# Úřední věstník C 212/2006

| | ISSN 1725-5163 |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | C 212 |
| | |
| České vydání | Informace a oznámení | Svazek 492. září2006 |

ISSN 1725-5163

Úřední věstník

Evropské unie

C 212

České vydání

Informace a oznámení

Svazek 492. září2006

---

| Oznámeníč. | Obsah | Strana |
| --- | --- | --- |
| | I   Informace |
| | Soudní dvůr |
| | SOUDNÍ DVŮR |
| 2006/C 212/1 | Spojené věci C-182/03 a C-217/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Belgické království v. Komise Evropských společenství (Státní podpora — Existující režim podpor — Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii — Žaloba sdružení — Přípustnost — Rozhodnutí Komise, podle kterého tento režim není podporou — Změna posouzení Komise — Článek 87 odst. 1 ES — Ochrana legitimního očekávání — Obecná zásada rovnosti) | 1 |
| 2006/C 212/2 | Věc C-205/03 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. července 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), původně Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Orgány správy španělského národního systému zdravotní péče — Poskytování zdravotní péče — Pojem podnik — Platební podmínky uložené dodavatelům zdravotnického vybavení) | 1 |
| 2006/C 212/3 | Věc C-399/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie (Státní podpora — Existující režim podpor — Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii — Pravomoc Rady) | 2 |
| 2006/C 212/4 | Věc C-212/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Řecko) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis v. Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru — Pojmy po sobě jdoucí smlouvy a objektivní důvody ospravedlňující obnovení takových smluv — Opatření, jež mají zabránit zneužívání — Sankce — Dosah povinnosti konformního výkladu) | 2 |
| 2006/C 212/5 | Věc C-308/04 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. června 2006 – SGL Carbon AG v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Grafitové elektrody — Článek 81 odst. 1 ES — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Zásada non bis in idem) | 3 |
| 2006/C 212/6 | Spojené věci C-393/04 a C-41/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. června 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège a Tribunal de première instance de Liège – Belgie) – Air Liquide Industries Belgium SA v. Ville de Seraing (C-393/04) a Province de Liège (C-41/05) (Státní podpory — Pojem — Osvobození od komunálních a provinciálních daní — Účinky čl. 88 odst. 3 ES — Poplatky s rovnocenným účinkem — Vnitrostátní zdanění) | 4 |
| 2006/C 212/7 | Spojené věci C-439/04 a C-440/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Axel Kittel v. Belgický stát (Šestá směrnice o DPH — Odpočet DPH odvedené na vstupu — Kolotočový podvod — Smlouva o prodeji stižená absolutní neplatností podle vnitrostátního práva) | 4 |
| 2006/C 212/8 | Věc C- 487/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 a nařízení Komise č. 2799/1999 — Mléko a mléčné výrobky — Sušené odstředěné mléko — Systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka) | 5 |
| 2006/C 212/9 | Věc C-494/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Heintz van Landewijck SARL v. Staatssecretaris van Financiën (Daňové předpisy — Sbližování právních předpisů — Směrnice 92/12/EHS — Spotřební daň — Daňové značení — Šestá směrnice o DPH — Články 2 a 27 — Zmizení daňových kolků) | 5 |
| 2006/C 212/0 | Věc C-24/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Trojrozměrná ochranná známka — Trojrozměrný tvar bonbónu světle hnědé barvy — Rozlišovací způsobilost) | 6 |
| 2006/C 212/1 | Věc C-25/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Obrazová ochranná známka — Ztvárnění obalu bonbónu zlaté barvy — Rozlišovací způsobilost) | 7 |
| 2006/C 212/2 | Věc C-53/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/100/EHS — Autorské právo — Právo na pronájem a půjčování — Neprovedení ve stanovené lhůtě) | 7 |
| 2006/C 212/3 | Věc C-154/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 4 odst. 2a a článek 10a, jakož i příloha 2 (A) — Zvláštní nepříspěvkové dávky — Nizozemská dávka pro mladé zdravotně postižené osoby — Nepřenositelnost dávky do zahraničí) | 8 |
| 2006/C 212/4 | Věc C-251/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Šestá směrnice o DPH — Článek 28 — Osvobození od daně s vrácením odvedené daně — Prodej zboží zdaňovaného nulovou sazbou vybaveného zbožím zdaňovaným běžnou sazbou — Obytné karavany — Jediné dodání) | 8 |
| 2006/C 212/5 | Věc C-238/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. května 2006 Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) vydanému dne 15. března 2006 ve věci T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM) | 9 |
| 2006/C 212/6 | Věc C-241/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht (Německo) dne 30. května 2006 – Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen | 10 |
| 2006/C 212/7 | Věc C-242/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 29. května 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin proti rozsudku Rechtbank-Gravenhage ve věci č. AWB 04/45792 | 10 |
| 2006/C 212/8 | Věc C-243/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Charleroi (Belgie) dne 30. května 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů v. Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA) | 11 |
| 2006/C 212/9 | Věc C-246/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) dne 2. června 2006 – Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) | 11 |
| 2006/C 212/0 | Věc C-250/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 6. června 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL v. Belgický stát | 12 |
| 2006/C 212/1 | Věc C-251/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakousko) dne 6. června 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr | 13 |
| 2006/C 212/2 | Věc C-254/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 7. června 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Bureau Benelux des marques | 13 |
| 2006/C 212/3 | Věc C-255/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2006 Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. března 2006 ve věci T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství | 14 |
| 2006/C 212/4 | Věc C-257/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 13. června 2006 – Roby Profumi Srl v. Comune di Parma | 14 |
| 2006/C 212/5 | Věc C-260/06, Věc C-261/06: Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané cour d'appel de Montpellier (Francie) dne 15. června 2006 – Ministère public v. Daniel Pierre Raymond Escalier a Jean Louis François Bonnarel | 14 |
| 2006/C 212/6 | Věc C-262/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 15. června 2006 – Deutsche Telekom AG v. Spolková republika Německo | 15 |
| 2006/C 212/7 | Věc C-265/06: Žaloba podaná dne 16. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika | 15 |
| 2006/C 212/8 | Věc C-268/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko) dne 19. června 2006 – Impact v. Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport | 16 |
| 2006/C 212/9 | Věc C-270/06: Žaloba podaná dne 20. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika | 17 |
| 2006/C 212/0 | Věc C-272/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel d'Angers (Francie) dne 26. června 2006 – EARL Mainelvo v. Denkavit France SARL | 18 |
| 2006/C 212/1 | Věc C-273/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 22. června 2006 – Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH | 18 |
| 2006/C 212/2 | Věc C-274/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – Komise Evropských Společenství v. Španělské království | 19 |
| 2006/C 212/3 | Věc C-275/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil No. 5 de Madrid (Španělsko) dne 26. června 2006 – Productores de Música de España (Promusicae) v. Telefónica de España SAU | 19 |
| 2006/C 212/4 | Věc C-277/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 26. června 2006 – Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 20 |
| 2006/C 212/5 | Věc C-278/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 26. června 2006 – Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen | 20 |
| 2006/C 212/6 | Věc C-279/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Madrid (Španělsko) dne 27. června 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL | 21 |
| 2006/C 212/7 | Věc C-282/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský soud v Praze (Česká republika) dne 28 června 2006 – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev | 22 |
| 2006/C 212/8 | Věc C-283/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 29. června 2006 – KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje | 23 |
| 2006/C 212/9 | Věc C-286/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království | 23 |
| 2006/C 212/0 | Věc C-297/06: Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika | 24 |
| 2006/C 212/1 | Věc C-299/06: Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika | 24 |
| 2006/C 212/2 | Věc C-313/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika | 25 |
| 2006/C 212/3 | Věc C-317/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království | 25 |
| 2006/C 212/4 | Věc C-318/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství | 26 |
| 2006/C 212/5 | Věc C-320/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království | 26 |
| 2006/C 212/6 | Věc C-321/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství | 26 |
| | SOUD PRVNÍHO STUPNĚ |
| 2006/C 212/7 | Věc T-304/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Hoek Loos v. Komise (Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny — Určování cen — Stanovení výše pokut — Pokyny o metodě stanovování pokut — Zásady proporcionality a rovného zacházení) | 27 |
| 2006/C 212/8 | Spojené věci T-391/03 a 70/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Franchet a Byk v. Komise (Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) — Eurostat — Odepření přístupu — Inspekce a vyšetřování — Soudní řízení — Práva obhajoby) | 27 |
| 2006/C 212/9 | Věc T-45/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise (Úředníci — Povýšení — Obsazení místa A 2 — Zamítnutí kandidatury — Zásada legality) | 28 |
| 2006/C 212/0 | Věc T-88/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise (Úředníci — Povýšení — Obsazení místa A 2 — Zamítnutí kandidatury — Neexistence odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Porušení pravidel jmenování úředníků do platové třídy A 1 a A 2) | 28 |
| 2006/C 212/1 | Věc T-177/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – easyJet v. Komise (Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Nařízení (EHS) č. 4064/89 — Rozhodnutí prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem — Žaloba podaná třetí osobou — Přípustnost — Trhy letecké dopravy — Závazky) | 29 |
| 2006/C 212/2 | Věc T-306/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2006 – Volkswagen v. OHIM (CLIMATIC) (Ochranná známka Společenství — Částečné zamítnutí zápisu — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci) | 29 |
| 2006/C 212/3 | Věc T-129/06: Žaloba podaná dne 26. dubna 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise | 29 |
| 2006/C 212/4 | Věc T-161/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – ARBOS v. Komise | 30 |
| 2006/C 212/5 | Věc T-162/06: Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Kronoply v. Komise | 30 |
| 2006/C 212/6 | Věc T-169/06: Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Charlott v. OHIM – Charlot (obrazová ochranná známka Charlott France Entre Luxe et Tradition) | 31 |
| 2006/C 212/7 | Věc T-170/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Alrosa v. Komise | 31 |
| 2006/C 212/8 | Věc T-171/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Laytoncrest v. OHIM – Erico (TRENTON) | 32 |
| 2006/C 212/9 | Věc T-175/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Coca-Cola Company v. OHIM | 33 |
| 2006/C 212/0 | Věc T-177/06: Žaloba podaná dne 3. července 2006 – Ayuntamiento de Madrid y Madrid Calle 30 v. Komise Evropských společenství | 33 |
| 2006/C 212/1 | Věc T-180/06: Žaloba podaná dne 7. července 2006 – Fränkischer Weinbauverband v. OHIM (trojrozměrná ochranná známka Bocksbeutel) | 34 |
| 2006/C 212/2 | Věc T-181/06: Žaloba podaná dne 6. července 2006 – Italská republika v. Komise | 34 |
| 2006/C 212/3 | Věc T-182/06: Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Nizozemské království v. Komise | 35 |
| 2006/C 212/4 | Věc T-183/06: Žaloba podaná dne 11. července 2006 – Portugalská republika v. Komise | 36 |
| 2006/C 212/5 | Věc T-184/06: Žaloba podaná dne 14. července 2006 – Komise v. Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory | 36 |
| 2006/C 212/6 | Věc T-185/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – L'Air Liquide v. Komise | 37 |
| 2006/C 212/7 | Věc T-186/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Solvay v. Komise | 38 |
| 2006/C 212/8 | Věc T-187/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Schräder v. Odrůdový úřad Společenství (SUMCOL 01) | 39 |
| 2006/C 212/9 | Věc T-189/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Arkema France v. Komise | 39 |
| 2006/C 212/0 | Věc T-190/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Total a Elf Aquitaine v. Komise | 40 |
| 2006/C 212/1 | Věc T-191/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC Foret v. Komise | 41 |
| 2006/C 212/2 | Věc T-192/06: Žaloba podaná dne 18. července – Caffaro v. Komise | 42 |
| 2006/C 212/3 | Věc T-194/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – SNIA v. Komise | 43 |
| 2006/C 212/4 | Věc T-195/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Solvay Solexis v. Komise | 43 |
| 2006/C 212/5 | Věc T-196/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Edison v. Komise | 44 |
| 2006/C 212/6 | Věc T-197/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC v. Komise | 45 |
| 2006/C 212/7 | Věc T-199/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Akzo Nobel a další v. Komise | 45 |
| 2006/C 212/8 | Věc T-159/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing v. OHIM – Dörken (DELTA) | 46 |
| 2006/C 212/9 | Věc T-217/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2006 – Marker Völkl/OHIM v. Icon Health & Fitness Italia (MOTION) | 46 |
| 2006/C 212/0 | Věc T-18/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. července 2006 – Deutsche Telekom v. OHIM (Alles, was uns verbindet) | 46 |
| 2006/C 212/1 | Věc T-43/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Cofira-Sac v. Komise | 46 |
| | SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE |
| 2006/C 212/2 | Věc F-12/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 11. července 2006 – Tas v. Komise (Přijímání — Otevřené výběrové řízení — Podmínky připuštění — Nepřipuštění ke zkouškám — Diplomy — Odborná kvalifikace — Rovné zacházení) | 47 |
| 2006/C 212/3 | Věc F-18/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. července 2006 – D v. Komise (Nemoc z povolání — Žádost o uznání zhoršení nemoci, kterou žalobce trpí, jako zhoršení z povolání) | 47 |
| 2006/C 212/4 | Věc F-5/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 13. července 2006 – E v. Komise (Úředníci — Legalita interních řízení — Údajně nesprávné chování úředníků v rámci disciplinárního řízení a řízení o uznání povahy nemoci jako nemoci z povolání — Náhrada škody — Přípustnost — Právní zájem na podání žaloby — Potvrzující akt) | 48 |
| 2006/C 212/5 | Věc F-68/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Bakema v. Komise | 48 |
| 2006/C 212/6 | Věc F-75/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Lofaro v. Komise | 48 |
| 2006/C 212/7 | Věc F-9/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2006 – Lacombe v. Rada | 49 |

Oznámeníč.

Obsah

Strana

I   Informace

Soudní dvůr

SOUDNÍ DVŮR

2006/C 212/1

Spojené věci C-182/03 a C-217/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Belgické království v. Komise Evropských společenství (Státní podpora — Existující režim podpor — Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii — Žaloba sdružení — Přípustnost — Rozhodnutí Komise, podle kterého tento režim není podporou — Změna posouzení Komise — Článek 87 odst. 1 ES — Ochrana legitimního očekávání — Obecná zásada rovnosti)

1

2006/C 212/2

Věc C-205/03 P: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. července 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), původně Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Orgány správy španělského národního systému zdravotní péče — Poskytování zdravotní péče — Pojem podnik — Platební podmínky uložené dodavatelům zdravotnického vybavení)

1

2006/C 212/3

Věc C-399/03: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie (Státní podpora — Existující režim podpor — Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii — Pravomoc Rady)

2

2006/C 212/4

Věc C-212/04: Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Řecko) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis v. Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (Směrnice 1999/70/ES — Ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou — Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru — Pojmy po sobě jdoucí smlouvy a objektivní důvody ospravedlňující obnovení takových smluv — Opatření, jež mají zabránit zneužívání — Sankce — Dosah povinnosti konformního výkladu)

2

2006/C 212/5

Věc C-308/04 P: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. června 2006 – SGL Carbon AG v. Komise Evropských společenství (Kasační opravný prostředek — Hospodářská soutěž — Kartelová dohoda — Grafitové elektrody — Článek 81 odst. 1 ES — Pokuty — Pokyny o metodě stanovování pokut — Sdělení o spolupráci — Zásada non bis in idem)

3

2006/C 212/6

Spojené věci C-393/04 a C-41/05: Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. června 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège a Tribunal de première instance de Liège – Belgie) – Air Liquide Industries Belgium SA v. Ville de Seraing (C-393/04) a Province de Liège (C-41/05) (Státní podpory — Pojem — Osvobození od komunálních a provinciálních daní — Účinky čl. 88 odst. 3 ES — Poplatky s rovnocenným účinkem — Vnitrostátní zdanění)

4

2006/C 212/7

Spojené věci C-439/04 a C-440/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Axel Kittel v. Belgický stát (Šestá směrnice o DPH — Odpočet DPH odvedené na vstupu — Kolotočový podvod — Smlouva o prodeji stižená absolutní neplatností podle vnitrostátního práva)

4

2006/C 212/8

Věc C- 487/04: Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika (Nesplnění povinnosti státem — Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 a nařízení Komise č. 2799/1999 — Mléko a mléčné výrobky — Sušené odstředěné mléko — Systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka)

5

2006/C 212/9

Věc C-494/04: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Heintz van Landewijck SARL v. Staatssecretaris van Financiën (Daňové předpisy — Sbližování právních předpisů — Směrnice 92/12/EHS — Spotřební daň — Daňové značení — Šestá směrnice o DPH — Články 2 a 27 — Zmizení daňových kolků)

5

2006/C 212/0

Věc C-24/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Trojrozměrná ochranná známka — Trojrozměrný tvar bonbónu světle hnědé barvy — Rozlišovací způsobilost)

6

2006/C 212/1

Věc C-25/05 P: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (Kasační opravný prostředek — Ochranná známka Společenství — Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 — Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu — Obrazová ochranná známka — Ztvárnění obalu bonbónu zlaté barvy — Rozlišovací způsobilost)

7

2006/C 212/2

Věc C-53/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika (Nesplnění povinnosti státem — Směrnice 92/100/EHS — Autorské právo — Právo na pronájem a půjčování — Neprovedení ve stanovené lhůtě)

7

2006/C 212/3

Věc C-154/05: Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Sociální zabezpečení migrujících pracovníků — Nařízení (EHS) č. 1408/71 — Článek 4 odst. 2a a článek 10a, jakož i příloha 2 (A) — Zvláštní nepříspěvkové dávky — Nizozemská dávka pro mladé zdravotně postižené osoby — Nepřenositelnost dávky do zahraničí)

8

2006/C 212/4

Věc C-251/05: Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise (Šestá směrnice o DPH — Článek 28 — Osvobození od daně s vrácením odvedené daně — Prodej zboží zdaňovaného nulovou sazbou vybaveného zbožím zdaňovaným běžnou sazbou — Obytné karavany — Jediné dodání)

8

2006/C 212/5

Věc C-238/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 29. května 2006 Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) vydanému dne 15. března 2006 ve věci T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)

9

2006/C 212/6

Věc C-241/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht (Německo) dne 30. května 2006 – Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen

10

2006/C 212/7

Věc C-242/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 29. května 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin proti rozsudku Rechtbank-Gravenhage ve věci č. AWB 04/45792

10

2006/C 212/8

Věc C-243/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Charleroi (Belgie) dne 30. května 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů v. Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)

11

2006/C 212/9

Věc C-246/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) dne 2. června 2006 – Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

11

2006/C 212/0

Věc C-250/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 6. června 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL v. Belgický stát

12

2006/C 212/1

Věc C-251/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakousko) dne 6. června 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

13

2006/C 212/2

Věc C-254/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 7. června 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Bureau Benelux des marques

13

2006/C 212/3

Věc C-255/06 P: Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2006 Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. března 2006 ve věci T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

14

2006/C 212/4

Věc C-257/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 13. června 2006 – Roby Profumi Srl v. Comune di Parma

14

2006/C 212/5

Věc C-260/06, Věc C-261/06: Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané cour d'appel de Montpellier (Francie) dne 15. června 2006 – Ministère public v. Daniel Pierre Raymond Escalier a Jean Louis François Bonnarel

14

2006/C 212/6

Věc C-262/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 15. června 2006 – Deutsche Telekom AG v. Spolková republika Německo

15

2006/C 212/7

Věc C-265/06: Žaloba podaná dne 16. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

15

2006/C 212/8

Věc C-268/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko) dne 19. června 2006 – Impact v. Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

16

2006/C 212/9

Věc C-270/06: Žaloba podaná dne 20. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

17

2006/C 212/0

Věc C-272/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel d'Angers (Francie) dne 26. června 2006 – EARL Mainelvo v. Denkavit France SARL

18

2006/C 212/1

Věc C-273/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 22. června 2006 – Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH

18

2006/C 212/2

Věc C-274/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – Komise Evropských Společenství v. Španělské království

19

2006/C 212/3

Věc C-275/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil No. 5 de Madrid (Španělsko) dne 26. června 2006 – Productores de Música de España (Promusicae) v. Telefónica de España SAU

19

2006/C 212/4

Věc C-277/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 26. června 2006 – Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

20

2006/C 212/5

Věc C-278/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 26. června 2006 – Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen

20

2006/C 212/6

Věc C-279/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Madrid (Španělsko) dne 27. června 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL

21

2006/C 212/7

Věc C-282/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský soud v Praze (Česká republika) dne 28 června 2006 – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

22

2006/C 212/8

Věc C-283/06: Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 29. června 2006 – KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje

23

2006/C 212/9

Věc C-286/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

23

2006/C 212/0

Věc C-297/06: Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

24

2006/C 212/1

Věc C-299/06: Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

24

2006/C 212/2

Věc C-313/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

25

2006/C 212/3

Věc C-317/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

25

2006/C 212/4

Věc C-318/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

26

2006/C 212/5

Věc C-320/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

26

2006/C 212/6

Věc C-321/06: Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

26

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

2006/C 212/7

Věc T-304/02: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Hoek Loos v. Komise (Hospodářská soutěž — Kartelové dohody — Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny — Určování cen — Stanovení výše pokut — Pokyny o metodě stanovování pokut — Zásady proporcionality a rovného zacházení)

27

2006/C 212/8

Spojené věci T-391/03 a 70/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Franchet a Byk v. Komise (Přístup k dokumentům — Nařízení (ES) č. 1049/2001 — Vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) — Eurostat — Odepření přístupu — Inspekce a vyšetřování — Soudní řízení — Práva obhajoby)

27

2006/C 212/9

Věc T-45/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise (Úředníci — Povýšení — Obsazení místa A 2 — Zamítnutí kandidatury — Zásada legality)

28

2006/C 212/0

Věc T-88/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise (Úředníci — Povýšení — Obsazení místa A 2 — Zamítnutí kandidatury — Neexistence odůvodnění — Zjevně nesprávné posouzení — Porušení pravidel jmenování úředníků do platové třídy A 1 a A 2)

28

2006/C 212/1

Věc T-177/04: Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – easyJet v. Komise (Hospodářská soutěž — Spojování podniků — Nařízení (EHS) č. 4064/89 — Rozhodnutí prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem — Žaloba podaná třetí osobou — Přípustnost — Trhy letecké dopravy — Závazky)

29

2006/C 212/2

Věc T-306/03: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2006 – Volkswagen v. OHIM (CLIMATIC) (Ochranná známka Společenství — Částečné zamítnutí zápisu — Zpětvzetí přihlášky k zápisu — Nevydání rozhodnutí ve věci)

29

2006/C 212/3

Věc T-129/06: Žaloba podaná dne 26. dubna 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise

29

2006/C 212/4

Věc T-161/06: Žaloba podaná dne 23. června 2006 – ARBOS v. Komise

30

2006/C 212/5

Věc T-162/06: Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Kronoply v. Komise

30

2006/C 212/6

Věc T-169/06: Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Charlott v. OHIM – Charlot (obrazová ochranná známka Charlott France Entre Luxe et Tradition)

31

2006/C 212/7

Věc T-170/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Alrosa v. Komise

31

2006/C 212/8

Věc T-171/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Laytoncrest v. OHIM – Erico (TRENTON)

32

2006/C 212/9

Věc T-175/06: Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Coca-Cola Company v. OHIM

33

2006/C 212/0

Věc T-177/06: Žaloba podaná dne 3. července 2006 – Ayuntamiento de Madrid y Madrid Calle 30 v. Komise Evropských společenství

33

2006/C 212/1

Věc T-180/06: Žaloba podaná dne 7. července 2006 – Fränkischer Weinbauverband v. OHIM (trojrozměrná ochranná známka Bocksbeutel)

34

2006/C 212/2

Věc T-181/06: Žaloba podaná dne 6. července 2006 – Italská republika v. Komise

34

2006/C 212/3

Věc T-182/06: Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Nizozemské království v. Komise

35

2006/C 212/4

Věc T-183/06: Žaloba podaná dne 11. července 2006 – Portugalská republika v. Komise

36

2006/C 212/5

Věc T-184/06: Žaloba podaná dne 14. července 2006 – Komise v. Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory

36

2006/C 212/6

Věc T-185/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – L'Air Liquide v. Komise

37

2006/C 212/7

Věc T-186/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Solvay v. Komise

38

2006/C 212/8

Věc T-187/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Schräder v. Odrůdový úřad Společenství (SUMCOL 01)

39

2006/C 212/9

Věc T-189/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Arkema France v. Komise

39

2006/C 212/0

Věc T-190/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Total a Elf Aquitaine v. Komise

40

2006/C 212/1

Věc T-191/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC Foret v. Komise

41

2006/C 212/2

Věc T-192/06: Žaloba podaná dne 18. července – Caffaro v. Komise

42

2006/C 212/3

Věc T-194/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – SNIA v. Komise

43

2006/C 212/4

Věc T-195/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Solvay Solexis v. Komise

43

2006/C 212/5

Věc T-196/06: Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Edison v. Komise

44

2006/C 212/6

Věc T-197/06: Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC v. Komise

45

2006/C 212/7

Věc T-199/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Akzo Nobel a další v. Komise

45

2006/C 212/8

Věc T-159/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing v. OHIM – Dörken (DELTA)

46

2006/C 212/9

Věc T-217/05: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2006 – Marker Völkl/OHIM v. Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

46

2006/C 212/0

Věc T-18/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. července 2006 – Deutsche Telekom v. OHIM (Alles, was uns verbindet)

46

2006/C 212/1

Věc T-43/06: Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Cofira-Sac v. Komise

46

SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

2006/C 212/2

Věc F-12/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 11. července 2006 – Tas v. Komise (Přijímání — Otevřené výběrové řízení — Podmínky připuštění — Nepřipuštění ke zkouškám — Diplomy — Odborná kvalifikace — Rovné zacházení)

47

2006/C 212/3

Věc F-18/05: Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. července 2006 – D v. Komise (Nemoc z povolání — Žádost o uznání zhoršení nemoci, kterou žalobce trpí, jako zhoršení z povolání)

47

2006/C 212/4

Věc F-5/06: Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 13. července 2006 – E v. Komise (Úředníci — Legalita interních řízení — Údajně nesprávné chování úředníků v rámci disciplinárního řízení a řízení o uznání povahy nemoci jako nemoci z povolání — Náhrada škody — Přípustnost — Právní zájem na podání žaloby — Potvrzující akt)

48

2006/C 212/5

Věc F-68/06: Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Bakema v. Komise

48

2006/C 212/6

Věc F-75/06: Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Lofaro v. Komise

48

2006/C 212/7

Věc F-9/05: Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2006 – Lacombe v. Rada

49

| | III   Oznámení |
| --- | --- |
| 2006/C 212/8 | Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 190, 12.8.2006 | 50 |

III   Oznámení

2006/C 212/8

Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unieÚř. věst. C 190, 12.8.2006

Úředním věstníku Evropské unie

50

| CS | |
| --- | --- |

CS

---

I Informace

Soudní dvůr

SOUDNÍ DVŮR

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/1

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Belgické království v. Komise Evropských společenství

(Spojené věci C-182/03 (1) a C-217/03) (2)

(Státní podpora - Existující režim podpor - Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii - Žaloba sdružení - Přípustnost - Rozhodnutí Komise, podle kterého tento režim není podporou - Změna posouzení Komise - Článek 87 odst. 1 ES - Ochrana legitimního očekávání - Obecná zásada rovnosti)

(2006/C 212/01)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci: Belgické království (zástupci: A. Snoecx, E. Dominkovits, zmocněnci, B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters a P. Kelley, avocats) (věc C-182/03)

Forum 187 ASBL (zástupci: A. Sutton a J. Killick, barristers) (věc C-217/03)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet, R. Lyal a V. Di Bucci, zmocněnci)

Předmět věci

Zrušení rozhodnutí Komise Evropských společenství K(2003)564 konečné ze dne 17. února 2003 o režimu podpor zavedeném Belgickým královstvím ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii, jelikož neumožňuje opětovně uzavřít smlouvy se současnými koordinačními centry

Výrok

| 1) | Rozhodnutí Komise 2003/757/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor zavedeném Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii se zrušuje, jelikož nestanoví přechodná opatření ve vztahu ke koordinačním centrům, u kterých byla žádost o obnovení schválení v okamžiku oznámení napadeného rozhodnutí vyřizována, nebo u kterých platnost jejich schválení uplynula současně s oznámením uvedeného rozhodnutí nebo krátce po něm. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Komise 2003/757/ES ze dne 17. února 2003 o režimu podpor zavedeném Belgií ve prospěch koordinačních center usazených v Belgii se zrušuje, jelikož nestanoví přechodná opatření ve vztahu ke koordinačním centrům, u kterých byla žádost o obnovení schválení v okamžiku oznámení napadeného rozhodnutí vyřizována, nebo u kterých platnost jejich schválení uplynula současně s oznámením uvedeného rozhodnutí nebo krátce po něm.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba Forum 187 ASBL zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba Forum 187 ASBL zamítá.

| 3) | Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci C-182/03 a polovina nákladů řízení Forum 187 ASBL ve věci C-217/03. |
| --- | --- |

3)

Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věci C-182/03 a polovina nákladů řízení Forum 187 ASBL ve věci C-217/03.

| 4) | Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věcech C-182/03 R a C-217/03 R. |
| --- | --- |

4)

Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada nákladů řízení ve věcech C-182/03 R a C-217/03 R.

