pomoč organizacijam proizvajalcev pomaga, da se prilagodijo in uspejo, druge pridelovalce pa spodbudijo, da se jim pridružijo. Oba dejavnika bi morala povečati promet organizacij proizvajalcev s „koncentriranjem ponudbe“ v njihovih rokah. |
| --- | --- |

77.

Rezultat politike, uvedene leta 1996, bi morale biti razmere, kjer pomoč organizacijam proizvajalcev pomaga, da se prilagodijo in uspejo, druge pridelovalce pa spodbudijo, da se jim pridružijo. Oba dejavnika bi morala povečati promet organizacij proizvajalcev s „koncentriranjem ponudbe“ v njihovih rokah.

| 78. | Vendar podatki Komisije kažejo, da se je kazalnik koncentracije ponudbe znižal: delež organizacij proizvajalcev v skupni proizvodnji je s 40 % v letu 1999 padel na 31 % v letu 2003 (Diagram 11). (Številka, prikazana za leto 2004, je začasna, saj dve največji državi članici, Francija in Italija, nista sporočili vseh podatkov). Čeprav se je vrednost tržene proizvodnje celotnega sektorja sadja in zelenjave od leta 1999 do 2003 zvišala za 45 %, se je delež organizacij proizvajalcev zvišal samo za 12 %. |
| --- | --- |

78.

Vendar podatki Komisije kažejo, da se je kazalnik koncentracije ponudbe znižal: delež organizacij proizvajalcev v skupni proizvodnji je s 40 % v letu 1999 padel na 31 % v letu 2003 (Diagram 11). (Številka, prikazana za leto 2004, je začasna, saj dve največji državi članici, Francija in Italija, nista sporočili vseh podatkov). Čeprav se je vrednost tržene proizvodnje celotnega sektorja sadja in zelenjave od leta 1999 do 2003 zvišala za 45 %, se je delež organizacij proizvajalcev zvišal samo za 12 %.

Image

| 79. | Kot je opisano v odstavku 72, se ni mogoče preveč zanesti na te podatke, razen da se nakaže splošni trend. Komisija je na primer zaradi napake v zvezi z manjkajočimi podatki za Grčijo za leto 2003 sporočila napačen odstotek. Čeprav je Sodišče to zlahka ugotovilo in popravilo, Komisija Sodišču ni mogla pokazati, da so ostali podatki dovolj zanesljivi. |
| --- | --- |

79.

Kot je opisano v odstavku 72, se ni mogoče preveč zanesti na te podatke, razen da se nakaže splošni trend. Komisija je na primer zaradi napake v zvezi z manjkajočimi podatki za Grčijo za leto 2003 sporočila napačen odstotek. Čeprav je Sodišče to zlahka ugotovilo in popravilo, Komisija Sodišču ni mogla pokazati, da so ostali podatki dovolj zanesljivi.

| 80. | Podatki kažejo tudi stalno geografsko nesorazmerje pri sodelovanju v programu pomoči (Diagram 12). Portugalska in Grčija, državi članici, v katerih predstavlja sektor sadja in zelenjave največji delež kmetijske proizvodnje, imata najnižji stopnji sodelovanja in nista pokazali nobenega pomembnega povečanja. Zaradi te nizke udeležbe v organizacijah proizvajalcev samo 6 % portugalskega in 13 % grškega sektorja sadja in zelenjave prejema pomoč za operativne programe, v primerjavi z 80 % na Nizozemskem. Zasnova programa pomoči, ki nagrajuje uspeh s plačevanjem pomoči v obliki odstotka prometa organizacije proizvajalcev, bi morala manjše proizvajalce z nižjo vrednostjo proizvodnje, pri katerih je največja potreba po prilagajanju zahtevam trga po boljši kakovosti in višjih okoljskih standardih ter koncentriranem povpraševanju, spodbuditi, da se pridružijo organizacijam proizvajalcev. Podatki kažejo, da se v nekaterih državah članicah to ni zgodilo. Namesto tega je bil rezultat programa usmerjanje pomoči k velikim organizacijam proizvajalcev z visoko vrednostjo proizvodnje. |
| --- | --- |

80.

Podatki kažejo tudi stalno geografsko nesorazmerje pri sodelovanju v programu pomoči (Diagram 12). Portugalska in Grčija, državi članici, v katerih predstavlja sektor sadja in zelenjave največji delež kmetijske proizvodnje, imata najnižji stopnji sodelovanja in nista pokazali nobenega pomembnega povečanja. Zaradi te nizke udeležbe v organizacijah proizvajalcev samo 6 % portugalskega in 13 % grškega sektorja sadja in zelenjave prejema pomoč za operativne programe, v primerjavi z 80 % na Nizozemskem. Zasnova programa pomoči, ki nagrajuje uspeh s plačevanjem pomoči v obliki odstotka prometa organizacije proizvajalcev, bi morala manjše proizvajalce z nižjo vrednostjo proizvodnje, pri katerih je največja potreba po prilagajanju zahtevam trga po boljši kakovosti in višjih okoljskih standardih ter koncentriranem povpraševanju, spodbuditi, da se pridružijo organizacijam proizvajalcev. Podatki kažejo, da se v nekaterih državah članicah to ni zgodilo. Namesto tega je bil rezultat programa usmerjanje pomoči k velikim organizacijam proizvajalcev z visoko vrednostjo proizvodnje.

Image

| 81. | Komisiji primanjkuje podatkov o razlikah v uspešnosti organizacij proizvajalcev in drugih pridelovalcev in zato ne more pojasniti, zakaj kaže, da je rast sektorja zunaj organizacij proizvajalcev hitrejša od rasti organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

81.

Komisiji primanjkuje podatkov o razlikah v uspešnosti organizacij proizvajalcev in drugih pridelovalcev in zato ne more pojasniti, zakaj kaže, da je rast sektorja zunaj organizacij proizvajalcev hitrejša od rasti organizacij proizvajalcev.

| 82. | Da bi se pojasnilo pomanjkanje napredka pri koncentraciji ponudbe, je treba tudi ugotoviti, zakaj se pridelovalci ne pridružujejo organizacijam proizvajalcev. Komisija ni na noben sistematičen način spraševala proizvajalcev, da bi ugotovila prave razloge za to. |
| --- | --- |

82.

Da bi se pojasnilo pomanjkanje napredka pri koncentraciji ponudbe, je treba tudi ugotoviti, zakaj se pridelovalci ne pridružujejo organizacijam proizvajalcev. Komisija ni na noben sistematičen način spraševala proizvajalcev, da bi ugotovila prave razloge za to.

| 83. | Komisija je v svojem odgovoru na Letno poročilo Sodišča za leto 2000 navedla: „če se večina proizvajalcev ... odloči, da se raje ne bodo pridružili uspešni organizaciji proizvajalcev, morajo sprejeti tudi posledice svoje odločitve. Primerjava dohodkov članov organizacij proizvajalcev in nečlanov bo pokazala, katera izbira je bila boljša“. Vendar Komisija ni spremljala prihodkov članov organizacij proizvajalcev, da bi lahko opravila to primerjavo. |
| --- | --- |

83.

Komisija je v svojem odgovoru na Letno poročilo Sodišča za leto 2000 navedla: „če se večina proizvajalcev ... odloči, da se raje ne bodo pridružili uspešni organizaciji proizvajalcev, morajo sprejeti tudi posledice svoje odločitve. Primerjava dohodkov članov organizacij proizvajalcev in nečlanov bo pokazala, katera izbira je bila boljša“. Vendar Komisija ni spremljala prihodkov članov organizacij proizvajalcev, da bi lahko opravila to primerjavo.

Razvoj podeželja

| 84. | Komisija je že na zgodnji stopnji opredelila posebno tveganje, in sicer da lahko razpoložljivost financiranja za razvoj podeželja, ki nudi podobno pomoč, kot je tista za operativne programe, vendar brez obveznega članstva v organizaciji proizvajalcev, oslabi spodbudo za pridelovalce, da oblikujejo organizacije proizvajalcev ali pa se jim pridružijo (glej Okvir 18). Čeprav je bilo to vprašanje obravnavano v uredbi o razvoju podeželja (ki določa, da proizvajalci sadja in zelenjave niso upravičeni do pomoči za razvoj podeželja, v kolikor je podobna pomoč na voljo v okviru operativnih programov), so bile dovoljene izjeme. |
| --- | --- |

84.

Komisija je že na zgodnji stopnji opredelila posebno tveganje, in sicer da lahko razpoložljivost financiranja za razvoj podeželja, ki nudi podobno pomoč, kot je tista za operativne programe, vendar brez obveznega članstva v organizaciji proizvajalcev, oslabi spodbudo za pridelovalce, da oblikujejo organizacije proizvajalcev ali pa se jim pridružijo (glej Okvir 18). Čeprav je bilo to vprašanje obravnavano v uredbi o razvoju podeželja (ki določa, da proizvajalci sadja in zelenjave niso upravičeni do pomoči za razvoj podeželja, v kolikor je podobna pomoč na voljo v okviru operativnih programov), so bile dovoljene izjeme.

Okvir 18







  Osnovne značilnosti obeh programov pomoči

| Osnovne značilnosti obeh programov pomoči | Razvoj podeželja | Operativni programi |
| --- | --- | --- |
| Ali je pomoč na voljo samo organizacijam proizvajalcev? | Ne | Da |
| Ali ima večletni program? | Da | Da |
| Ali cilji zajemajo načrtovanje in prilagajanje proizvodnje glede na povpraševanje, zmanjševanje stroškov, izboljšanje kakovosti in okolja? | Da | Da |
| Ali ukrepe predlaga, izvaja in sofinancira upravičenec? | Da | Da |
| Ali ukrepe odobri in preveri država članica? | Da | Da |
| Ali ob koncu programa sledi ocena? | Da | Da |

Razvoj podeželja

Operativni programi

Ali je pomoč na voljo samo organizacijam proizvajalcev?

Ne

Da

Ali ima večletni program?

