----

----

I Informācija

Tiesa

TIESA

----

Tiesas (virspalāta) spriedums 2006. gada 6. septembrī — Portugāles Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-88/03) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Valsts atbalsts - Lēmums 2003/442/EK - Reģionālas vai vietējas pašvaldības īstenoti nodokļu pasākumi - Ienākuma nodokļa likmes samazināšana fiziskām un juridiskām personām, kas ir nodokļu maksātāji Azoru salās - Valsts atbalsta kvalifikācija - Selektīvs raksturs - Pamatojums ar nodokļu sistēmas raksturu un struktūru - Pienākums norādīt pamatojumu - Saderīgums ar kopējo tirgu)

(2006/C 261/01)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Fernandišs [L. Fernandes], pārstāvis, Ž. da Krušs Vilasa [J. da Cruz Vilaça] un L. Romau [L. Romão], advogados)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — V. di Buči [V. Di Bucci] un F. de Susa Fialho [F. de Sousa Fialho], pārstāvji)

Personas, kas iestājušās lietā prasītājas atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvji — N. Diasa Abada [N. Díaz Abad], pārstāve) un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — R. Kodvela [R. Caudwell], pārstāve, kam palīdz D. Andersons [D. Anderson], QC)

Priekšmets

Komisijas galīgā Lēmuma C(2002) 4487 atcelšana, ciktāl tā uzskata, ka ienākuma nodokļa likmes samazināšana fiziskām un juridiskām personām, kas ir nodokļu maksātāji Azoru salās un veic noteiktas finanšu darbības (EK ekonomisko darbību statistikas nomenklatūras J nodaļas 65, 66 un 67 kods un K nodaļas 74 kods — NACE Pārsk.1.1), ir ar kopējo tirgu nesaderīgs valsts atbalsts

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 112, 10.05.2003.

----

----

Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Tribunale di Genova (Itālija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Andrea Vassallo pret Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate

(Lieta C-180/04) (1)

(Direktīva 1999/70/EK - Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 1. klauzulas b) apakšpunkts un 5. klauzula - Darba attiecību uz nenoteiktu laiku izveidošanās, ja tiek pārkāpti noteikumi par secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem darba līgumiem - Iespēja piemērot atkāpi valsts pārvaldes jomā noslēgtajiem darba līgumiem)

(2006/C 261/02)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Genova

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Andrea Vassallo

Atbildētāja: Azienda Ospedaliera Ospedale San Martino di Genova e Cliniche Universitarie Convenzionate

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunale di Genova — Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvas 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV L 175, 43. lpp.) — Darba attiecību uz nenoteiktu laiku izveidošanās, ja tiek pārkāpti noteikumi par secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem darba līgumiem — Iespēja piemērot atkāpi valsts pārvaldes jomā noslēgtajiem darba līgumiem

Rezolutīvā daļa:

1999. gada 18. marta pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku, kurš iekļauts pielikumā Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku, ir interpretējams tādējādi, ka tam principā nav pretējs tāds valsts tiesiskais regulējums, ar kuru ir aizliegta tādu darba līgumu vai darba attiecību uz noteiktu laiku, kas izveidojas, ļaunprātīgi izmantojot secīgus uz noteiktu laiku noslēgtus darba līgumus vai darba attiecības ar publiskā sektora darba devēju, pārveidošana par darba līgumiem vai attiecībām uz nenoteiktu laiku, pat ja šāda pārveidošana ir paredzēta attiecībā uz darba līgumiem un darba attiecībām ar privātā sektora darba devēju, ja šajā tiesiskajā regulējumā ir ietverts cits efektīvs pasākums, lai novērstu un vajadzības gadījumā sodītu publiskā sektora darba devēju par secīgu darba līgumu vai darba attiecību uz noteiktu laiku ļaunprātīgu izmantošanu.

----

(1)OV C 156, 12.06.2004.

----

----

Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Fazenda Pública pret Organon Portuguesa — Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda

(Lieta C-193/04) (1)

(Netiešie nodokļi, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai - Direktīva 69/335/EEK - Sabiedrības ar ierobežotu atbildību kapitāla daļu atsavināšana)

(2006/C 261/03)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal Administrativo

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Fazenda Pública

Atbildētājs: Organon Portuguesa — Produtos Químicos e Farmacêuticos Lda

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Supremo Tribunal Administrativo — Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīvas 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai (OV L 249, 25. lpp.), kas grozīta ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK (OV L 156, 23. lpp.), 4. panta 3. punkta, 10. panta c) punkta un 12. panta 1. punkta e) apakšpunkta interpretācija — Par nodevu par notariāla akta noformēšanu, ar ko apliecina kapitāla daļu atsavināšanu, saderīgumu ar šiem noteikumiem

Rezolutīvā daļa:

Padomes 1969. gada 17. jūlija Direktīva 69/335/EEK par netiešajiem nodokļiem, ko uzliek kapitāla piesaistīšanai, kas grozīta ar Padomes 1985. gada 10. jūnija Direktīvu 85/303/EEK, neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, ar ko paredz par notariāla akta, ar ko apliecina kapitāla daļu atsavināšanu, kas nav saistīts ar kapitāla palielināšanu, noformēšanu iekasēt nodevas, kas noteiktas saskaņā ar nemainīgu likmi un/vai saskaņā ar atsavināto daļu vērtību.

----

(1)OV C 156, 12.06.2004.

----

----

Tiesas (otrā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Gerechtshof te Arnhem (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — N pret Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo

(Lieta C-470/04) (1)

(Personu brīva pārvietošanās - EKL 18. pants - Brīvība veikt uzņēmējdarbību - EKL 43. pants - Tiešie nodokļi - Būtiskās dalības kapitāla vērtības nosacīta pieauguma aplikšana ar nodokli, pārceļot nodokļu rezidenci uz citu dalībvalsti)

(2006/C 261/04)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Gerechtshof te Arnhem

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: N

Atbildētājs: Inspecteur van de Belastingdienst Oost/kantoor Almelo

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gerechtshof te Arnhem — EKL 18. un 43. panta interpretācija — Personu brīva pārvietošanās — Brīvība veikt uzņēmējdarbību — Nodokļu nasta, kas rodas no domicila pārcelšanas uz citu dalībvalsti — Ekonomiskas darbības veikšana šajā pēdējā minētajā valstī — Ienākumu nodoklis, kas pamatots uz nosacītiem ienākumiem no būtiskas dalības, ko veido akcijas, sabiedrībā pārdošanas — Garantijas sniegšana maksājuma pagarinājumam

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 31, 05.02.2005.

----

----

Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti

(Lieta C-484/04) (1)

(Valsts pienākumu neizpilde - Sociālā politika - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība darbā - Direktīva 93/104/EK - Darba laika organizēšana - 17. panta 1. punkts - Atkāpe - 3. un 5. pants - Tiesības uz minimālo diennakts un nedēļas atpūtu)

(2006/C 261/05)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Rozē [G. Rozet] un N. Jerela [N. Yerell], pārstāvji)

Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji — M. Bezels [M. Bethell] un Ī. O'Nīla [E. O'Neill], pārstāvji, K. Smits [K. Smith], barrister)

Priekšmets

Valsts pienākumu neizpilde — Padomes 1993. gada 23. novembra Direktīvas 93/104/EK par dažiem darba laika organizācijas aspektiem (OV L 307, 18. lpp.) 17. panta 1. punkts — Atkāpes piemērojamība — Noteikumu, kas reglamentē atpūtas laiku, ieviešana

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 31, 05.02.2005.

----

----

Tiesas (ceturtā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Verwaltungsgericht Sigmaringen (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen pret Land Baden-Württemberg

(Lieta C-489/04) (1)

(Regula (EK) Nr. 1019/2002 - 2. panta pirmā daļa - Olīveļļa un olīvu izspaidu eļļa - Tirdzniecības standarti - Mazumtirdzniecība - Piedāvāšana galapatērētājam - Bag in the box metode)

(2006/C 261/06)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Sigmaringen

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen

Atbildētāja: Land Baden-Württemberg

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgericht Sigmaringen — Komisijas 2002. gada 13. jūnija Regulas (EK) Nr. 1019/2002 par olīveļļas tirdzniecības standartiem (OV L 155, 27. lpp) 2. panta interpretācija — Olīveļļas un olīvu izspaidu eļļas piedāvāšana galpatērētājam iepakojumā, kura maksimālā ietilpība ir pieci litri — Iespēja pārdot olīveļļu, kas iesaiņota piecu litru Bag in the box, veikalā ielejot to atsevišķi katram patērētājam

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 45, 19.02.2005.

----

----

Tiesas (pirmā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Anacleto Cordero Alonso pret Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Lieta C-81/05) (1)

(Sociālā politika - Darba ņēmēju aizsardzība darba devēja maksātnespējas gadījumā - Direktīva 80/987/EEK - Grozošā Direktīva 2002/74/EK - Atlaišanas kompensācija, par kuru panākta vienošanās samierināšanas laikā - Garantiju iestādes nodrošināta izmaksāšana - No tiesas nolēmuma pieņemšanas atkarīga izmaksāšana)

(2006/C 261/07)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Anacleto Cordero Alonso

Atbildētājs: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tribunal Superior de Justicia de Castilla y León — Padomes 1980. gada 20. oktobra Direktīvas 80/987/EEK par dalībvalstu normatīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku aizsardzību to darba devēja maksātnespējas gadījumā (OV L 283, 2. lpp.), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 23. septembra Direktīvu 2002/74/EK (OV L 270, 10. lpp.) — 1. un 3. pants — Kopienu tiesību piemērošana — Pārākums — Valsts tiesību aktos jau atzītā darbinieku aizsardzība — Direktīva, kuras transponēšanas termiņš vēl nav iestājies — Atšķirīga Kopienu tiesas un Tribunal Constitucional espagnol interpretācija — Vienlīdzīga attieksme.