---

(1)  Úř. věst. C 135, 7.6.2003.

(2)  (T-276/02 – Úř. věst. C 289, 23.11.2002).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/1

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 11. července 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), původně Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental v. Komise Evropských společenství

(Věc C-205/03 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Orgány správy španělského národního systému zdravotní péče - Poskytování zdravotní péče - Pojem „podnik“ - Platební podmínky uložené dodavatelům zdravotnického vybavení)

(2006/C 212/02)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající opravný prostředek: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), původně Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental, (zástupci: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier a D. Domínguez Pérez, advokáti)

Další účastník řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: F. Castillo de la Torre a W. Wils, zmocněnci, J. Rivas de Andrés a J. Gutiérrez Gisbert, advokáti)

Vedlejší účastníci podporující žalovanou: Spojené království Velké Británie a Severního Irska (zástupci: M. Bethell, zmocněnec, ve spolupráci s G. Barling, QC), Španělské království (zástupci. N. Dáaz Abad, L. Fraguas Gadea a M. F. Díez Moreno, zmocněnci)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (první rozšířený senát) ze dne 4. března 2003, FENIN v. Komise (T-319/99), kterým Soud zamítnul žalobu podanou navrhovatelkou a směřující ke zrušení rozhodnutí Komise (SG 99 D/7.040) ze dne 26. srpna 1999 o orgánech, které zajišťují správu národního systému zdravotní péče, ve vztahu k platebním podmínkám uloženým těmito orgány jejich dodavatelům zdravotnického vybavení, jakož i k dalším údajně protisoutěžním praktikám uvedených orgánů – Pojem „podnik“

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení. |
| --- | --- |

2)

Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) se ukládá náhrada nákladů tohoto řízení.

| 3) | Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Španělské království ponesou vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Spojené království Velké Británie a Severního Irska, jakož i Španělské království ponesou vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 184, 02.8.2003.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/2

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 22. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rada Evropské unie

(Věc C-399/03) (1)

(Státní podpora - Existující režim podpor - Daňový režim koordinačních center usazených v Belgii - Pravomoc Rady)

(2006/C 212/03)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníce řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Rozet, V. Di. Bucci a R. Lyal, zmocněnci)

Žalovaná: Rada Evropské unie (zástupci: A. – M. Colaert a F. Florindo Gijón, zmocněnci)

Předmět věci

Zrušení rozhodnutí Rady 2003/531/ES ze dne 16. července 2003 o poskytnutí podpory belgickou vládou ve prospěch určitých koordinačních center usazených v Belgii (Úř. věst. L 184, s. 17)

Výrok

| 1) | Rozhodnutí Rady 2003/531/ES ze dne 16. července 2003 o poskytnutí podpory belgickou vládou ve prospěch určitých koordinačních center usazených v Belgii se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Rady 2003/531/ES ze dne 16. července 2003 o poskytnutí podpory belgickou vládou ve prospěch určitých koordinačních center usazených v Belgii se zrušuje.

| 2) | Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Radě Evropské unie se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 275, 15. 11. 2003.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/2

---

Rozsudek Soudního dvora (velkého senátu) ze dne 4. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Řecko) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis v. Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

(Věc C-212/04) (1)

(Směrnice 1999/70/ES - Ustanovení 1 písm. b) a ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou - Po sobě jdoucí pracovní smlouvy na dobu určitou ve veřejném sektoru - Pojmy „po sobě jdoucí smlouvy“ a „objektivní důvody“ ospravedlňující obnovení takových smluv - Opatření, jež mají zabránit zneužívání - Sankce - Dosah povinnosti konformního výkladu)

(2006/C 212/04)

Jednací jazyk: řečtina

Předkládající soud

Monomeles Protodikeio Thessalonikis

Účastníci původního řízení

Žalobci: Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon Sklivanitis, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis

Žalovaná: Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Výklad odst. 1 a 2 ustanovení 5 přílohy směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS (Úř. věst. L 175, s. 43) – Pracovní smlouvy uzavřené s orgány veřejné správy – Pojem „objektivní důvody“ ospravedlňující neomezené obnovování po sobě jdoucích smluv na dobu určitou – Pojem „po sobě jdoucí smlouvy“

Výrok

| 1) | Ustanovení 5 bod 1 písm. a) rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání použití po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou, které by bylo ospravedlněno pouhou okolností, že je upraveno obecným právním nebo správním předpisem členského státu. Naopak pojem „objektivní důvody“ ve smyslu uvedeného ustanovení vyžaduje, aby použití tohoto zvláštního typu pracovních poměrů, tak jak je upraveno vnitrostátní právní úpravou, bylo ospravedlněno existencí konkrétních skutečností vztahujících se zejména k dotčené činnosti a podmínkám jejího výkonu. |
| --- | --- |

1)

Ustanovení 5 bod 1 písm. a) rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou, uzavřené dne 18. března 1999, která je obsažena v příloze směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, musí být vykládáno v tom smyslu, že brání použití po sobě jdoucích pracovních smluv na dobu určitou, které by bylo ospravedlněno pouhou okolností, že je upraveno obecným právním nebo správním předpisem členského státu. Naopak pojem „objektivní důvody“ ve smyslu uvedeného ustanovení vyžaduje, aby použití tohoto zvláštního typu pracovních poměrů, tak jak je upraveno vnitrostátní právní úpravou, bylo ospravedlněno existencí konkrétních skutečností vztahujících se zejména k dotčené činnosti a podmínkám jejího výkonu.

| 2) | Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, podle níž pouze pracovní smlouvy nebo poměry na dobu určitou, které od sebe nejsou odděleny časovým rozmezím překračujícím 20 pracovních dnů, musejí být považovány za „po sobě jdoucí“ ve smyslu uvedeného ustanovení. |
| --- | --- |

2)

Ustanovení 5 rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou musí být vykládáno v tom smyslu, že brání takové vnitrostátní právní úpravě, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, podle níž pouze pracovní smlouvy nebo poměry na dobu určitou, které od sebe nejsou odděleny časovým rozmezím překračujícím 20 pracovních dnů, musejí být považovány za „po sobě jdoucí“ ve smyslu uvedeného ustanovení.

| 3) | Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, musí být rámcová dohoda vykládána v tom smyslu, že pokud vnitrostátní právní řád dotyčného členského státu neobsahuje v daném sektoru jiné účinné opatření, které by zabránilo a případně sankcionovalo zneužití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, brání rámcová dohoda použití vnitrostátní právní úpravy, která pouze ve veřejném sektoru absolutně zakazuje přeměnu na smlouvy na dobu neurčitou po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, jejichž skutečným účelem bylo pokrytí „trvalých a stálých potřeb“ zaměstnavatele, a musejí být považovány za zneužívající. |
| --- | --- |

3)

Za takových okolností, jako jsou okolnosti věci v původním řízení, musí být rámcová dohoda vykládána v tom smyslu, že pokud vnitrostátní právní řád dotyčného členského státu neobsahuje v daném sektoru jiné účinné opatření, které by zabránilo a případně sankcionovalo zneužití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, brání rámcová dohoda použití vnitrostátní právní úpravy, která pouze ve veřejném sektoru absolutně zakazuje přeměnu na smlouvy na dobu neurčitou po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, jejichž skutečným účelem bylo pokrytí „trvalých a stálých potřeb“ zaměstnavatele, a musejí být považovány za zneužívající.

| 4) | V případě opožděného provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu dotyčného členského státu, jakož i neexistence přímého účinku jejích relevantních ustanovení, jsou vnitrostátní soudy povinny vykládat od okamžiku uplynutí lhůty pro její provedení vnitrostátní právo v co největším možném rozsahu ve světle znění a účelu dotčené směrnice, aby bylo dosaženo výsledků jí sledovaných, upřednostňujíce výklad vnitrostátních pravidel, který je co nejvíce v souladu s tímto cílem, aby dospěly k řešení, jež je slučitelné s ustanoveními uvedené směrnice. |
| --- | --- |

4)

V případě opožděného provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu dotyčného členského státu, jakož i neexistence přímého účinku jejích relevantních ustanovení, jsou vnitrostátní soudy povinny vykládat od okamžiku uplynutí lhůty pro její provedení vnitrostátní právo v co největším možném rozsahu ve světle znění a účelu dotčené směrnice, aby bylo dosaženo výsledků jí sledovaných, upřednostňujíce výklad vnitrostátních pravidel, který je co nejvíce v souladu s tímto cílem, aby dospěly k řešení, jež je slučitelné s ustanoveními uvedené směrnice.

---

(1)  Úř. věst. C 179, 10.7.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/3

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 29. června 2006 – SGL Carbon AG v. Komise Evropských společenství

(Věc C-308/04 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Hospodářská soutěž - Kartelová dohoda - Grafitové elektrody - Článek 81 odst. 1 ES - Pokuty - Pokyny o metodě stanovování pokut - Sdělení o spolupráci - Zásada non bis in idem)

(2006/C 212/05)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: SGL Carbon AG (zástupci: M. Klusmann a K. Beckmann, advokáti)

Další účastníce řízení: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bouquet, H. Gading a M. Schneider, zmocněnci) Tokai Carbon Co. Ltd, se sídlem v Tokiu (Japonsko), Nippon Carbon Co. Ltd, se sídlem v Tokiu, Showa Denko KK, se sídlem v Tokiu, GrafTech International Ltd, původně UCAR International Inc., se sídlem ve Wilmingtonu (États-Unis), SEC Corp., se sídlem v Amagasaki (Japonsko), The Carbide/Graphite Group Inc., se sídlem v Pittsburghu (Spojené státy)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek proti rozsudku Soudu prvního stupně (druhého senátu) ze dne 29. dubna 2004, Tokai Carbon a další v. Komise (spojené věci T-236/01, T-239/01, T-244/01 až T-246/01, T-251/01 a T-252/01), pokud jde o věc T-239/01 – Zrušení rozhodnutí Komise 2002/271/ES ze dne 18. července 2001 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES a článku 53 Dohody o EHP – Věc COMP/E 1/36.490 – Grafitové elektrody (Úř. věst. 2002, L 100, s. 1).

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | SGL Carbon AG se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

SGL Carbon AG se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 262, 23.10.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/4

---

Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 15. června 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour d'appel de Liège a Tribunal de première instance de Liège – Belgie) – Air Liquide Industries Belgium SA v. Ville de Seraing (C-393/04) a Province de Liège (C-41/05)

(Spojené věci C-393/04 a C-41/05) (1)

(Státní podpory - Pojem - Osvobození od komunálních a provinciálních daní - Účinky čl. 88 odst. 3 ES - Poplatky s rovnocenným účinkem - Vnitrostátní zdanění)

(2006/C 212/06)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soudy

Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Air Liquide Industries Belgium SA

Žalovaní: Ville de Seraing (C-393/04) a Province de Liège (C-41/05)

Předmět

Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège – Výklad článků 25, 87 a 90 ES – Státní podpora – Osvobození od komunální a provinciální daně z motorové síly, které se použije pouze na motory používané pro distribuci zemního plynu a které je vyloučeno pro motory používané pro distribuci průmyslového plynu

Výrok

| 1) | Osvobození od komunální nebo provinciální daně z motorové síly, které se použije pouze na motory používané v kompresních stanicích zemního plynu a které je vyloučeno pro motory používané pro ostatní průmyslové plyny, může být kvalifikováno jako státní podpora ve smyslu článku 87 ES. Předkládajícím soudům přísluší posoudit, zda jsou podmínky související s existencí státní podpory splněny. |
| --- | --- |

1)

Osvobození od komunální nebo provinciální daně z motorové síly, které se použije pouze na motory používané v kompresních stanicích zemního plynu a které je vyloučeno pro motory používané pro ostatní průmyslové plyny, může být kvalifikováno jako státní podpora ve smyslu článku 87 ES. Předkládajícím soudům přísluší posoudit, zda jsou podmínky související s existencí státní podpory splněny.

| 2) | Taková případná protiprávnost, jako je protiprávnost dotčená ve věci v původním řízení, s ohledem na právo Společenství v oblasti státních podpor, nemůže ovlivnit legalitu samotné daně, takže podniky, které jsou poplatníky této daně, se nemohou před vnitrostátními soudy dovolávat protiprávnosti poskytnutého osvobození od daně, aby se vyhnuly zaplacení uvedené daně nebo dosáhly jejího vrácení. |
| --- | --- |

2)

Taková případná protiprávnost, jako je protiprávnost dotčená ve věci v původním řízení, s ohledem na právo Společenství v oblasti státních podpor, nemůže ovlivnit legalitu samotné daně, takže podniky, které jsou poplatníky této daně, se nemohou před vnitrostátními soudy dovolávat protiprávnosti poskytnutého osvobození od daně, aby se vyhnuly zaplacení uvedené daně nebo dosáhly jejího vrácení.

| 3) | Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubí pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje poplatek s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 25 ES. |
| --- | --- |

3)

Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubí pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje poplatek s rovnocenným účinkem ve smyslu článku 25 ES.

| 4) | Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubích pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje diskriminační vnitrostátní zdanění ve smyslu článku 90 ES. |
| --- | --- |

4)

Daň z motorové síly postihující zejména motory používané pro přepravu průmyslového plynu v potrubích pod velmi vysokým tlakem nepředstavuje diskriminační vnitrostátní zdanění ve smyslu článku 90 ES.

---

(1)  Úř. věst. C 273, 6.11.2004.

Úř. věst. C 93, 16.4.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/4

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce Cour de cassation – Belgie) – Axel Kittel v. Belgický stát

(Spojené věci C-439/04 a C-440/04) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Odpočet DPH odvedené na vstupu - „Kolotočový“ podvod - Smlouva o prodeji stižená absolutní neplatností podle vnitrostátního práva)

(2006/C 212/07)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour de cassation

Účastníci původního řízení

Žalobci: Axel Kittel (C-439/04) Belgický stát (C-440/04)

Žalovaní: Belgický stát (C-439/04) Recolta Recycling SPRL (C-440/04)

Předmět věci

Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce – Cour de cassation de Belgique – Výklad ustanovení šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Zásada daňové neutrality – Dodání zboží na základě smlouvy o prodeji stižené absolutní neplatností – „Kolotočový“ podvod – Ztráta nároku na odpočet kupujícího jednajícího v dobré víře

Výrok

Pokud je dodání uskutečněno pro osobu povinnou k dani, která nevěděla a nemohla vědět, že dotyčné plnění je součástí podvodu spáchaného prodávajícím, je třeba článek 17 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 95/7/ES ze dne 10. dubna 1995, vykládat v tom smyslu, že brání pravidlu vnitrostátního práva, podle kterého zrušení smlouvy o prodeji na základě ustanovení občanského práva, které způsobuje absolutní neplatnost této smlouvy pro rozpor s veřejným pořádkem z důvodu protiprávnosti na straně prodávajícího, vede ke ztrátě nároku na odpočet daně z přidané hodnoty odvedené touto osobou povinnou k dani. V tomto ohledu není relevantní otázka, zda uvedená neplatnost vyplývá z podvodu na dani z přidané hodnoty, nebo z jiných podvodů.

Naopak, pokud je s přihlédnutím k objektivním skutečnostem prokázáno, že dodání je uskutečněno pro osobu povinnou k dani, která věděla nebo měla vědět, že se svým nákupem účastní plnění, které je součástí podvodu na dani z přidané hodnoty, je věcí vnitrostátního soudu odmítnout takové osobě povinné k dani přiznat nárok na odpočet.

---

(1)  Úř. věst. C 6, 8.1.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/5

---

Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

(Věc C- 487/04) (1)

(Nesplnění povinnosti státem - Nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 a nařízení Komise č. 2799/1999 - Mléko a mléčné výrobky - Sušené odstředěné mléko - Systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka)

(2006/C 212/08)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: A. Bordes a C. Cattabriga, zmocněnci )

Žalovaná: Italská republika (zástupci: I. Braguglia, zmocněnec a D. Del Gaizo, advokát)

Předmět věci

Nesplnění povinnosti státem – Porušení nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky (Úř. věst. L 160, s. 48; Zvl. vyd. 03/25, s. 366) a nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka (Úř. věst. L 340, s. 3; Zvl. vyd. 03/28, s. 110) – Zavedení systému zpětné vysledovatelnosti sušeného mléka, který nebyl stanoven právní úpravou Společenství

Výrok

| 1) | Italská republika tím, že jednostranně zavedla systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka určeného pro určitá využití, který není stanoven harmonizovaným právem Společenství, použitelným v tomto odvětví, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky a z nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka. |
| --- | --- |

1)

Italská republika tím, že jednostranně zavedla systém zpětné vysledovatelnosti sušeného odstředěného mléka určeného pro určitá využití, který není stanoven harmonizovaným právem Společenství, použitelným v tomto odvětví, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky a z nařízení Komise (ES) č. 2799/1999 ze dne 17. prosince 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1255/1999, pokud jde o poskytování podpory pro odstředěné mléko a sušené odstředěné mléko určené k použití jako krmivo a pokud jde o prodej tohoto sušeného odstředěného mléka.

| 2) | Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Italské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 31, 5.2.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/5

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 15. června 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Hoge Raad der Nederlanden – Nizozemsko) – Heintz van Landewijck SARL v. Staatssecretaris van Financiën

(Věc C-494/04) (1)

(Daňové předpisy - Sbližování právních předpisů - Směrnice 92/12/EHS - Spotřební daň - Daňové značení - Šestá směrnice o DPH - Články 2 a 27 - Zmizení daňových kolků)

(2006/C 212/09)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Hoge Raad der Nederlanden

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Heintz van Landewijck SARL

Žalovaný: Staatssecretaris van Financiën

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Hoge Raad der Nederlanden – Výklad čl. 27 odst. 1 a 5 směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1; Zvl. vyd. 09/01, s. 23), ve znění deváté směrnice 78/583/EHS (Úř. věst. L 194, s. 16; Zvl. vyd. 09/01, s. 69 ) – Výklad směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani (Úř. věst. L 76, s.1; Zvl. vyd. 09/01, s. 179) – Slučitelnost vnitrostátních právních předpisů s právní úpravou Společenství – Daňové kolky na tabákové výrobky – Zmizení před použitím

Výrok

| 1) | Ani směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, ani zásada proporcionality nebrání tomu, aby členské státy přijaly právní předpisy, které neupravují vrácení částky odvedené spotřební daně, jestliže daňové kolky zmizely před jejich umístěním na tabákové výrobky, pokud toto zmizení není přičitatelné vyšší moci nebo nahodilé události a pokud není prokázáno, že tyto kolky byly zničeny nebo znehodnoceny, a ukládají tak finanční odpovědnost za ztrátu daňových kolků jejich nabyvateli. |
| --- | --- |

1)

Ani směrnice Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani, ani zásada proporcionality nebrání tomu, aby členské státy přijaly právní předpisy, které neupravují vrácení částky odvedené spotřební daně, jestliže daňové kolky zmizely před jejich umístěním na tabákové výrobky, pokud toto zmizení není přičitatelné vyšší moci nebo nahodilé události a pokud není prokázáno, že tyto kolky byly zničeny nebo znehodnoceny, a ukládají tak finanční odpovědnost za ztrátu daňových kolků jejich nabyvateli.

| 2) | Článek 27 odst. 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je třeba vykládat v tom smyslu, že nedodržení lhůty pro oznámení není podstatnou vadou řízení, která by mohla vést k nepoužitelnosti opožděně oznámeného odchylujícího se opatření. |
| --- | --- |

2)

Článek 27 odst. 5 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně je třeba vykládat v tom smyslu, že nedodržení lhůty pro oznámení není podstatnou vadou řízení, která by mohla vést k nepoužitelnosti opožděně oznámeného odchylujícího se opatření.

| 3) | Článek 27 odst. 1 a 5 šesté směrnice 77/388 je třeba vykládat v tom smyslu, že takový odchylující se režim vybírání DPH prostřednictvím daňových kolků, jako je režim zavedený článkem 28 zákona o dani z obratu ze dne 28. června 1968 (Wet op de omzetbelasting), je slučitelný s požadavky stanovenými těmito ustanoveními směrnice a nepřekračuje to, co je nezbytné za účelem zjednodušení postupu vybírání daně. |
| --- | --- |

3)

Článek 27 odst. 1 a 5 šesté směrnice 77/388 je třeba vykládat v tom smyslu, že takový odchylující se režim vybírání DPH prostřednictvím daňových kolků, jako je režim zavedený článkem 28 zákona o dani z obratu ze dne 28. června 1968 (Wet op de omzetbelasting), je slučitelný s požadavky stanovenými těmito ustanoveními směrnice a nepřekračuje to, co je nezbytné za účelem zjednodušení postupu vybírání daně.

| 4) | Neexistence povinnosti vrácení částek zaplacených za získání daňových kolků, které odpovídají dani z přidané hodnoty, není neslučitelná se šestou směrnicí 77/388, a zejména s jejím čl. 27 odst. 1 a 5, jestliže daňové kolky zmizely před jejich umístěním na tabákové výrobky, toto zmizení není přičitatelné vyšší moci nebo nahodilé události a není prokázáno, že tyto kolky byly zničeny nebo znehodnoceny. |
| --- | --- |

4)

Neexistence povinnosti vrácení částek zaplacených za získání daňových kolků, které odpovídají dani z přidané hodnoty, není neslučitelná se šestou směrnicí 77/388, a zejména s jejím čl. 27 odst. 1 a 5, jestliže daňové kolky zmizely před jejich umístěním na tabákové výrobky, toto zmizení není přičitatelné vyšší moci nebo nahodilé události a není prokázáno, že tyto kolky byly zničeny nebo znehodnoceny.