Da

Da

Ali cilji zajemajo načrtovanje in prilagajanje proizvodnje glede na povpraševanje, zmanjševanje stroškov, izboljšanje kakovosti in okolja?

Da

Da

Ali ukrepe predlaga, izvaja in sofinancira upravičenec?

Da

Da

Ali ukrepe odobri in preveri država članica?

Da

Da

Ali ob koncu programa sledi ocena?

Da

Da

| 85. | Zaradi teh izjem so sredstva za razvoj podeželja na voljo za podobno vrsto dejavnosti, od namakalnih projektov do embalažnih strojev, tako za organizacije pridelovalcev kot za ostale. Precejšen del projektov za razvoj podeželja pod ukrepoma „naložbe v kmetijska gospodarstva“ in „izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov“ zadeva sadje in zelenjavo. |
| --- | --- |

85.

Zaradi teh izjem so sredstva za razvoj podeželja na voljo za podobno vrsto dejavnosti, od namakalnih projektov do embalažnih strojev, tako za organizacije pridelovalcev kot za ostale. Precejšen del projektov za razvoj podeželja pod ukrepoma „naložbe v kmetijska gospodarstva“ in „izboljšanje predelave in trženja kmetijskih proizvodov“ zadeva sadje in zelenjavo.

| 86. | Komisija kljub možni pomembnosti tveganja, da bodo programi za razvoj podeželja oslabili organizacije proizvajalcev, ki so temelj politike EU za proizvajalce sadja in zelenjave, ni preverjala delovanja postopkov držav članic za zagotavljanje doslednosti, niti ni zbirala podatkov ali opravila ocene, v kolikšnem obsegu se je to tveganje morda uresničilo. |
| --- | --- |

86.

Komisija kljub možni pomembnosti tveganja, da bodo programi za razvoj podeželja oslabili organizacije proizvajalcev, ki so temelj politike EU za proizvajalce sadja in zelenjave, ni preverjala delovanja postopkov držav članic za zagotavljanje doslednosti, niti ni zbirala podatkov ali opravila ocene, v kolikšnem obsegu se je to tveganje morda uresničilo.

ZAKLJUČKI

Uspešnost operativnih programov

Ali je bil program pomoči izvajan tako, da se zagotovi verjetnost uspešnosti operativnih programov?

| 87. | Države članice so se osredotočile na upravičenost dejavnosti operativnih programov glede na vrsto odhodkov, ne da bi pri tem upoštevale, ali za organizacije proizvajalcev predstavljajo korak naprej pri doseganju ciljev operativnih programov. Zaradi tega postopki držav članic ne zagotavljajo, da bodo vsi operativni programi verjetno uspešni. Države članice pri odobravanju operativnih programov niso uporabljale načela dobrega finančnega poslovodenja, uspešnosti. Pregledi Komisije so bili osredotočeni na skladnost z merili za upravičenost odhodkov, ne pa na to, ali postopki držav članic za odobravanje in spremljanje operativnih programov delujejo tako, da zagotavljajo verjetnost uspešnosti operativnih programov. |
| --- | --- |

87.

Države članice so se osredotočile na upravičenost dejavnosti operativnih programov glede na vrsto odhodkov, ne da bi pri tem upoštevale, ali za organizacije proizvajalcev predstavljajo korak naprej pri doseganju ciljev operativnih programov. Zaradi tega postopki držav članic ne zagotavljajo, da bodo vsi operativni programi verjetno uspešni. Države članice pri odobravanju operativnih programov niso uporabljale načela dobrega finančnega poslovodenja, uspešnosti. Pregledi Komisije so bili osredotočeni na skladnost z merili za upravičenost odhodkov, ne pa na to, ali postopki držav članic za odobravanje in spremljanje operativnih programov delujejo tako, da zagotavljajo verjetnost uspešnosti operativnih programov.

| 88. | Izvajanje programa pomoči je bilo drago tako za uprave držav članic kot za organizacije proizvajalcev. Elementi načrtovanja programov, določeni v uredbah, so bili formalno upoštevani, toda s precejšnjimi stroški in brez pravih koristi. Merila za upravičenost odhodkov niso bila jasna, kar je povzročalo negotovost in večjo potrebo po kontrolah, da se zagotovi skladnost. |
| --- | --- |

88.

Izvajanje programa pomoči je bilo drago tako za uprave držav članic kot za organizacije proizvajalcev. Elementi načrtovanja programov, določeni v uredbah, so bili formalno upoštevani, toda s precejšnjimi stroški in brez pravih koristi. Merila za upravičenost odhodkov niso bila jasna, kar je povzročalo negotovost in večjo potrebo po kontrolah, da se zagotovi skladnost.

Ali so bili ukrepi, financirani v operativnih programih, uspešni?

| 89. | Skoraj polovica dejavnosti, financiranih v operativnih programih, je v primerjavi z začetnim stanjem organizacije proizvajalcev prinesla precejšen napredek pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne. |
| --- | --- |

89.

Skoraj polovica dejavnosti, financiranih v operativnih programih, je v primerjavi z začetnim stanjem organizacije proizvajalcev prinesla precejšen napredek pri doseganju vsaj enega od 11 ciljev in jih je zato mogoče šteti za uspešne.

| 90. | Države članice so pomoč dodelile tudi za dejavnosti operativnih programov z nizko uspešnostjo, ki prinašajo malo sprememb. V teh primerih bi bila lahko pomoč uspešnejša, če bi bila bolje ciljno usmerjena. |
| --- | --- |

90.

Države članice so pomoč dodelile tudi za dejavnosti operativnih programov z nizko uspešnostjo, ki prinašajo malo sprememb. V teh primerih bi bila lahko pomoč uspešnejša, če bi bila bolje ciljno usmerjena.

Napredek, ki so ga dosegle organizacije proizvajalcev

Ali so organizacije proizvajalcev dosegle napredek pri doseganju ciljev programa pomoči?

| 91. | Organizacije proizvajalcev so se prilagodile spreminjajočemu se povpraševanju in dosegle napredek pri ciljih, določenih v Uredbi Sveta. Operativni programi so k temu sicer prispevali, vendar niso edini dejavnik. Organizacijam proizvajalcev ter drugim pridelovalcem sadja in zelenjave so na voljo tudi sredstva za razvoj podeželja, ki podpirajo podobne dejavnosti s podobnimi cilji, kot jih imajo operativni programi. Tržne sile so pritiskale na vse proizvajalce, da bi dosegali višje okoljske standarde, izboljšali kakovost proizvodov in stroške nadzora. Posledično bi bili lahko morda nekateri od teh učinkov opaženi tudi brez pomoči za operativne programe. |
| --- | --- |

91.

Organizacije proizvajalcev so se prilagodile spreminjajočemu se povpraševanju in dosegle napredek pri ciljih, določenih v Uredbi Sveta. Operativni programi so k temu sicer prispevali, vendar niso edini dejavnik. Organizacijam proizvajalcev ter drugim pridelovalcem sadja in zelenjave so na voljo tudi sredstva za razvoj podeželja, ki podpirajo podobne dejavnosti s podobnimi cilji, kot jih imajo operativni programi. Tržne sile so pritiskale na vse proizvajalce, da bi dosegali višje okoljske standarde, izboljšali kakovost proizvodov in stroške nadzora. Posledično bi bili lahko morda nekateri od teh učinkov opaženi tudi brez pomoči za operativne programe.

| 92. | Kljub temu, da so bila članom organizacij proizvajalcev na voljo sredstva pomoči EU, se večina pridelovalcev v državah članicah, ki so največje proizvajalke sadja in zelenjave, ni odločila za sodelovanje. Politiki doslej v večini držav članic ni uspelo koncentrirati ponudbe. Ko je Sodišče leta 2000 poročalo o sektorju sadja in zelenjave, so približno 40 % proizvodnje sadja in zelenjave EU tržile organizacije proizvajalcev. Najnovejši podatki Komisije kažejo, da je ta delež padel na približno tretjino. Pri sedanjih trendih Komisijin cilj, da bi organizacije proizvajalcev do leta 2013 dosegle 60-odstotni delež skupne vrednosti tržene proizvodnje, ne bo dosežen. |
| --- | --- |

92.

Kljub temu, da so bila članom organizacij proizvajalcev na voljo sredstva pomoči EU, se večina pridelovalcev v državah članicah, ki so največje proizvajalke sadja in zelenjave, ni odločila za sodelovanje. Politiki doslej v večini držav članic ni uspelo koncentrirati ponudbe. Ko je Sodišče leta 2000 poročalo o sektorju sadja in zelenjave, so približno 40 % proizvodnje sadja in zelenjave EU tržile organizacije proizvajalcev. Najnovejši podatki Komisije kažejo, da je ta delež padel na približno tretjino. Pri sedanjih trendih Komisijin cilj, da bi organizacije proizvajalcev do leta 2013 dosegle 60-odstotni delež skupne vrednosti tržene proizvodnje, ne bo dosežen.

| 93. | Komisija ni ocenila razlogov za to pomanjkanje sodelovanja v organizacijah proizvajalcev, prav tako pa ni ocenila, ali so bili postopki držav članic zadostni, da bi zagotovili, da sredstva za razvoj podeželja niso oslabila spodbude za pridelovalce, da se pridružijo. |
| --- | --- |

93.

Komisija ni ocenila razlogov za to pomanjkanje sodelovanja v organizacijah proizvajalcev, prav tako pa ni ocenila, ali so bili postopki držav članic zadostni, da bi zagotovili, da sredstva za razvoj podeželja niso oslabila spodbude za pridelovalce, da se pridružijo.

PRIPOROČILA

| 94. | Zgoraj predstavljeni zaključki kažejo, da splošni cilj politike, koncentracija ponudbe v organizacijah proizvajalcev, v večini držav članic ni bil dosežen in da Komisija o razlogih za to nima podatkov, ki bi bili potrebni za pregled politike. Do tega pregleda, pri katerem bi morali biti upoštevani rezultati ocene organizacij proizvajalcev, ki naj bi bili na voljo v letu 2009, bi morala Komisija pripraviti predloge, kako naj postane program pomoči za operativne programe preprostejši in uspešnejši. |
| --- | --- |

94.