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 93, 16.04.2005.

----

----

Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Østre Landsret (Dānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S pilnvarotā, pret Skandinavisk Motor Co. A/S

(Lieta C-125/05) (1)

(Konkurence - Mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas līgums - Atsevišķu kategoriju atbrīvojums - Regula (EK) Nr. 1475/95 - 5. panta 3. punkts - Izbeigšana ar piegādātāja uzteikumu - Regulas (EK) Nr. 1400/2002 stāšanās spēkā - Nepieciešamība pārkārtot izplatīšanas tīklu - Uzteikuma termiņš - Pamatojums - Pierādīšanas pienākums)

(2006/C 261/08)

Tiesvedības valoda — dāņu

Iesniedzējtiesa

Østre Landsret (Dānija)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: VW-Audi Forhandlerforeningen, Vulcan Silkeborg A/S pilnvarotā

Atbildētāja: Skandinavisk Motor Co. A/S

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Østre Landsret — Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulas (EEK) Nr. 1475/95 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu atsevišķām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkopes līgumu kategorijām (OV L 145, 25. lpp.) 5. panta 3. punkta interpretācija — Izbeigšana ar piegādātāja uzteikumu, ja ir jāpārkārto viss izplatīšanas tīkls vai būtiska tā daļa — Pienākums norādīt pamatojumu un tā apmērs

Rezolutīvā daļa:

Komisijas 1995. gada 28. jūnija Regulas (EK) Nr. 1475/95 par Līguma [81.] panta 3. punkta piemērošanu atsevišķām mehānisko transportlīdzekļu izplatīšanas un apkopes līgumu kategorijām 5. panta 3. punkta pirmās daļas pirmais ievilkums ir jāinterpretē tā, ka:

----

(1)OV C 143, 11.06.2005.

----

----

Tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 7. septembra spriedums (Cour d'appel de Paris (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Harold Price pret Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques

(Lieta C-149/05) (1)

(Direktīva 89/48/EEK un Direktīva 92/51/EEK - Darba ņēmēji - Profesionālās izglītības atzīšana - Prasība izturēt kvalifikācijas atbilstības pārbaudi bez iespējas izvēlēties adaptācijas laikposmu - Kustamās mantas brīvprātīga pārdošana publiskā izsolē)

(2006/C 261/09)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Cour d'appel de Paris (Francija)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Harold Price

Atbildētāja: Conseil des ventes volontaires de meubles aux enchères publiques

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Cour d'appel de Paris — Padomes 1992. gada 18. jūnija direktīvas 92/51/EEK par otro vispārējo sistēmu profesionālās izglītības un mācību atzīšanai, lai papildinātu direktīvu 89/48/EEK (OV L 209, 25. lpp.), 4. panta interpretācija — Kustamās mantas brīvprātīgas pārdošanas publiskā izsolē vadīšana — Prasība izturēt kvalifikācijas atbilstības pārbaudi bez iespējas izvēlēties adaptācijas laikposmu

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 132, 28.05.2005.

----

----

Tiesas (trešā palāta) spriedums 2006. gada 7. septembrī (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) –Rudi Heger GmbH pret Finanzamt Graz-Stadt

(Lieta C-166/05) (1)

(Sestā PVN direktīva - Nodokļu piesaiste - 9. pants - Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana - Zvejas tiesību nodošana attiecībā uz noteiktu ūdensteces daļu)

(2006/C 261/10)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Rudi Heger GmbH

Atbildētājs: Finanzamt Graz-Stadt

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — Direktīvas 77/388/EEK 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācija: Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.) — Nodokļu piesaistes vietas noteikšana — Ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšanas jēdziens — Tiesību uz zveju noteiktā upes daļā nodošana par maksu.

Rezolutīvā daļa:

Tas, ka tiesības uz zveju tiek nodotas par maksu, ir ar nekustamo īpašumu saistītu pakalpojumu sniegšana Padomes 1977. gada 17. maija Sestās direktīvas 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē.

----

(1)OV C 143, 11.06.2005.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Deutsche Post AG pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

(Lieta C-287/06)

(2006/C 261/11)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln (Vācija)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Deutsche Post AG

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: Firma Marketing Service Magdeburg GmbH

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Deutsche Post AG pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH Hannover

(Lieta C-288/06)

(2006/C 261/12)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Deutsche Post AG

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: Citipost Gesellschaft für Kurier- und Postdienstleistungen mbH Hannover

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG) pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

(Lieta C-289/06)

(2006/C 261/13)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH (MDG)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Marketing Service Magdeburg GmbH pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

(Lieta C-290/06)

(2006/C 261/14)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Marketing Service Magdeburg GmbH

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Deutsche Post AG pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH

(Lieta C-291/06)

(2006/C 261/15)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Deutsche Post AG

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: MDG Magdeburger Dienstleistungs- und Verwaltungs GmbH

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Köln (Vācija) 2006. gada 3. jūlija rīkojumu — Vedat Deniz pret Vācijas Federatīvo Republiku, trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

(Lieta C-292/06)

(2006/C 261/16)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Vedat Deniz

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Trešā persona: Deutsche Post AG, ko pārstāv priekšsēdētājs

Prejudiciālais jautājums

Vai EKL 47. panta 2. punkts kopā ar EKL 95. pantu, kopā ar 12. panta piekto ievilkumu, kopā ar 7. panta 1. punktu Direktīvā 97/67/EK redakcijā ar grozījumiem, kas izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 10. jūnija Direktīvu 2002/39/EK (1), ir jāinterpretē tādā veidā, ka tad, ja vispārējo pakalpojumu sniedzējs piemēro īpašus tarifus klientiem, kas ir juridiskas personas, un kas šķirošanas centros nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, vispārējo pakalpojumu sniedzējam ir pienākums šos īpašos tarifus piemērot arī uzņēmumiem, kuri pasta sūtījumus savāc no sūtītāja, tajā pašā pieņemšanas punktā un ar tādiem pašiem nosacījumiem kā klientiem, kas ir juridiskas personas un kas nodod pasta tīklam jau sašķirotus pasta sūtījumus, un tādējādi vispārējo pakalpojumu sniedzējs nevar apzināti to atteikt, pamatojoties uz to, ka tam ir pienākums sniegt vispārējos pakalpojumus?

----

(1)  OV L 176, 21. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)2006. gada 14. jūlija rīkojumu — The Queen pēc The International Association of Independent Tanker Owners (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register un The International Salvage Union lūguma pret Secretary of State for Transport

(Lieta C-308/06)

(2006/C 261/17)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: The International Association of Independent Tanker (Intertanko), The International Association of Dry Cargo Shipowners (Intercargo), The Greek Shipping Co-operation Committee, Lloyd's Register, The International Salvage Union

Atbildētājs: Secretary of State for Transport

Prejudiciālie jautājumi

----

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 7. septembra Direktīva 2005/35/EK par kuģu radīto piesārņojumu un par sankciju ieviešanu par pārkāpumiem (OV L 255, 11. lpp.).

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar House of Lords (Apvienotā Karaliste) 2006. gada 17. jūlija rīkojumu — Marks & Spencer plc pret Her Majesty's Commissioners of Custom

(Lieta C-309/06)

(2006/C 261/18)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

House of Lords

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Marks & Spencer plc

Atbildētājs: Her Majesty's Commissioners of Customs

Prejudiciālie jautājumi

----

(1)  Padomes 1977. gada 17. maija Sestā PVN direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Chemnitz (Vācija) 2006. gada 3. augusta rīkojumu — Matthias Zerche pret Landkreis Mittweida

(Lieta C-334/06)

(2006/C 261/19)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Chemnitz

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Matthias Zerche

Atbildētāja: Landkreis Mittweida

Prejudiciālais jautājums

Vai Padomes 1991. gada 29. jūlija Direktīvas 91/439/EEK (1) 1. panta 2. punkts kopā ar 8. panta 2. un 4. punktu ir interpretējams tādējādi, ka dalībvalsts savas valsts teritorijā tiesības vadīt transportlīdzekli, kas pamatotas ar citā dalībvalstī izdotu vadītāja apliecību, var neatzīt, ja ārvalstu ES vadītāja apliecības turētājam iepriekš iekšzemē vadītāja apliecība ir atņemta vai savādāk atcelta, ja aizlieguma termiņš jaunas apliecības izsniegšanai iekšzemē, kurš ir piespriests saistībā ar šo pasākumu, bijis izbeidzies, pirms vadītāja apliecība tika izsniegta citā dalībvalstī un ja uz objektīva pamata (nav dzīvesvieta dalībvalstī, kura ir izdevusi vadītāja apliecību un nesekmīgs pieprasījums vadītāja apliecības atkārtotai izsniegšanai) var secināt, ka ar ārvalstu ES vadītāja apliecības iegūšanu tiks apietas stingrās iekšzemē noteiktās atjaunošanas prasības, it īpaši medicīniski-psiholoģiskais vērtējums?