---

(1)  Úř. věst. C 45, 19.2.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/6

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

(Věc C-24/05 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Trojrozměrná ochranná známka - Trojrozměrný tvar bonbónu světle hnědé barvy - Rozlišovací způsobilost)

(2006/C 212/10)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: August Storck KG (zástupci: I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin a T. Reher, advokáti)

Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2004, Storck v. OHIM (T-396/02), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost proti zamítnutí zápisu trojrozměrné ochranné známky představované tvarem bonbónu světle hnědé barvy pro cukrovinky spadající do třídy 30 – Rozlišovací způsobilost ochranné známky – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1)

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/7

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 22. června 2006 – August Storck KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

(Věc C-25/05 P) (1)

(Kasační opravný prostředek - Ochranná známka Společenství - Článek 7 odst. 1 písm. b) a odst. 3 nařízení (ES) č. 40/94 - Absolutní důvod pro zamítnutí zápisu - Obrazová ochranná známka - Ztvárnění obalu bonbónu zlaté barvy - Rozlišovací způsobilost)

(2006/C 212/11)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: August Storck KG (zástupci: I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin a T. Reher, advokáti)

Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupce: G. Schneider, zmocněnec)

Předmět věci

Kasační opravný prostředek podaný proti rozsudku Soudu prvního stupně (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2004, Storck v. OHIM (T-402/02), kterým Soud zamítl žalobu na neplatnost proti zamítnutí zápisu obrazové ochranné známky představované obalem bonbónu z krouceného papíru (ve tvaru zámotku) pro bonbóny spadající do třídy 30 – Rozlišovací způsobilost ochranné známky – Článek 7 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. L 11, s. 1).

Výrok

| 1) | Kasační opravný prostředek se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Kasační opravný prostředek se zamítá.

| 2) | August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

August Storck KG se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 69, 19.3.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/7

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

(Věc C-53/05) (1)

(Nesplnění povinnosti státem - Směrnice 92/100/EHS - Autorské právo - Právo na pronájem a půjčování - Neprovedení ve stanovené lhůtě)

(2006/C 212/12)

Jednací jazyk: portugalština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: P. Andrade a W. Wils, zmocněnci)

Žalovaná: Portugalská republika (zástupci: L. Fernandes a N. Gonçalves, zmocněnci)

Předmět věci

Nesplnění povinnosti státem – Porušení článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem (Úř. věst. L 346, s. 6; Zvl. vyd. 17/01, s. 120)

Výrok

| 1) | Portugalská republika tím, že vyjmula veškeré kategorie zařízení zabývajících se veřejným půjčováním z povinnosti zaplacení autorské odměny na základě veřejného půjčování, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem. |
| --- | --- |

1)

Portugalská republika tím, že vyjmula veškeré kategorie zařízení zabývajících se veřejným půjčováním z povinnosti zaplacení autorské odměny na základě veřejného půjčování, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 1 a 5 směrnice Rady 92/100/EHS ze dne 19. listopadu 1992 o právu na pronájem a půjčování a o některých právech v oblasti duševního vlastnictví souvisejících s autorským právem.

| 2) | Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Portugalské republice se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 82, 2.4.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/8

---

Rozsudek Soudního dvora (třetího senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

(Věc C-154/05) (1)

(Sociální zabezpečení migrujících pracovníků - Nařízení (EHS) č. 1408/71 - Článek 4 odst. 2a a článek 10a, jakož i příloha 2 (A) - Zvláštní nepříspěvkové dávky - Nizozemská dávka pro mladé zdravotně postižené osoby - Nepřenositelnost dávky do zahraničí)

(2006/C 212/13)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Rechtbank Amsterdam

Účastníci původního řízení

Žalobci: J. J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper

Žalovaná: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Rechtbank Amsterdam – Výklad čl. 4 odst. 2a, 10a a přílohy 2 (A) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 149, s. 2), ve znění nařízení Rady (EHS) č. 1247/92 ze dne 30. dubna 1992 (Úř. věst. L 136, s. 1) – Zvláštní nepříspěvkové dávky – Režim koordinace stanovený v článku 10a nařízení č. 1408/71 – Oblast působnosti – Zahrnutí či nezahrnutí dávky pro mladé postižené osoby zmíněné v příloze 2 (A) nařízení č. 1408/71 – Příjemci dávek, kteří nemají bydliště v Nizozemsku

Výrok

Dávku vyplácenou podle zákona ze dne 24. dubna 1997 o pojištění pro případ pracovní neschopnosti mladých zdravotně postižených osob (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) je třeba považovat za zvláštní nepříspěvkovou dávku ve smyslu čl. 4 odst. 2a nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a na členy jejich rodin pohybující se v rámci Společenství, ve znění pozměněném a aktualizovaném nařízením Rady (ES) č. 118/97 ze dne 2. prosince 1996, ve znění nařízení Rady (ES) č. 307/1999 ze dne 8. února 1999, takže se použije pouze pravidlo koordinace stanovené v článku 10a tohoto nařízení, a uvedenou dávku nelze vyplácet osobám s bydlištěm mimo Nizozemsko.

---

(1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/8

---

Rozsudek Soudního dvora (prvního senátu) ze dne 6. července 2006 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Court of Appeal (Civil Division) – Spojené království) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise

(Věc C-251/05) (1)

(Šestá směrnice o DPH - Článek 28 - Osvobození od daně s vrácením odvedené daně - Prodej zboží zdaňovaného nulovou sazbou vybaveného zbožím zdaňovaným běžnou sazbou - Obytné karavany - Jediné dodání)

(2006/C 212/14)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Court of Appeal (Civil Division)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

Žalovaný: Commissioners of Customs & Excise

Předmět věci

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce – Court of Appeal (Civil Division) – Výklad čl. 28 odst. 2 písm. a) směrnice 77/388/EHS: Šestá směrnice Rady ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (Úř. věst. L 145, s. 1) – Zboží zdaňované nulovou sazbou (karavany), které je prodáváno vybavené zbožím zdaňovaným běžnou sazbou – Kritéria pro určení, zda operace musí být pro účely DPH kvalifikována jako jediné plnění

Výrok

Skutečnost, že je určité zboží předmětem jediného dodání zahrnujícího jednak věc hlavní, která podle právních předpisů členského státu podléhá osvobození od daně s vrácením odvedené daně ve smyslu čl. 28 odst. 2 písm. a) šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, ve znění směrnice Rady 92/77/EHS ze dne 19. října 1992, kterou se doplňuje společný systém daně z přidané hodnoty a mění směrnice 77/388/EHS (sblížení sazeb DPH), a jednak zboží, které tyto předpisy vylučují z působnosti uvedeného osvobození, nebrání dotyčnému členskému státu v tom, aby zdaňoval dodání vyloučeného zboží běžnou sazbou daně z přidané hodnoty.

---

(1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/9

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 29. května 2006 Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG proti rozsudku Soudu prvního stupně Evropských společenství (druhého senátu) vydanému dne 15. března 2006 ve věci T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG v. Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)(OHIM)

(Věc C-238/06 P)

(2006/C 212/15)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (zástupce: H. Kunz-Hallstein, zmocněnec)

Další účastník řízení: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhová žádání účastníce řízení podávající kasační opravný prostředek

| — | zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 ve věci T-129/04 (1); |
| --- | --- |

—

zrušit rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. března 2006 ve věci T-129/04 (1);

| — | zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. ledna 2004 (věc R 367/2003-2); podpůrně |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 20. ledna 2004 (věc R 367/2003-2); podpůrně

| — | vrátit věc k projednání Soudu prvního stupně; |
| --- | --- |

—

vrátit věc k projednání Soudu prvního stupně;

| — | uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) náhradu nákladů řízení.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek odůvodňuje svůj opravný prostředek směřující proti uvedenému rozsudku následovně:

| 1. | Podle dnes všeobecně a i pro řízení před Soudním dvorem uznávané teorie norem odpovídá zásadám důkazního břemene to, že ten, kdo se dovolává určité normy, musí prokázat, že jsou splněny skutkové předpoklady jejího použití. To platí zejména při odvolávání se na výjimky, které je nutno podle judikatury Soudního dvora vykládat vždy restriktivně. Vzhledem k tomu, že se OHIM při zamítnutí ochrany odvolal na výjimku, byl tedy povinen existenci skutkové podstaty výjimky prokázat. |
| --- | --- |

1.

Podle dnes všeobecně a i pro řízení před Soudním dvorem uznávané teorie norem odpovídá zásadám důkazního břemene to, že ten, kdo se dovolává určité normy, musí prokázat, že jsou splněny skutkové předpoklady jejího použití. To platí zejména při odvolávání se na výjimky, které je nutno podle judikatury Soudního dvora vykládat vždy restriktivně. Vzhledem k tomu, že se OHIM při zamítnutí ochrany odvolal na výjimku, byl tedy povinen existenci skutkové podstaty výjimky prokázat.

| 2. | V projednávaném případě existuje nejen starší národní zápis, nýbrž také starší národní zápis členského státu jak Evropské unie, tak i Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (dále jen „Pařížské úmluvy“) ve smyslu čl. 6 části A Pařížské úmluvy, kterému může být zamítnuta ochrana jen na základě výjimky čl. 6 části B Pařížské úmluvy. Předností právo čl. 6 části B odst. 1 Pařížské úmluvy žalovanému zakazuje prohlásit způsobilost ochrany přihlášky, minimálně na tom území členského státu, na kterém požívá ochrany identická unijní ochranná známka. Žalovaný ale založil své rozhodnutí na nedostatku rozlišovací způsobilosti ve Společenství a tím také pro území Spolkové republiky Německo: v konečném důsledku tímto žalovaný prohlašuje zápis unijního státu za neplatný. V tomto případě nestačí, odvolá-li se OHIM paušálně na nezávislost „vnitrostátního“, tedy vlastního právního pořádku, neboť majitelka unijní ochranné známky může požadovat více než vnitrostátní zacházení. Naopak, tento přezkum musí být proveden ve světle čl. 6 části A Pařížské úmluvy. |
| --- | --- |

2.

V projednávaném případě existuje nejen starší národní zápis, nýbrž také starší národní zápis členského státu jak Evropské unie, tak i Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (dále jen „Pařížské úmluvy“) ve smyslu čl. 6 části A Pařížské úmluvy, kterému může být zamítnuta ochrana jen na základě výjimky čl. 6 části B Pařížské úmluvy. Předností právo čl. 6 části B odst. 1 Pařížské úmluvy žalovanému zakazuje prohlásit způsobilost ochrany přihlášky, minimálně na tom území členského státu, na kterém požívá ochrany identická unijní ochranná známka. Žalovaný ale založil své rozhodnutí na nedostatku rozlišovací způsobilosti ve Společenství a tím také pro území Spolkové republiky Německo: v konečném důsledku tímto žalovaný prohlašuje zápis unijního státu za neplatný. V tomto případě nestačí, odvolá-li se OHIM paušálně na nezávislost „vnitrostátního“, tedy vlastního právního pořádku, neboť majitelka unijní ochranné známky může požadovat více než vnitrostátní zacházení. Naopak, tento přezkum musí být proveden ve světle čl. 6 části A Pařížské úmluvy.

| 3. | Pokud jde o důkaz o nedostatku rozlišovací způsobilosti Soud uvedl, že OHIM splnil své povinnosti v tom, že správně odkázal na obecnou zkušenost. Argument obecné zkušenosti ale nemůže sloužit jako ústupový argument namísto neúspěšného skutkového důkazu. Krom toho Soud protiprávně zkoumal otázku nedostatku rozlišovací způsobilosti pouze podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 a čl. 6 část B Pařížské úmluvy nechal zcela bez povšimnutí. |
| --- | --- |

3.

Pokud jde o důkaz o nedostatku rozlišovací způsobilosti Soud uvedl, že OHIM splnil své povinnosti v tom, že správně odkázal na obecnou zkušenost. Argument obecné zkušenosti ale nemůže sloužit jako ústupový argument namísto neúspěšného skutkového důkazu. Krom toho Soud protiprávně zkoumal otázku nedostatku rozlišovací způsobilosti pouze podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení č. 40/94 a čl. 6 část B Pařížské úmluvy nechal zcela bez povšimnutí.

| 4. | Soud nezkoumal rozlišovací způsobilost ani na základě konkrétně požadovaných výrobků, ani správně nestanovil celkový dojem ochranných známek. Nerozlišoval také mezi jednotlivými výrobky. Soud přehlédl, že používání tvaru jako označení původu slouží také potřebám účastníka trhu: forma balení mu totiž nabízí jedinou možnost předchozího výběru v supermarketech, kde se seřazeno na jednom regálu nachází množství lahví stejného obsahu. |
| --- | --- |

4.

Soud nezkoumal rozlišovací způsobilost ani na základě konkrétně požadovaných výrobků, ani správně nestanovil celkový dojem ochranných známek. Nerozlišoval také mezi jednotlivými výrobky. Soud přehlédl, že používání tvaru jako označení původu slouží také potřebám účastníka trhu: forma balení mu totiž nabízí jedinou možnost předchozího výběru v supermarketech, kde se seřazeno na jednom regálu nachází množství lahví stejného obsahu.

---

(1)  Úř. věst. C 108, s. 20.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/10

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Hanseatisches Oberlandesgericht (Německo) dne 30. května 2006 – Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen

(Věc C-241/06)

(2006/C 212/16)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Hanseatisches Oberlandesgericht (Německo)

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Lämmerzahl GmbH

Žalovaná: Freie Hansestadt Bremen

Předběžné otázky

| 1. | Je se směrnicí Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1), zejména s jejím čl. 1 odst. 1 a odst. 3 slučitelné, pokud je uchazeči obecně odepřen přístup k přezkumu rozhodnutí zadavatele o zadání veřejné zakázky, protože uchazeč svým zaviněním neuplatnil během lhůty stanovené vnitrostátním právem porušení práva zadávání zakázek, které se vztahuje






  a) | na zvolenou formu zadávacího řízení nebo
  nebo |
| --- | --- | --- |

1.

Je se směrnicí Rady 89/665/EHS ze dne 21. prosince 1989 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přezkumného řízení při zadávání veřejných zakázek na dodávky a stavební práce ve znění směrnice Rady 92/50/EHS ze dne 18. června 1992 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na služby (1), zejména s jejím čl. 1 odst. 1 a odst. 3 slučitelné, pokud je uchazeči obecně odepřen přístup k přezkumu rozhodnutí zadavatele o zadání veřejné zakázky, protože uchazeč svým zaviněním neuplatnil během lhůty stanovené vnitrostátním právem porušení práva zadávání zakázek, které se vztahuje

a)

na zvolenou formu zadávacího řízení nebo

nebo

| b) | na správnost stanovení hodnoty zakázky (zjevně chybný odhad nebo nedostatečná transparentnost stanovení hodnoty zakázky),
  a pokud by byl podle hodnoty zakázky, která byla nebo má být správně stanovena, možný přezkum dalších porušení práva zadávání zakázek, která – samostatně posuzována – nejsou v prekluzi? |
| --- | --- |

b)

na správnost stanovení hodnoty zakázky (zjevně chybný odhad nebo nedostatečná transparentnost stanovení hodnoty zakázky),

a pokud by byl podle hodnoty zakázky, která byla nebo má být správně stanovena, možný přezkum dalších porušení práva zadávání zakázek, která – samostatně posuzována – nejsou v prekluzi?

| 2. | Je třeba případně klást zvláštní požadavky na údaje relevantní pro určení hodnoty zakázky uvedené ve zveřejnění vyhlášení zakázky, aby bylo možno z porušení práva zadávání zakázek týkajících se odhadu hodnoty zakázky vyvodit obecné vyloučení primární právní ochrany, i když hodnota zakázky, která byla nebo má být správně stanovena, přesahuje relevantní prahovou hodnotu? |
| --- | --- |

2.

Je třeba případně klást zvláštní požadavky na údaje relevantní pro určení hodnoty zakázky uvedené ve zveřejnění vyhlášení zakázky, aby bylo možno z porušení práva zadávání zakázek týkajících se odhadu hodnoty zakázky vyvodit obecné vyloučení primární právní ochrany, i když hodnota zakázky, která byla nebo má být správně stanovena, přesahuje relevantní prahovou hodnotu?

---

(1)  Úř. věst. L 209, s. 1; Zvl. vyd. 06/01, s. 322.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/10

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Raad van State (Nizozemsko) dne 29. května 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin proti rozsudku Rechtbank-Gravenhage ve věci č. AWB 04/45792

(Věc C-242/06)

(2006/C 212/17)

Jednací jazyk: nizozemština

Předkládající soud

Raad van State

Účastníci původního řízení

Žalobce: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie a T. Sahin

Předběžné otázky

| 1. a) | Je třeba s ohledem na bod 81 a 84 rozsudku Soudního dvora ze dne 21. října 2003, Abatay a další, C-317/01 a C-369/01, Recueil, s. I-12301, vykládat článek 13 rozhodnutí č. 1/80 o rozvoji přidružení v tom smyslu, že se cizinec, státní příslušník Turecka, který dodržel pravidla použitelná pro první vpuštění a pobyt na území a který ode dne 14. prosince 2000 do dne 2. října 2002 legálně vykonával zaměstnaneckou činnost u různých zaměstnavatelů, ale nepožádal ve lhůtě o prodloužení doby platnosti svého povolení k pobytu, takže po uplynutí platnosti tohoto povolení a v okamžiku podání žádosti o jeho prodloužení již podle vnitrostátního práva nepobýval v Nizozemsku legálně a neměl povolení v zemi vykonávat zaměstnání, může dovolávat tohoto ustanovení? |
| --- | --- |

1. a)

Je třeba s ohledem na bod 81 a 84 rozsudku Soudního dvora ze dne 21. října 2003, Abatay a další, C-317/01 a C-369/01, Recueil, s. I-12301, vykládat článek 13 rozhodnutí č. 1/80 o rozvoji přidružení v tom smyslu, že se cizinec, státní příslušník Turecka, který dodržel pravidla použitelná pro první vpuštění a pobyt na území a který ode dne 14. prosince 2000 do dne 2. října 2002 legálně vykonával zaměstnaneckou činnost u různých zaměstnavatelů, ale nepožádal ve lhůtě o prodloužení doby platnosti svého povolení k pobytu, takže po uplynutí platnosti tohoto povolení a v okamžiku podání žádosti o jeho prodloužení již podle vnitrostátního práva nepobýval v Nizozemsku legálně a neměl povolení v zemi vykonávat zaměstnání, může dovolávat tohoto ustanovení?

| 1. b) | Bude odpověď na otázku 1a) rozdílná, pokud žádost o prodloužení, kterou cizinec podal po lhůtě, ale která došla během šesti měsíců od uplynutí doby platnosti tohoto povolení k pobytu, bude přezkoumána s ohledem na podmínky uložené povolením k dalšímu pobytu, i když je ve vnitrostátním právu považovaná za žádost o udělení prvního povolení k pobytu, a cizinec tak bude mít možnost počkat na nizozemském území na rozhodnutí o této žádosti? |
| --- | --- |

1. b)

Bude odpověď na otázku 1a) rozdílná, pokud žádost o prodloužení, kterou cizinec podal po lhůtě, ale která došla během šesti měsíců od uplynutí doby platnosti tohoto povolení k pobytu, bude přezkoumána s ohledem na podmínky uložené povolením k dalšímu pobytu, i když je ve vnitrostátním právu považovaná za žádost o udělení prvního povolení k pobytu, a cizinec tak bude mít možnost počkat na nizozemském území na rozhodnutí o této žádosti?

| 2. a) | Je třeba vykládat pojem „omezení“ v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 v tom smyslu, že je tímto pojmem pokryta povinnost zaplatit poplatky v rámci přezkoumání žádosti o prodloužení doby platnosti povolení k pobytu, která je uložena státnímu příslušníkovi Turecka, jenž spadá do působnosti rozhodnutí č. 1/80, a při jejímž nesplnění nebude jeho žádost v souladu s čl. 24 odst. 2 Vw 2000 přezkoumána? |
| --- | --- |

2. a)

Je třeba vykládat pojem „omezení“ v článku 13 rozhodnutí č. 1/80 v tom smyslu, že je tímto pojmem pokryta povinnost zaplatit poplatky v rámci přezkoumání žádosti o prodloužení doby platnosti povolení k pobytu, která je uložena státnímu příslušníkovi Turecka, jenž spadá do působnosti rozhodnutí č. 1/80, a při jejímž nesplnění nebude jeho žádost v souladu s čl. 24 odst. 2 Vw 2000 přezkoumána?

| 2. b) | Bude odpověď na otázku 2.a) odlišná, pokud výše poplatků nepřekročí náklady na přezkum žádosti? |
| --- | --- |

2. b)

Bude odpověď na otázku 2.a) odlišná, pokud výše poplatků nepřekročí náklady na přezkum žádosti?

| 3. | Je třeba článek 13 rozhodnutí č. 1/80, které má zejména provádět Dodatkový protokol k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem (1), ve spojení s článkem 59 tohoto protokolu vykládat v tom smyslu, že výše poplatků (která v rozhodné době činila pro cizince 169 eur) uložených tureckým státním příslušníkům, kteří spadají do působnosti rozhodnutí č. 1/80, v rámci přezkumu žádosti o udělení povolení k pobytu nebo jeho prodloužení, nesmí překročit výši poplatků (30 eur), které mohou být vyžadovány od státních příslušníků Evropského společenství v rámci vyřízení žádosti o přezkum podle práva Společenství a vydání s tím spojených dokumentů k pobytu (viz čl. 9 odst. 1 směrnice 68/360/EHS (2), jakož i čl. 25 odst. 2 směrnice 2004/38/ES (3))? |
| --- | --- |

3.

Je třeba článek 13 rozhodnutí č. 1/80, které má zejména provádět Dodatkový protokol k Dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem (1), ve spojení s článkem 59 tohoto protokolu vykládat v tom smyslu, že výše poplatků (která v rozhodné době činila pro cizince 169 eur) uložených tureckým státním příslušníkům, kteří spadají do působnosti rozhodnutí č. 1/80, v rámci přezkumu žádosti o udělení povolení k pobytu nebo jeho prodloužení, nesmí překročit výši poplatků (30 eur), které mohou být vyžadovány od státních příslušníků Evropského společenství v rámci vyřízení žádosti o přezkum podle práva Společenství a vydání s tím spojených dokumentů k pobytu (viz čl. 9 odst. 1 směrnice 68/360/EHS (2), jakož i čl. 25 odst. 2 směrnice 2004/38/ES (3))?

---

(1)  Úř. věst. L 293, s. 1.

(2)  Směrnice Rady 68/360/ EHS ze dne 15. října 1968, o odstranění omezení pohybu a pobytu pracovníků členských států a jejich rodinných příslušníků uvnitř Společenství (Úř. věst. 1968, L 257, s. 13; Zvl. vyd. 05/01, s. 27).

(3)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/38/ES ze dne 29. dubna 2004, o právu občanů Unie a jejich rodinných příslušníků svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států, o změně nařízení (EHS) č. 1612/68 a o zrušení směrnic 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS (Úř. věst. L 158 s. 77; Zvl. vyd. 05/05, s. 46).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Tribunal de commerce de Charleroi (Belgie) dne 30. května 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů v. Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)

(Věc C-243/06)

(2006/C 212/18)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Tribunal de commerce de Charleroi

Účastníci původního řízení

Žalobci: SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Sdružení evropských fotbalových klubů

Žalovaná: Mezinárodní federace fotbalových asociací (FIFA)

Předběžné otázka

Představují povinnosti uložené klubům a fotbalovým hráčům, kteří mají pracovní smlouvu s těmito kluby, ustanoveními stanov a předpisů FIFA, která upravují povinné a bezúplatné uvolňování hráčů národním federacím, jakož i jednostranné a závazné stanovení koordinovaného mezinárodního kalendáře zápasů, nedovolená omezení hospodářské soutěže nebo zneužití dominantního postavení nebo překážky výkonu základních svobod přiznaných Smlouvou o ES, a jsou tedy v rozporu s články 81 a 82 Smlouvy nebo s jakýmkoliv jiným ustanovením práva Společenství, zvláště s články 39 a 49 Smlouvy?

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/11

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Španělsko) dne 2. června 2006 – Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Věc C-246/06)

(2006/C 212/19)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Social Único de Algeciras

Účastníci původního řízení

Žalobce: Josefa Velasco Navarro

Žalovaný: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Předběžné otázky

| 1) | Jestliže vnitrostátní soud konstatoval, že vnitrostátní právní úprava není z důvodu své neúplnosti ke dni 8. října 2005 přizpůsobena směrnici 2002/74 (1) a jejímu výkladu ze strany Soudního dvora (z hlediska zásady rovnosti v právu Společenství) v jeho usnesení ze dne 13. prosince 2005 (řízení o předběžné otázce C-177/05), je třeba mít za to, že tato směrnice má přímý účinek vůči státnímu záručnímu fondu FOGASA počínaje následujícím dnem (9. října 2005)? |
| --- | --- |

1)

Jestliže vnitrostátní soud konstatoval, že vnitrostátní právní úprava není z důvodu své neúplnosti ke dni 8. října 2005 přizpůsobena směrnici 2002/74 (1) a jejímu výkladu ze strany Soudního dvora (z hlediska zásady rovnosti v právu Společenství) v jeho usnesení ze dne 13. prosince 2005 (řízení o předběžné otázce C-177/05), je třeba mít za to, že tato směrnice má přímý účinek vůči státnímu záručnímu fondu FOGASA počínaje následujícím dnem (9. října 2005)?

| 2) | Pokud je odpověď na předchozí otázku kladná, má se přímý účinek směrnice 2002/74, vzhledem k tomu, že je příznivější vůči pracovníkovi (a méně příznivý vůči státu, který nesplnil svou povinnost), použít na situaci platební neschopnosti, která byla prohlášena – po uzavření soudního smíru, jež není ve zmíněné neúplné vnitrostátní právní úpravě uveden – v období mezi vstupem směrnice v platnost (8. října 2002) a datem, do kterého měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí (8. října 2005)? |
| --- | --- |

2)

Pokud je odpověď na předchozí otázku kladná, má se přímý účinek směrnice 2002/74, vzhledem k tomu, že je příznivější vůči pracovníkovi (a méně příznivý vůči státu, který nesplnil svou povinnost), použít na situaci platební neschopnosti, která byla prohlášena – po uzavření soudního smíru, jež není ve zmíněné neúplné vnitrostátní právní úpravě uveden – v období mezi vstupem směrnice v platnost (8. října 2002) a datem, do kterého měly členské státy uvést v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí (8. října 2005)?