Zgoraj predstavljeni zaključki kažejo, da splošni cilj politike, koncentracija ponudbe v organizacijah proizvajalcev, v večini držav članic ni bil dosežen in da Komisija o razlogih za to nima podatkov, ki bi bili potrebni za pregled politike. Do tega pregleda, pri katerem bi morali biti upoštevani rezultati ocene organizacij proizvajalcev, ki naj bi bili na voljo v letu 2009, bi morala Komisija pripraviti predloge, kako naj postane program pomoči za operativne programe preprostejši in uspešnejši.

Pomoč za operativne programe naj postane preprostejša in uspešnejša

| 95. | Komisija bi morala razmisliti o prednostih naslednjih drugačnih pristopov, s katerimi bi izboljšala program pomoči za operativne programe:






  (i) | poenostavitev in zmanjšanje stroškov programa pomoči, tako da se pojasnijo merila za upravičene odhodke in umaknejo zahteve za načrtovanje programov; |
| --- | --- | --- |

95.

Komisija bi morala razmisliti o prednostih naslednjih drugačnih pristopov, s katerimi bi izboljšala program pomoči za operativne programe:

(i)

poenostavitev in zmanjšanje stroškov programa pomoči, tako da se pojasnijo merila za upravičene odhodke in umaknejo zahteve za načrtovanje programov;

| (ii) | poenostavitev in izboljšanje uspešnosti pomoči, tako da se pregledajo cilji, določeni za operativne programe, in seznami upravičenosti, da bi se države članice spodbudilo k odobravanju operativnih programov na podlagi meril uspešnosti; |
| --- | --- |

(ii)

poenostavitev in izboljšanje uspešnosti pomoči, tako da se pregledajo cilji, določeni za operativne programe, in seznami upravičenosti, da bi se države članice spodbudilo k odobravanju operativnih programov na podlagi meril uspešnosti;

| (iii) | izboljšanje koherentnosti, poenostavitev administracije in zmanjšanje stroškov tako, da se postopki in pravila za upravičenost pri tem programu uskladijo s tistimi, ki veljajo za naložbene ukrepe v okviru razvoja podeželja. |
| --- | --- |

(iii)

izboljšanje koherentnosti, poenostavitev administracije in zmanjšanje stroškov tako, da se postopki in pravila za upravičenost pri tem programu uskladijo s tistimi, ki veljajo za naložbene ukrepe v okviru razvoja podeželja.

| 96. | Komisija bi morala izboljšati svoje zbiranje podatkov o operativnih programih in organizacijah proizvajalcev, pri čemer bi se morala osredotočiti na nekaj ključnih kazalnikov, ki ji bodo omogočali spremljanje uspešnosti programa pomoči in zagotavljali koristne podatke za redna občasna ocenjevanja. |
| --- | --- |

96.

Komisija bi morala izboljšati svoje zbiranje podatkov o operativnih programih in organizacijah proizvajalcev, pri čemer bi se morala osredotočiti na nekaj ključnih kazalnikov, ki ji bodo omogočali spremljanje uspešnosti programa pomoči in zagotavljali koristne podatke za redna občasna ocenjevanja.

Bolje usmeriti politiko, da se dosežeta splošna cilja, koncentracija in prilagajanje

| 97. | Komisija bi morala oceno, načrtovano za leto 2009, uporabiti za to, da bo bolje razumela razloge za pomanjkanje napredka pri koncentraciji ponudbe v organizacijah proizvajalcev. Oceniti bi morala, ali so organizacije proizvajalcev izboljšale stanje svojih članov glede na ostale pridelovalce in kako ta politika soobstaja s politiko razvoja podeželja. |
| --- | --- |

97.

Komisija bi morala oceno, načrtovano za leto 2009, uporabiti za to, da bo bolje razumela razloge za pomanjkanje napredka pri koncentraciji ponudbe v organizacijah proizvajalcev. Oceniti bi morala, ali so organizacije proizvajalcev izboljšale stanje svojih članov glede na ostale pridelovalce in kako ta politika soobstaja s politiko razvoja podeželja.

| 98. | Če ta ocena potrdi, da so organizacije proizvajalcev uspešen mehanizem za okrepitev položaja pridelovalcev, bi bilo treba za doseganje tega cilja politiko bolje usmeriti. Komisija bi morala predlagati spremembe, ki bi spodbudile članstvo v organizacijah proizvajalcev, zlasti v državah članicah, ki so glavne proizvajalke sadja in zelenjave. Prav tako bi morala razmisliti, ali bi bilo mogoče prilagajanje proizvodnje spreminjajočim se zahtevam trga, kar je cilj te politike, lažje doseči, če bi bila pomoč usmerjena na tiste, pri katerih je največja potreba po prilagajanju, in sicer tako, da se ob prometu uvedejo še nova merila za dodeljevanje sredstev organizacijam proizvajalcev. |
| --- | --- |

98.

Če ta ocena potrdi, da so organizacije proizvajalcev uspešen mehanizem za okrepitev položaja pridelovalcev, bi bilo treba za doseganje tega cilja politiko bolje usmeriti. Komisija bi morala predlagati spremembe, ki bi spodbudile članstvo v organizacijah proizvajalcev, zlasti v državah članicah, ki so glavne proizvajalke sadja in zelenjave. Prav tako bi morala razmisliti, ali bi bilo mogoče prilagajanje proizvodnje spreminjajočim se zahtevam trga, kar je cilj te politike, lažje doseči, če bi bila pomoč usmerjena na tiste, pri katerih je največja potreba po prilagajanju, in sicer tako, da se ob prometu uvedejo še nova merila za dodeljevanje sredstev organizacijam proizvajalcev.

Preveriti politiko spodbujanja organizacij proizvajalcev

| 99. | Komisija bi morala načrtovano oceno prav tako uporabiti za to, da bi ugotovila, ali so s politiko dosežene koristi koncentracije ponudbe zadostne, da odtehtajo neenakost, ki jo povzroča omejitev pomoči na eno določeno strukturo pridelovalcev sadja in zelenjave: organizacije proizvajalcev. |
| --- | --- |

99.

Komisija bi morala načrtovano oceno prav tako uporabiti za to, da bi ugotovila, ali so s politiko dosežene koristi koncentracije ponudbe zadostne, da odtehtajo neenakost, ki jo povzroča omejitev pomoči na eno določeno strukturo pridelovalcev sadja in zelenjave: organizacije proizvajalcev.

| 100. | Leta 1996 je bila glede politike sprejeta odločitev, da se iz izkoriščanja pomoči EU izločijo pridelovalci, ki niso v organizacijah proizvajalcev. Če Komisija ne more pokazati, da podpora organizacijam proizvajalcev prinaša dejanske koristi pri krepitvi njihovega položaja na tržišču, bi bilo treba razloge za izločitev ostalih proizvajalcev iz pomoči EU ponovno preveriti, Komisija pa bi morala znova razmisliti o tem mehanizmu za podporo pridelovalcm sadja in zelenjave v EU. |
| --- | --- |

100.

Leta 1996 je bila glede politike sprejeta odločitev, da se iz izkoriščanja pomoči EU izločijo pridelovalci, ki niso v organizacijah proizvajalcev. Če Komisija ne more pokazati, da podpora organizacijam proizvajalcev prinaša dejanske koristi pri krepitvi njihovega položaja na tržišču, bi bilo treba razloge za izločitev ostalih proizvajalcev iz pomoči EU ponovno preveriti, Komisija pa bi morala znova razmisliti o tem mehanizmu za podporo pridelovalcm sadja in zelenjave v EU.

To poročilo je sprejelo Računsko sodišče v Luxembourgu na svojem zasedanju 28. junija 2006.

Za Računsko sodišče

Hubert WEBER

Predsednik

---

(1)  Pridelovalci, ki „umaknejo“ presežek sadja in zelenjave s trga v podporo cenam (običajno tako, da uničijo pridelke), prejmejo nadomestilo iz proračuna EU.

1

(2)  Računsko sodišče – Letno poročilo za proračunsko leto 2000 (UL C 359, 15.12.2001).

2

(3)  Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 z dne 25. junija 2002 (UL L 248, 16.9.2002, str. 1).

3

(4)  Uredba Sveta (ES) št. 2200/96 z dne 28. oktobra 1996 o skupni ureditvi trga za sadje in zelenjavo (UL L 297, 21.11.1996, str. 1) in Uredba Komisije (ES) št. 1432/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede pogojev za priznanje organizacij proizvajalcev in začasno priznanje skupin proizvajalcev (UL L 203, 12.8.2003, str. 18).

4

(5)  Nekatere izjeme so dovoljene v operativnih programih organizacij proizvajalcev. Glej odstavek 42.

5

(6)  Luksemburg nima organizacij proizvajalcev.

6

(7)  Uredba (ES) št. 2200/96.

7

(8)  Uredba Komisije (ES) št. 411/1997 z dne 3. marca 1997 (UL L 62, 4.3.1997, str. 9), ki jo je nadomestila Uredba Komisije (ES) št. 1433/2003 z dne 11. avgusta 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 2200/96 glede operativnih skladov, operativnih programov in finančne pomoči (UL L 203, 12.8.2003, str. 25).

8

(9)  Sodišče je države članice obvestilo o posebnih ugotovitvah, ki se nanašajo nanje.

9

(10)  Države članice so pripomnile, da v skladu z roki, določenimi v izvedbeni uredbi, končna poročila prejmejo šele potem, ko so že odobrile naslednji operativni program za zadevno organizacijo proizvajalcev. Čeprav je bila Uredba od leta 1997 večkrat posodobljena, ta nedoslednost ni bila odpravljena. Ocenjevalna poročila bi lahko zahtevali prej v zadnjem letu programa, na primer skupaj z vlogo za naslednji program.

10

(11)  To zadeva zlasti nacionalno plačilno agencijo.