----

(1)  OV L 237, 1. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Chemnitz (Vācija) 2006. gada 3. augusta rīkojumu — Steffen Schubert pret Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis

(Lieta C-335/06)

(2006/C 261/20)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Chemnitz

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Steffen Schubert

Atbildētāja: Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis

Prejudiciālie jautājumi

----

(1)  OV L 237, 1. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Verwaltungsgericht Chemnitz (Vācija) 2006. gada 3. augusta rīkojumu — Manfred Seuke pret Landkreis Mittweida

(Lieta C-336/06)

(2006/C 261/21)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Chemnitz

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Manfred Seuke

Atbildētājs: Landkreis Mittweida

Prejudiciālie jautājumi

----

(1)  OV L 237, 1. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Eiropas Kopienu Komisija pret Spānijas Karalisti

(Lieta C-338/06)

(2006/C 261/22)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — G. Braun un R. Vidal Puig)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Komisija uzskata, ka 1989. gada 22. decembra Karaļa dekrēta — likuma Nr. 1564/1989, ar ko apstiprina Akciju sabiedrību likuma grozījumu redakcijā (turpmāk tekstā — “LSA”), 158., 159. un 293. pantā nav pareizi transponēta Direktīva 77/91/EEK šādu iemeslu dēļ:

----

(1)OV L 26, 31.01.1977, 1. lpp.

----

----

Apelācija, ko 2006. gada 8. augustā ierosinājis J. C. Blom par Pirmās instances tiesas (piektā palāta) 2006. gada 30. maija spriedumu lietā T-87/94 J. C. Slob pret Eiropas Savienības Padomi un Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-344/06 P)

(2006/C 261/23)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: J. C. Blom (pārstāvji — E. Pijnacker Hordijk un S. C. H. Molin, advocaten)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Padome un Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Pirmais pamats: Pirmās instances tiesa pārkāpa pienākumu norādīt pamatojumu, savā spriedumā nenoņemot vērā pirmajā instancē Blom izvirzīto prasības pamatu būtisko elementus.

Otrais pamats: Tiesa kļūdaini nenovērtēja, ka iestādes ir skaidri un beznosacījumu veidā atzinušas Kopienas atbildību pret ražotājiem Blom situācijā. Tiesa arī kļūdaini uzskatīja, ka viņš nevar ārpus tiesas un tiesā atvasināt jebkādas tiesības no iestāžu nostājas tikai tā iemesla dēļ, ka viņš nepieņēma piedāvājumu saskaņā ar Regulu Nr. 2187/93. (1)

Apstrīdētais spriedums būtu jāatceļ, jo Pirmās instances tiesa pieļāva nopietnu kļūdu tiesiskās paļāvības novērtējumā, ko iestādes radīja SLOM ražotājiem, kuru ārpusnoieta pienākums beidzās 1983. gadā. Tā kā nav nepieciešama papildu faktu pārbaude, Tiesa var pati izskatīt lietu apelācijas instancē. Pakārtoti, lieta būtu jānosūta atpakaļ Pirmās instances tiesai.

Trešais pamats: Pirmās instances tiesa piemēroja nepareizu kritēriju, lai novērtētu cēloņsakarību starp Blom ciestajiem zaudējumiem un Kopienas nelikumīgo rīcību.

Pirmās instances tiesa, nesecinot no tā, ka Blom saņēma īpašo atsauces daudzumu, Blom nodomu atsākt ražošanu pēc produkcijas ārpusnoieta pienākuma beigām (pretējais jāpierāda), neievēroja tiesiskās paļāvības aizsardzības principu. Pirmās instances tiesas secinājums, ka šāda nodoma viņam nebija arī ir nesaprotams, jebkurā gadījumā — nepietiekami pamatots, un ar to nepareizi piemēro tiesiskās paļāvības aizsardzības principu.

----

(1)  Padomes 1993. gada 22. jūlija Regula (EEK) Nr. 2187/93, ar ko sniedz piedāvājumu kompensācijai atsevišķiem piena un piena produktu ražotājiem, kam uz laiku liegts darboties savā profesijā (OV 1993, L 196, 6. lpp).

----

----

Apelācija, ko 2006 gada 4. septembrī ierosinājuši Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry un MTK:n säätiö pret Pirmās instances tiesas 2006. gada 22. jūnija rīkojumu lietā T-150/05 Markku Sahlstedt u.c. pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-362/06 P)

(2006/C 261/24)

Tiesvedības valoda — somu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Markku Sahlstedt, Juha Kankkunen, Mikko Tanner, Toini Tanner, Liisa Tanner, Eeva Jokinen, Aili Oksanen, Olli Tanner, Leena Tanner, Aila Puttonen, Risto Tanner, Tom Järvinen, Runo K. Kurko, Maa- ja metsätaloustuottajain keskusliitto MTK ry un MTK:n säätiö (pārstāvis — K. Marttinen, asianajaja)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Kopienu Komisija, Somijas Republika.

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Pirmās instances tiesa esot uzskatījusi, ka Komisijas Lēmums 2005/101/EK (1) prasītājus neskar “tieši” EKL 230. panta izpratnē. Rīkojums, ar kuru prasība noraidīta kā nepieņemama, esot tiesiski kļūdains un tas jāatceļ šādu iemeslu dēļ:

----

(1)  OV L 40, 1. lpp.

(2)  OV L 206, 7. lpp.

----

----

Apelācija, ko 2006. gada 6. septembrī ierosinājusi Comunidad Autónoma de Valencia — Generalidad Valenciana par Pirmās instances tiesas (otrā palāta) 2006. gada 5. jūlija rīkojumu T-357/05 Comunidad Autónoma de Valencia — Generalidad Valenciana pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta C-363/06 P)

(2006/C 261/25)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Comunidad Autónoma de Valencia — Generalidad Valenciana (pārstāvji — J. V. Sánchez–Tarazaga Marcelino, letrado; C. Fernández Vicién un I. Moreno–Tapia Rivas, advokāti)

Cits lietas dalībnieks: Eiropas Kopienu Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir balstīta uz šādiem pamatiem:

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti

(Lieta C-367/06)

(2006/C 261/26)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — N. Yerrell)

Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas tranpozīcijai beidzās 2005. gada 23. septembrī.

----

(1)  OV L 235, 10. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Austrijas Republiku

(Lieta C-369/06)

(2006/C 261/27)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — T. Scharf un K. Gross)

Atbildētāja: Austrijas Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transponēšanai beidzās 2001. gada 31. jūlijā.

----

(1)  OV L 193, 75. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku

(Lieta C-370/06)

(2006/C 261/28)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — D. Maidani un P. Andrade)

Atbildētāja: Portugāles Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 5. maijā.

----

(1)  OV L 125, 15. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku

(Lieta C-375/06)

(2006/C 261/29)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Caeiros un B. Schima)

Atbildētāja: Portugāles Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 1. jūlijā.

----

(1)  OV L 345, 97. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Portugāles Republiku

(Lieta C-376/06)

(2006/C 261/30)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — A. Caeiros un J.-B.Laignelot)

Atbildētāja: Portugāles Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesībās beidzās 2004. gada 21. jūlijā.

----

(1)  OV L 197, 30. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 14. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Somijas Republiku

(Lieta C-377/06)

(2006/C 261/31)

Tiesvedības valoda — somu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — I. Koskinen un J. B. Laignelot)

Atbildētāja: Somijas Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transpozīcijai beidzās 2005. gada 25. jūnijā.

----

(1)  OV L 156, 17. lpp.

----

----

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — izteikts ar Conseil d`Etat (Beļģija) 2006. gada 15. septembra rīkojumu — Clear Channel Belgium SA pret Ville de Liège

(Lieta C-378/06)

(2006/C 261/32)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d`Etat (Beļģija)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Clear Channel Belgium SA

Atbildētāja: Ville de Liège

Persona, kas iestājusies lietā: J. C. Decaux Belgium SA

Prejudiciālie jautājumi

----

(1)OV L 209, 24.07.1992, 1. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 15. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Grieķijas Republiku

(Lieta C-381/06)

(2006/C 261/33)

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvji — M. Patakia un J. Enegren)

Atbildētāja: Grieķijas Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2002/14/EK transpozīcijai beidzās 2005. gada 23. martā.

----

(1)  OV L 80, 29. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Francijas Republiku

(Lieta C-388/06)

(2006/C 261/34)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — W. Molls)

Atbildētāja: Francijas Republika

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2003/96/EK transponēšanai beidzās 2003. gada 31. decembrī.

----

(1)OV L 283, 31.10.2003, 51. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 20. septembrī — Eiropas Kopienu Komisija pret Beļģijas Karalisti

(Lieta C-389/06)

(2006/C 261/35)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Kopienu Komisija (pārstāvis — C. O'Reilly)

Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2003/9/EK transpozīcijai valsts tiesībās beidzās 2005. gada 6. februārī.

----

(1)OV L 31, 06.02.2003., 18. lpp.

----

PIRMĀS INSTANCES TIESA

----

Vāla [Wahl] un Preka [Prek] darbība palātu sastāvā

(2006/C 261/36)

2006. gada 9. oktobra plenārsēdē Pirmās instances tiesa nolēma pēc Vāla un Preka stāšanās tiesnešu amatā šādi grozīt 2006. gada 5. jūlija plenārsēdes lēmumu par tiesnešu darbību palātās:

Laika posmā no 2006. gada 9. oktobra līdz 2007. gada 31. augustam:

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Total un Elf Aquitaine pret Komisiju

(Lieta T-206/06)

(2006/C 261/37)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Total SA un Elf Aquitaine (Courbevoie, Francija) (pārstāvji — E. Morgan de Rivery, avocat, un S. Thibault-Liger, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Šajā prasībā prasītājas lūdz daļēji atcelt Komisijas 2006. gada 31. maija galīgo Lēmumu C(2006) 2098, kurā Komisija atzina, ka uzņēmumi, kas ir lēmuma adresāti, tostarp prasītājas, ir pārkāpuši EKL 81. pantu un EEZ līguma 53. pantu (lieta COMP/F/38.645 — Metakrilāti), piedaloties nolīgumos un saskaņotajās darbībās metakrilāta nozarē, kas izpaudās kā sarunas par cenām, nolīgumu par cenām noslēgšana, ieviešana un uzraudzība, tirdzniecības ziņā svarīgas un konfidenciālas informācijas par tirgu apmaiņa un/vai uzņēmumu un līdzdalība regulārās sanāksmēs un cita veida kontaktos, lai atvieglotu pārkāpuma veikšanu. Pakārtoti tās lūdz samazināt to meitas uzņēmumam, ar kuru tās ir atbildīgas kopā un solidāri, uzliktā naudas soda apmēru.