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/74/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 80/987/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se ochrany zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele (Úř. věst. L 270, s. 10; Zvl. vyd. 05/04, s. 261)

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/12

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Conseil d'Etat (Belgie) dne 6. června 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL v. Belgický stát

(Věc C-250/06)

(2006/C 212/20)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Conseil d'Etat

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL

Žalovaný: Belgický stát

Předběžné otázky

| 1) | Musí být povinnost uložená podniku zajišťujícímu kabelový přenos televizního vysílání přenášet některé vymezené programy vykládána tak, že přiznává autorům těchto programů „zvláštní právo“ ve smyslu článku 86 [ES] ? |
| --- | --- |

1)

Musí být povinnost uložená podniku zajišťujícímu kabelový přenos televizního vysílání přenášet některé vymezené programy vykládána tak, že přiznává autorům těchto programů „zvláštní právo“ ve smyslu článku 86 [ES] ?

| 2) | Je-li odpověď na první otázku kladná, musí být pravidla uvedená in fine čl. 86 odst. 1 ES (a sice „pravidlům této smlouvy, zejména pravidlům stanoveným v článcích 12 a 81 až 89“) vykládána v tom smyslu, že členským státům není dovoleno ukládat podnikům zajišťujícím kabelový přenos televizního vysílání přenášet určité televizní programy vysílané soukromými subjekty televizního vysílání, které ale „spadají“ (ve smyslu belgického zákona ze dne 30. března 1995 o přenosových sítích televizního vysílání a provozování televizního vysílání v dvojjazyčném regionu Brusel-hlavní město) mezi veřejné orgány určené tímto státem s tím důsledkem, že počet programů pocházejících z jiných členských států Evropské unie či ze třetích zemí, které nepatří mezi tyto veřejné orgány, je snížen o počet programů, jejichž vysílání je uloženo? |
| --- | --- |

2)

Je-li odpověď na první otázku kladná, musí být pravidla uvedená in fine čl. 86 odst. 1 ES (a sice „pravidlům této smlouvy, zejména pravidlům stanoveným v článcích 12 a 81 až 89“) vykládána v tom smyslu, že členským státům není dovoleno ukládat podnikům zajišťujícím kabelový přenos televizního vysílání přenášet určité televizní programy vysílané soukromými subjekty televizního vysílání, které ale „spadají“ (ve smyslu belgického zákona ze dne 30. března 1995 o přenosových sítích televizního vysílání a provozování televizního vysílání v dvojjazyčném regionu Brusel-hlavní město) mezi veřejné orgány určené tímto státem s tím důsledkem, že počet programů pocházejících z jiných členských států Evropské unie či ze třetích zemí, které nepatří mezi tyto veřejné orgány, je snížen o počet programů, jejichž vysílání je uloženo?

| 3) | Musí být článek 49 [ES] vykládán v tom smyslu, že se jedná o zakázanou překážku volného pohybu služeb, pokud může opatření přijaté členským státem, v projednávaném případě povinnost přenášet televizní programy v sítích kabelového přenosu, ať přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně, narušit poskytování služeb z jiného členského státu příjemcům těchto služeb v prvním členském státě, k čemuž dojde, pokud je z důvodu tohoto opatření poskytovatel služeb v nevýhodném vyjednávacím postavení pro přístup k těmto sítím? |
| --- | --- |

3)

Musí být článek 49 [ES] vykládán v tom smyslu, že se jedná o zakázanou překážku volného pohybu služeb, pokud může opatření přijaté členským státem, v projednávaném případě povinnost přenášet televizní programy v sítích kabelového přenosu, ať přímo, nebo nepřímo, skutečně, nebo potenciálně, narušit poskytování služeb z jiného členského státu příjemcům těchto služeb v prvním členském státě, k čemuž dojde, pokud je z důvodu tohoto opatření poskytovatel služeb v nevýhodném vyjednávacím postavení pro přístup k těmto sítím?

| 4) | Musí být článek 49 [ES] vykládán v tom smyslu, že se jedná o zakázanou překážku volného pohybu služeb, pokud opatření přijaté členským státem, v projednávaném případě povinnost přenášet televizní programy v sítích kabelového přenosu, je ve většině případů uděleno z důvodu místa usazení oprávněných nebo jejich jiných vazeb s tímto členským státem pouze podnikům usazeným v tomto členském státě, přičemž pro tuto překážku neexistuje odůvodnění vycházející z naléhavých důvodů obecného zájmu při zachování zásady proporcionality? |
| --- | --- |

4)

Musí být článek 49 [ES] vykládán v tom smyslu, že se jedná o zakázanou překážku volného pohybu služeb, pokud opatření přijaté členským státem, v projednávaném případě povinnost přenášet televizní programy v sítích kabelového přenosu, je ve většině případů uděleno z důvodu místa usazení oprávněných nebo jejich jiných vazeb s tímto členským státem pouze podnikům usazeným v tomto členském státě, přičemž pro tuto překážku neexistuje odůvodnění vycházející z naléhavých důvodů obecného zájmu při zachování zásady proporcionality?

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Rakousko) dne 6. června 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

(Věc C-251/06)

(2006/C 212/21)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH

Žalovaný: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Předběžné otázky

| 1) | V případě, že je sídlo skutečného vedení společnosti, sdružení nebo právnické osoby přeneseno z členského státu, který zrušil daň z kapitálu před založením uvedené společnosti, sdružení nebo právnické osoby, do jiného členského státu, který k této rozhodné době ukládá daň z kapitálu, brání skutečnost, že prvně uvedený členský stát zrušením příslušného vnitrostátního právního základu upustil od ukládání daně z kapitálu, kvalifikování této společnosti, sdružení nebo právnické osoby jako kapitálové společnosti „pro účely ukládání daně z kapitálu“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. g) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 (1) ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (2) a čl. 4 odst. 3 písm. b) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985? |
| --- | --- |

1)

V případě, že je sídlo skutečného vedení společnosti, sdružení nebo právnické osoby přeneseno z členského státu, který zrušil daň z kapitálu před založením uvedené společnosti, sdružení nebo právnické osoby, do jiného členského státu, který k této rozhodné době ukládá daň z kapitálu, brání skutečnost, že prvně uvedený členský stát zrušením příslušného vnitrostátního právního základu upustil od ukládání daně z kapitálu, kvalifikování této společnosti, sdružení nebo právnické osoby jako kapitálové společnosti „pro účely ukládání daně z kapitálu“ ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. g) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 (1) ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 (2) a čl. 4 odst. 3 písm. b) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985?

| 2) | Zakazuje čl. 7 odst. 2 směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 členskému státu, do kterého kapitálová společnost přenáší sídlo skutečného vedení, ukládání daně z kapitálu na operace uvedené v čl. 4. odst. 1 písm. a) a písm. g) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 z důvodu přenesení sídla skutečného vedení, pokud se tyto operace uskutečnily v době, ve které měla kapitálová společnost sídlo skutečného vedení v členském státě, který před založením kapitálové společnosti zrušením příslušného vnitrostátního právního základu upustil od ukládání daně z kapitálu? |
| --- | --- |

2)

Zakazuje čl. 7 odst. 2 směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 členskému státu, do kterého kapitálová společnost přenáší sídlo skutečného vedení, ukládání daně z kapitálu na operace uvedené v čl. 4. odst. 1 písm. a) a písm. g) směrnice 69/335/EHS ze dne 17. července 1969 ve znění směrnice 85/303/EHS ze dne 10. června 1985 z důvodu přenesení sídla skutečného vedení, pokud se tyto operace uskutečnily v době, ve které měla kapitálová společnost sídlo skutečného vedení v členském státě, který před založením kapitálové společnosti zrušením příslušného vnitrostátního právního základu upustil od ukládání daně z kapitálu?

---

(1)  Úř. věst. L 269, s. 12.

(2)  Úř. věst. L 156, s. 23.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/13

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel de Bruxelles (Belgie) dne 7. června 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Bureau Benelux des marques

(Věc C-254/06)

(2006/C 212/22)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Bruxelles

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Zürich Versicherungs-Gesellschaft

Žalovaný: Bureau Benelux des marques

Předběžná otázka

Musí být články 3 a 13 první směrnice Rady 89/104/EHS ze dne 21. prosince 1988, kterou se sbližují právní předpisy členských států o ochranných známkách (1), vykládány v tom smyslu, že nebrání tomu, aby vnitrostátní právní úprava stanovila, že soud rozhodující o žalobě proti rozhodnutí o přihlášce zápisu ochranné známky nemůže ověřit s ohledem na každé zboží a službu, pro které byla podána přihláška, zda se na ochrannou známku nevztahuje některý z důvodů pro zamítnutí zápisu uvedených v čl. 3 odst. 1 směrnice, a dojít tak k různým závěrům podle dotčeného zboží či služeb, pokud orgán příslušný pro zápis ochranných známek pouze globálně zamítl přihlášku jako celek ve vztahu k souhrnu zboží a služeb a pokud přihlašovatel během řízení u tohoto orgánu nežádal podpůrně i částečný zápis pro některé ze zboží a služeb.

---

(1)  Úř. věst. L 40, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 92.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/14

---

Kasační opravný prostředek podaný dne 6. června 2006 Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ proti rozsudku Soudu prvního stupně (pátého senátu) vydanému dne 30. března 2006 ve věci T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Rada Evropské unie a Komise Evropských společenství

(Věc C-255/06 P)

(2006/C 212/23)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníce řízení

Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ (zástupci: S. Sariibrahimoglu a R. Sinner, advokáti)

Další účastnice řízení: Rada Evropské unie, Komise Evropských společenství

Návrhová žádání

Navrhovatelka navrhuje, aby Soudní dvůr

| — | v plném rozsahu zrušil rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ve věci Yedas v. Komise a Rada (věc T-367/03), |
| --- | --- |

—

v plném rozsahu zrušil rozsudek Soudu prvního stupně (pátého senátu) ve věci Yedas v. Komise a Rada (věc T-367/03),

| — | vrátil věc Yedas zpět Soudu prvního stupně k novému projednávaní, |
| --- | --- |

—

vrátil věc Yedas zpět Soudu prvního stupně k novému projednávaní,

| — | povolil ústní část řízení, |
| --- | --- |

—

povolil ústní část řízení,

| — | určil náklady řízení navrhovatelky. |
| --- | --- |

—

určil náklady řízení navrhovatelky.

Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty

Navrhovatelka uplatňuje, že se Soud prvního stupně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že Dohodě o přidružení mezi Tureckem evropských hospodářským společenstvím (Ankarské dohodě) a protokolům nepřiznal žádný skutečný právní význam či účinek v rozporu s ustálenou judikaturou Evropského soudního dvora tím, že chybně určil, že zásady a pravidla obsažená v Ankarské dohodě a protokolech nezakládají právní normy, ve vztahu k nimž mohou být zkoumány akty orgánů Společenství. Podle navrhovatelky jsou ustanovení Ankarské dohody přímo použitelná a mohou přiznávat práva jednotlivcům.

Navrhovatelka rovněž uplatňuje, že se Soud prvního stupně dopustil nesprávného právního posouzení tím, že nepřezkoumal argument, že s Tureckou republikou mělo být, pokud jde o pomoc, zacházeno stejně, jako se státy jako Španělsko, Portugalsko a Řecko, a tím, že konstatoval, že orgány Společenství nebyly povinny jednat s ohledem na stanovisko Řecka s ohledem na přidělení finanční podpory Turecku.

Konečně navrhovatelka uplatňuje, že Soud prvního stupně nesprávně právně posoudil, že neexistovala příčinná souvislost mezi údajným protiprávním jednáním orgánů Společenství a údajnou utrpěnou škodou.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/14

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Corte suprema di cassazione (Itálie) dne 13. června 2006 – Roby Profumi Srl v. Comune di Parma

(Věc C-257/06)

(2006/C 212/24)

Jednací jazyk: italština

Předkládající soud

Corte suprema di cassazione.

Účastníci původního řízení

Navrhovatelka: Roby Profumi Srl

Odpůrce: Comune di Parma

Předběžná otázka

Je čl. 10 odst. 8 zákona č. 713/1986 ve znění čl. 9 odst. 4 legislativního nařízení č. 126/1997 v souladu s článkem 28 Smlouvy o ES a s článkem 7 směrnice č. 76/768/EHS (1) ve znění směrnice č. 93/35/EHS (2)?

---

(1)  Úř. věst. L 262, s. 169

(2)  Úř. věst. L 151, s. 32

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/14

---

Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce podané cour d'appel de Montpellier (Francie) dne 15. června 2006 – Ministère public v. Daniel Pierre Raymond Escalier a Jean Louis François Bonnarel

(Věc C-260/06 - Věc C-261/06)

(2006/C 212/25)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel de Montpellier

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ministère public

Žalovaný: Daniel Pierre Raymond Escalier (C-260/06) a Jean Louis François Bonnarel (C-261/06)

Předběžná otázka

Jestliže členský stát zavede pro dovoz přípravku na ochranu rostlin pocházející z jiného členského státu, kde již tento přípravek má povolení k uvedení na trh vydané v souladu se směrnicí 91/414/EHS (1), zjednodušené povolovací řízení pro uvedení na trh, aby tak ověřil, zda dovezený přípravek splňuje podmínky totožnosti stanovené rozsudkem C-100/96 ze dne 11. března 1999, je tento členský stát oprávněn uplatňovat uvedené zjednodušené povolovací řízení vůči subjektu, pokud:

| — | je dovozce zemědělcem, který dováží přípravek pouze pro potřeby svého zemědělského hospodářství, které jsou různorodé, avšak omezené co do množství, a neuvádí tento přípravek na trh v obchodním slova smyslu, jež tento pojem předpokládá, |
| --- | --- |

—

je dovozce zemědělcem, který dováží přípravek pouze pro potřeby svého zemědělského hospodářství, které jsou různorodé, avšak omezené co do množství, a neuvádí tento přípravek na trh v obchodním slova smyslu, jež tento pojem předpokládá,

| — | se zjednodušené řízení pro PUT s platností povolení k dovozu váže jednotlivě ke konkrétnímu subjektu/distributorovi, který je nucen označovat dovážený přípravek svou vlastní značkou, a podléhá poplatku ve výši 800 eur? |
| --- | --- |

—

se zjednodušené řízení pro PUT s platností povolení k dovozu váže jednotlivě ke konkrétnímu subjektu/distributorovi, který je nucen označovat dovážený přípravek svou vlastní značkou, a podléhá poplatku ve výši 800 eur?

V případě záporné odpovědi na tuto první otázku, může být rozsudek ze dne 26. května 2005 ve věci C-212/03 týkající se osobních dovozů léčivých přípravků jednotlivci použitelný na případ přípravků na ochranu rostlin dovážených zemědělci pouze pro potřeby jejich zemědělských hospodářství?

---

(1)  Směrnice Rady 91/414/EHS, ze dne 15. července 1991, o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (Úř. věst. L 230, s.1)

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/15

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 15. června 2006 – Deutsche Telekom AG v. Spolková republika Německo

(Věc C-262/06)

(2006/C 212/26)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Deutsche Telekom AG

Žalovaná: Spolková republika Německo

Předběžné otázky

| 1) | Je třeba chápat článek 27 první větu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) a čl. 16 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES (2) ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) v tom smyslu, že je nutné dočasně zachovat zákonnou povinnost získat povolení ke zpoplatnění hlasových telefonních služeb poskytovaných koncovým uživatelům podnikem s dominantním postavením na trhu, stanovenou podle dřívějšího vnitrostátního práva, a s ní i příslušný správní akt stanovící tuto povinnost? |
| --- | --- |

1)

Je třeba chápat článek 27 první větu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES (1) ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) a čl. 16 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES (2) ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) v tom smyslu, že je nutné dočasně zachovat zákonnou povinnost získat povolení ke zpoplatnění hlasových telefonních služeb poskytovaných koncovým uživatelům podnikem s dominantním postavením na trhu, stanovenou podle dřívějšího vnitrostátního práva, a s ní i příslušný správní akt stanovící tuto povinnost?

Při záporné odpovědi na otázku 1:

| 2) | Brání právo Evropských společenství takovému rozsáhlému zachování? |
| --- | --- |

2)

Brání právo Evropských společenství takovému rozsáhlému zachování?

---

(1)  Úř. věst. L 108, s. 33 (Zvl. vyd. 13/29, s. 349).

(2)  Úř. věst. L 108, s. 51 (Zvl. vyd. 13/29, s. 367).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/15

---

Žaloba podaná dne 16. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Portugalská republika

(Věc C-265/06)

(2006/C 212/27)

Jednací jazyk: portugalština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: A. Caeiros, zmocněnec)

Žalovaná: Portugalská republika

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že zákazem obsaženým v čl. 2 odst. 1 vládního nařízení s mocí zákona č. 40/2003 ze dne 11. března 2003, upevňovat barevné folie na skla motorových vozidel, Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 a 30 ES a z článků 11 a 13 Dohody o EHP, v rozsahu, v jakém uvedený zákaz brání uvedení na trh v Portugalsku barevných folií vyrobených nebo uvedených na trh v jiném členském státě nebo ve členském státě Dohody o EHP; |
| --- | --- |

—

určit, že zákazem obsaženým v čl. 2 odst. 1 vládního nařízení s mocí zákona č. 40/2003 ze dne 11. března 2003, upevňovat barevné folie na skla motorových vozidel, Portugalská republika nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článků 28 a 30 ES a z článků 11 a 13 Dohody o EHP, v rozsahu, v jakém uvedený zákaz brání uvedení na trh v Portugalsku barevných folií vyrobených nebo uvedených na trh v jiném členském státě nebo ve členském státě Dohody o EHP;

| — | uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Portugalské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Zákaz stanovený v čl. 2 odst. 1 vládního nařízení s mocí zákona č. 40/2003 ze dne 11. března 2003 je opatření s účinkem rovnocenným množstevním omezením dovozu, v rozporu s článkem 28 ES a článkem 11 Dohody o EHP v rozsahu, v jakém uvedený zákaz prakticky brání uvedení na trh v Portugalsku barevných folií legálně vyrobených nebo uvedených na trh v jiném členském státě nebo v členském státě Dohody o EHP. Uvedený zákaz není ani odůvodněný s ohledem na článek 30 ES a článek 13 Dohody o EHP.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/16

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Labour Court (Irsko) dne 19. června 2006 – Impact v. Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

(Věc C-268/06)

(2006/C 212/28)

Jednací jazyk: angličtina

Předkládající soud

Labour Court (Irsko).

Účastníci původního řízení

Žalobce: Impact.

Žalovaný: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport.

Předběžné otázky

První otázka

Musí Rights Commissioners a Labour Court při projednávání věci v prvním stupni podle vnitrostátních předpisů nebo při projednávání odvolání proti rozhodnutí v prvním stupni na základě jakékoli zásady práva Společenství (zejména zásady rovnocennosti a efektivity) použít ustanovení směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP (1) a EKOS s přímým účinkem za podmínek, kdy:

| — | vnitrostátní právo členského státu, včetně ustanovení vnitrostátních právních předpisů provádějících uvedenou směrnici, nestanoví výslovnou příslušnost Rights Commissioner a Labour Court v tomto směru, |
| --- | --- |

—

vnitrostátní právo členského státu, včetně ustanovení vnitrostátních právních předpisů provádějících uvedenou směrnici, nestanoví výslovnou příslušnost Rights Commissioner a Labour Court v tomto směru,

| — | jednotlivci mohou vznést žalobu u High Court na základě skutečnosti, že jejich zaměstnavatel nepoužil v jejich případě uvedenou směrnici, a |
| --- | --- |

—

jednotlivci mohou vznést žalobu u High Court na základě skutečnosti, že jejich zaměstnavatel nepoužil v jejich případě uvedenou směrnici, a

| — | jednotlivci mohou vznést u příslušného obecného soudu žalobu proti členskému státu na náhradu škody, která jim vznikla v důsledku včasného neprovedení směrnice členským státem? |
| --- | --- |

—

jednotlivci mohou vznést u příslušného obecného soudu žalobu proti členskému státu na náhradu škody, která jim vznikla v důsledku včasného neprovedení směrnice členským státem?

Druhá otázka

Pokud je odpověď na
  první otázku
  kladná:

| a) | Je ustanovení 4 odst. 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohly jednotlivci dovolávat před příslušnými vnitrostátními soudy? |
| --- | --- |

a)

Je ustanovení 4 odst. 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohly jednotlivci dovolávat před příslušnými vnitrostátními soudy?

| b) | Je ustanovení 5 odst. 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohly jednotlivci dovolávat před příslušnými vnitrostátními soudy? |
| --- | --- |

b)

Je ustanovení 5 odst. 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, bezpodmínečné a dostatečně přesné, aby se jej mohly jednotlivci dovolávat před příslušnými vnitrostátními soudy?

Třetí otázka

S přihlédnutím k odpovědím Soudního dvora na
  první otázku a na druhou otázku písm. b)
  , brání ustanovení 5 odst. 1 Rámcové dohody o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, členskému státu jednajícímu v postavení zaměstnavatele v obnovení pracovní smlouvy uzavřené na dobu určitou na dobu nepřesahující 8 let v době, kdy uvedená směrnice již měla být provedena, a před přijetím prováděcích vnitrostátních předpisů, pokud:

| — | ve všech předchozích případech byla smlouva obnovena na kratší dobu a zaměstnavatel potřebuje práci vykonávanou zaměstnancem po delší období, |
| --- | --- |

—

ve všech předchozích případech byla smlouva obnovena na kratší dobu a zaměstnavatel potřebuje práci vykonávanou zaměstnancem po delší období,

| — | obnovením smlouvy na delší dobu se obchází ustanovení 5 rámcové dohody ve vztahu k dotčené osobě po jeho provedení do vnitrostátního práva, a |
| --- | --- |

—

obnovením smlouvy na delší dobu se obchází ustanovení 5 rámcové dohody ve vztahu k dotčené osobě po jeho provedení do vnitrostátního práva, a

| — | takové obnovení není ospravedlněno žádnými objektivními důvody nesouvisejícími s postavením dotčené osoby jako zaměstnance s pracovním poměrem na dobu určitou. |
| --- | --- |

—

takové obnovení není ospravedlněno žádnými objektivními důvody nesouvisejícími s postavením dotčené osoby jako zaměstnance s pracovním poměrem na dobu určitou.

Čtvrtá otázka

Pokud je odpověď na
  první otázku
  nebo na
  druhou otázku
  záporná, vyžaduje jakékoli ustanovení práva Společenství (a zejména povinnost vykládat vnitrostátní právo ve světle znění a účelu směrnice, aby bylo dosaženo jejího cíle), aby Rights Commissioner a Labour Court vykládaly ustanovení vnitrostátních právních předpisů přijatých k provedení směrnice Rady 1999/70/ES ze dne 28. června 1999 o rámcové dohodě o pracovních poměrech na dobu určitou uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS v tom smyslu, že uvedená ustanovení mají zpětný účinek k datu, kdy měla být uvedená směrnice provedena, pokud:

| — | znění dotčeného vnitrostátního právního předpisu takový výklad výslovně nevylučuje, avšak |
| --- | --- |

—

znění dotčeného vnitrostátního právního předpisu takový výklad výslovně nevylučuje, avšak

| — | vnitrostátní pravidla výkladu zákonů takový zpětný účinek vylučují, pokud není jasně a jednoznačně stanoven opak? |
| --- | --- |

—

vnitrostátní pravidla výkladu zákonů takový zpětný účinek vylučují, pokud není jasně a jednoznačně stanoven opak?

Pátá otázka

Pokud je odpověď na první otázku nebo na čtvrtou otázku kladná, zahrnují, „pracovní podmínky“, na které odkazuje ustanovení 4 Rámcové dohody, která tvoří přílohu ke směrnici 1999/70/ES, podmínky pracovní smlouvy týkající se odměny a důchodového zabezpečení?

---

(1)  Úř. věst. L 175, s. 43.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/17

---

Žaloba podaná dne 20. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Rakouská republika

(Věc C-270/06)

(2006/C 212/29)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Støvlbæk, zmocněnec, B. Wägenbaur, advokát)

Žalovaná: Rakouská republika

Návrhová žádání žalobkyně

Žalobkyně navrhuje, v souladu s prvním pododstavcem čl. 226 Smlouvy o ES, aby Soudní dvůr:

| 1. | určil, že Rakouská republika z důvodu toho, že určité úvěrové instituce, které jsou napojeny na centrální orgán, jsou nuceny držet si u svého centrálního orgánu (a podle podmínek jím stanovených) likvidní rezervu ve výši určité procentní sazby vkladů, čímž je jim bráněno, aby uložily své likvidní prostředky u jiných evropských finančních institucí, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 56 odst. 1 Smlouvy o ES. |
| --- | --- |

1.

určil, že Rakouská republika z důvodu toho, že určité úvěrové instituce, které jsou napojeny na centrální orgán, jsou nuceny držet si u svého centrálního orgánu (a podle podmínek jím stanovených) likvidní rezervu ve výši určité procentní sazby vkladů, čímž je jim bráněno, aby uložily své likvidní prostředky u jiných evropských finančních institucí, nesplnila své povinnosti, které pro ni vyplývají z čl. 56 odst. 1 Smlouvy o ES.

| 2. | uložit žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

2.

uložit žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Podle čl. 56 odst. 1 ES jsou zakázána všechna vnitrostátní právní ustanovení, která omezují pohyb kapitálu mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi. Tento zákaz jde nad pouhé odstranění nerovného zacházení s hospodářskými subjekty na finančním trhu na základě jejich státní příslušnosti a zahrnuje obecně každé omezení, které činí výkon této základní svobody méně atraktivním. Podle judikatury Soudního dvora představují opatření členského státu omezení pohybu kapitálu, pokud jsou způsobilá odradit rezidenty od toho, aby přijali půjčky nebo učinili vklady v jiném členském státě.