11

(12)  Letni pregledi vsaj 20 % organizacij proizvajalcev, ki predstavljajo 30 % odhodkov.

12

(13)  Komisija je v postopku potrditve obračunov ta odhodek zavrnila z utemeljitvijo, da program ni imel več kot enega od ciljev, kot to zahteva Uredba. Leta 2002 so španski organi oblasti omejili porabo za embalažo, primerno za recikliranje, na največ 35 % posameznega operativnega programa, da bi vsem španskim organizacijam proizvajalcev zagotovili enakopravno obravnavo.

13

---

PRILOGA

REVIZIJSKA MERILA ZA ODOBRITEV USPEŠNIH OPERATIVNIH PROGRAMOV

| Skladnost z Uredbo | Dodatna merila pri reviziji smotrnosti poslovanja |
| --- | --- |
| Začetno stanje organizacije proizvajalcev |
| 1. | Operativni program bi moral vsebovati opis začetnega stanja, zlasti v zvezi s proizvodnjo, trženjem in opremo. |

Skladnost z Uredbo

Dodatna merila pri reviziji smotrnosti poslovanja

Začetno stanje organizacije proizvajalcev

1.

Operativni program bi moral vsebovati opis začetnega stanja, zlasti v zvezi s proizvodnjo, trženjem in opremo.

| 1. | Iz opisa bi moralo biti razvidno začetno stanje v zvezi z vsakim ciljem operativnega programa. |
| --- | --- |

1.

Iz opisa bi moralo biti razvidno začetno stanje v zvezi z vsakim ciljem operativnega programa.

| 2. | V opisu bi moralo biti določeno merilo uspešnosti, s katerim bi bilo mogoče oceniti napredek pri doseganju ciljev. |
| --- | --- |

2.

V opisu bi moralo biti določeno merilo uspešnosti, s katerim bi bilo mogoče oceniti napredek pri doseganju ciljev.

Cilji operativnega programa

| 1. | Operativni programi bi morali zajemati več kot enega od 11 ciljev EU (cilj okolje je obvezen). |
| --- | --- |

1.

Operativni programi bi morali zajemati več kot enega od 11 ciljev EU (cilj okolje je obvezen).

| 2. | V operativnem programu bi morali biti opisani cilji programa, ob upoštevanju proizvodnih in tržnih predvidevanj. |
| --- | --- |

2.

V operativnem programu bi morali biti opisani cilji programa, ob upoštevanju proizvodnih in tržnih predvidevanj.

| 3. | Država članica bi morala preveriti skladnost ciljev z Uredbo. |
| --- | --- |

3.

Država članica bi morala preveriti skladnost ciljev z Uredbo.

| 1. | Cilji bi morali biti SMART: specifični, tako da ni nobenega dvoma o tem, kaj želi organizacija proizvajalcev doseči; merljivi (in časovno določeni), tako da je mogoče spremljati njihovo doseganje; dosegljivi z izvajanjem ukrepov, predlaganih v programih; in relevantni: skladni s stanjem in tržnimi predvidevanji organizacije proizvajalcev ter z 11 cilji EU. |
| --- | --- |

1.

Cilji bi morali biti SMART: specifični, tako da ni nobenega dvoma o tem, kaj želi organizacija proizvajalcev doseči; merljivi (in časovno določeni), tako da je mogoče spremljati njihovo doseganje; dosegljivi z izvajanjem ukrepov, predlaganih v programih; in relevantni: skladni s stanjem in tržnimi predvidevanji organizacije proizvajalcev ter z 11 cilji EU.

| 2. | Zlasti bi morali biti podani podcilji, kazalniki ali količinsko opredeljeni cilji, ki bi omogočali spremljanje dosežkov programa in pokazali državam članicam pričakovani vpliv programa na njegove cilje. |
| --- | --- |

2.

Zlasti bi morali biti podani podcilji, kazalniki ali količinsko opredeljeni cilji, ki bi omogočali spremljanje dosežkov programa in pokazali državam članicam pričakovani vpliv programa na njegove cilje.

Dejavnosti operativnega programa

| 1. | Operativni programi bi morali zajemati podroben opis dejavnosti. |
| --- | --- |

1.

Operativni programi bi morali zajemati podroben opis dejavnosti.

| 2. | Država članica bi morala preveriti strokovno kakovost programa in utemeljenost njegovih ocen. |
| --- | --- |

2.

Država članica bi morala preveriti strokovno kakovost programa in utemeljenost njegovih ocen.

| 1. | Dejavnosti bi morale biti dovolj dobro opisane, da država članica lahko preveri, ali je verjetno, da bo program dejavnosti dosegel svoje cilje. |
| --- | --- |

1.

Dejavnosti bi morale biti dovolj dobro opisane, da država članica lahko preveri, ali je verjetno, da bo program dejavnosti dosegel svoje cilje.

Končna poročila (ocene s strani organizacij proizvajalcev ob koncu programa)

| 1. | Organizacije proizvajalcev bi morale pripraviti letna poročila, v katerih bi opisale izvajanje programa, in v „končno poročilo“ zajeti oceno o tem, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji programa. |
| --- | --- |

1.

Organizacije proizvajalcev bi morale pripraviti letna poročila, v katerih bi opisale izvajanje programa, in v „končno poročilo“ zajeti oceno o tem, v kolikšnem obsegu so bili doseženi cilji programa.

| 1. | Države članice bi morale pri odobritvi novih programov ali sprememb upoštevati končna poročila, da bi se izognile vključevanju dejavnosti, za katere je verjetno, da ne bodo uspešne (za to organizacijo proizvajalcev in za druge). |
| --- | --- |

1.

Države članice bi morale pri odobritvi novih programov ali sprememb upoštevati končna poročila, da bi se izognile vključevanju dejavnosti, za katere je verjetno, da ne bodo uspešne (za to organizacijo proizvajalcev in za druge).

| 2. | Države članice in Komisija bi morale podatke iz končnega poročila uporabiti za spremljanje uspešnosti politike (v kolikšnem obsegu organizacije proizvajalcev dosegajo cilje operativnega programa). |
| --- | --- |

2.

Države članice in Komisija bi morale podatke iz končnega poročila uporabiti za spremljanje uspešnosti politike (v kolikšnem obsegu organizacije proizvajalcev dosegajo cilje operativnega programa).

Odobritev operativnih programov

| 1. | Poleg zgoraj navedenih zahtev bi morala država članica preveriti gospodarsko doslednost programa; |
| --- | --- |

1.

Poleg zgoraj navedenih zahtev bi morala država članica preveriti gospodarsko doslednost programa;

| 2. | ... in upravičenost predlaganih odhodkov. |
| --- | --- |

2.

... in upravičenost predlaganih odhodkov.

| 3. | Država članica bi morala odobriti ali zavrniti program ali pa zahtevati spremembe. |
| --- | --- |

3.

Država članica bi morala odobriti ali zavrniti program ali pa zahtevati spremembe.

| 4. | Države članice bi morale zagotoviti, da je pomoč dodeljena v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja: gospodarnostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo. |
| --- | --- |

4.

Države članice bi morale zagotoviti, da je pomoč dodeljena v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja: gospodarnostjo, učinkovitostjo in uspešnostjo.

| 1. | Države članice bi morale odobriti dejavnosti, za katere je organizacija proizvajalcev v zadostni meri pokazala, da je verjetno, da bodo z razumnimi stroški dosegle znaten napredek pri doseganju ciljev EU za operativne programe. |
| --- | --- |

1.

Države članice bi morale odobriti dejavnosti, za katere je organizacija proizvajalcev v zadostni meri pokazala, da je verjetno, da bodo z razumnimi stroški dosegle znaten napredek pri doseganju ciljev EU za operativne programe.

| 2. | Odločitve o odobritvi operativnih programov bi morale biti dovolj dokumentirane, da bi bilo razvidno, da so bile sprejete v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja. |
| --- | --- |

2.

Odločitve o odobritvi operativnih programov bi morale biti dovolj dokumentirane, da bi bilo razvidno, da so bile sprejete v skladu z načeli dobrega finančnega poslovodenja.

---

ODGOVORI KOMISIJE

POVZETEK

| I. | Shema zagotavlja finančno podporo za operativne programe pridelovalcev sadja in zelenjave, ki svoje izdelke tržijo preko organizacij proizvajalcev. Uvedena je bila, da bi razdrobljenemu sektorju pomagala izboljšati položaj na trgu, na katerem prevladuje relativno majhno število velikih kupcev. |
| --- | --- |

I.

Shema zagotavlja finančno podporo za operativne programe pridelovalcev sadja in zelenjave, ki svoje izdelke tržijo preko organizacij proizvajalcev. Uvedena je bila, da bi razdrobljenemu sektorju pomagala izboljšati položaj na trgu, na katerem prevladuje relativno majhno število velikih kupcev.

| III. | Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan (glej odstavek 54).
  Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu z uredbami. |
| --- | --- |

III.

Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan (glej odstavek 54).

Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu z uredbami.

| IV. | Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico.
  Države članice so v okviru skupnega sistema upravljanja odgovorne predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora in dvostransko.
  Vprašanje uspešnosti bo podrobneje obravnavano v oceni učinka in prihodnjem ovrednotenju, ki bosta upoštevala ugotovitve Sodišča. Poleg tega bo v prihodnji reformi več pozornosti posvečeno temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike. |
| --- | --- |

IV.

Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico.

Države članice so v okviru skupnega sistema upravljanja odgovorne predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora in dvostransko.

Vprašanje uspešnosti bo podrobneje obravnavano v oceni učinka in prihodnjem ovrednotenju, ki bosta upoštevala ugotovitve Sodišča. Poleg tega bo v prihodnji reformi več pozornosti posvečeno temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike.

| V. | Komisija z zadovoljstvom ugotavlja, da zaradi podpore Skupnosti ugotovitve Sodišča dajejo pozitivno globalno sliko napredka organizacij proizvajalcev. Ugotavlja tudi, da je skoraj tri četrt dejavnosti, ki jih je Sodišče preverilo, pokazalo določen napredek pri uresničevanju ciljev programa.
  Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike. Se pa strinja, da bi bila pomoč lahko učinkovitejša, če bi bila bolje usmerjena, zato bo to vprašanje obravnavala v tekoči oceni učinka. |
| --- | --- |

V.