Galvenokārt prasība ir balstīta uz deviņiem pamatiem tiesību akta atcelšanai.

Pirmais pamats ir saistīts ar tiesību uz aizstāvību un nevainīguma prezumpcijas principa pārkāpumu. Prasītājas apgalvo, ka apstrīdētais lēmums tika pieņemts administratīvā procedūras ietvaros, kurā tām nebija iespēja efektīvi aizstāvēties, ciktāl Komisija, pārkāpjot lietas dalībnieku procesuālo tiesību vienlīdzības principu, nebija izpildījusi tai uzlikto pienākumu iesniegt pierādījumus.

Otrajā pamatā tās uzskata, ka apstrīdētajā lēmumā nav izpildīts pienākums sniegt pamatojumu, ko, pēc prasītāju domām, pastiprina tas, ka Komisijai, iespējams, ir jauna nostāja. Tās apgalvo, ka apstrīdētais lēmums, ciktāl tās tajā atzītas par atbildīgām par strīdīgo pārkāpumu, ko izdarījis to meitas uzņēmums, pamato atbildības noteikšanu tikai uz pieņēmumu, ka prasītājām ir noteicoša ietekme uz to meitas uzņēmumu, jo tām pieder 100 % tās kapitāla, neņemot vērā faktus, kas varētu attaisnot vai atspēkot šo pieņēmumu. Turklāt tās apgalvo, ka apstrīdētais lēmums ietver noteiktas pretrunas, kas rodas, sajaucot par pārkāpumu ekonomiski atbildīgā uzņēmuma/organizācijas jēdzienu un juridiskās vienības, kas ir lēmuma adresāte, jēdzienu. Šā pamata ietvaros prasītājas pārmet Komisijai arī to, ka tā nav pietiekami atbildējusi uz to argumentiem par to meitas uzņēmuma neatkarību.

Ar trešo pamatu prasītājas apgalvo, ka savā lēmumā Komisija pārkāpusi uzņēmuma vienota rakstura jēdzienu EKL 81. panta un Regulas Nr. 1/2003 (1) 23. panta 2. punkta izpratnē.

Ceturtajā pamatā tās apgalvo, ka Komisija ir pārkāpusi noteikumus, kas reglamentē mātes sabiedrībām nosakāmo atbildību par pārkāpumiem, ko izdarījis to meitas uzņēmums. Prasītājas uzskata, ka Komisija nav ievērojusi savu pilnvaru robežas, nosakot atbildības kritērijus, kļūdaini interpretēdama judikatūru, kas uz to attiecas, un pārkāpdama savu lēmumu pieņemšanas praksi šajā jomā. Atbilstoši prasītāju teiktajam Komisija ir turklāt pārkāpusi juridiskās personas neatkarības principu.

Piektais pamats ir saistīts ar to būtisko principu pārkāpumu, ko ir atzinušas visas dalībvalstis un kas veido Kopienu tiesiskās kārtības neatņemamu sastāvdaļu, kā, piemēram, nediskriminācijas princips, atbildības par savu rīcību princips, sodu individuālā rakstura princips, kā arī legalitātes princips.

Sestajā pamatā prasītājas apgalvo, ka Komisija pārkāpusi labas pārvaldības principu.

Septītais pamats ir saistīts ar to, ka Komisija, iespējams, pārkāpusi tiesiskās drošības principu attiecībā uz prasītajām.

Ar astoto pamatu prasītājas uzsver, ka apstrīdētais lēmums ir uzskatāms par pilnvaru pārsniegšanu, ciktāl tas tām uzliek atbildību par strīdīgās aizliegtās vienošanās noslēgšanu un tām solidāri ar to meitas uzņēmumu uzliek naudas sodu.

Devītajā pamatā tās uzskata, ka Komisija pārkāpusi tādus noteiktus pamatprincipus, kuri reglamentē naudas sodu uzlikšanu, kā vienlīdzīgas attieksmes princips, jo tā nav piemērojusi 25 % samazinājumu prasītājām sākotnēji uzliktā naudas soda summai, kaut arī tā to piemēroja citam apstrīdētā lēmuma adresātam tādēļ, ka tam nebija zināms viss pārkāpums. Turklāt prasītājas atsaucas uz nevainīguma prezumpcijas un tiesiskās drošības pamatprincipu pārkāpumu, kas, pēc to domām, izriet no tā, ka Komisija nav ievērojusi savu pilnvaru robežas attiecībā uz preventīvās ietekmes ņemšanu vērā.

Pakārtoti prasītājas uzskata, ka naudas sods, kas uzlikts to meitas uzņēmumam un par kura samaksu tās ir kopā un solidāri atbildīgas, ir jāsamazina līdz taisnīgam līmenim. Tās lūdz piemērot 25 % samazinājumu naudas soda sākotnējai summai tādēļ, ka nav zinājušas par pārkāpumu, kā arī ņemt vērā atbildību mīkstinošos apstākļus, jo tām gandrīz vienlaicīgi uzlikti ievērojami naudas sodi divās līdzīgās lietās.

----

(1)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. augustā — Europig pret ITSB (“EUROPIG”)

(Lieta T-207/06)

(2006/C 261/38)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Europig, Josselin (Francija) (pārstāvis — D. Masson, avocat)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “EUROPIG” attiecībā uz 29. un 30. klasē ietilpstošajām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 3816691)

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta, kā arī 2. un 3. punkta pārkāpums. Prasītāja norāda, ka preču zīme, kuras reģistrāciju tā ir pieteikusi, neesot apzīmētās preces aprakstoša, ka tā esot pilnīgi atšķirīga un ka, jebkurā gadījumā, nosaukuma “EUROPIG” atšķirtspēja esot iegūta izmantošanas rezultātā.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 26. augustā — Budějovický Budvar pret ITSB — Anheuser-Busch (“BUD”)

(Lieta T-225/06)

(2006/C 261/39)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Budějovický Budvar, národní podnik, České Budějovice (Čehijas Republika) (pārstāvis — F. Fajgenbaum, avocat)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Anheuser-Busch, Incorporated

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Anheuser-Busch, Incorporated

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “BUD” attiecībā uz 32. un 33. klasē ietilpstošām precēm — reģistrācijas pieteikums Nr. 1 603 539

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: tiesības uz aizsargātu izcelsmes norādi “BUD” alus apzīmēšanai

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: Regulas Nr. 40/94 (1) 62. panta 1. punkta, kā arī īstenošanas Regulas Nr. 2868/95 (2) 20. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot kompetenta lemt par prasītājas savu iebildumu ietvaros norādītās izcelsmes norādes likumību. Turklāt tā norāda, ka apzīmējums “BUD” ir izcelsmes norāde, kas ir aizsargāta Francijā, kā arī Austrijā. Prasītāja arī norāda, ka Regulas Nr. 40/94 8. panta 4. punkts tika piemērots kļūdaini, jo tā uzskata, ka izcelsmes norāde “BUD” ir apzīmējums, ko izmanto attiecīgajā nozarē.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

(2)  Komisijas 1995. gada 13. decembra Regula (EK) Nr. 2868/95, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1995, L 303, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 29. augustā — REWE-Zentral pret ITSB (“Port Louis”)

(Lieta T-230/06)

(2006/C 261/40)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: REWE-Zentral AG, Ķelne (Vācija) (pārstāvji — M. Kinkeldey, Rechtsanwalt, A. Lehmann, Rechtsanwältin)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītāja(s)/(u) prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “Port Louis” attiecībā uz 18., 24. un 25. klasē ietilpstošām precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 366 4133)

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: esot pārkāpts Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts, jo pieteiktajai preču zīmei esot atšķirtspēja. Turklāt esot pārkāpts tiesību tikt uzklausītam princips.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Nīderlandes Karaliste pret Komisiju

(Lieta T-231/06)

(2006/C 261/41)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nīderlandes Karaliste, (pārstāvji — H. G. Sevenster un D. J. M. de Grave)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja vispirms norāda uz EKL 88. panta 2. punkta un tiesību uz aizstāvību pārkāpumu sakarā ar to, ka savā lēmumā Komisija ir būtiski atkāpusies no 2004. gada 3. februāra lēmuma (1), ar kuru tā uzsāka formālo izmeklēšanu. Prasītāja norāda, ka ir grozīts izmeklēšanas priekšmets un pārmērīgas kompensācijas noteikšanai izmantotā aprēķina metode.

Otrkārt, prasītāja norāda, ka ir ticis pārkāpts EKL 88. panta 1., 2. un 3. punkts, Regulas Nr. 659/1999 (2) 1. panta b) apakšpunkts un EKL 253. pants tādējādi, ka Komisija nepareizi interpretējusi un piemērojusi jēdzienus jauns atbalsts un pastāvošais atbalsts.