Komise zastává názor, že ustanovení rakouského spolkového zákona o bankovnictví, která ukládají povinnost určitým úvěrovým institucím, jenž jsou napojeny na centrální orgán, aby ponechaly určitou část jejich likvidní rezervy na účtu jejich centrálního orgánu, představují omezení volného pohybu kapitálu. Tato zákonná povinnost totiž primární banky omezuje v tom, aby uložily podstatnou část svých likvidních prostředků, ve výši tohoto nuceného vkladu, u jiných evropských úvěrových institucí a získaly prostřednictvím přeshraničního převodu vyšší úrokovou míru z těchto likvidních prostředků v jiném členském státě, než je ta, kterou jim poskytuje centrální orgán.

Sporný předpis rakouského spolkového zákona o bankovnictví nemůže být odůvodněn ani na základě důvodů výslovně uvedených v článku 58 ES, ani z důvodu ochrany spotřebitele nebo z jiných nezbytných požadavků obecného zájmu.

Podle přesvědčení Komise není sporný, zákonem stanovený, nucený vklad u centrálního orgánu nezbytný pro účely ochrany spotřebitele. Zaprvé v Rakousku již existují zákonná ustanovení k zajištění likvidity, která jsou použitelná na všechny banky, zadruhé existují mírnější prostředky k dosažení dostatečné likvidity, které volný pohyb kapitálu neomezují nebo jej omezují méně. Existující právní úprava působí na ochranu spotřebitele dokonce kontraproduktivně, protože brání primárním bankám v tom, aby svou likvidní rezervu uložily v zájmu svých klientů přeshraničně a případně výnosněji. Dále nic nenaznačuje tomu, že by platební neschopnost jedné nebo druhé primární banky nezbytně vedla k řetězové reakci a zapříčinila nápor spořitelů na spořitelní vklady jiných primárních bank v odvětví. Tento katastrofický scénář není již proto přesvědčivý, že srovnatelné systémy jsou schopny v jiných členských státech existovat i bez takovéto zákonné rezervy a fungují stabilně již mnoho desetiletí, aniž by v těchto členských státech došlo k sériovým bankovním úpadkům.

Protože projednávaná zákonná povinnost dotčených úvěrových institucí není rovněž nezbytná ani pro účely ochrany obchodní loajality nebo dobré pověsti rakouského finančního sektoru, ani pro uskutečnění účinného dozoru nad finančními institucemi, představuje nepřiměřené omezení volného pohybu kapitálu.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/18

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Cour d'appel d'Angers (Francie) dne 26. června 2006 – EARL Mainelvo v. Denkavit France SARL

(Věc C-272/06)

(2006/C 212/30)

Jednací jazyk: francouzština

Předkládající soud

Cour d'appel d'Angers (Francie)

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: EARL Mainelvo.

Žalovaná: Denkavit France SARL

Předběžná otázka

Je bezprostřední zpětný převod provedený chovatelem na základě smlouvy o svěření dobytka na výkrm, uzavřené s francouzskou společností, dceřinou společností mezinárodní skupiny výrobců a dodavatelů krmiv pro telata, ve výši 67,63 až 71,35 % porážkové prémie zavedené nařízením Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 (1), v mezích stanovených vnitřní mezioborovou dohodou uzavřenou mezi vnitrostátními profesními organizacemi zastupujícími podniky svěřující dobytek na výkrm a chovatele telat, slučitelný s cíly regulace trhu a zajištění odpovídající životní úrovni zemědělců stanovenými tímto nařízením, jakož i s opatřeními týkajícími se vnitřního trhu, které nařízení za těmito účely zavádí, a která jsou upřesněna nařízením Komise (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999 (2)?

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem (Úř. věst. L 160, s. 21; Zvl. vyd. 03/25, s. 339).

(2)  Nařízení Komise (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií (Úř. věst. L 281, s. 30; Zvl. vyd. 03/26, s. 396).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/18

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Handelsgericht Wien (Rakousko) dne 22. června 2006 – Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH

(Věc C-273/06)

(2006/C 212/31)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Handelsgericht Wien

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: Auto Peter Petschenig GmbH

Žalovaná: Toyota Frey Austria GmbH

Předběžné otázky

| 1) | Má být čl. 5 odst. 1 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1474/95] (1) vykládána v tom smyslu, že pouhé nabytí účinnosti nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1400/2002] (2) a tím vyvolané pouhé přizpůsobení prodejního systému, který byl založen na nařízení (ES) č. 1475/95 a kterému byla tímto nařízením poskytnuta výjimka, požadavkům výjimky pro selektivní prodejní systém podle nařízení (ES) č. 1400/2002, je třeba považovat za nutnost reorganizace ve smyslu čl. 5 odst. 3 první věty odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95? |
| --- | --- |

1)

Má být čl. 5 odst. 1 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1474/95] (1) vykládána v tom smyslu, že pouhé nabytí účinnosti nařízení Komise (ES) č. 1400/2002 ze dne 31. července 2002 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na kategorie vertikálních dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1400/2002] (2) a tím vyvolané pouhé přizpůsobení prodejního systému, který byl založen na nařízení (ES) č. 1475/95 a kterému byla tímto nařízením poskytnuta výjimka, požadavkům výjimky pro selektivní prodejní systém podle nařízení (ES) č. 1400/2002, je třeba považovat za nutnost reorganizace ve smyslu čl. 5 odst. 3 první věty odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95?

| 2) | V případě záporné odpovědi na první otázku: Má být čl. 5 odst. 3 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1475/95] vykládána v tom smyslu, že již samotné – selektivního prodejního systému dotýkající se – odpadnutí dřívějšího systému územní ochrany pro autorizované prodejce, byť i ve spojení s připuštěním autorizovaných servisů, které nejsou autorizovanými prodejci těchto značek, které dříve podle nařízení (ES) č. 1475/95 nebylo možné, představuje reorganizaci ve smyslu čl. 5 odst. 3 věty první odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95 nebo záleží na prokázání efektivních reorganizačních opatření? |
| --- | --- |

2)

V případě záporné odpovědi na první otázku: Má být čl. 5 odst. 3 věta první odrážka první nařízení Komise (ES) č. 1475/95 ze dne 28. června 1995 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod o prodeji a servisu motorových vozidel [nařízení (ES) č. 1475/95] vykládána v tom smyslu, že již samotné – selektivního prodejního systému dotýkající se – odpadnutí dřívějšího systému územní ochrany pro autorizované prodejce, byť i ve spojení s připuštěním autorizovaných servisů, které nejsou autorizovanými prodejci těchto značek, které dříve podle nařízení (ES) č. 1475/95 nebylo možné, představuje reorganizaci ve smyslu čl. 5 odst. 3 věty první odrážky první nařízení (ES) č. 1475/95 nebo záleží na prokázání efektivních reorganizačních opatření?

---

(1)  Úř. věst. L 145, s. 25.

(2)  Úř. věst. L 203, s. 30; Zvl. vyd. 08/02, s. 158.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/19

---

Žaloba podaná dne 23. června 2006 – Komise Evropských Společenství v. Španělské království

(Věc C-274/06)

(2006/C 212/32)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských Společenství (zástupci: H. Støvlbæek a R. Vidal Puig, zmocněnci)

Žalované: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Španělské království tím, že zachovalo v platnosti opatření jako jsou ustanovení 27. dodatečného ustanovení zákona č. 55/1999 ze dne 29. prosince 1999 o daňových, správních a sociálních opatřeních, ve znění článku 94 zákona č. 62/2003 ze dne 30. prosince 2003, která omezují hlasovací práva veřejných subjektů ve španělských podnicích v odvětví energetiky, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 ES. |
| --- | --- |

—

určit, že Španělské království tím, že zachovalo v platnosti opatření jako jsou ustanovení 27. dodatečného ustanovení zákona č. 55/1999 ze dne 29. prosince 1999 o daňových, správních a sociálních opatřeních, ve znění článku 94 zákona č. 62/2003 ze dne 30. prosince 2003, která omezují hlasovací práva veřejných subjektů ve španělských podnicích v odvětví energetiky, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 56 ES.

| — | uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

27. dodatečným ustanovením zákona č. 55/1999 bylo stanoveno, že pokud subjekt kontrolovaný přímo nebo nepřímo orgánem veřejné správy získá kontrolu nebo významný podíl v podniku v odvětví energetiky, ministerská rada může ve lhůtě dvou měsíců rozhodnout, že „neuznává“ výkon odpovídajících politických práv, nebo že jejich výkon podléhá určitým podmínkám. Takové rozhodnutí musí být přijato na základě kritérií údajně směřujících k zajištění bezpečnosti energetického zásobování.

Komise má za to, že 27. dodatečné ustanovení je neslučitelné s článkem 56 ES z těchto důvodů:

| — | získání kontroly nebo významného podílu ve španělských podnicích v odvětví energetiky veřejným subjektem znamená „pohyb kapitálu“ ve smyslu článku 56 ES; |
| --- | --- |

—

získání kontroly nebo významného podílu ve španělských podnicích v odvětví energetiky veřejným subjektem znamená „pohyb kapitálu“ ve smyslu článku 56 ES;

| — | omezení politických práv, o kterém mohou rozhodnout španělské orgány v souvislosti s uvedeným získáním kontroly nebo významného podílu je omezením volného pohybu kapitálu zakázaným článkem 56 ES; a |
| --- | --- |

—

omezení politických práv, o kterém mohou rozhodnout španělské orgány v souvislosti s uvedeným získáním kontroly nebo významného podílu je omezením volného pohybu kapitálu zakázaným článkem 56 ES; a

| — | uvedené omezení není odůvodněné na základě Smlouvy. |
| --- | --- |

—

uvedené omezení není odůvodněné na základě Smlouvy.

Komise má konkrétně za to, že 27. dodatečné ustanovení zákona č. 55/1999 není odůvodněné cílem zajistit bezpečnost energetického zásobování, z těchto důvodů:

| — | skutečnost, že subjekty, které získají kontrolu nebo významný podíl v podniku v odvětví energetiky jsou kontrolované orgánem veřejné správy není dodatečným rizikem pro bezpečnost energetického zásobování, a proto jí nelze odůvodnit přijetí omezení volného pohybu kapitálu výhradně v tomto případě; |
| --- | --- |

—

skutečnost, že subjekty, které získají kontrolu nebo významný podíl v podniku v odvětví energetiky jsou kontrolované orgánem veřejné správy není dodatečným rizikem pro bezpečnost energetického zásobování, a proto jí nelze odůvodnit přijetí omezení volného pohybu kapitálu výhradně v tomto případě;

| — | omezení hlasovacích práv není přiměřeným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, pokud existují jiné, vhodnější prostředky pro tento účel; |
| --- | --- |

—

omezení hlasovacích práv není přiměřeným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, pokud existují jiné, vhodnější prostředky pro tento účel;

| — | i kdyby omezení hlasovacích práv bylo vhodným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, napadnutá opatření jsou nepřiměřená, neboť „neuznání“ výkonu hlasovacích práv se vztahuje na všechny činnosti a rozhodnutí společnosti; |
| --- | --- |

—

i kdyby omezení hlasovacích práv bylo vhodným opatřením k zajištění bezpečnosti energetického zásobování, napadnutá opatření jsou nepřiměřená, neboť „neuznání“ výkonu hlasovacích práv se vztahuje na všechny činnosti a rozhodnutí společnosti;

| — | možnost ministerské rady rozhodnout o „uznání“ nebo „neuznání“ výkonu hlasovacích práv nepodléhá objektivním a dostatečně přesným kritériím, která by mohla být předmětem účinné soudní kontroly. |
| --- | --- |

—

možnost ministerské rady rozhodnout o „uznání“ nebo „neuznání“ výkonu hlasovacích práv nepodléhá objektivním a dostatečně přesným kritériím, která by mohla být předmětem účinné soudní kontroly.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/19

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Mercantil No. 5 de Madrid (Španělsko) dne 26. června 2006 – Productores de Música de España (Promusicae) v. Telefónica de España SAU

(Věc C-275/06)

(2006/C 212/33)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Juzgado de lo Mercantil No. 5 de Madrid.

Účastníci původního řízení

Žalobce: Productores de Música de España (Promusicae)

Žalovaný: Telefónica de España SAU

Předběžná otázka

Umožňuje právo Společenství a zejména čl. 15 odst. 2 a článek 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (1) ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu; čl. 8 odst. 1 a 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES (2) ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti; článek 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES (3) ze dne 29. dubna 2004 o dodržování práv duševního vlastnictví; a čl. 17 odst. 2 a článek 47 Listiny základních práv Evropské unie, členským státům omezit povinnost uchovávat a poskytovat údaje o spojení a provozu generované při komunikaci navázané během poskytování služby informační společnosti, která přísluší provozovatelům sítí a služeb elektronické komunikace, poskytovatelům přístupu k telekomunikačním sítím a poskytovatelům služeb uchovávání dat, na rámec vyšetřování trestné činnosti nebo pro účely ochrany veřejné bezpečnosti a národní obrany, a tedy vyloučit občanskoprávní řízení?

---

(1)  Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/26, s. 310.

(2)  Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230.

(3)  Úř. věst. L 157, s. 45; Zvl. vyd. 17/02, s. 32.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Finanzgericht Hamburg (Německo) dne 26. června 2006 – Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Věc C-277/06)

(2006/C 212/34)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Finanzgericht Hamburg

Účastníci původního řízení

Žalobkyně: Interboves GmbH

Žalovaný: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Předběžné otázky

| 1) | Upravuje bod 48.7 písm. a) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS (1) základní požadavek pro přepravu na moři s tím, že v zásadě – jsou-li splněny požadavky bodů 48.3 a 48.4 kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/ES s výjimkou délky trvání cesty a doby pro odpočinek – i při přepravě zvířat tzv. trajekty typu roll-on/roll-off nejsou délky trvání přepravy po silnici před a po přepravě na moři vzájemně spojeny? |
| --- | --- |

1)

Upravuje bod 48.7 písm. a) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS (1) základní požadavek pro přepravu na moři s tím, že v zásadě – jsou-li splněny požadavky bodů 48.3 a 48.4 kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/ES s výjimkou délky trvání cesty a doby pro odpočinek – i při přepravě zvířat tzv. trajekty typu roll-on/roll-off nejsou délky trvání přepravy po silnici před a po přepravě na moři vzájemně spojeny?

| 2) | Obsahuje bod 48.7 písm. b) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS zvláštní ustanovení pro tzv. trajekty typu roll-on/roll-off provozované na území Společenství, které se použije vedle, tj. doplňkově k požadavkům v bodu 48.4 písm. a) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS s tím důsledkem, že po příjezdu trajektu do přístavu určení nezačíná pouze tehdy nová maximální délka trvání cesty 29 hodin (argument v bodu 48.4 písm. d) kapitoly VII přílohy směrnice); nýbrž je nutno dodržet 12-hodinovou přestávku, pokud délka trvání cesty na moři překročila obecnou úpravu v bodech 48.2 až 48.4 kapitoly VII přílohy směrnice – konkrétně 29 hodin podle bodu 48.4 písm. d)? |
| --- | --- |

2)

Obsahuje bod 48.7 písm. b) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS zvláštní ustanovení pro tzv. trajekty typu roll-on/roll-off provozované na území Společenství, které se použije vedle, tj. doplňkově k požadavkům v bodu 48.4 písm. a) kapitoly VII přílohy směrnice 91/628/EHS s tím důsledkem, že po příjezdu trajektu do přístavu určení nezačíná pouze tehdy nová maximální délka trvání cesty 29 hodin (argument v bodu 48.4 písm. d) kapitoly VII přílohy směrnice); nýbrž je nutno dodržet 12-hodinovou přestávku, pokud délka trvání cesty na moři překročila obecnou úpravu v bodech 48.2 až 48.4 kapitoly VII přílohy směrnice – konkrétně 29 hodin podle bodu 48.4 písm. d)?

---

(1)  Úř. věst. L 340, s. 17.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/20

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Bundesverwaltungsgericht (Německo) dne 26. června 2006 – Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Věc C-278/06)

(2006/C 212/35)

Jednací jazyk: němčina

Předkládající soud

Bundesverwaltungsgericht

Účastníci původního řízení

Žalobce: Manfred Otten

Žalovaná: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

Vedlejší účastník řízení: Jonny Kück

Další účastnice řízení: Die Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Předběžné otázka

Je třeba čl. 7 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 3950/92 ze dne 28. prosince 1992 (1), ve znění nařízení Rady (ES) č. 1256/1999 ze dne 17. května 1999 (2), vykládat v tom smyslu, že při ukončení zemědělského nájmu mléčné farmy nebo pozemku určeného k produkci mléka mohou referenční množství s nimi spojená připadnout zpět pronajímateli i tehdy, když tento pronajímatel sám není nebo nebude producentem, jestliže v co nejkratší lhůtě převede referenční množství prostřednictvím státního prodejního místa na třetí osobu, která tuto vlastnost má?

---

(1)  Úř. věst. L 405, s. 1.

(2)  Úř. věst. L 160, s. 73.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/21 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/21

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Audiencia Provincial de Madrid (Španělsko) dne 27. června 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL

(Věc C-279/06)

(2006/C 212/36)

Jednací jazyk: španělština

Předkládající soud

Audiencia Provincial de Madrid.

Účastníci původního řízení

Žalobce: CEPSA, Estaciones de Servicio SA

Žalovaný: LV Tobar e Hijos SL

Předběžné otázky

Zaprvé

| A) | Má být čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že „contrato de abanderamiento“ (smlouva o výhradním odběru a prodeji pod značkou dodavatele), uzavřená v roce 1996 mezi distributorem ropných produktů a podnikem vlastnícím čerpací stanici, která zavazuje tento podnik prodávat po určenou dobu výlučně paliva a pohonné hmoty dodavatele a neprodávat takové produkty dodané jinými distributory, spadá do působnosti uvedeného ustanovení, jestliže takový závazek zahrnuje zákaz soutěžit, ačkoli by tato smlouva mohla být vzhledem ke svému hospodářskému významu považována za smlouvu o zastoupení? |
| --- | --- |

A)

Má být čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES vykládán v tom smyslu, že „contrato de abanderamiento“ (smlouva o výhradním odběru a prodeji pod značkou dodavatele), uzavřená v roce 1996 mezi distributorem ropných produktů a podnikem vlastnícím čerpací stanici, která zavazuje tento podnik prodávat po určenou dobu výlučně paliva a pohonné hmoty dodavatele a neprodávat takové produkty dodané jinými distributory, spadá do působnosti uvedeného ustanovení, jestliže takový závazek zahrnuje zákaz soutěžit, ačkoli by tato smlouva mohla být vzhledem ke svému hospodářskému významu považována za smlouvu o zastoupení?

| B) | Pokud tato smlouva spadá do působnosti uvedeného ustanovení, může se na ni vztahovat výjimka ze zákazu, splňuje-li podmínky stanovené nařízením 1984/1983 (1), zvláště podmínky týkající se doby trvání? |
| --- | --- |

B)

Pokud tato smlouva spadá do působnosti uvedeného ustanovení, může se na ni vztahovat výjimka ze zákazu, splňuje-li podmínky stanovené nařízením 1984/1983 (1), zvláště podmínky týkající se doby trvání?

| C) | Pokud by tomu tak bylo, vyžadují ustanovení článků 10 a 12 uvedeného nařízení, v tom smyslu, že umožňují, aby doba trvání zákazu soutěžit překročila 5 let jakožto protiváha poskytnutí obchodních nebo finančních výhod vlastníku čerpací stanice ze strany dodavatele, aby tyto obchodní nebo finanční výhody byly zásadní, nebo stačí, nebudou-li bezvýznamné? Mohou být tato ustanovení vykládána v tom smyslu, že tyto obchodní nebo finanční výhody byly poskytnuty v „contratos de abanderamiento“, v nichž dodavatel ropných produktů nese náklady na umístění své značky a udržování její hodnoty na čerpací stanici, nebo dává k dispozici nádrže a pumpy na pohonné hmoty, které vlastník čerpací stanice nemůže bez písemného povolení výhradního dodavatele používat na produkty, které nebyly dodány uvedeným dodavatelem, a které musí vrátit po ukončení jejich povoleného používání, a jejichž hodnota je kryta bankovní zárukou na první požádání, kterou vlastník čerpací stanice poskytl ve prospěch dodavatele? |
| --- | --- |

C)

Pokud by tomu tak bylo, vyžadují ustanovení článků 10 a 12 uvedeného nařízení, v tom smyslu, že umožňují, aby doba trvání zákazu soutěžit překročila 5 let jakožto protiváha poskytnutí obchodních nebo finančních výhod vlastníku čerpací stanice ze strany dodavatele, aby tyto obchodní nebo finanční výhody byly zásadní, nebo stačí, nebudou-li bezvýznamné? Mohou být tato ustanovení vykládána v tom smyslu, že tyto obchodní nebo finanční výhody byly poskytnuty v „contratos de abanderamiento“, v nichž dodavatel ropných produktů nese náklady na umístění své značky a udržování její hodnoty na čerpací stanici, nebo dává k dispozici nádrže a pumpy na pohonné hmoty, které vlastník čerpací stanice nemůže bez písemného povolení výhradního dodavatele používat na produkty, které nebyly dodány uvedeným dodavatelem, a které musí vrátit po ukončení jejich povoleného používání, a jejichž hodnota je kryta bankovní zárukou na první požádání, kterou vlastník čerpací stanice poskytl ve prospěch dodavatele?

| D) | Pokud by nebyla tato výjimka opodstatněná, týká se absolutní neplatnost, stanovená v čl. 81 odst. 2 Smlouvy ES, celé smlouvy? |
| --- | --- |

D)

Pokud by nebyla tato výjimka opodstatněná, týká se absolutní neplatnost, stanovená v čl. 81 odst. 2 Smlouvy ES, celé smlouvy?