Komisija z zadovoljstvom ugotavlja, da zaradi podpore Skupnosti ugotovitve Sodišča dajejo pozitivno globalno sliko napredka organizacij proizvajalcev. Ugotavlja tudi, da je skoraj tri četrt dejavnosti, ki jih je Sodišče preverilo, pokazalo določen napredek pri uresničevanju ciljev programa.

Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike. Se pa strinja, da bi bila pomoč lahko učinkovitejša, če bi bila bolje usmerjena, zato bo to vprašanje obravnavala v tekoči oceni učinka.

| VI. | Poleg virov informacij, ki jih navaja Sodišče, obstajajo še posredni kazalniki cilja izboljšanja kakovosti (vse večje število geografskih indikatorjev in oznak kakovosti, povezanih s sadnimi in zelenjavnimi izdelki), čeprav ti izrecno ne izražajo napredka organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

VI.

Poleg virov informacij, ki jih navaja Sodišče, obstajajo še posredni kazalniki cilja izboljšanja kakovosti (vse večje število geografskih indikatorjev in oznak kakovosti, povezanih s sadnimi in zelenjavnimi izdelki), čeprav ti izrecno ne izražajo napredka organizacij proizvajalcev.

| VII. | Komisija se strinja z zaskrbljenostjo Sodišča glede uresničenja cilja, da bi bilo do leta 2013 60 % ponudbe koncentrirane v organizacijah proizvajalcev. Vendar pa meni, da je slika bolj zapletena. Instrument so v različnih državah članicah uporabili že na zelo različne načine, njegovi rezultati pa niso vedno negativni. Treba je poudariti druge bolj spodbudne podatke, zlasti oblikovanje združenj organizacij proizvajalcev (ZOP) in od reforme politike leta 1996 pojav organizacij velikih proizvajalcev v nekaterih državah članicah (zlasti v Belgiji, na Nizozemskem in v Italiji), od katerih so nekatere že sposobne uravnovešati pogajalsko moč velikih prodajalcev na drobno.
  Ta pristop politike, ki upošteva povečan dostop do trga, kot ga navaja Razvojna agenda iz Dohe, in vse večjo koncentracijo povpraševanja, je še vedno najboljši instrument za dosego bolj uravnotežene verige (med proizvajalci in potrošniki). Eden od ciljev prihodnje reforme je odprava pomanjkljivosti in utrditev razpoložljivih instrumentov, zlasti s podpiranjem združitev organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev, sodelovanja med organizacijami proizvajalcev ter organizacij proizvajalcev s transnacionalno razsežnostjo. |
| --- | --- |

VII.

Komisija se strinja z zaskrbljenostjo Sodišča glede uresničenja cilja, da bi bilo do leta 2013 60 % ponudbe koncentrirane v organizacijah proizvajalcev. Vendar pa meni, da je slika bolj zapletena. Instrument so v različnih državah članicah uporabili že na zelo različne načine, njegovi rezultati pa niso vedno negativni. Treba je poudariti druge bolj spodbudne podatke, zlasti oblikovanje združenj organizacij proizvajalcev (ZOP) in od reforme politike leta 1996 pojav organizacij velikih proizvajalcev v nekaterih državah članicah (zlasti v Belgiji, na Nizozemskem in v Italiji), od katerih so nekatere že sposobne uravnovešati pogajalsko moč velikih prodajalcev na drobno.

Ta pristop politike, ki upošteva povečan dostop do trga, kot ga navaja Razvojna agenda iz Dohe, in vse večjo koncentracijo povpraševanja, je še vedno najboljši instrument za dosego bolj uravnotežene verige (med proizvajalci in potrošniki). Eden od ciljev prihodnje reforme je odprava pomanjkljivosti in utrditev razpoložljivih instrumentov, zlasti s podpiranjem združitev organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev, sodelovanja med organizacijami proizvajalcev ter organizacij proizvajalcev s transnacionalno razsežnostjo.

| VIII. | Komisija pripravlja oceno učinka v okviru priprav na predlog reforme SUT, ki naj bi bil predstavljen še leta 2006. Strinja se s cilji, navedenimi v priporočilu Sodišča, in bo v okviru ocene učinka raziskala, kako bi jih lahko najbolje dosegli. |
| --- | --- |

VIII.

Komisija pripravlja oceno učinka v okviru priprav na predlog reforme SUT, ki naj bi bil predstavljen še leta 2006. Strinja se s cilji, navedenimi v priporočilu Sodišča, in bo v okviru ocene učinka raziskala, kako bi jih lahko najbolje dosegli.

| IX.–XI. | Komisija bo izboljšala svojo sposobnost zbiranja podatkov in razvila ustrezne kazalnike. Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko.
  Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča. |
| --- | --- |

IX.–XI.

Komisija bo izboljšala svojo sposobnost zbiranja podatkov in razvila ustrezne kazalnike. Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko.

Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča.

UVOD

| 1. | Uredba Sveta (ES) št. 2200/96 za izdelke, umaknjene s trga, predvideva več možnosti uporabe: prosto razdelitev dobrodelnim organizacijam, šolam, za neprehrambene namene, živalsko krmo, predelovalne industrije, in (vendar ne izključno) za kompost ali biorazgradnjo pod strogimi okoljskimi pogoji. |
| --- | --- |

1.

Uredba Sveta (ES) št. 2200/96 za izdelke, umaknjene s trga, predvideva več možnosti uporabe: prosto razdelitev dobrodelnim organizacijam, šolam, za neprehrambene namene, živalsko krmo, predelovalne industrije, in (vendar ne izključno) za kompost ali biorazgradnjo pod strogimi okoljskimi pogoji.

| 5. | Skupna ureditev trga (SUT) je bila nazadnje preoblikovana leta 1996, pred začetkom veljavnosti podrobnejših zahtev finančne uredbe leta 2002.
  Vendar pa se bodo glede na razvoj Finančne uredbe cilji ponovno proučili v naslednji reformi SUT, napovedani za konec leta 2006. |
| --- | --- |

5.

Skupna ureditev trga (SUT) je bila nazadnje preoblikovana leta 1996, pred začetkom veljavnosti podrobnejših zahtev finančne uredbe leta 2002.

Vendar pa se bodo glede na razvoj Finančne uredbe cilji ponovno proučili v naslednji reformi SUT, napovedani za konec leta 2006.

DEL I: USPEŠNOST OPERATIVNIH PROGRAMOV

| 20. | Komisija priznava svojo končno odgovornost za dobro finančno poslovodenje proračuna EU v skladu s členom 274 Pogodbe ES in členom 179 Pogodbe Euratom. Rezultati uporabe postopkov potrditve obračunov in drugih mehanizmov finančnih popravkov, določenih v skladu s členom 53(3) Finančne uredbe, so del tega okvira. Poleg tega Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike zahteva, da direktorji plačilnih agencij podpišejo izjavo o zanesljivosti, ki v deljenem upravljanju predstavlja izjavo o zanesljivosti, ki jo izdajo generalni direktorji Komisije. |
| --- | --- |

20.

Komisija priznava svojo končno odgovornost za dobro finančno poslovodenje proračuna EU v skladu s členom 274 Pogodbe ES in členom 179 Pogodbe Euratom. Rezultati uporabe postopkov potrditve obračunov in drugih mehanizmov finančnih popravkov, določenih v skladu s členom 53(3) Finančne uredbe, so del tega okvira. Poleg tega Uredba Sveta (ES) št. 1290/2005 o financiranju skupne kmetijske politike zahteva, da direktorji plačilnih agencij podpišejo izjavo o zanesljivosti, ki v deljenem upravljanju predstavlja izjavo o zanesljivosti, ki jo izdajo generalni direktorji Komisije.

| 21. | S pripojitvijo posebnega oddelka inšpektorjev k skupini za potrditev obračunov se je povečala učinkovitost preverjanja postopkov držav članic s strani Komisije. Skupina, odgovorna za revizijo sektorja za sadje in zelenjavo, ki vključuje posebni oddelek inšpektorjev, je bila okrepljena leta 2000. |
| --- | --- |

21.

S pripojitvijo posebnega oddelka inšpektorjev k skupini za potrditev obračunov se je povečala učinkovitost preverjanja postopkov držav članic s strani Komisije. Skupina, odgovorna za revizijo sektorja za sadje in zelenjavo, ki vključuje posebni oddelek inšpektorjev, je bila okrepljena leta 2000.

| 22. in 23. | Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico.
  V okviru sistema deljenega upravljanja morajo države članice vzpostaviti ustrezne nadzorne sisteme, ki so odgovorni predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Akcijski načrt Komisije za integriran okvir notranje kontrole (COM(2006)9) si prizadeva okrepiti odgovornost držav članic, kakor to zahteva Parlament.
  Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora in dvostransko.
  Vprašanje uspešnosti bo podrobneje obravnavano v oceni učinka in prihodnjem ovrednotenju. |
| --- | --- |

22. in 23.

Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico.

V okviru sistema deljenega upravljanja morajo države članice vzpostaviti ustrezne nadzorne sisteme, ki so odgovorni predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Akcijski načrt Komisije za integriran okvir notranje kontrole (COM(2006)9) si prizadeva okrepiti odgovornost držav članic, kakor to zahteva Parlament.

Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora in dvostransko.

Vprašanje uspešnosti bo podrobneje obravnavano v oceni učinka in prihodnjem ovrednotenju.