Prasītāja norāda, ka Komisija kļūdījās, klasificējot maksājumus no īpašiem fondiem un līdzekļiem kā jaunu atbalstu. Šādi rīkojoties, Komisija neņēma vērā faktu, ka šādi maksājumi tāpat kā regulārie maksājumi sabiedriskajām raidorganizācijām ir daļa no mēdiju budžeta un nav papildu sabiedriskie līdzekļi. Kā uzskata prasītāja, vienīgā atšķirība, proti, ka tie ir paredzēti īpašiem mērķiem, nav iemesls, lai nošķirtu šos maksājumus no pārējā sabiedriskā finansējuma.

Prasītāja arī norāda, ka Komisija nepareizi piemēro jēdzienu pastāvošais atbalsts, klasificējot kā jaunu atbalstu NOS — atsevišķu reģionālo sabiedrisko raidorganizāciju rezervju daļas atmaksu koordinējošai iestādei. Kā uzskata prasītāja, attiecīgās rezerves radās no ikgadējā finansējuma, kas ir pastāvošais atbalsts, un kas nezaudēja pastāvošā atbalsta raksturu tikai pārskaitījuma NOS dēļ vien.

Pakārtoti prasītāja norāda uz EKL 86. panta 2. punkta pārkāpumu, acīmredzamu faktu nepareizu novērtējumu un EKL 253. panta pārkāpumu sakarā ar veidu, kādā Komisija aprēķināja pārmērīgu kompensāciju sabiedriskajām raidorganizācijām.

Kā uzskata prasītāja, Komisija kļūdaini nolēma, ka finansējums neatbilda samērīguma principam. Prasītāja norāda, ka Komisija sākotnēji bija konstatējusi, ka finansējums neradīja konkurences izkropļojumu komerctirgos. Līdz ar to, kā uzskata prasītāja, nevar būt runa par pārmērīgu kompensāciju un līdz ar to atmaksāšana nav nepieciešama.

Turklāt Komisija noteica summu, kas atprasāma no NOS Apraides rezerves fonda. Prasītāja tomēr norāda — Komisija līdz ar to balstījās uz pieņēmumu, ka šī summa vēl arvien bija NOS rezerve, kamēr faktiski tā lielākoties jau bija iztērēta saskaņā ar piemērojamiem nosacījumiem.

Komisija arī noteica, ka rezervju summa, ko atsevišķas raidorganizācijas bija pārskaitījušas NOS, bija pilnībā atgūstama. Kā uzskata prasītāja, tādējādi Komisija nemotivējot atkāpās no savas uzvedības modeļa, atļaujot papildu kompensāciju 10 % apmērā.

----

(1)OV 2004, C 61, 8. lpp..

(2)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 1. lpp.)

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 28. augustā — Eyropaïki Dynamiki pret Eiropas Kopienu Komisiju

(Lieta T-232/06)

(2006/C 261/42)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eyropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE, Atēnas (Grieķija) (pārstāvji — N. Korogiannakis un N. Keramidas, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi

Pamati un galvenie argumenti

Savā prasības pieteikumā prasītāja lūdz atcelt TAXUD ģenerāldirektorāta 2006. gada 19. jūnija lēmumu, ar kuru noraidīts tās piedāvājums, kas tika iesniegts, atbildot uz uzaicinājumu iesniegt piedāvājumu atklātajā konkursā TAXUD/2005/AO-001 — Pakalpojumu sniegšana saistībā ar muitas IT sistēmu DG-TAXUD“CUST-DEV” projektiem specifikāciju, izstrādi, uzturēšanu un atbalstu (OV 2005/S 117-115222) un līguma slēgšanas tiesības piešķirtas citam pretendentam.

Savu prasījumu atbalstam prasītāja norāda, ka minētās konkursa procedūras ietvaros TAXUD ģenerāldirektorāts nav ievērojis Finanšu regulā un tās ieviešanas noteikumos paredzētās procesuālās prasības, tādējādi radot nevienlīdzīgu attieksmi pret pretendentiem un pārredzamības un labas pārvaldības principu pārkāpumu. Papildus tam TAXUD ģenerāldirektorāta lēmums, pēc prasītājas domām, ietver acīmredzamas kļūdas vērtējumā un būtiski pārkāpj Kopienu iestāžu rīcībā esošo rīcības brīvību piedāvājumu novērtēšanā.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 26. augustā — Casa Editorial El Tiempo pret ITSB — Instituto Nacional de Meteorología (EL TIEMPO)

(Lieta T-233/06)

(2006/C 261/43)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Casa Editorial El Tiempo, S. A., Bogota (Kolumbija) (pārstāvis — A. Fernández Lerroux, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Instituto Nacional de Meteorología

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Casa Editorial El Tiempo, S. A.

Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “EL TIEMPO” (reģistrācijas pieteikums Nr. 1 685 056) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 35., 38. un 41. klasē

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGÍA

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts vārdiskas preču zīmes “EL TIEMPO” attiecībā uz publikācijām (nav reģistrēta, pazīstama), “TELETIEMPO” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 16. klasē, (Nr. 1 902 923) un pakalpojumiem, kuri ietilpst 38. klasē, (Nr. 2 217 494) un “TELETIEMPO INSTITUTO NACIONAL DE METEOROLOGíA” attiecībā uz pakalpojumiem, kuri ietilpst 35. klasē (Nr. 2 217 493) un 41. klasē (Nr. 2 217 492)

Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumu un noraidīt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu

Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt iebildumu attiecībā uz pakalpojumiem “Reklāma; komercdarbības vadība; uzņēmumu pārvaldīšana; biroja darbi” (35. klase) un “Izklaide; sporta un kultūras pasākumi”

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Torresan pret ITSB — Klosterbrauerei Weissenohe (“CANNABIS”)

(Lieta T-234/06)

(2006/C 261/44)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Giampietro Torresan, Schonenfels (Šveice) (pārstāvis — Gianluca Recher, Avvocato)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG

Prasītāja prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: vārdiska preču zīme “CANNABIS” (reģistrācijas pieteikums Nr. 001073949) attiecībā uz 32., 33. un 42. klasē ietilpstošajām precēm un pakalpojumiem.

Kopienas preču zīmes īpašnieks: prasītājs.

Lietas dalībnieks, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG.

Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: prasītāja procesā atzīt par spēkā neesošu nenorāda nevienu preču zīmi. Prasība atzīt par spēkā neesošu Kopienas preču zīmi attiecas uz 32. (alus) un 33. (vīni, spirtotie dzērieni, liķieri, gāzētie vīni, dzirkstošie vīni, šampanietis) klasē ietilpstošajām precēm.

Anulēšanas nodaļas lēmums: daļēji apmierināt prasību atzīt par spēkā neesošu, atzīstot par spēkā neesošu Kopienas preču zīmes reģistrāciju attiecībā uz 32. un 33. klasē ietilpstošajām precēm.

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt.

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums un kļūdaina piemērošana, un pretruna apstrīdētā lēmuma pamatojumā.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 30. augustā — Austrian Relief Program pret Komisiju

(Lieta T-235/06)

(2006/C 261/45)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Austrian Relief Program — Verein für Not- und Katastrophenhilfe, Insbruka (Austrija) (pārstāvis — C. Leyroutz, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Komisija prasītāju Eiropas Savienības finansētās programmas Obnova ietvaros izvēlējās projekta Serbijā izpildei, pamatojoties uz 1998. gada 2. aprīlī parakstīto līgumu (Obnova līgums). Ar 2006. gada 4. maija vēstuli Komisija prasīja prasītājai atmaksāt visu šī līguma summu. Ar šo prasību prasītāja vēršas pret šo lēmumu.

Vispirms prasītāja apgalvo, ka Komisija nebija materiāli kompetenta pieņemt apstrīdēto lēmumu, jo strīdi saistībā ar Obnova līgumu ir piekritīgi kompetentajai Briseles tiesai.

Turklāt prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir pārkāpusi būtiskas formas prasības. It īpaši nav ievērotas prasītājas tiesības tikt uzklausītai un izpildīts pienākums norādīt pamatojumu atbilstoši EKL 253. pantam. Saistībā ar šo tā apgalvo arī, ka ir kļūdaini konstatēti fakti.

Visbeidzot prasītāja apgalvo, ka atbildētāja ir nepareizi izmantojusi savas pilnvaras, jo tā prasa atpakaļ visu Obnova līgumā noteikto summu, lai gan šis līgums ir atbilstoši izpildīts un atsevišķie projekti ir atbilstoši pabeigti.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 1. septembrī — Landtag Schleswig-Holstein pret Komisiju

(Lieta T-236/06)

(2006/C 261/46)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Landtag Schleswig-Holstein, Ķīle (Vācija) (pārstāvji — S. R. Laskowski, J. Caspar)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Apstrīdētajos lēmumos Komisija noraidīja prasītāja pieteikumu piekļūt dokumentam SEK(2005) 420, atsaucoties uz Atklātības regulas (1) 4. panta 2. punkta otro ievilkumu. Šī dokumenta saturs ir tiesību analīze saistībā ar Kopienas kompetenci personas datu uzglabāšanas, ko veic elektronisko komunikāciju tīklu pārvaldītāji, jomā.

Pirmkārt prasītājs norāda uz EKL 10. panta, skatot to kopā ar ESL 1. panta 2. punktu, pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka, ievērojot abpusēju uzticamas sadarbības principu un saskaņā ar atklātības principu, Komisijai ir pienākums nodrošināt tam piekļuvi pieprasītajam dokumentam, jo šī dokumenta pilnīgā nodošanā atklātībā pastāvot liela publiskā un parlamentārā interese.