Zadruhé

| A) | Má být čl. 81 odst. 1 Smlouvy ES vykládán v tom smyslu, že taková smlouva „de abanderamiento“, která stanoví, že podnik vlastnící čerpací stanici musí prodávat paliva a pohonné hmoty, které odebral od výhradního dodavatele, za prodejní ceny pro veřejnost určené tímto dodavatelem, porušuje v zásadě zákaz omezení hospodářské soutěže prostřednictvím určování prodejních cen, s ohledem na hospodářský význam této smlouvy a konkrétně na rizika, která nese vlastník čerpací stanice, a na jeho podíl na nákladech spojených s dodáním zboží, které je předmětem smlouvy, a s podporou jeho prodeje, vzhledem k následujícím relevantním bodům:






  1) | Vlastník čerpací stanice se zavazuje k výhradnímu prodeji maziv, pomůcek pro autodopravu, paliv a pohonných hmot získaných od dodavatele, a to v souladu s prodejními cenami pro veřejnost, podmínkami a způsoby prodeje a využití, které stanovil tento dodavatel, po dobu 10 let, s možností prodloužení o další pětiletá období na základě výslovné písemné dohody, s výzvou nejméně 6 měsíců předem. |
| --- | --- | --- |

A)

Má být čl. 81 odst. 1 Smlouvy ES vykládán v tom smyslu, že taková smlouva „de abanderamiento“, která stanoví, že podnik vlastnící čerpací stanici musí prodávat paliva a pohonné hmoty, které odebral od výhradního dodavatele, za prodejní ceny pro veřejnost určené tímto dodavatelem, porušuje v zásadě zákaz omezení hospodářské soutěže prostřednictvím určování prodejních cen, s ohledem na hospodářský význam této smlouvy a konkrétně na rizika, která nese vlastník čerpací stanice, a na jeho podíl na nákladech spojených s dodáním zboží, které je předmětem smlouvy, a s podporou jeho prodeje, vzhledem k následujícím relevantním bodům:

1)

Vlastník čerpací stanice se zavazuje k výhradnímu prodeji maziv, pomůcek pro autodopravu, paliv a pohonných hmot získaných od dodavatele, a to v souladu s prodejními cenami pro veřejnost, podmínkami a způsoby prodeje a využití, které stanovil tento dodavatel, po dobu 10 let, s možností prodloužení o další pětiletá období na základě výslovné písemné dohody, s výzvou nejméně 6 měsíců předem.

| 2) | Vlastník čerpací stanice nese nebezpečí škody na palivech a pohonných hmotách od okamžiku, kdy je dodavatel dodá do zásobních nádrží čerpací stanice, včetně rizika rozdílu v objemech. Převzetím produktů na sebe vlastník bere povinnost uchovávat je v podmínkách nezbytných k tomu, aby bylo zabráněno jakékoliv jejich ztrátě nebo zhoršení, a odpovídá případně, jak dodavateli, tak třetím osobám, za jakoukoliv ztrátu, znečištění nebo smísení těchto produktů, a za případnou škodu tím způsobenou. |
| --- | --- |

2)

Vlastník čerpací stanice nese nebezpečí škody na palivech a pohonných hmotách od okamžiku, kdy je dodavatel dodá do zásobních nádrží čerpací stanice, včetně rizika rozdílu v objemech. Převzetím produktů na sebe vlastník bere povinnost uchovávat je v podmínkách nezbytných k tomu, aby bylo zabráněno jakékoliv jejich ztrátě nebo zhoršení, a odpovídá případně, jak dodavateli, tak třetím osobám, za jakoukoliv ztrátu, znečištění nebo smísení těchto produktů, a za případnou škodu tím způsobenou.

| 3) | Vlastník čerpací stanice je povinen zaplatit dodavateli cenu za pohonné hmoty nebo paliva ve lhůtě devíti dnů od data jejich dodání na čerpací stanici, přičemž ke dni prvního dodání poskytne bankovní záruku za celou výši dodávky odpovídající 15 dnům. V případě nezaplacení, kromě možnosti, že dodavatel uplatní bankovní záruku poskytnutou vlastníkem čerpací stanice, je vlastník čerpací stanice povinen uhradit dodávky před jejich dodáním na čerpací stanici. Částka, kterou má vlastník čerpací stanice uhradit dodavateli, se vypočte tím způsobem, že od prodejní ceny pro veřejnost stanovené distributorem, včetně DPH, se odečte částka „provize“, která přísluší vlastníku čerpací stanice, navýšená o příslušnou DPH. Dodané pohonné hmoty jsou v průměru prodány v době značně kratší než 9 dní od dodání, což je lhůta pro zaplacení, kterou navrhovatel určil odpůrci. Distributor vykazuje čerpací stanici měsíčně úhradu nebo dluh v závislosti na tom, zda se ceny dodávaných pohonných hmot zvyšují nebo snižují. Náklady na dopravu nese dodavatelský podnik. |
| --- | --- |

3)

Vlastník čerpací stanice je povinen zaplatit dodavateli cenu za pohonné hmoty nebo paliva ve lhůtě devíti dnů od data jejich dodání na čerpací stanici, přičemž ke dni prvního dodání poskytne bankovní záruku za celou výši dodávky odpovídající 15 dnům. V případě nezaplacení, kromě možnosti, že dodavatel uplatní bankovní záruku poskytnutou vlastníkem čerpací stanice, je vlastník čerpací stanice povinen uhradit dodávky před jejich dodáním na čerpací stanici. Částka, kterou má vlastník čerpací stanice uhradit dodavateli, se vypočte tím způsobem, že od prodejní ceny pro veřejnost stanovené distributorem, včetně DPH, se odečte částka „provize“, která přísluší vlastníku čerpací stanice, navýšená o příslušnou DPH. Dodané pohonné hmoty jsou v průměru prodány v době značně kratší než 9 dní od dodání, což je lhůta pro zaplacení, kterou navrhovatel určil odpůrci. Distributor vykazuje čerpací stanici měsíčně úhradu nebo dluh v závislosti na tom, zda se ceny dodávaných pohonných hmot zvyšují nebo snižují. Náklady na dopravu nese dodavatelský podnik.

| 4) | Vlastník čerpací stanice ručí a odpovídá za zákazníky, které začlenil do systému používání kreditní karty zřízené a vedené skupinou společností, do níž patří dodavatel, zisk z veškerých prodejů uskutečněných prostřednictvím uvedené kreditní karty obdrží za měsíc po uskutečnění prodeje, hradí malou část nákladů, které jsou spojeny s užíváním věrnostní karty dodavatele ropných produktů ze strany zákazníků, a nese nebezpečí nezaplacení ze strany zákazníků, jimž poskytl přímý úvěr. |
| --- | --- |

4)

Vlastník čerpací stanice ručí a odpovídá za zákazníky, které začlenil do systému používání kreditní karty zřízené a vedené skupinou společností, do níž patří dodavatel, zisk z veškerých prodejů uskutečněných prostřednictvím uvedené kreditní karty obdrží za měsíc po uskutečnění prodeje, hradí malou část nákladů, které jsou spojeny s užíváním věrnostní karty dodavatele ropných produktů ze strany zákazníků, a nese nebezpečí nezaplacení ze strany zákazníků, jimž poskytl přímý úvěr.

| 5) | Podnik dodávající ropné produkty nese náklady na umístění své značky a udržování její hodnoty na čerpací stanici, a rovněž dává k dispozici nádrže a pumpy na pohonné hmoty, které vlastník čerpací stanice nemůže bez písemného povolení dodavatele používat na produkty, které nebyly dodány uvedeným dodavatelem, a jejichž hodnota přesně odpovídá výši bankovní záruky, kterou vlastník čerpací stanice poskytl ve prospěch dodavatele. |
| --- | --- |

5)

Podnik dodávající ropné produkty nese náklady na umístění své značky a udržování její hodnoty na čerpací stanici, a rovněž dává k dispozici nádrže a pumpy na pohonné hmoty, které vlastník čerpací stanice nemůže bez písemného povolení dodavatele používat na produkty, které nebyly dodány uvedeným dodavatelem, a jejichž hodnota přesně odpovídá výši bankovní záruky, kterou vlastník čerpací stanice poskytl ve prospěch dodavatele.

| B) | Pokud by tomu tak bylo, má se nařízení Komise (EHS) 1984/83 ze dne 22. června 1983, a zejména jeho články 10 až 13, vykládat v tom smyslu, že smlouva takové povahy spadá do jeho působnosti, takže zákaz, obsažený v čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES, není použitelný, jestliže tato smlouva splňuje podmínky pro výjimku, které jsou stanoveny v uvedených článcích nařízení? |
| --- | --- |

B)

Pokud by tomu tak bylo, má se nařízení Komise (EHS) 1984/83 ze dne 22. června 1983, a zejména jeho články 10 až 13, vykládat v tom smyslu, že smlouva takové povahy spadá do jeho působnosti, takže zákaz, obsažený v čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES, není použitelný, jestliže tato smlouva splňuje podmínky pro výjimku, které jsou stanoveny v uvedených článcích nařízení?

| C) | Má být v takovém případě článek 11 tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že pokud je ve smlouvě stanoveno více než jedno omezení hospodářské soutěže, tedy kromě toho, že stanovením výhradního odběru od dodavatelského podniku je dán zákaz soutěžit, určuje prodejní ceny dodavatel, lze tuto smlouvu považovat za platnou na základě povolení vydaného v listopadu 2001, jímž distributorský podnik umožňuje čerpací stanici, aby snížila prodejní cenu, bez omezení zisku distributorského podniku? |
| --- | --- |

C)

Má být v takovém případě článek 11 tohoto nařízení vykládán v tom smyslu, že pokud je ve smlouvě stanoveno více než jedno omezení hospodářské soutěže, tedy kromě toho, že stanovením výhradního odběru od dodavatelského podniku je dán zákaz soutěžit, určuje prodejní ceny dodavatel, lze tuto smlouvu považovat za platnou na základě povolení vydaného v listopadu 2001, jímž distributorský podnik umožňuje čerpací stanici, aby snížila prodejní cenu, bez omezení zisku distributorského podniku?

---

(1)  Nařízení Komise (EHS) č. 1984/83 ze dne 22. června 1983 o použití čl. 85 odst. 3 Smlouvy na kategorie dohod o výhradním odběru (Úř. věst. L 173, s. 5)

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/22

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Krajský soud v Praze (Česká republika) dne 28 června 2006 – Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

(Věc C-282/06)

(2006/C 212/37)

Jednací jazyk: čeština

Předkládající soud

Krajský soud v Praze

Účastníci původního řízení

Žalobce: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)

Žalovaný: Miloslav Lev

Předběžné otázky

| 1) | Má autor podle práva Evropské unie – směrnice ES 2001/29 – právo na odměnu při provozování díla rozhlasem nebo televizí provozovatelem zařízením, sloužícího k ubytování i případě, že je televizor či rozhlasový přijímač umístěn v soukromé části ubytovacího prostoru (na pokoji)? |
| --- | --- |

1)

Má autor podle práva Evropské unie – směrnice ES 2001/29 – právo na odměnu při provozování díla rozhlasem nebo televizí provozovatelem zařízením, sloužícího k ubytování i případě, že je televizor či rozhlasový přijímač umístěn v soukromé části ubytovacího prostoru (na pokoji)?

| 2) | Je ustanovení § 23 autorského zákona 121/2001 Sb. v novelizovaném znění zákonem č. 81/2005 Sb. v rozporu s komunitárním právem ES? |
| --- | --- |

2)

Je ustanovení § 23 autorského zákona 121/2001 Sb. v novelizovaném znění zákonem č. 81/2005 Sb. v rozporu s komunitárním právem ES?

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/23

---

Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Zala Megyei Bíróság (Maďarská republika) dne 29. června 2006 – KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje

(Věc C-283/06)

(2006/C 212/38)

Jednací jazyk: maďarština

Předkládající soud

Zala Megyei Bíróság

Účastnice původního řízení

Žalobkyně: KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO àruházak Rt., OTP Garancia Bíztosító Rt., OTP Bank Rt,. ERSTE Bank Hungary Rt a Vodafon Magyarország Mobil Távözlési Rt.

Žalovaná: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal vezetöje

Předběžné otázky

| 1) | Má být bod 3 písm. a) části 4 přílohy X „Aktu o přistoupení“ (Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (1)), který se použije na základě článku 24 uvedeného Aktu o přistoupení a který stanoví, že „Maďarsko [může] uplatňovat do 31. prosince 2007 dočasná snížení místní podnikatelské daně až na 2 % čistých příjmů podniků, udělovaná orgány místní samosprávy na základě článků 6 a 7 zákona C z roku 1990 o místních daních [...]“, vykládán v tom smyslu, že:






  — | se jedná o přechodnou výjimku, která umožňuje Maďarsku zachovat místní podnikatelskou daň, nebo |
| --- | --- | --- |

1)

Má být bod 3 písm. a) části 4 přílohy X „Aktu o přistoupení“ (Akt o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (1)), který se použije na základě článku 24 uvedeného Aktu o přistoupení a který stanoví, že „Maďarsko [může] uplatňovat do 31. prosince 2007 dočasná snížení místní podnikatelské daně až na 2 % čistých příjmů podniků, udělovaná orgány místní samosprávy na základě článků 6 a 7 zákona C z roku 1990 o místních daních [...]“, vykládán v tom smyslu, že:

—

se jedná o přechodnou výjimku, která umožňuje Maďarsku zachovat místní podnikatelskou daň, nebo

| — | Smlouva o přistoupení, stanovíce možnost zachovat snížení místní podnikatelské daně, přiznala Maďarsku (přechodné) právo zachovat rovněž kategorii místní podnikatelské daně? |
| --- | --- |

—

Smlouva o přistoupení, stanovíce možnost zachovat snížení místní podnikatelské daně, přiznala Maďarsku (přechodné) právo zachovat rovněž kategorii místní podnikatelské daně?

| 2) | Pokud je odpověď na první otázku záporná, tento soud pokládá rovněž následující otázku:
  Jaká jsou při správném výkladu šesté směrnice Rady 77/388/EHS (2) kritéria pro určení, zda určitá daň nemá povahu daně z obratu ve smyslu článku 33 šesté směrnice? |
| --- | --- |

2)

Pokud je odpověď na první otázku záporná, tento soud pokládá rovněž následující otázku:

Jaká jsou při správném výkladu šesté směrnice Rady 77/388/EHS (2) kritéria pro určení, zda určitá daň nemá povahu daně z obratu ve smyslu článku 33 šesté směrnice?

---

(1)  Úř. věst. L 236, s. 846.

(2)  Úř. věst. L 145, s. 1.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/23

---

Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

(Věc C-286/06)

(2006/C 212/39)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: H. Søvlbæke a R. Vidal Puig, zmocněnci)

Žalovaná: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Španělské království tím, že odmítlo uznat profesní kvalifikaci inženýra získanou v Itálii a podřídilo připuštění ke zkouškám za účelem interního povýšení ve veřejné službě inženýrů, kteří jsou držiteli profesních kvalifikací získaných v jiném členském státě, akademickému uznání uvedených kvalifikací, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Rady č. 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (1) a zejména z jejího článku 3; |
| --- | --- |

—

určit, že Španělské království tím, že odmítlo uznat profesní kvalifikaci inženýra získanou v Itálii a podřídilo připuštění ke zkouškám za účelem interního povýšení ve veřejné službě inženýrů, kteří jsou držiteli profesních kvalifikací získaných v jiném členském státě, akademickému uznání uvedených kvalifikací, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají ze směrnice Rady č. 89/48/EHS ze dne 21. prosince 1988 o obecném systému pro uznávání vysokoškolských diplomů vydaných po ukončení nejméně tříletého odborného vzdělávání a přípravy (1) a zejména z jejího článku 3;

| — | uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Komise obdržela četné stížnosti týkající se odmítnutí, ze strany příslušných španělských orgánů, žádostí o uznání profesních kvalifikací inženýrů získaných v Itálii s cílem vykonávat ve Španělsku povolání inženýra pro cesty, kanály a přístavy.

V souladu s článkem 3 směrnice 89/48/EHS musejí španělské orgány umožnit přístup k regulovanému povolání, jakož i k jeho výkonu, všem státním příslušníkům členského státu, kteří jsou držiteli diplomu předepsaného pro výkon uvedeného povolání v jiném členském státě. Ze skutečností předložených Komisí vyplývá, že:

| 1) | povolání inženýra cest, kanálů a přístavů je ve Španělsku „regulované povolání“; |
| --- | --- |

1)

povolání inženýra cest, kanálů a přístavů je ve Španělsku „regulované povolání“;

| 2) | stěžovatelé jsou státními příslušníky členského státu; |
| --- | --- |

2)

stěžovatelé jsou státními příslušníky členského státu;

| 3) | diplom předepsaný v Itálii pro přístup k povolání inženýra je „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile“ spolu s „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“. Stěžovatelé jsou držiteli obou diplomů, takže jsou oprávnění vykonávat povolání inženýra v Itálii; a |
| --- | --- |

3)

diplom předepsaný v Itálii pro přístup k povolání inženýra je „Diploma de Laurea in Ingegneria Civile“ spolu s „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“. Stěžovatelé jsou držiteli obou diplomů, takže jsou oprávnění vykonávat povolání inženýra v Itálii; a

| 4) | „soubor diplomů“ tvořený „Laurea in Ingegneria Civile“ a „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“ splňuje veškeré požadavky definice „diplomu“ obsažené v čl. 1 písm. a) uvedené směrnice. |
| --- | --- |

4)

„soubor diplomů“ tvořený „Laurea in Ingegneria Civile“ a „Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere“ splňuje veškeré požadavky definice „diplomu“ obsažené v čl. 1 písm. a) uvedené směrnice.

Následně byly španělské orgány povinny umožnit stěžovatelům přístup k povolání inženýra pro cesty, kanály a přístavy. Odmítnutím uvedeného přístupu Španělské království nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 3 uvedené směrnice.

Ze skutečností dovolávaných Komisí vyplývá rovněž, že španělské orgány podřídily účast na zkouškách za účelem interního povýšení ve veřejné správě, které vyžadují být držitelem diplomu inženýra, pokud jde o diplomy vydané v zahraničí, jejich „homologaci“, tedy uznání akademické rovnocennosti se španělským diplomem. Tento požadavek ztížil interní povýšení, a tím i výkon povolání inženýra, státním příslušníkům členského státu, kteří jsou držiteli profesního diplomu předepsaného v jiném členském státě a rovněž je v rozporu s článkem 3 uvedené směrnice.

---

(1)  Úř. věst. 1989 L 19, s. 16.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/24

---

Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

(Věc C-297/06)

(2006/C 212/40)

Jednací jazyk: řečtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupce: E. Tserepa-Lacombe a I. Chatzigiannis)

Žalovaná: Řecká republika

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/85/ES ze dne 29. září 2003, kterou se stanoví opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky, zrušují směrnice 85/511/EHS a rozhodnutí 89/531/EHS a 91/665/EHS a mění směrnice 92/46/EHS (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice; |
| --- | --- |

—

určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Rady 2003/85/ES ze dne 29. září 2003, kterou se stanoví opatření Společenství pro tlumení slintavky a kulhavky, zrušují směrnice 85/511/EHS a rozhodnutí 89/531/EHS a 91/665/EHS a mění směrnice 92/46/EHS (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomila Komisi, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z této směrnice;

| — | uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta pro provedení směrnice do vnitrostátního právního řádu uplynula dne 30. června 2004.

---

(1)  Úř. věst. L 306, 22.11.2003, s. 1.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/24

---

Žaloba podaná dne 4. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Řecká republika

(Věc C-299/06)

(2006/C 212/41)

Jednací jazyk: řečtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Zavvos a N. Yerrell)

Žalovaná: Řecká republika

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (1) ze dne 9. prosince 2002 o zprostředkování pojištění, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 16 této směrnice; |
| --- | --- |

—

určit, že Řecká republika tím, že nepřijala právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (1) ze dne 9. prosince 2002 o zprostředkování pojištění, nebo v každém případě tím, že o nich Komisi neuvědomila, nesplnila povinnosti, které pro ni vyplývají z článku 16 této směrnice;

| — | uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Řecké republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta pro provedení směrnice uplynula dne 14. ledna 2005.

---

(1)  Úř. věst. L 9, 15.1.2003, s. 3.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/25

---

Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Italská republika

(Věc C-313/06)

(2006/C 212/42)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: D. Lawunmi a D. Recchia, zmocněnci)

Žalovaná: Italská republika

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určil, že Italská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004 kterou se mění směrnice 97/68/ES (1) o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje, respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti které pro ni vyplývají z této směrnice. |
| --- | --- |

—

určil, že Italská republika tím, že nepřijala všechny právní a správní předpisy nezbytné k provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/26/ES ze dne 21. dubna 2004 kterou se mění směrnice 97/68/ES (1) o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze spalovacích motorů určených pro nesilniční pojízdné stroje, respektive tím, že Komisi o těchto předpisech neuvědomila, nesplnila povinnosti které pro ni vyplývají z této směrnice.

| — | uložil Italské republice náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložil Italské republice náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta k provedení směrnice 2004/26/ES uplynula dne 20. května 2005.

---

(1)  Úř. věst. L 146, s. 1; Zvl. vyd. 13/20, s. 17.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/25

---

Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Španělské království

(Věc C-317/06)

(2006/C 212/43)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a R. Vidal Puig)

Žalovaný: Španělské království

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice; |
| --- | --- |

—

určit, že Španělské království tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1) a v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z uvedené směrnice;

| — | uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Španělskému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta stanovená pro provedení směrnice 2002/14/ES do vnitrostátního práva uplynula dne 23. března 2005.

---

(1)  Úř. věst. L 80, s. 29.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/26

---

Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

(Věc C-318/06)

(2006/C 212/44)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a G. Rozet, zmocněnci)

Žalovaný: Lucemburské velkovévodství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/86/ES ze dne 8. října 2001, kterou se doplňuje statut evropské společnosti s ohledem na zapojení zaměstnanců (1), nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 14 této směrnice; |
| --- | --- |

—

určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu se směrnicí Rady 2001/86/ES ze dne 8. října 2001, kterou se doplňuje statut evropské společnosti s ohledem na zapojení zaměstnanců (1), nebo v každém případě tím, že o těchto předpisech neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 14 této směrnice;

| — | uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta k provedení směrnice 2001/86/ES uplynula dne 8. října 2004.

---

(1)  Úř. věst. L 294, s. 22; Zvl. vyd. 06/04, s. 272.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/26

---

Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Belgické království

(Věc C-320/06)

(2006/C 212/45)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a G. Rozet, zmocněnci)

Žalované: Belgické království

Návrhová žádání žalobkyně

| — | konstatovat, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1), a každopádně tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě článku 11 této směrnice; |
| --- | --- |

—

konstatovat, že Belgické království tím, že nepřijalo právní a správní ustanovení nezbytná k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1), a každopádně tím, že je neoznámilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají na základě článku 11 této směrnice;

| — | uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Belgickému království náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta pro provedení směrnice 2002/14/ES uplynula dne 23. března 2005.

---

(1)  Úř. věst. L 80, s. 29; Zvl. vyd. 05/04, s. 219.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/26

---

Žaloba podaná dne 20. července 2006 – Komise Evropských společenství v. Lucemburské velkovévodství

(Věc C-321/06)

(2006/C 212/46)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: J. Enegren a G. Rozet, zmocněnci)

Žalovaný: Lucemburské velkovévodství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1) nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 11 této směrnice; |
| --- | --- |

—

určit, že Lucemburské velkovévodství tím, že nepřijalo právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/14/ES ze dne 11. března 2002, kterou se stanoví obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství (1) nebo v každém případě tím, že o nich neuvědomilo Komisi, nesplnilo povinnosti, které pro něj vyplývají z článku 11 této směrnice;

| — | uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Lucemburskému velkovévodství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Lhůta pro provedení směrnice 2002/14/ES uplynula dne 23. března 2005.

---

(1)  Úř. věst. L 80, s. 29.

---

SOUD PRVNÍHO STUPNĚ

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/27

---

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Hoek Loos v. Komise

(Věc T-304/02) (1)

(„Hospodářská soutěž - Kartelové dohody - Nizozemský trh s průmyslovými a medicinálními plyny - Určování cen - Stanovení výše pokut - Pokyny o metodě stanovování pokut - Zásady proporcionality a rovného zacházení“)

(2006/C 212/47)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobkyně
  : Hoek Loos NV (Schiedam, Nizozemsko) (zástupci: J. J. Feenstra a B. F. Van Harinxma thoe Slooten, advokáti)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupce: A. Bouquet, zmocněnec)

Předmět věci

Návrh na částečné zrušení rozhodnutí Komise 2003/207/ES ze dne 24. července 2002 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/E-3/36.700 – Průmyslové a medicinální plyny) (Úř. věst. 2003, L 84, s. 1) a podpůrně návrh na snížení pokuty uložené žalobkyni

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 305, 7. 12. 2002.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/27

---

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Franchet a Byk v. Komise

(Spojené věci T-391/03 a 70/04) (1)

(„Přístup k dokumentům - Nařízení (ES) č. 1049/2001 - Vyšetřování Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) - Eurostat - Odepření přístupu - Inspekce a vyšetřování - Soudní řízení - Práva obhajoby“)

(2006/C 212/48)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobci
  : Yves Franchet a Daniel Byk (Lucemburk, Lucembursko) (zástupci: G. Vandersanden a L. Levi, advokáti)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupci: D. Maidani, J.-F. Pasquier a P. Aalto, zmocněnci)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) a Komise o odepření přístupu žalobců k některým dokumentům týkajícím se vyšetřování ohledně Eurostatu.

Výrok rozsudku

| 1) | Návrhy na zrušení rozhodnutí ze dne 18. srpna 2003, jakož i konkludentního rozhodnutí o zamítnutí žádostí žalobců ze dne 21. a 29. října 2003 se odmítají jako nepřípustné. |
| --- | --- |

1)

Návrhy na zrušení rozhodnutí ze dne 18. srpna 2003, jakož i konkludentního rozhodnutí o zamítnutí žádostí žalobců ze dne 21. a 29. října 2003 se odmítají jako nepřípustné.

| 2) | Rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) ze dne 1. října 2003 se zrušuje v rozsahu, v němž odepírá přístup k jiným sdělením OLAF určeným Komisi, než je sdělení uvedené v tiskové zprávě ze dne 19. května 2003, jakož se zrušuje i rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2003 v rozsahu, v němž odepírá přístup k přílohám zprávy útvaru interního auditu ze dne 7. července 2003. |
| --- | --- |

2)

Rozhodnutí Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) ze dne 1. října 2003 se zrušuje v rozsahu, v němž odepírá přístup k jiným sdělením OLAF určeným Komisi, než je sdělení uvedené v tiskové zprávě ze dne 19. května 2003, jakož se zrušuje i rozhodnutí Komise ze dne 19. prosince 2003 v rozsahu, v němž odepírá přístup k přílohám zprávy útvaru interního auditu ze dne 7. července 2003.

| 3) | Ve zbývající části se žaloby zamítají jako neopodstatněné. |
| --- | --- |

3)

Ve zbývající části se žaloby zamítají jako neopodstatněné.

| 4) | Komise ponese třetinu nákladů řízení žalobců. Účastníci řízení ponesou zbývající část vlastních nákladů řízení. |
| --- | --- |

4)

Komise ponese třetinu nákladů řízení žalobců. Účastníci řízení ponesou zbývající část vlastních nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 21, 14.1.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/28 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/28

---

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise

(Věc T-45/04) (1)

(„Úředníci - Povýšení - Obsazení místa A 2 - Zamítnutí kandidatury - Zásada legality“)

(2006/C 212/49)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Marie Tzirani (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokát)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 11. února 2003, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na pracovní místo ředitele ředitelství v platové třídě A 2, „Statut: politika, správa a poradenství“ generálního ředitelství pro personál a administrativu Komise, návrh na zrušení jmenování pana J. na uvedené místo, jakož i v případě nutnosti návrh na zrušení rozhodnutí, jímž se výslovně zamítá stížnost žalobkyně směřující proti oběma těmto rozhodnutím

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Komise o jmenování pana J. na pracovní místo dotčené oznámením o volném pracovním místě KOM/151/02, jakož i rozhodnutí, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na uvedené místo, se zrušují. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Komise o jmenování pana J. na pracovní místo dotčené oznámením o volném pracovním místě KOM/151/02, jakož i rozhodnutí, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na uvedené místo, se zrušují.

| 2) | Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 94, 17.4.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/28 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/28

---

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – Tzirani v. Komise

(Věc T-88/04) (1)

(„Úředníci - Povýšení - Obsazení místa A 2 - Zamítnutí kandidatury - Neexistence odůvodnění - Zjevně nesprávné posouzení - Porušení pravidel jmenování úředníků do platové třídy A 1 a A 2“)

(2006/C 212/50)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně
  : Marie Tzirani (Brusel, Belgie) (zástupce: É. Boigelot, advokát)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupci: G. Berscheid a V. Joris, zmocněnci, ve spolupráci s B. Wägenbaurem, advokátem)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 23. května 2003, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na pracovní místo ředitele ředitelství v platové třídě A 2, „Sociální politika, zaměstnanci v Lucemburku, zdraví, hygiena“ generálního ředitelství pro personál a administrativu Komise, návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 21. května 2003 o jmenování paní D.S. na uvedené místo, jakož i v případě nutnosti návrh na zrušení mlčky učiněného rozhodnutí, jímž se zamítá stížnost žalobkyně směřující proti oběma těmto rozhodnutím

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Komise o jmenování paní D.S. na pracovní místo dotčené oznámením o volném pracovním místě KOM/063/03, jakož i rozhodnutí, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na uvedené místo, se zrušují. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Komise o jmenování paní D.S. na pracovní místo dotčené oznámením o volném pracovním místě KOM/063/03, jakož i rozhodnutí, jímž se zamítá kandidatura žalobkyně na uvedené místo, se zrušují.

| 2) | Ve zbývající části se žaloba zamítá. |
| --- | --- |

2)

Ve zbývající části se žaloba zamítá.

| 3) | Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

3)

Žalované se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 106, 30.4.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/29

---

Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 4. července 2006 – easyJet v. Komise

(Věc T-177/04) (1)

(„Hospodářská soutěž - Spojování podniků - Nařízení (EHS) č. 4064/89 - Rozhodnutí prohlašující spojení za slučitelné se společným trhem - Žaloba podaná třetí osobou - Přípustnost - Trhy letecké dopravy - Závazky“)

(2006/C 212/51)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně
  : easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Spojené království) (zástupci: původně J. Cook, J. Parker a S. Dolan, solicitors, poté M. Werner a M. Waha, advokáti, L. Mills, solicitor, M. de Lasala Lobera a R. Malhotra, advokáti)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupci: P. Oliver, A. Bouquet a A. Whelan, zmocněnci)

Vedlejší účastnice podporující žalovanou
  : Francouzská republika (zástupce: G. de Bergues, zmocněnec)

Předmět věci

Návrh na zrušení rozhodnutí Komise ze dne 11. února 2004 prohlašující spojení společností Air France a Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV za slučitelné se společným trhem pod podmínkou dodržení navrhovaných závazků (věc COMP/M.3280 – Air France/KLM)

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Komise. |
| --- | --- |

2)

Žalobkyně ponese vlastní náklady řízení, jakož i náklady řízení Komise.

| 3) | Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení. |
| --- | --- |

3)

Francouzská republika ponese vlastní náklady řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 201, 7.8.2004.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/29

---

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 16. června 2006 – Volkswagen v. OHIM (CLIMATIC)

(Věc T-306/03) (1)

(„Ochranná známka Společenství - Částečné zamítnutí zápisu - Zpětvzetí přihlášky k zápisu - Nevydání rozhodnutí ve věci“)

(2006/C 212/52)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Volkswagen AG (Wolfsburg, Německo) (zástupce: S. Risthaus, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (zástupci: B. Müller a G. Schneider, zmocněnci)

Předmět

Žaloba proti rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 7. července 2003 (věc R 1012/2001-2), týkajícího se přihlášky k zápisu obrazové ochranné známky obsahující slovní označení CLIMATIC jako ochranné známky Společenství

Výrok

| 1) | O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí. |
| --- | --- |

1)

O žalobě již není namístě vydat rozhodnutí.

| 2) | Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Žalobkyni se ukládá náhrada nákladů řízení.