Okvir 9:

Komisija opaža, da je za druge navedene cilje dejavnosti Sodišče ugotovilo, da obstaja povezava med „zmanjševanjem proizvodnih stroškov“ ter posredno „izboljšanjem kakovosti proizvodov“ in „izboljšanjem komercialne vrednosti proizvodov“.

| 38. do 40. | Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan (glej odstavek 54).
  Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Ta pristop ni bil zasnovan kot alternativa obveznosti držav članic, da odobrijo operativne programe glede na začetno stanje organizacije proizvajalcev in njene cilje. |
| --- | --- |

38. do 40.

Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan (glej odstavek 54).

Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Ta pristop ni bil zasnovan kot alternativa obveznosti držav članic, da odobrijo operativne programe glede na začetno stanje organizacije proizvajalcev in njene cilje.

| 41. | Pojasnila, ki jih je izdala Komisija, še zlasti med letoma 1997 in 2000, zajemajo vrsto vprašanj, med drugim tudi upravičenost, še bolj pa člen 11 Uredbe (ES) št. 2200/96 o priznanju organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

41.

Pojasnila, ki jih je izdala Komisija, še zlasti med letoma 1997 in 2000, zajemajo vrsto vprašanj, med drugim tudi upravičenost, še bolj pa člen 11 Uredbe (ES) št. 2200/96 o priznanju organizacij proizvajalcev.

| 43. | Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Ta pristop ni bil zasnovan kot alternativa obveznosti držav članic, da odobrijo operativne programe glede na začetno stanje organizacije proizvajalcev in njene cilje. |
| --- | --- |

43.

Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Ta pristop ni bil zasnovan kot alternativa obveznosti držav članic, da odobrijo operativne programe glede na začetno stanje organizacije proizvajalcev in njene cilje.

Okvir 13:

Na splošno velja nakup zabojastih palet za naložbo tako v okviru te sheme kot v okviru načrtovanja programov za razvoj podeželja in bi bil kot tak upravičen.

| 44. | Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu s predpisi.
  Seznami upravičenosti in „model načrtovanja programov“ nista nujno v navzkrižju. Celo v bolj izoblikovani politiki (na primer razvoju podeželja) oba elementa obstajata hkrati. |
| --- | --- |

44.

Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu s predpisi.

Seznami upravičenosti in „model načrtovanja programov“ nista nujno v navzkrižju. Celo v bolj izoblikovani politiki (na primer razvoju podeželja) oba elementa obstajata hkrati.

| 45. | Uredbe predvidevajo obširen sklop pravil za ta ukrep.
  Dejstvo, da so revizorji držav članic in Komisije še vedno našli primere neupravičenih odhodkov, pa se zdi del vsake sheme pomoči in ni posebnost le te. Poleg tega je Komisija ugotovila več primerov, ko so si države članice razlagale zakonodajo EU zelo široko. |
| --- | --- |

45.

Uredbe predvidevajo obširen sklop pravil za ta ukrep.

Dejstvo, da so revizorji držav članic in Komisije še vedno našli primere neupravičenih odhodkov, pa se zdi del vsake sheme pomoči in ni posebnost le te. Poleg tega je Komisija ugotovila več primerov, ko so si države članice razlagale zakonodajo EU zelo široko.

| 46. | Pravo Skupnosti določa delež nadzora na razumni ravni. Komisija meni, da izvajanje več pregledov s strani nekaterih držav članic ne pomeni negotovosti pri upravičenosti in s tem povezanih tveganj. |
| --- | --- |

46.

Pravo Skupnosti določa delež nadzora na razumni ravni. Komisija meni, da izvajanje več pregledov s strani nekaterih držav članic ne pomeni negotovosti pri upravičenosti in s tem povezanih tveganj.

| 47. | Inovativni ukrepi bi morda že po svoji naravi preizkušali meje upravičenosti. Vendar pa Komisija ni bila obveščena o kakršnih koli težavah v zvezi z vključitvijo takšnih ukrepov v operativne programe. |
| --- | --- |

47.

Inovativni ukrepi bi morda že po svoji naravi preizkušali meje upravičenosti. Vendar pa Komisija ni bila obveščena o kakršnih koli težavah v zvezi z vključitvijo takšnih ukrepov v operativne programe.

| 48. | Dejstvo, da morajo člani organizacij proizvajalcev sami sofinancirati 50 % stroškov programa, zmanjša tveganje, da bi upravičenci izbrali neučinkovite dejavnosti, pod pogojem, da so cilji organizacij proizvajalcev usklajeni s cilji SUT. Poleg tega morajo države članice spoštovati točno določen sklop obveznosti, kakor je določeno v odstavku 18. |
| --- | --- |

48.

Dejstvo, da morajo člani organizacij proizvajalcev sami sofinancirati 50 % stroškov programa, zmanjša tveganje, da bi upravičenci izbrali neučinkovite dejavnosti, pod pogojem, da so cilji organizacij proizvajalcev usklajeni s cilji SUT. Poleg tega morajo države članice spoštovati točno določen sklop obveznosti, kakor je določeno v odstavku 18.

| 49. | Splošni cilj SUT je bil vedno izboljšati dohodke kmetov, in sicer ne s podporo, ampak prek trga, torej s povečanjem njihove konkurenčnosti. Zato se zdi logično, da s subvencijami podpirajo stroške obstoječih dejavnosti, tudi če se zdi, da te v smislu 11 ciljev uredb ne kažejo znatnega napredka od začetnega stanja. Vendar pa mora biti podpora iz operativnih skladov, razen nekaj izjem, usmerjena na strukturne izboljšave in ne na tekoče stroške.
  Omenjeni primer embalaže, primerne za recikliranje, jasno kaže pristop Komisije glede tega. Leta 2004 je Komisija spremenila pravila za upravičenost, in sicer iz podpiranja stroškov za samo pakiranje v okoljsko upravljanje embalaže, primerne za reciklažo. Njen cilj je bil ustaviti zlorabe, opažene v določenih državah članicah, in odhodke bolje povezati z okoljskimi izboljšavami. Kot je omenjeno v opombi 13, je Komisija naredila finančni popravek leta 2001. |
| --- | --- |

49.

Splošni cilj SUT je bil vedno izboljšati dohodke kmetov, in sicer ne s podporo, ampak prek trga, torej s povečanjem njihove konkurenčnosti. Zato se zdi logično, da s subvencijami podpirajo stroške obstoječih dejavnosti, tudi če se zdi, da te v smislu 11 ciljev uredb ne kažejo znatnega napredka od začetnega stanja. Vendar pa mora biti podpora iz operativnih skladov, razen nekaj izjem, usmerjena na strukturne izboljšave in ne na tekoče stroške.

Omenjeni primer embalaže, primerne za recikliranje, jasno kaže pristop Komisije glede tega. Leta 2004 je Komisija spremenila pravila za upravičenost, in sicer iz podpiranja stroškov za samo pakiranje v okoljsko upravljanje embalaže, primerne za reciklažo. Njen cilj je bil ustaviti zlorabe, opažene v določenih državah članicah, in odhodke bolje povezati z okoljskimi izboljšavami. Kot je omenjeno v opombi 13, je Komisija naredila finančni popravek leta 2001.

| 51. in 52. | V okviru prihodnje reforme bi lahko več pozornosti posvetili temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike.
  Komisija je v svoj program ocenjevanja vključila tudi zavzemanje za začetek ocenjevanja različnih tržnih ukrepov v zvezi s SUT sadja in zelenjave. Ocenjevanje organizacij proizvajalcev se bo začelo leta 2007, končno poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009. |
| --- | --- |

51. in 52.

V okviru prihodnje reforme bi lahko več pozornosti posvetili temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike.

Komisija je v svoj program ocenjevanja vključila tudi zavzemanje za začetek ocenjevanja različnih tržnih ukrepov v zvezi s SUT sadja in zelenjave. Ocenjevanje organizacij proizvajalcev se bo začelo leta 2007, končno poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009.

| 54. | To pomeni, da je 71 % oziroma skoraj tri četrt izbranih dejavnosti v različnem obsegu pokazalo napredek pri uresničevanju ciljev programa. |
| --- | --- |

54.

To pomeni, da je 71 % oziroma skoraj tri četrt izbranih dejavnosti v različnem obsegu pokazalo napredek pri uresničevanju ciljev programa.

| 57. in 58. | Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike.
  Poleg tega se standardi kakovosti v sektorju hitro spreminjajo, zato vzdrževanje stopenj kakovosti, primerljivih z (vse boljšimi) standardi, pomeni napredek. |
| --- | --- |

57. in 58.

Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike.

Poleg tega se standardi kakovosti v sektorju hitro spreminjajo, zato vzdrževanje stopenj kakovosti, primerljivih z (vse boljšimi) standardi, pomeni napredek.

| 61. | Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Obstoj seznamov upravičenosti ne oprošča držav članic njihove odgovornosti za zagotavljanje, da je tisto, kar je odobreno, verjetno tako upravičeno kot tudi učinkovito, in se ne bi smelo razumeti kot potrditev tako imenovanega „subvencijskega pristopa“ s strani Komisije. |
| --- | --- |

61.

Odločitev, da se v uredbo Komisije vključi tudi seznam upravičenih dejavnosti („pozitivni“ seznam) in seznam neupravičenih dejavnosti, je povečala pravno varnost uprav držav članic in organizacij proizvajalcev. Obstoj seznamov upravičenosti ne oprošča držav članic njihove odgovornosti za zagotavljanje, da je tisto, kar je odobreno, verjetno tako upravičeno kot tudi učinkovito, in se ne bi smelo razumeti kot potrditev tako imenovanega „subvencijskega pristopa“ s strani Komisije.

| 62. | Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu s predpisi.
  Seznami upravičenosti in „model načrtovanja programov“ nista nujno v navzkrižju. Celo v bolj izoblikovani politiki (na primer razvoju podeželja) oba elementa obstajata hkrati. |
| --- | --- |

62.

Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu s predpisi.

Seznami upravičenosti in „model načrtovanja programov“ nista nujno v navzkrižju. Celo v bolj izoblikovani politiki (na primer razvoju podeželja) oba elementa obstajata hkrati.

| 63. | Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike.
  Vprašanje boljše usmerjenosti pomoči bo obravnavano v prihodnji reformi SUT. |
| --- | --- |

63.

Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike.

Vprašanje boljše usmerjenosti pomoči bo obravnavano v prihodnji reformi SUT.

DEL II: NAPREDEK, KI SO GA DOSEGLE ORGANIZACIJE PROIZVAJALCEV

| 69. | V okviru prihodnje reforme bi lahko več pozornosti posvetili temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike.
  Komisija je v svoj program ocenjevanja vključila tudi zavzemanje za začetek ocenjevanja različnih tržnih ukrepov v zvezi s SUT sadja in zelenjave. Ocenjevanje organizacij proizvajalcev se bo začelo leta 2007, pogodba naj bi bila pripravljena leta 2008, poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009. |
| --- | --- |

69.

V okviru prihodnje reforme bi lahko več pozornosti posvetili temu, da bi zahteve za poročanje in spremljanje s strani držav članic postale zanje učinkovitejša sredstva pri ocenjevanju uspešnosti politike.

Komisija je v svoj program ocenjevanja vključila tudi zavzemanje za začetek ocenjevanja različnih tržnih ukrepov v zvezi s SUT sadja in zelenjave. Ocenjevanje organizacij proizvajalcev se bo začelo leta 2007, pogodba naj bi bila pripravljena leta 2008, poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009.

| 71. | Zbiranje podatkov o operativnih programih je del spremljanja izvajanja politike: ravna se po „logiki input-output“ (koliko denarja je porabljenega (input) in za kakšne dejavnosti (output)). Pri ocenjevanju so bolj poudarjeni cilji in vplivi. |
| --- | --- |

71.

Zbiranje podatkov o operativnih programih je del spremljanja izvajanja politike: ravna se po „logiki input-output“ (koliko denarja je porabljenega (input) in za kakšne dejavnosti (output)). Pri ocenjevanju so bolj poudarjeni cilji in vplivi.

| 72. | Komisija se strinja s Sodiščem, ki meni, da si količina podatkov iz poročil držav članic zasluži pravi sistem IT za upravljanje. Še naprej si prizadeva za izboljšanje upravljanja in zanesljivosti podatkov. V mislih na prihodnost bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko. |
| --- | --- |

72.

Komisija se strinja s Sodiščem, ki meni, da si količina podatkov iz poročil držav članic zasluži pravi sistem IT za upravljanje. Še naprej si prizadeva za izboljšanje upravljanja in zanesljivosti podatkov. V mislih na prihodnost bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko.

| 74. | Obstajajo posredni kazalniki cilja izboljšanja kakovosti (vse večje število geografskih indikatorjev in oznak kakovosti, povezanih s sadnimi in zelenjavnimi izdelki), čeprav ti izrecno ne izražajo napredka organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

74.

Obstajajo posredni kazalniki cilja izboljšanja kakovosti (vse večje število geografskih indikatorjev in oznak kakovosti, povezanih s sadnimi in zelenjavnimi izdelki), čeprav ti izrecno ne izražajo napredka organizacij proizvajalcev.

| 76. | Zmanjšanje umikov (v količini in odhodkih) kaže, da je bila oskrba prilagojena povpraševanju. Pretresljiv padec umikov se kaže tudi v nizkem odstotku operativnih skladov (samo 2 % pri 30-odstotni zgornji meji) za ta namen. |
| --- | --- |

76.

Zmanjšanje umikov (v količini in odhodkih) kaže, da je bila oskrba prilagojena povpraševanju. Pretresljiv padec umikov se kaže tudi v nizkem odstotku operativnih skladov (samo 2 % pri 30-odstotni zgornji meji) za ta namen.

| 78. | Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar meni, da je slika bolj zapletena. Instrument so v različnih državah članicah uporabili že na zelo različne načine, njegovi rezultati pa niso vedno negativni. Treba je poudariti druge bolj spodbudne podatke, zlasti oblikovanje združenj organizacij proizvajalcev (APO) in od reforme politike leta 1996 pojav organizacij velikih proizvajalcev v nekaterih državah članicah (zlasti v Belgiji, na Nizozemskem in v Italiji), od katerih so nekatere že sposobne uravnovešati pogajalsko moč velikih prodajalcev na drobno. |
| --- | --- |

78.

Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar meni, da je slika bolj zapletena. Instrument so v različnih državah članicah uporabili že na zelo različne načine, njegovi rezultati pa niso vedno negativni. Treba je poudariti druge bolj spodbudne podatke, zlasti oblikovanje združenj organizacij proizvajalcev (APO) in od reforme politike leta 1996 pojav organizacij velikih proizvajalcev v nekaterih državah članicah (zlasti v Belgiji, na Nizozemskem in v Italiji), od katerih so nekatere že sposobne uravnovešati pogajalsko moč velikih prodajalcev na drobno.

| 79. | Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko. |
| --- | --- |

79.

Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko.

| 80. | Komisija se zaveda tega problema, ki bo eno najpomembnejših vprašanj, ki jih bo treba rešiti v prihodnji reformi SUT. |
| --- | --- |

80.

Komisija se zaveda tega problema, ki bo eno najpomembnejših vprašanj, ki jih bo treba rešiti v prihodnji reformi SUT.

| 81. | To vprašanje bo obravnavano v okviru prihodnje ocene. |
| --- | --- |

81.

To vprašanje bo obravnavano v okviru prihodnje ocene.

| 82. | Ocenjevanje organizacij proizvajalcev je vključeno v program ocenjevanja GD za kmetijstvo za leto 2007, pogodba naj bi bila pripravljena leta 2008, poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009. Pri določanju obsega ocenjevanja in ocenjevalnih vprašanj se bodo upoštevale ugotovitve Sodišča. |
| --- | --- |

82.

Ocenjevanje organizacij proizvajalcev je vključeno v program ocenjevanja GD za kmetijstvo za leto 2007, pogodba naj bi bila pripravljena leta 2008, poročilo pa naj bi bilo narejeno leta 2009. Pri določanju obsega ocenjevanja in ocenjevalnih vprašanj se bodo upoštevale ugotovitve Sodišča.

| 83. | Komisija je primerjala razvoj vrednosti tržene proizvodnje organizacij proizvajalcev z vrednostjo tržene proizvodnje proizvajalcev, ki niso bili člani organizacij proizvajalcev. Glede na prihodnjo vlogo organizacij proizvajalcev v prihodnji reformi je Komisija pripravljena raziskati, ali bi se dalo dobiti bolj neposredne podatke o dohodkih. O tej zadevi se bo treba pogovoriti in sodelovati z državami članicami. |
| --- | --- |

83.

Komisija je primerjala razvoj vrednosti tržene proizvodnje organizacij proizvajalcev z vrednostjo tržene proizvodnje proizvajalcev, ki niso bili člani organizacij proizvajalcev. Glede na prihodnjo vlogo organizacij proizvajalcev v prihodnji reformi je Komisija pripravljena raziskati, ali bi se dalo dobiti bolj neposredne podatke o dohodkih. O tej zadevi se bo treba pogovoriti in sodelovati z državami članicami.

| 84. in 85. | Izjeme je treba utemeljiti z objektivnimi merili in po posvetovanju z državami članicami. Službe Komisije so sistematično vključene v predhodne presoje zahtevkov držav članic za izjeme.
  Komisija je prosila države članice, da v svoje programe za razvoj podeželja vključijo tudi jasne razmejitve, ki ločujejo ukrepe po naravi ali vrednosti; to namreč določa, ali se financirajo iz programov za razvoj podeželja ali iz operativnih programov. |
| --- | --- |

84. in 85.

Izjeme je treba utemeljiti z objektivnimi merili in po posvetovanju z državami članicami. Službe Komisije so sistematično vključene v predhodne presoje zahtevkov držav članic za izjeme.

Komisija je prosila države članice, da v svoje programe za razvoj podeželja vključijo tudi jasne razmejitve, ki ločujejo ukrepe po naravi ali vrednosti; to namreč določa, ali se financirajo iz programov za razvoj podeželja ali iz operativnih programov.

| 86. | V skladu s členom 37(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 je vloga načrtovanja programov za razvoj podeželja dokazati, da zahtevek za izjemo ne spodkopava usklajenosti med prvim in drugim stebrom. Usklajenost med SUT sadja in zelenjave ter razvojem podeželja bo obravnavana kot del obsežnejše ocene učinka, ki trenutno poteka. |
| --- | --- |

86.

V skladu s členom 37(3) Uredbe Sveta (ES) št. 1257/1999 je vloga načrtovanja programov za razvoj podeželja dokazati, da zahtevek za izjemo ne spodkopava usklajenosti med prvim in drugim stebrom. Usklajenost med SUT sadja in zelenjave ter razvojem podeželja bo obravnavana kot del obsežnejše ocene učinka, ki trenutno poteka.

ZAKLJUČKI

| 87. | Države članice so v okviru skupnega sistemoma upravljanja odgovorne predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora. Poleg tega se zadeve, ki zahtevajo pojasnila, obravnavajo tudi na dvostranskih srečanjih med Komisijo in državami članicami.
  Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico. |
| --- | --- |

87.

Države članice so v okviru skupnega sistemoma upravljanja odgovorne predvsem za ocenjevanje in nadzor uspešnosti katere koli dejavnosti. Komisija o delovanju sheme pomoči, vključno z vprašanji, povezanimi z uspešnostjo, redno razpravlja z državami članicami na srečanjih upravljalnega odbora. Poleg tega se zadeve, ki zahtevajo pojasnila, obravnavajo tudi na dvostranskih srečanjih med Komisijo in državami članicami.

Med opravljanjem različnih potrditev obračunov in revizij v pisarni je Komisija posebno pozornost posvetila zagotavljanju, da sistemi upravljanja in nadzora držav članic nudijo razumno zagotovilo, da prijavljeni odhodki izpolnjujejo predpisane zahteve. To je po potrebi vodilo do ocen skladnosti postopkov za odobravanje in spremljanje operativnih programov. Pomanjkljivosti se spremljajo v okviru postopka potrditve obračunov in po potrebi vodijo do finančnih popravkov za zadevno državo članico.

| 88. | Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan.
  Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu z uredbami, ki določajo delež nadzora na razumni ravni. Opažanja Komisije, ki izhajajo iz revizijskih misij leta 2005, kažejo več primerov, ko so si države članice razlagale zakonodajo EU zelo široko. |
| --- | --- |

88.