Turpmāk prasītājs iebilst par EKL 255. panta un Atklātības regulas 2. panta 1. punkta pārkāpumu. Šajā sakarā tas norāda, ka Komisija neatbilstoši pamatoja piekļuves pieprasītajam dokumentam atteikumu ar Atklātības regulas 4. panta 2. punkta otro ievilkumu, jo, nododot dokumentu atklātībā, Komisijas juridiskā konsultācija netiktu negatīvi ietekmēta. Tādējādi atbildētāja savu rīcības brīvību esot izmantojusi kļūdaini.

----

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 7. septembrī — Reitz un von Gadomski pret ITSB (“CMD-CLINIC”)

(Lieta T-241/06)

(2006/C 261/47)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: J. Reitz, Aumühle (Vācija) un B. von Gadomski, Hamburga (Vācija) (pārstāvis — U. Poser, Rechtsanwalt)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “CMD-CLINIC” attiecībā uz 5., 10. un 44. klasē ietilpstošām precēm un pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 661 337)

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu daļēji noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt

Izvirzītie pamati: apstrīdētais lēmums ir prettiesisks, jo reģistrācijas pieteikums tika prettiesiski noraidīts kā aprakstošs saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta c) apakšpunktu, kā arī tādēļ, ka tam trūkst atšķirtspējas, saskaņā ar tās pašas regulas 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 5. septembrī — Cabrera Sánchez pret ITSB — Industrias Cárnicas Valle (El charcutero artesano)

(Lieta T-242/06)

(2006/C 261/48)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Miguel Cabrera Sánchez, Móstoles (Spānija) (pārstāvis — J. A. Calderón Chavero, T. Villate Consonni, abogados)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Industrias Cárnicas Valle, S.A.

Prasītāja prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Industrias Cárnicas Valle, S.A.

Attiecīgā Kopienas preču zīme: Krāsaina grafiska preču zīme “El charcutero artesano” (reģistrācijas pieteikums Nr. 2.823.193) attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 29. klasē

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Prasītājs

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Valsts grafiska preču zīme (Nr. 2.047.511) “El charcutero” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 29. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: Noraidīt iebildumus un reģistrēt pieteikto preču zīmi

Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati: Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Euro-Information pret ITSB (“CYBERGUICHET”)

(Lieta T-245/06)

(2006/C 261/49)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Européenne de traitement de l'information SAS (Euro-Information), Strasbūra (Francija) (pārstāvji — P. Greffe, A. Jacquet un J. Schouman, avocats)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “CYBERGUICHET” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 9., 36. un 38. klasē (reģistrācijas pieteikums Nr. 4 114 575);

Iebildumu nodaļas lēmums: Atteikt reģistrāciju

Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati: Prasītāja apgalvo, ka, pretēji tam, ko konstatējusi ITSB Apelāciju padome Apstrīdētajā lēmumā, tās preču zīme esot patvaļīga un tai piemītot pietiekama atšķirtspēja — kā to prasa Padomes Regula Nr. 40/94 (1) — attiecībā uz reģistrācijai pieteiktajām precēm un pakalpojumiem.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Redcats pret ITSB — Revert & Cía (REVERIE)

(Lieta T-246/06)

(2006/C 261/50)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Redcats SA, Roubaix (Francija) (pārstāvis — A. Bertrand, lawyer)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Manuel Revert y Cia SA, Onteniente (Spānija)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: Vārdiska preču zīme “REVERIE” attiecībā uz precēm, kuras ietilpst 16., 20. un 24. klasē — pieteikums Nr. 2 146 447

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Manuel Revert y Cia SA

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiska preču zīme “REVERT” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 24., 25. un 39. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: Apmierināt iebildumus attiecībā uz apstrīdētajām precēm, kuras ietilpst 24. klasē

Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati: Starp konfliktējošajām preču zīmēm nepastāv vizuālas, fonētiskas un konceptuālas līdzības no spāniski, franciski vai angliski runājošu patērētāju viedokļa. Tāpēc apstāklis, ka agrākā preču zīme un reģistrācijai pieteiktā preču zīme aptver vienas un tās pašas preces, nerada sajaukšanas iespēju no sabiedrības viedokļa.

----

----

Apelācija, ko 2006. gada 7. septembrī iesniedzis Carlos Sanchez Ferriz par Civildienesta tiesas 2006. gada 28. jūnija spriedumu lietā F-19/05 Sanchez Ferriz pret Komisiju

(Lieta T-247/06 P)

(2006/C 261/51)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Carlos Sanchez Ferriz (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — F. Frabetti, advokāts)

Pretējā puse procesā: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzībā tās iesniedzējs apgalvo, ka Civildienesta tiesa ir pieļāvusi procesuālos pārkāpumus, pārbaudot pamatu, kas balstās uz nediskriminācijas principa pārkāpuma, jo tā pēc būtības nav pārbaudījusi iespējamās diskriminācijas gadījumu saistībā ar normas piemērošanu, ar kuru paredz karjeras novērtējuma ziņojuma punktu salīdzināšanu, uz ko savā prasībā atsaucas prasītājs.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 11. septembrī — Professional Golfers' Association pret ITSB — Ladies Professional Golf Association (LPGA)

(Lieta T-248/06)

(2006/C 261/52)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: The Professional Golfers' Association Limited, Sutton Coldfield (Apvienotā Karaliste) (pārstāvis — D. McFarland, Barrister)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otrs procesa Apelāciju padomē dalībnieks: Ladies Professional Golf Association (Corporation), Daytona Beach (ASV)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzējs: Ladies Professional Golfers' Association Corp.

Attiecīgā Kopienas preču zīme: Grafiska preču zīme “LPGA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 25., 28. un 41. klasē — pieteikums Nr. 2 354 172

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašnieks: Prasītāja

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas vārdiska preču zīme “PGA” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kuri ietilpst 16., 25., 28., 37., 41. un 42. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: Pilnībā noraidīt iebildumu

Apelāciju padomes lēmums: Noraidīt apelācijas sūdzību

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 40/94 73. panta pārkāpums, jo nevienam no lietas dalībniekam nav bijis iespējas iesniegt apsvērumus par Apelāciju padomes Internetā veiktās izpētes rezultātiem.

Regulas 74. panta pārkāpums, jo Apelāciju padome ir ņēmusi vērā faktus, kurus lietas dalībnieki nebija izvirzījuši vai pamatojuši, un nav ņēmusi vērā faktus, pierādījumus un argumentus, kurus pienācīgi bija izvirzījusi prasītāja.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 8. septembrī — Niko Tube un Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant pret Padomi

(Lieta T-249/06)

(2006/C 261/53)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Nikopol Seamless Tubes Plant Closed Joint Stock Company (Niko Tube), Nikopol (Ukraina) un Nyzhniodniprovskyi Tube Rolling Plant Open Joint Stock Company, Dnipropetrovsk (Ukraina) (pārstāvji — H.-G. Kamann and P. Vander Schueren, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Prasītājas, kas ir Ukrainas bezšuvju cauruļu un cauruļvadu ražotājas, lūdz atcelt Padomes Regulu Nr. 954/2006 (1), ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu — tostarp Ukrainas izcelsmes — bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam.

Savu prasību pamatojot prasītājas apgalvo, ka Padome:

----

(1)  Padomes 2006. gada 27. jūnija Regula (EK) Nr. 954/2006, ar ko piemēro galīgo antidempinga maksājumu dažu Horvātijas, Rumānijas, Krievijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs un tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importam, atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 2320/97 un Padomes Regulu (EK) Nr. 348/2000, pārtrauc starpposma un termiņa beigu pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par, inter alia, Krievijas un Rumānijas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu, un pārtrauc starpposma pārskatīšanas attiecībā uz antidempinga maksājumiem par dažu, inter alia, Krievijas un Rumānijas, Horvātijas un Ukrainas izcelsmes dzelzs vai neleģētā tērauda bezšuvju cauruļvadu un cauruļu importu (OV 2006 L 175, 4. lpp.).

(2)  Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (OV 1996 L 56, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 15. septmebrī — Radio Regenbogen Hörfunk in Baden pret ITSB (“RadioCom”)

(Lieta T-254/06)

(2006/C 261/54)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Radio Regenbogen Hörfunk in Baden GmbH & Co. KG, Manheima (Vācija) (pārstāvis –W. W. Göpfert, Rechtsanwalt)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “RadioCom” attiecībā uz 35., 38. un 41. klasē ietilpstošajiem pakalpojumiem (reģistrācijas pieteikums Nr. 3986023).

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt.

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt.

Izvirzītie pamati: reģistrācijai pieteiktā preču zīme ir reģistrējama, pret ko neiestājas atbildētāja norādītie Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā un 7. panta 2. punktā minētie reģistrācijas atteikuma pamatojumi.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.).

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 18. septembrī — Neoperl Servisys pret ITSB (“HONEYCOMB”)

(Lieta T-256/06)

(2006/C 261/55)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Neoperl Servisys AG, Reinach (Šveice) (pārstāvis — H. Börjes-Pestalozza)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “HONEYCOMB” attiecībā uz 11. klasē ietilpstošajiem precēm (reģistrācijas pieteikums Nr. 2906139).

Pārbaudītāja lēmums: reģistrācijas pieteikumu noraidīt.

Apelāciju padomes lēmums: apelāciju noraidīt.

Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 (1) 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkta pārkāpums, jo reģistrācijai pieteiktā preču zīme esot gan kopumā, gan attiecībā uz tās atsevišķām daļām novērtēta kļūdaini un attiecīgās sabiedrības daļas izvērtēšanai ir izvirzīta acīmredzami pārāk plaša tirdzniecības uztvere.

----

(1)  Padomes 1993. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (OV 1994, L 11, 1. lpp.)

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Borrekuil pret Komisiju

(Lieta T-211/99) (1)

(2006/C 261/56)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 6, 08.01.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Autoservice Fermans Exclusive pret Komisiju

(Lieta T-215/99) (1)

(2006/C 261/57)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 6, 08.01.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Alofs pret Komisiju

(Lieta T-239/99) (1)

(2006/C 261/58)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 6, 08.01.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Jongste pret Komisiju

(Lieta T-249/99) (1)

(2006/C 261/59)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 6, 08.01.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Algemene Service- en Verkoopmaatschappij Arnhemse Poort pret Komisiju

(Lieta T-265/99) (1)

(2006/C 261/60)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 6, 08.01.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Baltussen u.c. pret Komisiju

(Lieta T-13/00) (1)

(2006/C 261/61)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 135, 13.05.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 5. septembra rīkojums — Auto- en Carrosseriebedrijf Ambting u.c. pret Komisiju

(Lieta T-15/00) (1)

(2006/C 261/62)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Otrās palātas paplašinātā sastāvā priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 135, 13.05.2000.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 7. septembra rīkojums — Austrija pret Komisiju

(Lieta T-361/04) (1)

(2006/C 261/63)

Tiesvedības valoda — vācu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 300, 04.12.2004.

----

----

Pirmās instances tiesas 2006. gada 6. septembra rīkojums — Micronas pret ITSB (3D-Panorama)

(Lieta T-45/05) (1)

(2006/C 261/64)

Tiesvedības valoda — vācu

Ceturtās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

----

(1)OV C 93, 16.04.2005.

----

EIROPAS SAVIENĪBAS CIVILDIENESTA TIESA

----

Kritēriji lietu nodošanai palātām

(2006/C 261/65)

2006. gada 20. septembrī Civildienesta tiesa atbilstoši Tiesas Statūtu I pielikuma 4. pantam un Pirmās instances tiesas Reglamenta 12. pantam nolēma atstāt spēkā līdz 2007. gada 30. septembrim šādus noteikumus lietu nodošanai palātām:

----

----

Tiesneša, kas aizstāj Civildienesta tiesas priekšsēdētāju, norīkošana pagaidu noregulējuma tiesneša statusā

(2006/C 261/66)

2006. gada 20. septembrī Civildienesta tiesa atbilstoši Lēmuma 2004/752 3. panta 4. punktam un Pirmās instances tiesas Reglamenta 106. pantam nolēma, ka laika posmā no 2006. gada 1. oktobra līdz 2007. gada 30. septembrim Civildienesta tiesas priekšsēdētāju viņa prombūtnē vai tad, ja viņš nevar piedalīties, aizstās pirmās palātas priekšsēdētājs tiesnesis Krepels [Kreppel] pagaidu noregulējuma tiesneša statusā.

----

----

Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2006. gada 12. septembra spriedums — De Soeten pret Padomi

(Lieta F-86/05) (1)

(Pensija - Lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru - Lūguma noraidīšana)

(2006/C 261/67)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Henders De Soeten, Hāga (Nīderlande) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — M. Simm un I. Sulce, pārstāvji)

Priekšmets

Padomes lēmuma, ar kuru noraidīts prasītājas lūgums atļaut priekšlaicīgi pensionēties, nesamazinot pensijas apmēru, piemērojot Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 9. panta 2. punktu, atcelšana

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 296, 26.11.2005. (Lieta vispirms bija reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-336/05, bet ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu tika nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).

----

----

Civildienesta tiesas pirmās palātas priekšsēdētāja 2006. gada 19. septembra rīkojums — Vienne u.c. pret Parlamentu

(Lieta F-22/06) (1)

(Atteikums sniegt Civildienesta noteikumu 24. pantā paredzēto palīdzību - Beļģijā iegūto pensijas tiesību pārcelšana - Nepieņemamība)

(2006/C 261/68)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Philippe Vienne, Bascharage (Luksemburga) un citi (pārstāvji — G. Bounéou un F. Frabetti, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — F. De Wachter, M. Mustapha Pacha un K. Zejdova, pārstāvji)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu noraidīt prasītāju lūgumus palīdzēt pārcelt Beļģijā iegūtās pensijas tiesības un, otrkārt, prasība atlīdzināt zaudējumus

Rezolutīvā daļa:

----

(1)OV C 108, 06.05.2006.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 21. jūlijā — Duyster pret Komisiju

(Lieta F-80/06)

(2006/C 261/69)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tineke Duyster (Oetrange, Luksemburga) (pārstāvis — W.H.A.M. van den Muijsenbergh, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Lietās F-51/05 (1) un F-18/06 (2) prasītāja jau apstrīdēja faktu, ka Komisija vispirms to nosūtījusi bērna kopšanas atvaļinājumā uz laiku no 2004. gada 1. novembra līdz 2005. gada 30. aprīlim un vēlāk 2005. gada 17. novembra vēstulē kā bērna kopšanas atvaļinājuma sākuma datumu noteikusi 2004. gada 8. novembri.

2005. gada 6. decembrī prasītāja iesniedza lūgumu, kas pamatots uz Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktu un Vispārīgajiem izpildes noteikumiem par bērnu kopšanas atvaļinājumu. Viņa lūdza atcelt bērnu kopšanas atvaļinājumu, kas bija noteikts iecēlējinstitūcijas vēstulē. 2005. gada 22. decembrī iecēlējinstitūcija šo lūgumu atzina par nepieņemamu. Prasītāja 2006. gada 14. februārī iesniedza sūdzību par 2005. gada 22. decembra lēmumu, pamatojoties uz Civildienesta noteikumu 90. panta 2. punktu. 2006. gada 16. maijā iecēlējinstitūcija ar lēmumu, kas izteikts tikai dažos teikumus, šo sūdzību arī atzina par nepieņemamu.

Savas prasības pret lēmumiem par nepieņemamību pamatojumam prasītāja it īpaši atsaucas uz: i) lēmumu balstīšanu uz kļūdainiem faktiem; ii) Civildienesta noteikumu 90. panta 1. un 2. punkta satura un mērķa pārkāpumu; iii) pretrunām lēmumos; iv) lēmumu skaidrības trūkumu; v) Civildienesta noteikumu 42.a panta satura un mērķa pārkāpumu; vi) Vispārīgo izpildes noteikumu 2. panta satura un mērķa pārkāpumu; vii) judikatūras pārkāpumu; viii) Civildienesta noteikumu 25. panta satura un mērķa pārkāpumu; ix) samērīguma, tiesiskās paļāvības, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās drošības principu, kā arī interešu līdzsvarošanas principa pārkāpumu, darba devēja pienākuma sniegt informāciju neievērošanu un labas pārvaldības principa pārkāpumu; x) pierādījumu trūkumu iecēlējinstitūcijas apgalvojumam, ka prasītājas lūguma saturs jau ietverts lietā F-51/05.

Prasītāja atsaucas arī uz argumentiem, kuru dēļ tā uzskata, ka par tās prasību pēc būtības var lemt labvēlīgi. Tā jo īpaši atsaucas uz jauniem apstākļiem, kas attaisno jaunas prasības iesniegšanu (pat ar atpakaļejošu spēku), proti, Civildienesta noteikumu 42.a panta saturu un mērķi, Vispārīgo izpildes noteikumu un it īpaši 2. panta 4. punkta saturu, kā arī uz Civildienesta noteikumu 35., 36., 59. un 62. pantu, kā arī uz iepriekš ix) punktā minētajiem juridiskajiem principiem.

----

(1)OV C 217, 03.09.2005. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar lietas numuru T-249/05 un ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai).

(2)OV C 154, 01.07.2006.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 21. jūlijā — Duyster pret Komisiju

(Lieta F-81/06)

(2006/C 261/70)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tineke Duyster, Ētranža (Luksemburga) (pārstāvis — W.H.A.M. van den Muijsenbergh, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Lietā F-51/05 (1) un lietā F-18/06 (2) prasītāja jau ir apstrīdējusi to, ka Komisija sākotnēji tai piešķīra bērna kopšanas atvaļinājumu laikposmam no 2004. gada 1. novembra līdz 2005. gada 30. aprīlim un vēlāk ar 2005. gada 17. novembra vēstuli noteica, ka bērna kopšanas atvaļinājuma sākuma datums esot 2004. gada 8. novembris.

Šajā lietā prasītāja apstrīd lēmumus, ar kuriem Komisija ir noraidījusi — kā nepieņemamus — lūgumus atlīdzināt zaudējumus atbilstoši EKL 288. pantam un Civildienesta noteikumu 90. panta 1. punktam, kurus viņa iesniegusi attiecībā uz aptuveni 50 punktiem saistībā ar Komisijas dienestu iespējami nolaidīgu rīcību.

Lai atbalstītu savu prasību attiecībā uz lēmumiem par nepieņemamību, prasītāja cita starpā norāda uz: i) kļūdainiem faktiem lēmumu pamatā; ii) neatbilstību Civildienesta noteikumu 90. panta 1. un 2. punkta saturam un garam; iii) nesaskaņām; iv) lēmumu skaidrības trūkumu; v) to, ka iecēlējinstitūcija nepareizi interpretē un/vai piemēro judikatūru saistībā ar EKL 288. pantu un Civildienesta noteikumu 90. pantu; vi) to, ka iecēlējinstitūcija izmanto kļūdainus argumentus; vii) samērīguma, tiesiskās paļāvības, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās drošības principa pārkāpumu, kā arī uz interešu izsvēršanas principa pārkāpumu, darba devēja pienākuma sniegt informāciju neievērošanu, labas pārvaldības principa un tiesību uz tiesisko aizsardzību pārkāpumu.