---

(1)  1Úř. věst. C 289, 29.11.2003.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/29

---

Žaloba podaná dne 26. dubna 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret a Akar v. Komise

(Věc T-129/06)

(2006/C 212/53)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobci: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Cankaya/Ankara, Turecko) a M. Akar (Cankaya/Ankara, Turecko) (zástupce: C. Sahin, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobců

| — | výhrada práv na uplatnění nároků na náhradu škody; |
| --- | --- |

—

výhrada práv na uplatnění nároků na náhradu škody;

| — | přednostní zastavení provádění řízení ohledně předmětu řízení; |
| --- | --- |

—

přednostní zastavení provádění řízení ohledně předmětu řízení;

| — | prohlášení za neplatné řízení ze dne 23. prosince 2005 č. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614, které je předmětem tohoto řízení; |
| --- | --- |

—

prohlášení za neplatné řízení ze dne 23. prosince 2005 č. MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614, které je předmětem tohoto řízení;

| — | uložit žalované náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit žalované náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobci napadají rozhodnutí Delegace Evropské komise v Turecku ze dne 23. prosince 2005, které bylo určeno žalobcům ohledně nabídkového řízení týkajícího se vybudování vzdělávacích zařízení v oblastech Diyarbakir a Siirt.

Žalobci mimo jiné uplatňují, že jejich nabídka obsahovala nejnižší částku a jejich spis byl úplný, a proto jim měla být zakázka udělena. Krom toho odkazují na to, že napadené rozhodnutí porušuje právní předpisy Evropské unie.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/30 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/30

---

Žaloba podaná dne 23. června 2006 – ARBOS v. Komise

(Věc T-161/06)

(2006/C 212/54)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Rakousko) (zástupce: H. Karl, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | uložit žalované, aby žalobkyni na účet jejího právního zástupce zaplatila 38 545,42 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. ledna 2001 a 27 618,91 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. března 2003; |
| --- | --- |

—

uložit žalované, aby žalobkyni na účet jejího právního zástupce zaplatila 38 545,42 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. ledna 2001 a 27 618,91 eur společně s úroky ve výši 12 % ode dne 1. března 2003;

| — | uložit žalované, aby žalobkyni uhradila částku 26 459,38 eur netto za náklady postupu před zahájením soudního řízení, jakož i náklady tohoto řízení. |
| --- | --- |

—

uložit žalované, aby žalobkyni uhradila částku 26 459,38 eur netto za náklady postupu před zahájením soudního řízení, jakož i náklady tohoto řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně požaduje, aby jí Evropská Komise v souladu s článkem 288 ES poskytla náhradu škody, která jí měla vzniknout neoprávněným zadržením peněžitých podpor. Svůj nárok opírá o dvě smlouvy o podpoře, které byly uzavřeny v roce 2000 a 2002 na podporu kultury a jejichž přílohy v obou případech obsahují rozhodčí doložku.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/30 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/30

---

Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Kronoply v. Komise

(Věc T-162/06)

(2006/C 212/55)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Německo) (zástupci: R. Nierer, L. Gordalla, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise ze dne 21. září 2005 o státní podpoře č. C 5/2004 (ex N 609/2003), kterým Komise prohlásila podporu, kterou chce Německo poskytnout žalobkyni, za neslučitelnou se společným trhem; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise ze dne 21. září 2005 o státní podpoře č. C 5/2004 (ex N 609/2003), kterým Komise prohlásila podporu, kterou chce Německo poskytnout žalobkyni, za neslučitelnou se společným trhem;

| — | uložit Komisi náhradu vlastních nákladů řízení jakož i nákladů žalobkyně. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu vlastních nákladů řízení jakož i nákladů žalobkyně.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se obrací proti rozhodnutí Komise K(2005) 3497 ze dne 21. září 2005, v němž Komise rozhodla, že investiční příspěvek, který hodlá Německo poskytnout v rámci multisektorového rámce regionální podpory pro velké investiční projekty (1) společnosti Kronoply GmbH, představuje státní podporu neslučitelnou se společným trhem.

Žalobkyně uplatňuje k odůvodnění své žaloby čtyři žalobní důvody.

Zaprvé vytýká zjevné pochybení Komise při konstatování skutkového stavu. V této souvislosti mimo jiné uvádí, že žalovaná nezjistila datum podání žádosti žalobkyně o příspěvek, ačkoliv to má rozhodující význam pro přezkum skutkového stavu. Dále uplatňuje, že Komise ponechala bez povšimnutí skutečnost, že vnitrostátní správní řízení není ještě skončeno.

Zadruhé zdůvodňuje žalobkyně svou žalobu tím, že napadené rozhodnutí není dostatečným způsobem odůvodněno.

Mimoto žalobkyně uvádí, že Komise porušila čl. 87 odst. 3 písm. a) a c), jakož i článek 88 ES, nařízení (ES) č. 659/1992 (2) a Pokyny k vnitrostátní regionální podpoře (3).

Nakonec žalobkyně vytýká zjevné nesprávné posouzení, jakož i zneužití diskreční pravomoci.

---

(1)  Úř. věst. 1998, C 107, s. 7.

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999 kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES.

(3)  Úř. věst. 1998, C 74, s. 9, změněno Úř. věst. 2000, C 258, s. 5.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/31 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/31

---

Žaloba podaná dne 26. června 2006 – Charlott v. OHIM – Charlot (obrazová ochranná známka „Charlott France Entre Luxe et Tradition“)

(Věc T-169/06)

(2006/C 212/56)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Charlott SARL (Chaponost, Francie) (zástupce: L. Conrad, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)

Další účastnice řízení před odvolacím senátem: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA (Lisabon, Portugalsko)

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. dubna 2006 (věc R 223/2005-2); |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu OHIM ze dne 24. dubna 2006 (věc R 223/2005-2);

| — | rozhodnout, že společnost Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA nesplňuje povinnnosti podle čl. 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94; |
| --- | --- |

—

rozhodnout, že společnost Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA nesplňuje povinnnosti podle čl. 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94;

| — | nařídit OHIM, aby provedl zápis ochranné známky přihlášené Charlott SARL; |
| --- | --- |

—

nařídit OHIM, aby provedl zápis ochranné známky přihlášené Charlott SARL;

| — | uložit OHIM a všem, kteří neměli ve věci úspěch, náklady tohoto řízení, zejména nákladů nahraditelných na základě čl. 91 písm. b) jednacího řádu tohoto soudu ze dne 2. května 1991. |
| --- | --- |

—

uložit OHIM a všem, kteří neměli ve věci úspěch, náklady tohoto řízení, zejména nákladů nahraditelných na základě čl. 91 písm. b) jednacího řádu tohoto soudu ze dne 2. května 1991.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Žalobkyně

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „Charlott France Entre Luxe et Tradition“ pro výrobky náležející do třídy 25 – přihláška č. 853 274

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA

Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní obrazová ochranná známka „Charlot“ pro výrobky náležející do třídy 25

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitek

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 43 odst. 2 nařízení (ES) č. 40/94 jakož i čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 2868/95 v rozsahu, ve kterém podle žalobkyně osoba podávající námitky neprokázala skutečné užívání své ochranné známky v předcházejících pěti letech a nepředložila údaje o významu užívání této ochranné známky.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/31 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/31

---

Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Alrosa v. Komise

(Věc T-170/06)

(2006/C 212/57)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Rusko) (zástupci: R. Subiotto, S. Mobley, K. Jones, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí v plném rozsahu; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí v plném rozsahu;

| — | uložit Komise náhradu nákladů řízení a další náklady a výdaje Alrosa spojené s tímto řízením. |
| --- | --- |

—

uložit Komise náhradu nákladů řízení a další náklady a výdaje Alrosa spojené s tímto řízením.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně napadá rozhodnutí Komise ze dne 22. února 2006, kterým Komise uložila De Beers závazek, aby tato společnost v letech 2006 až 2008 postupně snížila a od 1. ledna 2009 zcela ukončila přímý i nepřímý nákup surových diamantů od žalobkyně.

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňuje, zaprvé, porušení jejího práva na slyšení v řízení vedoucím k rozhodnutí. Žalobkyně tvrdí, že Komise byla povinna objasnit, které připomínky třetích stran a jaká hlediska analýzy Komise odůvodnila zamítnutí závazků navržených původně společně De Beers a žalobkyní a přijetí konečných závazků navržených společností De Beers.

Zadruhé, žalobkyně uplatňuje porušení článku 9 nařízení č. 1/2003 tím, že závazky přijaté napadeným rozhodnutím byly nabídnuty pouze společností De Beers, spíše než dotčenými podniky, konkrétně De Beers a žalobkyní. Žalobkyně doplňuje, že napadené rozhodnutí nebylo přijato na určené období.

Konečně, žalobkyně tvrdí, že úplný a možná trvalý zákaz přímého či nepřímého nákupu surových diamantů společností De Beers od žalobkyně, uvedený v rozhodnutí, porušuje článek 82 ES a článek 9 nařízení č. 1/2003, jakož i základní zásady smluvní svobody a proporcionality.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/32 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/32

---

Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Laytoncrest v. OHIM – Erico (TRENTON)

(Věc T-171/06)

(2006/C 212/58)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: řečtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Laytoncrest Limited (Londýn, Spojené království) (zástupce: Nikolaos K. Dontas, advokát)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Erico International Corporation (zástupce: Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Roos, Düsseldorf, Německo)

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 26. dubna 2006 ve věci R-406/2004-2, |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu ze dne 26. dubna 2006 ve věci R-406/2004-2,

| — | předložit věc k rozhodnutí ve věci samé odvolacímu senátu OHIM, |
| --- | --- |

—

předložit věc k rozhodnutí ve věci samé odvolacímu senátu OHIM,

| — | uložit OHIM a Erico International Corporation, pokud vstoupí do řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit OHIM a Erico International Corporation, pokud vstoupí do řízení jako vedlejší účastník, náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Laytoncrest

Dotčená ochranná známka Společenství: slovní ochranná známka TRENTON pro výrobky tříd 7, 9 a 11 – přihláška č. 2 298 438

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Erico International Corporation

Namítaná ochranná známka nebo označení: slovní ochranná známka LENTON pro zboží tříd 6 a 7

Rozhodnutí námitkového oddělení: zamítnutí námitek. Uložení tomu, kdo podal námitky, náhradu nákladů řízení.

Rozhodnutí odvolacího senátu: skončení odvolacího a námitkového řízení z důvodu konkludentního zpětvzetí přihlášky dotčené ochranné známky žalobcem

Dovolávané žalobní důvody: Porušení článku 44 a čl. 61 odst. 1 nařízení Rady č. 40/94 pravidla 50 odst. 1 prováděcího nařízení Komise č. 2868/95. Žalobce jednak tvrdí, že napadené rozhodnutí nesprávně posoudilo jeho nečinnost v námitkovém a odvolacím řízení jako zpětvzetí jeho přihlášky dotčené ochranné známky, a jednak uvádí, že odvolací senát měl pokračovat v řízení a rozhodnout ve věci samé, i když žalobce nepředložil vyjádření.

Porušení základní právní zásady dodržování práva obhajoby a práva být vyslechnut podle článku 73 nařízení č. 40/94 a pravidla 54 prováděcího nařízení č. 2868/95, na základě kterých měl odvolací senát žalobci umožnit vyjádřit se před přijetím rozhodnutí, které se ho týká.

Porušení čl. 74 odst. 1 nařízení č. 40/94. Žalobce tvrdí, že odvolací senát překročil a zneužil svou pravomoc tím, že rozhodl, že žalobce vzal konkludentně zpět svou přihlášku v celém rozsahu.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/33 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/33

---

Žaloba podaná dne 29. června 2006 – Coca-Cola Company v. OHIM

(Věc T-175/06)

(2006/C 212/59)

Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: španělština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Coca-Cola Company (N. W. Atlanta, Georgia, USA) (zástupci: E. Armijo Chavarri a A. Castán Pérez-Gómez, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Další účastník řízení před odvolacím senátem: Azienda Agrícola San Polo Exe S.r.l.

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. dubna 2006 ve věci R-99/2005-1; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu OHIM ze dne 5. dubna 2006 ve věci R-99/2005-1;

| — | uložit OHIM náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit OHIM náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Azienda Agrícola San Polo Exe S.r.l.

Dotčená ochranná známka Společenství: Obrazová ochranná známka „MEZZOPANE“ pro výrobky třídy 33 – přihláška č. 2 242 147.

Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně.

Namítaná ochranná známka nebo označení: Národní slovní ochranné známky „MEZZO“ a „MEZZOMIX“ pro výrobky třídy 32.

Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí přihlášky ochranné známky.

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zrušení rozhodnutí námitkového oddělení.

Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 40/94, protože výrobky označené kolidujícími ochrannými známkami jsou podobné, kolidující označení jsou si vizuálně a foneticky podobná a dotčené ochranné známky mohou vyvolat v obchodním styku nebezpečí záměny.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/33 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/33

---

Žaloba podaná dne 3. července 2006 – Ayuntamiento de Madrid y Madrid Calle 30 v. Komise Evropských společenství

(Věc T-177/06)

(2006/C 212/60)

Jednací jazyk: španělština

Účastníci řízení

Žalobci: Ayuntamiento de Madrid a Madrid Calle 30 S.A. (Madrid) (zástupci: J. L. Buendía Sierra a R. González-Gallarza Granizo)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyň

| — | zrušit klasifikaci, kterou Evropská komise (Eurostat) zařadila Madrid Calle 30 do sektoru „vládní instituce“ podle „Evropského systému účtů“ (ESU 95), uvedeného v příloze A nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996, a která se vymyká z veřejných účtů zveřejněných Komisí (Eurostat) dne 24. dubna 2006, pokud jde o údaje za rok 2005 týkající se veřejného schodku a veřejného dluhu pro účely Protokolu o postupu v případě nadměrného schodku připojeného ke Smlouvě o ES. |
| --- | --- |

—

zrušit klasifikaci, kterou Evropská komise (Eurostat) zařadila Madrid Calle 30 do sektoru „vládní instituce“ podle „Evropského systému účtů“ (ESU 95), uvedeného v příloze A nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996, a která se vymyká z veřejných účtů zveřejněných Komisí (Eurostat) dne 24. dubna 2006, pokud jde o údaje za rok 2005 týkající se veřejného schodku a veřejného dluhu pro účely Protokolu o postupu v případě nadměrného schodku připojeného ke Smlouvě o ES.

| — | uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Tato žaloba směruje ke zrušení klasifikace, kterou Evropská komise (Eurostat) zařadila Madrid Calle 30 do sektoru „vládní instituce“ podle „EVROPSKÉHO SYSTÉMU ÚČTŮ – ESU 95“ (ESU 95), uvedeného v příloze A nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (1). Podle žalobců se tato klasifikace vymyká z účtů zveřejněných Komisí (Eurostat) dne 24. dubna 2006, pokud jde o údaje za rok 2005 týkající se veřejného schodku a veřejného dluhu pro účely Protokolu o postupu v případě nadměrného schodku připojeného ke Smlouvě o ES.

Žalobci uplatňují, že Madrid Calle 30 je akciová společnost, ve které má podíl Ayuntamiento de Madrid a soukromé konsorcium tvořené třemi společnostmi podnikajícími v oblasti stavebnictví a služeb, vybrané na základě veřejné soutěže a které splňuje přísná kritéria ohledně tržních cen.

Na podporu své žaloby žalobkyně uplatňují:

| — | porušení různým normativních ustanovení ESU 95 týkajících se klasifikace institucionálních subjektů v sektorech „vládní instituce“ a „nefinanční podniky“. |
| --- | --- |

—

porušení různým normativních ustanovení ESU 95 týkajících se klasifikace institucionálních subjektů v sektorech „vládní instituce“ a „nefinanční podniky“.

| — | porušení všeobecných zásad týkajících se povinnosti odůvodnit správní akty a práva být vyslechnut. |
| --- | --- |

—

porušení všeobecných zásad týkajících se povinnosti odůvodnit správní akty a práva být vyslechnut.

---

(1)  Ú. v. ES L 310, s. 1; Mim. vyd. 10/002, s. 3.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/34 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/34

---

Žaloba podaná dne 7. července 2006 – Fränkischer Weinbauverband v. OHIM (trojrozměrná ochranná známka „Bocksbeutel“)

(Věc T-180/06)

(2006/C 212/61)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Fränkischer Weinbauverband a další (Würzburg, Německo) (zástupci: N. Hetzelt, A. Weigand, advokáti)

Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)

Návrhová žádání žalobce

| — | zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. dubna 2006 (věc R 0479/2004-1); |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí prvního odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) ze dne 25. dubna 2006 (věc R 0479/2004-1);

| — | uložit žalovanému zveřejnit ochrannou známku Společenství č. 002323301 v souladu s článkem 40 nařízení č. 40/94 a |
| --- | --- |

—

uložit žalovanému zveřejnit ochrannou známku Společenství č. 002323301 v souladu s článkem 40 nařízení č. 40/94 a

| — | uložit žalovanému náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Dotčená ochranná známka Společenství: Trojrozměrná kolektivní ochranná známka „Bocksbeutel“ pro výrobky a služby tříd 32, 33 a 42 (přihláška č. 2 323 301).

Rozhodnutí průzkumového referenta: Částečné zamítnutí přihlášky.

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

Dovolávané žalobní důvody: Přihlašovaná ochranná známka má požívat ochrany, protože má nezbytnou rozlišovací způsobilost ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. b) ve spojení s článkem 64 nařízení Rady (ES) č. 40/94 (1). Kromě toho porušuje napadené rozhodnutí zásadu rovného zacházení.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství (Úř. věst. 1994, L 11, s. 1; Zvl. vyd. 17/01, s. 146).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/34 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/34

---

Žaloba podaná dne 6. července 2006 – Italská republika v. Komise

(Věc T-181/06)

(2006/C 212/62)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Italská republika (zástupce: Giacomo Aiello, Avvocato dello Stato)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhové žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise 2006/334/ES ze dne 28. dubna 2006, K (2006) 1702, v části, ve které vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené Italskou republikou v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF). |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise 2006/334/ES ze dne 28. dubna 2006, K (2006) 1702, v části, ve které vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené Italskou republikou v rámci záruční sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF).

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Italská republika napadla před Soudem prvního stupně rozhodnutí Komise K(2006) 1702 ze dne 28. dubna 2006 v části, ve které vylučuje z financování Společenství některé výdaje vynaložené žalobkyní v rámci Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF).

Na podporu svých návrhových žádání se žalobkyně dovolává porušení a nesprávného použití:

| — | článku 11 odst. 1 písm. c) bodu 4, čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 4 písm. a), čl. 30 odst. 1 a 2 a článku 51 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, 2. 11. 1996, s. 19; Zvl. vyd. 03/20, s. 55); |
| --- | --- |

—

článku 11 odst. 1 písm. c) bodu 4, čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 4 písm. a), čl. 30 odst. 1 a 2 a článku 51 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (Úř. věst. L 297, 2. 11. 1996, s. 19; Zvl. vyd. 03/20, s. 55);

| — | článku 17 odst. 2 třetího pododstavce nařízení Komise (ES) č. 659/97 ze dne 16. dubna 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o intervenční režim v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 100, 17. 4. 1997, s. 22; Zvl. vyd. 03/20, s. 405); |
| --- | --- |

—

článku 17 odst. 2 třetího pododstavce nařízení Komise (ES) č. 659/97 ze dne 16. dubna 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o intervenční režim v odvětví ovoce a zeleniny (Úř. věst. L 100, 17. 4. 1997, s. 22; Zvl. vyd. 03/20, s. 405);

| — | článku 8 odst. 2 písm. c) a d) a odst. 4 písm. b), jakož i čl. 16 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 609/2001 ze dne 28. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o operační programy, provozní fondy a finanční podporu Společenství a kterým se ruší nařízení (ES) č. 411/97 (Úř. věst. L 90, 30. 3. 2001, s. 4; Zvl. vyd. 03/32, s. 39); |
| --- | --- |

—

článku 8 odst. 2 písm. c) a d) a odst. 4 písm. b), jakož i čl. 16 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 609/2001 ze dne 28. března 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o operační programy, provozní fondy a finanční podporu Společenství a kterým se ruší nařízení (ES) č. 411/97 (Úř. věst. L 90, 30. 3. 2001, s. 4; Zvl. vyd. 03/32, s. 39);

| — | článku 3 nařízení Komise (ES) č. 412/97 ze dne 3. března 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o uznání organizací producentů (Úř. věst. L 62, 4. 3. 1997, s. 16); |
| --- | --- |

—

článku 3 nařízení Komise (ES) č. 412/97 ze dne 3. března 1997, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, pokud jde o uznání organizací producentů (Úř. věst. L 62, 4. 3. 1997, s. 16);

| — | článků 6 a 9 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému systému správy a kontroly pro určité režimy pomoci Společenství (Úř. věst. L 391, 31. 12. 1992, s. 36). |
| --- | --- |

—

článků 6 a 9 nařízení Komise (EHS) č. 3887/92 ze dne 23. prosince 1992, kterým se stanoví prováděcí pravidla k integrovanému systému správy a kontroly pro určité režimy pomoci Společenství (Úř. věst. L 391, 31. 12. 1992, s. 36).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/35 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/35

---

Žaloba podaná dne 12. července 2006 – Nizozemské království v. Komise

(Věc T-182/06)

(2006/C 212/63)

Jednací jazyk: nizozemština

Účastníci řízení

Žalobce: Nizozemské království (zástupci: H. G. Sevenster a D. J. M. de Grave, zmocněnci)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

| — | zrušit rozhodnutí Komise 2006/372/ES ze dne 3. května 2006 o předloze vnitrostátních předpisů, které Nizozemské království oznámilo podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES a kterými se stanovují mezní hodnoty pro emise částic z vozidel poháněných vznětovým motorem; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise 2006/372/ES ze dne 3. května 2006 o předloze vnitrostátních předpisů, které Nizozemské království oznámilo podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES a kterými se stanovují mezní hodnoty pro emise částic z vozidel poháněných vznětovým motorem;

| — | uložit Komisi náhrady nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhrady nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce sdělil Komisi podle čl. 95 odst. 5 ES svůj záměr vydat vnitrostátní předpis o stanovení mezních hodnot pro emise částic z vozidel poháněných vznětovými motory odchylně od ustanovení směrnice 98/69/ES (1). Tento sdělený předpis stanoví, že pro nové osobní automobily a lehká nákladní vozidla se vznětovým motorem bude pro objem jemného prachu stanovena od 1. ledna 2007 mezní hodnota 5 mg na kilometr. Dosavadní mezní hodnota podle směrnice 98/69 je 25 mg na kilometr. Vzhledem ke zvláštním problémům v Nizozemsku týkajících se kvality ovzduší považuje nizozemská vláda za nezbytné zavést přísnější mezní hodnotu. Komise plánovaný vnitrostátní předpis v napadeném rozhodnutí 2006/372/ES (2) zamítla.