Komisija razume zaskrbljenost Sodišča. Vendar je v več kot 70 odstotkih primerov, ki jih je Sodišče revidiralo, določen napredek pri uresničevanju ustreznih ciljev jasno viden ali nakazan.

Komisija je uvedla sezname upravičenosti, ki (kolikor je bilo razumno mogoče) jasno določajo, kaj se lahko financira. Nacionalni organi morajo zagotoviti, da se programi, ki jih odobrijo, uskladijo ne le s temi smernicami, ampak tudi s splošnimi cilji, ki jih določajo uredbe. Države članice si same določijo podrobna upravna določila, Komisija pa preveri, ali so ta v skladu z uredbami, ki določajo delež nadzora na razumni ravni. Opažanja Komisije, ki izhajajo iz revizijskih misij leta 2005, kažejo več primerov, ko so si države članice razlagale zakonodajo EU zelo široko.

| 89. | Komisija z zadovoljstvom ugotavlja, da zaradi podpore Skupnosti ugotovitve Sodišča dajejo pozitivno globalno sliko napredka organizacij proizvajalcev. |
| --- | --- |

89.

Komisija z zadovoljstvom ugotavlja, da zaradi podpore Skupnosti ugotovitve Sodišča dajejo pozitivno globalno sliko napredka organizacij proizvajalcev.

| 90. | Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike. Se pa strinja, da bi bila pomoč lahko učinkovitejša, če bi bila bolje usmerjena, zato bo to vprašanje obravnavala v tekoči oceni učinka. |
| --- | --- |

90.

Komisija meni, da čeprav se dejavnost morda ne zdi učinkovita pri doseganju znatnega napredka pri uresničevanju katerega od ciljev, opredeljenih v členu 15(4) Uredbe Sveta, bi bilo treba pomoč obravnavati kot učinkovito v smislu izboljšanja dohodkov proizvajalcev z izboljšanjem njihove konkurenčnosti, ki je eden od splošnih ciljev politike. Se pa strinja, da bi bila pomoč lahko učinkovitejša, če bi bila bolje usmerjena, zato bo to vprašanje obravnavala v tekoči oceni učinka.

| 91. | Komisija priznava, da učinki operativnih programov ne morejo pomeniti edinega dejavnika, ki proizvajalce spodbuja k uresničevanju ciljev, ki jih določa Uredba Sveta. Vendar pa ti vseeno prispevajo k bolj tržno usmerjenemu pristopu. Tržne sile zlasti v zadnjem času zelo pritiskajo na proizvajalce, kar povzroča krizne razmere za vodilne izdelke EU (tj. breskve, agrume, namizno grozdje, paradižnik, paradižnik za predelavo).
  Zaradi teh razmer proizvajalci v boju za ekonomsko preživetje in z zmanjšanjem stroškov kot prednostno nalogo morda posvečajo manj pozornosti vidikom kakovosti in zanemarjajo okoljska vprašanja. Zaradi tega tveganja so operativni programi pomemben dejavnik, ki pripomore k temu, da se proizvajalci pri svojih dejanjih še naprej osredotočajo na vprašanja kakovosti in okoljska vprašanja. |
| --- | --- |

91.

Komisija priznava, da učinki operativnih programov ne morejo pomeniti edinega dejavnika, ki proizvajalce spodbuja k uresničevanju ciljev, ki jih določa Uredba Sveta. Vendar pa ti vseeno prispevajo k bolj tržno usmerjenemu pristopu. Tržne sile zlasti v zadnjem času zelo pritiskajo na proizvajalce, kar povzroča krizne razmere za vodilne izdelke EU (tj. breskve, agrume, namizno grozdje, paradižnik, paradižnik za predelavo).

Zaradi teh razmer proizvajalci v boju za ekonomsko preživetje in z zmanjšanjem stroškov kot prednostno nalogo morda posvečajo manj pozornosti vidikom kakovosti in zanemarjajo okoljska vprašanja. Zaradi tega tveganja so operativni programi pomemben dejavnik, ki pripomore k temu, da se proizvajalci pri svojih dejanjih še naprej osredotočajo na vprašanja kakovosti in okoljska vprašanja.

| 92. | Komisija se zaveda pomanjkljivosti, ki jih je izrazilo Sodišče. Vendar pa je ta pristop politike, ki upošteva povečan dostop do trga, kot ga navaja Razvojna agenda iz Dohe, in vse večjo koncentracijo povpraševanja, še vedno najboljši instrument za dosego bolj uravnotežene verige (od proizvajalca do potrošnika). Eden od ciljev prihodnje reforme je odprava pomanjkljivosti in utrditev razpoložljivih instrumentov, zlasti s podpiranjem združitev organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev, sodelovanja med organizacijami proizvajalcev ter organizacij proizvajalcev s transnacionalno razsežnostjo. |
| --- | --- |

92.

Komisija se zaveda pomanjkljivosti, ki jih je izrazilo Sodišče. Vendar pa je ta pristop politike, ki upošteva povečan dostop do trga, kot ga navaja Razvojna agenda iz Dohe, in vse večjo koncentracijo povpraševanja, še vedno najboljši instrument za dosego bolj uravnotežene verige (od proizvajalca do potrošnika). Eden od ciljev prihodnje reforme je odprava pomanjkljivosti in utrditev razpoložljivih instrumentov, zlasti s podpiranjem združitev organizacij proizvajalcev, združenj organizacij proizvajalcev, sodelovanja med organizacijami proizvajalcev ter organizacij proizvajalcev s transnacionalno razsežnostjo.

| 93. | Komisija meni, da predhodni pregledi, ki so jih na podlagi zahtevkov držav članic za izjeme v skladu s členom 37(7) Uredbe Sveta (ES) št. 1257/99 opravile njene službe, zadostujejo za zagotovitev skladnosti med tema dvema instrumentoma. Razlogi za nezadovoljivo udeležbo proizvajalcev v shemi bodo ocenjeni v prihodnjih ocenah. |
| --- | --- |

93.

Komisija meni, da predhodni pregledi, ki so jih na podlagi zahtevkov držav članic za izjeme v skladu s členom 37(7) Uredbe Sveta (ES) št. 1257/99 opravile njene službe, zadostujejo za zagotovitev skladnosti med tema dvema instrumentoma. Razlogi za nezadovoljivo udeležbo proizvajalcev v shemi bodo ocenjeni v prihodnjih ocenah.

PRIPOROČILA

| 94. | To vprašanje bo ocenjeno in ustrezno obravnavano v prihodnjem pregledu SUT (konec leta 2006), in sicer z namenom, da bi bila shema pomoči v prihodnje preprostejša in učinkovitejša.
  Na podlagi rezultatov ocenjevanja lahko Komisija predlaga dodatne zakonodajne pobude, če naj bi te pomagale doseči cilje sheme. |
| --- | --- |

94.

To vprašanje bo ocenjeno in ustrezno obravnavano v prihodnjem pregledu SUT (konec leta 2006), in sicer z namenom, da bi bila shema pomoči v prihodnje preprostejša in učinkovitejša.

Na podlagi rezultatov ocenjevanja lahko Komisija predlaga dodatne zakonodajne pobude, če naj bi te pomagale doseči cilje sheme.

| 95. | Komisija pripravlja oceno učinka v okviru priprav na predlog reforme SUT, ki naj bi bil predstavljen še leta 2006. Strinja se s cilji, navedenimi v priporočilu Sodišča, in bo v okviru ocene učinka raziskala, kako bi jih lahko najbolje dosegli. |
| --- | --- |

95.

Komisija pripravlja oceno učinka v okviru priprav na predlog reforme SUT, ki naj bi bil predstavljen še leta 2006. Strinja se s cilji, navedenimi v priporočilu Sodišča, in bo v okviru ocene učinka raziskala, kako bi jih lahko najbolje dosegli.

| 96. | Komisija bo izboljšala svojo sposobnost zbiranja podatkov in razvila ustrezne kazalnike. Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko. |
| --- | --- |

96.

Komisija bo izboljšala svojo sposobnost zbiranja podatkov in razvila ustrezne kazalnike. Kot rešitev vprašanja zanesljivosti podatkov bo GD za kmetijstvo leta 2006 začel projekt IT, ki naj bi do leta 2007 vzpostavil ustrezno podatkovno zbirko.

| 97. | Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča. |
| --- | --- |

97.

Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča.

| 98. | Komisija bo v prihodnjem predlogu za reformo reševala vprašanje pomanjkanja organiziranosti v državah članicah, ki so glavne proizvajalke sadja in zelenjave, tako, da bo učinkoviteje spodbujala članstvo v organizacijah proizvajalcev. |
| --- | --- |

98.

Komisija bo v prihodnjem predlogu za reformo reševala vprašanje pomanjkanja organiziranosti v državah članicah, ki so glavne proizvajalke sadja in zelenjave, tako, da bo učinkoviteje spodbujala članstvo v organizacijah proizvajalcev.

| 99. in 100. | V sektorju, v katerem se ponudba sooča z vse večjo pogajalsko močjo na strani povpraševanja, koncentracija ponudbe je in tudi bo veljavno sredstvo za zagotavljanje bolj uravnovešenega trga. Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča. |
| --- | --- |

99. in 100.

V sektorju, v katerem se ponudba sooča z vse večjo pogajalsko močjo na strani povpraševanja, koncentracija ponudbe je in tudi bo veljavno sredstvo za zagotavljanje bolj uravnovešenega trga. Obseg ocenjevanja in ocenjevalna vprašanja se bodo oblikovali med pripravo razpisnih pogojev. Upoštevale se bodo ugotovitve Sodišča.

---