----

(1)OV C 217, 3.9.2005. (lieta sākotnēji reģistrēta Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā ar numuru T-249/05 un nodota Eiropas Savienības Civildienesta tiesai ar 2005. gada 15. decembra rīkojumu).

(2)OV C 154, 1.7.2006.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Haelterman u.c. pret Komisiju

(Lieta F-102/06)

(2006/C 261/71)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Geert Haelterman, Ninove (Beļģija) un citi (pārstāvji — A. Coolen, J.-N. Louis un E. Marchal, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatā prasītāji izvirza identiskus pamatus, kādi tika izvirzīti lietas F-47/06 (1) ietvaros.

----

(1)OV C 154, 01.07.2006., 25. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Blank u.c. pret Komisiju

(Lieta F-103/06)

(2006/C 261/72)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Klaus Blank (St. Stevens-Woluwe, Beļģija) un citi (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Savu prasību pamatojumam prasītāji atsaucas uz ļoti līdzīgiem pamatiem, kādi ir norādīti lietā F-45/06 (1).

----

(1) OV C 143, 17.06.2006., 39. lpp.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 4. septembrī — Arpaillange u.c. pret Komisiju

(Lieta F-104/06)

(2006/C 261/73)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Joséphine Arpaillange (Santiago de Chili, Čīle) un citi (pārstāvji — S. Rodrigues un C. Bernard-Glanz, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāju prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji pēc vairāku gadu darba individuālo ekspertu statusā Komisijas delegācijās ārpus Kopienas tika pieņemti darbā līgumdarbinieku statusā, kā rezultātā iepriekšējais statuss tika zaudēts.

Klasificējot prasītājus pakāpē un līmenī, Komisija tiem atzina mazāku profesionālo pieredzi, nekā viņi uzskata par faktiski iegūtu, un katrā ziņā mazāku nekā par to, ko tiem atzina, pieņemot darbā kā individuālus ekspertus.

Savas prasības pamatojumam prasītāji atsaucas uz Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā — “Nodarbināšanas kārtība”) pārkāpumu, jo 2004. gada 7. aprīļa Vispārīgo noteikumu par līgumdarbinieku nodarbināšanas kārtības izpildi 2. pantā (turpmāk tekstā — “Vispārīgie izpildes noteikumi”) līgumdarbinieku nodarbināšanai ir paredzēta prasība — viena gada atbilstoša profesionālā pieredze, — kas nav paredzēta Nodarbināšanas kārtības 82. pantā.

Turklāt prasītāji uzskata, ka, veicot viņu profesionālās pieredzes novērtējumu, Komisija ir pārkāpusi tiesiskās drošības un tiesiskās paļāvības principu, pienākumu ņemt vērā darbinieku intereses, kā arī pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā.

Tālāk prasītāji atsaucas uz vienlīdzīgas attieksmes principa un nediskriminācijas principa pārkāpumu: pirmkārt, Vispārīgie izpildes noteikumi paredz, ka darbinieks ar gandrīz 20 gadu pieredzi tiek klasificēts tādā pašā pakāpē, kā darbinieks, kuram nav vairāk kā 7 gadu pieredzes; otrkārt, līgumdarbiniekiem, uz kuriem attiecas Nodarbināšanas kārtības 3.a pants, kādi ir prasītāji, un līgumdarbiniekiem, uz kuriem attiecas Nodarbināšanas kārtības 3.b pants, netiek piemērota vienlīdzīga attieksme attiecībā uz iespējamo klasifikāciju pakāpē, ieceļot amatā, viņu profesionālās pieredzes veicināšanu un karjeras attīstību, lai gan viņu situācija ir līdzīga; treškārt, kompensācija par neiegūtajiem ienākumiem, kāda, piemēram, ir noteikta bijušajiem vietējiem darbiniekiem, nav paredzēta bijušajiem individuālajiem ekspertiem.

Visbeidzot, prasītāji apgalvo iegūto tiesību ievērošanas principa pārkāpumu, jo, pirmkārt, ir samazināts atalgojums par identiskiem pienākumiem, un, otrkārt, nav ņemti vērā gadi, ko viņi nostrādājuši kā individuāli eksperti, lai viņus klasificētu noteiktā līmenī un mainītu viņu uz noteiktu laiku noslēgtos līgumdarbinieku līgumus uz līgumiem uz nenoteiktu laiku.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 15. septembrī — Berrisford pret Komisiju

(Lieta F-107/06)

(2006/C 261/74)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Michael Berrisford, Brisele (Beļģija) (pārstāvis — E. Boigelot, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītāja prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus, pirmais no kuriem ir balstīts uz Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpumu, minētās normas īstenošanai paredzēto vispārējo noteikumu (VĪN) pārkāpumu, Civildienesta noteikumu XIII pielikuma pārkāpumu, pienākuma norādīt pamatojumu neizpildi, kā arī acīmredzamām kļūdām vērtējumā. Prasītājs it īpaši norāda, ka, neraugoties uz viņa izcilajiem nopelniem un to, ka viņš “divas reizes bija iekļauts starp A4 pakāpes ierēdņiem, kuru paaugstināšana tika atlikta”, viņam netika piešķirti ne trīs VĪN 12. panta 2. punkta c) apakšpunktā paredzētie pārejas punkti, ne četri īpašie papildu prioritātes punkti, ne arī papildu prioritātes punkts, ko viņam bija piešķīris viņa ģenerāldirektorāts un kas tika pieprasīts prasībā, kura tika celta Apvienotajā komitejā paaugstināšanai A kategorijā. Prasītājs atsaucas arī uz to, ka netika sasniegta A*12 pakāpes ierēdņiem noteiktā paaugstināšanas amatā kvota, kas ir 5 %.

Otrais pamats ir balstīts uz vienlīdzīgu iespēju principa, principa par vienlīdzīgu attieksmi pret personālu, kā arī nediskriminācijas principa pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka gan normu saturs, gan to īstenošana, ņemot vērā pārejas risinājumus saistībā ar A*12 pakāpes “ierēdņiem, kuru paaugstināšana ir atlikta”, ir netaisnīga un diskriminējoša salīdzinājumā ar pārejas pasākumiem, kas veikti īpaši attiecībā uz citu pakāpju “ierēdņiem, kuru paaugstināšana tika atlikta”. Turklāt ir notikusi diskriminācija A*12 pakāpes ietvaros, jo pašreiz šajā pakāpē ir iekļauti agrākās A*11 pakāpes ierēdņi, kuri tika paaugstināti iepriekš un kuru krājumā ir četri īpašie papildu punkti par paaugstināšanas atlikšanu, kas tādējādi rada iepriekš minēto principu pārkāpumu.

Trešais pamats ir balstīts uz tiesiskās paļāvības principa, labas pārvaldības principa un principa, kas paredz pienākumu ņemt vērā ierēdņu intereses, pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka, neraugoties uz administrācijas sniegtajām garantijām, netika ņemts vērā tas, ka prasītāja “paaugstināšana tika atlikta” divreiz un ka pastāv iepriekšējais tā sauktais “otrās kārtas” režīms. Turklāt, tā kā jaunā paaugstināšanas sistēma pirmoreiz tika piemērota 2005. gadā attiecībā uz ierēdņiem, kas bija iecelti tajā pašā pakāpē kā prasītājs, viņš apgalvo, ka varēja paļauties uz to, ka attieksme pret viņu, konkrēti, kā pret “ierēdni, kura paaugstināšana atlikta,” būs tāda pati kā pret citu pakāpju ierēdņiem, kuriem tika piemēroti pagaidu pasākumi, kuru mērķis bija mazināt trūkumus, kas radīti, pārejot no agrākās uz jauno paaugstināšanas sistēmu.

----

----

Prasība, kas celta 2006. gada 18. septembrī — Diomede Basili pret Komisiju

(Lieta F-108/06)

(2006/C 261/75)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tamara Diomede Basili, Brisele (Beļģija) (pārstāvji — T. Bontinck un J. Feld, avocats)

Atbildētāja: Eiropas Kopienu Komisija

Prasītājas prasījumi:

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja, Komisijas ierēdne ar dienesta pakāpi AD 11, 2004. gadā piedalījās DG ECFIN Vērtēšanas komisijā un konkursa COM/PA/04 žūrijā. Ceļot prasību tā apstrīd savu Karjeras attīstības ziņojumu, jo tajā nav ņemts vērā “personāla pārstāvju ad hoc grupas izvērtēšanai un paaugstināšanas priekšlikumiem” ieteikums, kas paredzēts Civildienesta noteikumu 43. panta piemērošanas vispārīgo noteikumu 6. panta 3. punkta c) apakšpunktā. Papildus šīs normas pārkāpumam prasītāja izvirza arī Civildienesta noteikumu 43. panta un Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta pārkāpumu.

----

III Paziņojumi

----

(2006/C 261/76)

Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 249, 14.10.2006.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 237, 30.9.2006.

OV C 224, 16.9.2006.

OV C 212, 2.9.2006.

OV C 190, 12.8.2006.

OV C 178, 29.7.2006.

OV C 165, 15.7.2006.

Šie teksti pieejami arī

----