Žalobce na podporu své žaloby nejdříve uplatňuje, že kritéria posouzení čl. 95 odst. 5 ES jsou porušena, jelikož se vycházelo ze skutečnosti, že Nizozemsko neprokázalo, že existuje zvláštní problém týkající se kvality ovzduší a zejména povinnosti podle směrnice 99/30 (3).

Zadruhé byla povinnost řádné péče a povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušena tím, že nebyly bez dalšího odůvodnění zohledněny novější relevantní informace, které Nizozemsko sdělilo již před přijetím napadeného rozhodnutí.

Smlouva o ES je zatřetí porušena tím, že se při posouzení alternativních opatření podle čl. 95 odst. 6 ES nevychází ze zvláštního cíle vnitrostátních ustanovení, pro které byl souhlas žádán.

Krom toho je povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušena posouzením předpokladů čl. 95 odst. 6 ES.

Konečně jsou čl. 95 odst. 5 a 6 ES a povinnost odůvodnění podle článku 253 ES porušeny tím, že při posouzení návrhu nizozemské vlády jsou považovány za relevantní mezinárodní souvislosti plánovaných opatření.

---

(1)  Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/69/ES ze dne 13. října 1998 o opatřeních proti znečišťování ovzduší emisemi z motorových vozidel a o změně směrnice 70/220/EHS (Úř. věst. L 350, s. 1; Zvl. vyd. 13/23, s. 126).

(2)  Rozhodnutí Komise 2006/372/ES ze dne 3. května 2006 o předloze vnitrostátních předpisů, které Nizozemské království oznámilo podle čl. 95 odst. 5 Smlouvy o ES a kterými se stanovují mezní hodnoty pro emise částic z vozidel poháněných vznětovým motorem (oznámeno pod číslem K(2006) 1791) (Úř. věst. L 142, s. 16).

(3)  Směrnice Rady 1999/30/ES ze dne 22. dubna 1999 o mezních hodnotách pro oxid siřičitý, oxid dusičitý a oxidy dusíku, částice a olovo ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 163, s. 41; Zvl. vyd. 15/04, s. 164).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/36 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/36

---

Žaloba podaná dne 11. července 2006 – Portugalská republika v. Komise

(Věc T-183/06)

(2006/C 212/64)

Jednací jazyk: portugalština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Portugalská republika (Lisabon, Portugalsko) (zástupci: L. Fernandes, zmocněnec, C. Botelho Moniz, advokát, a E. Maia Cadete, advokát)

Žalovaná: Komise

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2006, kterým byly vyloučeny z financování Společenství určité výdaje uskutečněné členskými státy na základě Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), záruční sekce, v rozsahu, v jakém v odvětví lnu uplatňuje na Portugalsko finanční opravu ve výši 100 % částky 3 135 348,71 eur; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2006, kterým byly vyloučeny z financování Společenství určité výdaje uskutečněné členskými státy na základě Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), záruční sekce, v rozsahu, v jakém v odvětví lnu uplatňuje na Portugalsko finanční opravu ve výši 100 % částky 3 135 348,71 eur;

| — | uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Předmětem této žaloby je rozhodnutí Komise ze dne 28. dubna 2006, kterým byly vyloučeny z financování Společenství určité výdaje uskutečněné členskými státy na základě Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF), záruční sekce, v rozsahu, v jakém v odvětví lnu uplatňuje na Portugalsko finanční opravu ve výši 100 % částky 3 135 348,71 eur, v rámci režimu zřízeného nařízením Komise (EHS) č. 1164/89 ze dne 28. dubna 1989, kterým se stanoví podrobná pravidla pro podporu pro textilní len a konopí (1).

---

(1)  Úř. věst. L 121, s. 4.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/36 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/36

---

Žaloba podaná dne 14. července 2006 – Komise v. Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory

(Věc T-184/06)

(2006/C 212/65)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Komise Evropských společenství (Brusel, Belgie) (zástupci: L. Ström, zmocněnec, ve spolupráci s P. Elvingerem, advokátem)

Žalovaní: Internet Commerce Network a Dane-Elec Memory

Návrhová žádání žalobkyně

| — | svolat účastníky řízení a dosáhnout jejich smíření, nebo |
| --- | --- |

—

svolat účastníky řízení a dosáhnout jejich smíření, nebo

| — | prohlásit tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, a |
| --- | --- |

—

prohlásit tuto žalobu za přípustnou a opodstatněnou, a

| — | uložit společnosti Dane-Elec Memory, aby zaplatila Komisi částku 55 878 eur zvýšenou o úroky z prodlení na základě uskutečnění ručení na první požádání; |
| --- | --- |

—

uložit společnosti Dane-Elec Memory, aby zaplatila Komisi částku 55 878 eur zvýšenou o úroky z prodlení na základě uskutečnění ručení na první požádání;

| — | podpůrně, uložit společnosti ICN zaplatit Komisí vyplacenou zálohu ve výši 55 878 eur zvýšenou o úroky z prodlení, z důvodu neprovedení jejích smluvních závazků v rámci projektu Crossemarc; |
| --- | --- |

—

podpůrně, uložit společnosti ICN zaplatit Komisí vyplacenou zálohu ve výši 55 878 eur zvýšenou o úroky z prodlení, z důvodu neprovedení jejích smluvních závazků v rámci projektu Crossemarc;

| — | uložit účastníku řízení, který nebude mít úspěch, náhradu nákladů řízení a výloh na základě čl. 69 odst. 2 jednacího řádu; |
| --- | --- |

—

uložit účastníku řízení, který nebude mít úspěch, náhradu nákladů řízení a výloh na základě čl. 69 odst. 2 jednacího řádu;

| — | uložit prozatímní výkon rozsudku, který bude vydán, bez ohledu na opravné prostředky a bez složení jistoty; |
| --- | --- |

—

uložit prozatímní výkon rozsudku, který bude vydán, bez ohledu na opravné prostředky a bez složení jistoty;

| — | vyhradit žalobkyni uplatnění jakýchkoli ostatních práv, žalobních důvodů a žalob, zejména právo zvýšit částku, jejíž platbu požaduje. |
| --- | --- |

—

vyhradit žalobkyni uplatnění jakýchkoli ostatních práv, žalobních důvodů a žalob, zejména právo zvýšit částku, jejíž platbu požaduje.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Evropské společenství zastoupené Evropskou Komisí uzavřelo dne 28. února 2001, mimo jiné se společností Internet Commerce Network (ICN), smlouvu IST-2000-25366, jejímž cílem bylo zavedení/provedení projektu „Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison – Crossemarc“ v rámci programu pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace v oblasti technologií informační společnosti (IST) 1998-2002 (1). Písemným prohlášením o ručení podepsaným dne 1. září 2000 se společnost Dane-Elec Memory, mateřská společnost ICN, zaručila za smluvní závazky, ke kterým se ICN zavázala vůči Komisi v rámci smlouvy IST- 2000-25366.

Záloha na platbu byla vyplacena Komisí stranám účastnícím se projektu, mezi kterými byla společnost ICN, prostřednictvím koordinátora NCSR „Demokritos“. Následně požádal koordinátor ICN o její příspěvek v souladu s úkoly definovanými v projektu. Jelikož příspěvek nebyl zaplacen a zástupce ICN informoval koordinátora o finančních potížích ICN, kontaktoval koordinátor společnost Dane-Elec Memory, ručitele závazků ICN. Vedoucí společnosti Dane-Elec Memory sdělil, že ICN odstoupí od projektu a vrátí zálohy. Jelikož koordinátor neobdržel písemné potvrzení tohoto odstoupení a závazku vrácení zálohy, zaslal spolu s Komisí ICN žádost o vrácení vyplacených záloh. Jelikož tato žádost zůstala bez odpovědi, byla Dane-Elec Memory zaslána žádost o poskytnutí finančního ručení v souladu se závazky vyplývajícími z prohlášení o ručení. Uvedená společnost odmítla poskytnout uvedené ručení s odůvodněním, že Komise neprokázala nesplnění smlouvy. Toto odmítnutí bylo potvrzeno, i když Komise svůj požadavek odůvodnila.

Na základě rozhodčích doložek obsažených ve smlouvě IST-2000-25366 zavazující ICN vůči Komisi a v písemném prohlášení o ručení vystaveném Dane-Elec Memory ve prospěch Komise podala Komise tuto žalobu, kterou se domáhá, aby bylo Dane-Elec Memory uloženo zaplatit Komisi částku záloh vyplacených ICN, zvýšených o úroky z prodlení, na základě uskutečnění ručení na první požádání. Podpůrně se žalobkyně domáhá, aby bylo společnosti ICN uloženo vrátit zálohy vyplacené Komisí, zvýšené o úroky z prodlení, z důvodu neprovedení jejích smluvních závazků v rámci „projektu Crossemarc“.

---

(1)  Výzva k vyjádření zájmu zveřejněná v Úř. věst. 1999, C 12, s. 5.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/37 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/37

---

Žaloba podaná dne 17. července 2006 – L'Air Liquide v. Komise

(Věc T-185/06)

(2006/C 212/66)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: L'Air Liquide (Paříž, Francie) (zástupci: R. Saint Esteben, advokát a M. Pittie, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | prohlásit žalobu za přípustnou; |
| --- | --- |

—

prohlásit žalobu za přípustnou;

| — | zrušit čl. 1 písm. i) rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 vztahující se k řízení podle článku 81 ES a článku 53 dohody EHP (věc COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž rozhoduje, že Air Liquide mezi 12. květnem 1995 a 31. prosincem 1997 porušil článek 81 ES a článek 53 EHP; |
| --- | --- |

—

zrušit čl. 1 písm. i) rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 vztahující se k řízení podle článku 81 ES a článku 53 dohody EHP (věc COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž rozhoduje, že Air Liquide mezi 12. květnem 1995 a 31. prosincem 1997 porušil článek 81 ES a článek 53 EHP;

| — | v důsledku toho zrušit čl. 2 písm. f) a článek 4 rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž se týká Air Liquide; |
| --- | --- |

—

v důsledku toho zrušit čl. 2 písm. f) a článek 4 rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž se týká Air Liquide;

| — | uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s projednávanou žalobou. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu všech nákladů řízení vynaložených žalobkyní v souvislosti s projednávanou žalobou.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že podniky, jimž bylo rozhodnutí určeno, mezi nimiž je žalobkyně, porušily čl. 81 odst. 1 ES a článek 53 dohody EHP tím, že se účastnily souboru dohod a jednání ve vzájemné shodě spočívajících ve výměně informací mezi soutěžiteli a dohodách o cenách a výrobních kapacitách, jakož i v dohledu nad prováděním těchto dohod v odvětví peroxidu vodíku a perboritanu sodného.

Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje čtyři žalobní důvody.

Svým prvním žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise provedla zjevně nesprávné posouzení, když měla za to, že skutečnosti, které uplatňuje za účelem uplatnění společné a nerozdílné odpovědnosti Air Liquide z důvodu jednání její dceřiné společnosti, byly dostatečné s ohledem na kritéria stanovená judikaturou a že tedy Komise porušila pravidla upravující přičitatelnost mateřské společnosti jednání její dceřiné společnosti, a porušila tak článek 81 ES.

Svým druhým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že nesprávně uplatnila domněnku přičitatelnosti vůči Air Liquide, krom toho protiprávně obrátila důkazní břemeno a porušila tak práva obhajoby žalobkyně.

Svým třetím žalobním důvodem žalobkyně uplatňuje, že i za předpokladu, že by Soud měl za to, že bylo pro Komisi odůvodněné uplatňovat přičitatelnost Air Liquide jednání její dceřiné společnosti Chemoxal, Komise nesplnila svou povinnost odůvodnění v rozsahu, v němž neprojednala žádnou ze skutečností uplatněných Air Liquide za účelem prokázání autonomie Chemoxal, a obrátila tak tuto domněnku společné a nerozdílné odpovědnosti, která je pouze vyvratitelnou domněnkou.

Svým čtvrtým žalobním důvodem žalobkyně tvrdí, že Komise v tomto řízení neprokázala právně a skutkové dostačujícím způsobem svůj legitimní zájem na podání žaloby proti ní, když i přes stanovení její pravomoci uložit Air Liquide sankci přijala rozhodnutí konstatující, že Air Liquide porušila čl. 81 odst. 1 ES a článek 53 dohody EHP, a že v důsledku nedostatku takového legitimního zájmu tedy Komise nebyla příslušná k přijetí takového rozhodnutí vůči žalobkyni.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/38 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/38

---

Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Solvay v. Komise

(Věc T-186/06)

(2006/C 212/67)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: Solvay S.A. (Brussels, Belgium) (zástupci: O.W. Brouwer, D. Mes, M. O'Regan a A. Villette, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zcela či částečně zrušit články 1, 2 a 3 rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. května 2006 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/F/38.620 – peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v jakém se dotýkají žalobkyně, konkrétně v rozsahu, v jakém toto rozhodnutí stanoví, že žalobkyně porušila čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP a) v období mezi 31. lednem 1994 a srpnem 1997 a b) v období mezi 18. květnem a 31. prosincem 2000; |
| --- | --- |

—

zcela či částečně zrušit články 1, 2 a 3 rozhodnutí Evropské komise ze dne 3. května 2006 v řízení podle článku 81 Smlouvy o ES (věc COMP/F/38.620 – peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v jakém se dotýkají žalobkyně, konkrétně v rozsahu, v jakém toto rozhodnutí stanoví, že žalobkyně porušila čl. 81 odst. 1 Smlouvy o ES a čl. 53 odst. 1 Dohody o EHP a) v období mezi 31. lednem 1994 a srpnem 1997 a b) v období mezi 18. květnem a 31. prosincem 2000;

| — | zrušit nebo výrazně snížit pokuty uložené žalobkyni a Solvay Solexis SpA na základě rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušit nebo výrazně snížit pokuty uložené žalobkyni a Solvay Solexis SpA na základě rozhodnutí;

| — | uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s celkovým či částečným zaplacením pokuty nebo zřízením bankovní záruky; |
| --- | --- |

—

uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně nákladů vynaložených žalobkyní v souvislosti s celkovým či částečným zaplacením pokuty nebo zřízením bankovní záruky;

| — | přijmout jakákoliv jiná opatření, která Soud považuje za vhodná |
| --- | --- |

—

přijmout jakákoliv jiná opatření, která Soud považuje za vhodná

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Napadeným rozhodnutím Komise shledala, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 Dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že se účastnila kartelu v oblasti peroxidu vodíku a perboritanu sodného, který spočíval především ve výměně informací o cenách a množství prodeje mezi soutěžiteli, v cenových dohodách, v dohodách o snížení výrobní kapacity v EHP a ve sledování provádění protisoutěžních ujednání.

Žalobkyně tvrdí, že Komise byla oprávněna shledat, že Solvay v období mezi srpnem 1997 a 18. květnem 2000 porušila článek 81 ES, ale že se při použití článku 81 ES Komise tím, že konstatovala, že se Solvay dopustila protiprávního jednání jednak v období mezi 31. lednem 1994 a srpnem 1997 a jednak v období mezi 18. květnem a 31. prosincem 2000, dopustila nesprávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu. Toto nesprávné právní posouzení a zjevně nesprávné posouzení skutkového stavu se týká konkrétně:

| a) | chybného použití konceptu „dohody“, „jednání ve vzájemné shodě“ a „jediného a pokračujícího protiprávního jednání“; |
| --- | --- |

a)

chybného použití konceptu „dohody“, „jednání ve vzájemné shodě“ a „jediného a pokračujícího protiprávního jednání“;

| b) | nedostatečného prokázání jiné účasti žalobkyně v kartelu, než v obdobích přiznaných žalobkyní; |
| --- | --- |

b)

nedostatečného prokázání jiné účasti žalobkyně v kartelu, než v obdobích přiznaných žalobkyní;

| c) | předpokladu pokračujícího trvání protisoutěžních účinků po 18. květnu 2000; a |
| --- | --- |

c)

předpokladu pokračujícího trvání protisoutěžních účinků po 18. květnu 2000; a

| d) | nedostatečné analýzy důkazů v jejím spisu ve vztahu k výše uvedeným obdobím. |
| --- | --- |

d)

nedostatečné analýzy důkazů v jejím spisu ve vztahu k výše uvedeným obdobím.

Žalobkyně dále uplatňuje, že při aplikaci sdělení o spolupráci z roku 2002 (1) a nařízení č. 1/2003 (2) se Komise při výpočtu pokuty dopustila v několika případech nesrpávného právního posouzení a zjevně nesprávného posouzení skutkového stavu, včetně takových, které se týkají:

| a) | načasování žádostí o snížení pokut nebo důkazů představujících v rámci těchto žádostí významnou přidanou hodnotu |
| --- | --- |

a)

načasování žádostí o snížení pokut nebo důkazů představujících v rámci těchto žádostí významnou přidanou hodnotu

| b) | posouzení přidané hodnoty důkazů poskytnutých žalobkyní; a |
| --- | --- |

b)

posouzení přidané hodnoty důkazů poskytnutých žalobkyní; a

| c) | stupně snížení pokuty přiznaného žalobkyni, který podle Solvay zjevně nevzal v úvahu rozsah jí poskytnuté důkazní hodnoty, jakož i její významné a trvající spolupráce. |
| --- | --- |

c)

stupně snížení pokuty přiznaného žalobkyni, který podle Solvay zjevně nevzal v úvahu rozsah jí poskytnuté důkazní hodnoty, jakož i její významné a trvající spolupráce.

Krom toho, žalobkyně tvrdí, že pokuta byla příliš vysoká a nepřiměřená a že Komise nepředložila žádné, podpůrně žádné dostatečné, důvody, které by odůvodnily její výpočet pokuty.

Mimoto žalobkyně uplatňuje, že Komise protiprávně uložila pokutu její dceřiné společnosti, Solvay Solexis SpA.

Konečně, žalobkyně tvrdí, že Komise tím, že neumožnila plný přístup ke spisu a tím, že neumožnila přístup k nedůvěrnému znění odpovědí na oznámení námitek dalšími účastníky řízení před Komisí, porušila základní procesní požadavky a práva obhajoby.

---

(1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002 C 45, s. 3)

(2)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. 2003 L 1, s. 1).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/39 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/39

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Schräder v. Odrůdový úřad Společenství (SUMCOL 01)

(Věc T-187/06)

(2006/C 212/68)

Jednací jazyk: němčina

Účastníci řízení

Žalobce: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Německo) (zástupci: T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, I. Memmler, advokáti)

Žalovaný: Odrůdový úřad Společenství

Návrhová žádání žalobce

| — | změnit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. 003/2004) tak, že vyhoví odvolání žalobce proti rozhodnutí žalovaného č. R 446 a udělí ochranu odrůdy, o kterou bylo požádáno v přihlášce odrůdového práva SUMCOL 01 (č. 2001/0905); |
| --- | --- |

—

změnit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. 003/2004) tak, že vyhoví odvolání žalobce proti rozhodnutí žalovaného č. R 446 a udělí ochranu odrůdy, o kterou bylo požádáno v přihlášce odrůdového práva SUMCOL 01 (č. 2001/0905);

| — | podpůrně, zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. A003/2004) a uložil žalovanému, aby v souladu s rozsudkem znovu rozhodl o přihlášce odrůdového práva Společenství č. 2001/0905; |
| --- | --- |

—

podpůrně, zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. A003/2004) a uložil žalovanému, aby v souladu s rozsudkem znovu rozhodl o přihlášce odrůdového práva Společenství č. 2001/0905;

| — | podpůrně, zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. A003/2004). |
| --- | --- |

—

podpůrně, zrušit rozhodnutí odvolacího senátu žalovaného ze dne 2. května 2006 (sp. zn. A003/2004).

| — | uložit žalovanému náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit žalovanému náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Dotčená odrůdová práva Společenství: SUMCOL 01 (přihláška odrůdového práva č. 2001/0905).

Rozhodnutí výboru: Zamítnutí přihlášky.

Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.

Dovolávané žalobní důvody: zejména porušení článku 62 ve spojení s článkem 7 nařízení (ES) č. 2100/94 (1) z důvodu nesprávného posouzení skutkového stavu, podle žalobce má přihlašované odrůdové právo schopnost být chráněno, neboť má nezbytnou rozlišovací způsobilost; porušení článku 76 nařízení č. 2100/94 z důvodu nedostatečného zjištění skutkového stavu, jakož i článku 75 tohoto nařízení z důvodu porušení práva být vyslechnut.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (Úř. věst. L 227, s. 1; Zvl. vyd. 03/16, s. 390).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/39 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/39

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Arkema France v. Komise

(Věc T-189/06)

(2006/C 212/69)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Arkema France (Puteaux, Francie) (zástupci: A. Winckler, advokát, S. Sorinas, advokát, a P. Geffriaud, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit na základě článku 230 ES rozhodnutí přijaté Komisí dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 v rozsahu, v němž se týká Arkema; |
| --- | --- |

—

zrušit na základě článku 230 ES rozhodnutí přijaté Komisí dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 v rozsahu, v němž se týká Arkema;

| — | podpůrně zrušit nebo snížit na základě článku 229 ES výši pokuty, která byla tímto rozhodnutím uložena; |
| --- | --- |

—

podpůrně zrušit nebo snížit na základě článku 229 ES výši pokuty, která byla tímto rozhodnutím uložena;

| — | uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu veškerých nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Touto žalobou se žalobkyně domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K (2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že podniky, jimž bylo rozhodnutí určeno, mezi nimiž je i žalobkyně, porušily čl. 81 odst. 1 ES a článek 53 dohody o EHP, když se podílely na jednání ve vzájemné shodě spočívající ve výměně informací mezi soutěžiteli a dohodách o cenách a rozsahu výroby, jakož i v dohledu nad plněním těchto dohod v odvětví peroxidu vodíku a perboritanu sodného. Žalobkyně se podpůrně domáhá zrušení nebo snížení výše pokuty, která byla tímto rozhodnutím uložena.

Na podporu těchto návrhů se žalobkyně dovolává čtyř žalobních důvodů.

V rámci svého prvního žalobního důvodu tvrdí, že Komise tím, že protiprávní jednání, kterého se dopustila Arkema, přičetla Elf Aquitaine a Total na základě pouhé domněnky související s tím, že tyto dvě společnosti držely v rozhodné době téměř veškerý její kapitál, učinila nesprávné právní posouzení, nesprávné skutkové zjištění při uplatnění pravidel o přičitatelnosti jednání ve vzájemné shodě, učiněného dceřinou společností, mateřské společnosti, a porušila zásadu zákazu diskriminace. Žalobkyně tvrdí, že tuto domněnku kontroly napadla v průběhu vyšetřování. Dále uplatňuje, že Komise porušila povinnost uvést odůvodnění, která jí přísluší na základě článku 253 ES, jakož i zásadu řádné správy, když neodpověděla na všechny argumenty uvedené žalobkyní ve své odpovědi na sdělení žalobních důvodů.

V rámci svého druhého žalobního důvodu žalobkyně tvrdí, že se Komise dopustila nesprávného právního posouzení, když navýšila o 200 % „počáteční výši“ pokuty Arkema z důvodu odrazujícího účinku, přičemž vycházela z obratu těchto dvou mateřských společností, v dané době, Total a Elf Aquitaine, neboť se žalobkyně domnívá, že předmětné protiprávní jednání nemůže být přičítáno jedné či druhé společnosti. Žalobkyně tvrdí podpůrně v rámci tohoto žalobního důvodu, že i kdyby bylo protiprávní jednání přičitatelné mateřským společnostem, Komise porušila zásadu proporcionality a zásadu rovného zacházení, když použila u „počáteční výše“ pokuty uložené Arkema násobící koeficient 3 (tedy navýšení o 200 %) z důvodu odrazujícího účinku.

Žalobkyně zatřetí tvrdí, že rozhodnutí navýšit o 50 % „základní výši“ pokuty Arkema, z důvodu opětovného protiprávního jednání, je v rozporu s právem. Uplatňuje, že použití pojmu opětovného protiprávního jednání je v projednávaném případě zjevně nepřiměřené a v rozporu se zásadou právní jistoty, co se týče protiprávních jednání, za které Komise uložila sankci na základě skutečností, které jsou vzdáleny od přítomnosti. Žalobkyně krom toho Komisi vytýká, že porušila zásadu „ne bis in idem“, neboť existence dřívějšího uložení sankcí byla již Komisí několikrát zohledněna v jiných nedávných rozhodnutích, ve kterých Komise uložila Arkema 50 % navýšení pokuty z důvodu opětovného protiprávního jednání. Žalobkyně tvrdí, že jí byla uložena nová sankce z důvodu týchž skutečností.

Žalobkyně nakonec tvrdí, že rozhodnutí není z právního ani faktického hlediska opodstatněné, neboť žalobkyni nebylo přiznáno snížení výše pokuty přesahující 30 % z důvodu spolupráce, kterou poskytla během řízení. Uplatňuje, že Komise se dopustila zjevně nesprávného právního posouzení, jakož i právního omylu, neboť v případě žalobkyně nepoužila hlavu B oznámení o shovívavosti (1) za účelem snížení pokuty o 50 %.

---

(1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů, Úř. věst. 2002 C 45, s. 3.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/40 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/40

---

Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Total a Elf Aquitaine v. Komise

(Věc T-190/06)

(2006/C 212/70)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Total SA a Elf Aquitaine (Courbevoie, Francie) (zástupci: E. Morgan de Rivery, advokát, a A. Noël-Baron, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

| — | zrušit čl. 1 písm. o) a p), čl. 2 písm. i) a články 3 a 4 rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006; |
| --- | --- |

—

zrušit čl. 1 písm. o) a p), čl. 2 písm. i) a články 3 a 4 rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006;

| — | podpůrně změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž ukládá Arkema SA pokutu ve výši 78,663 milionů eur, za níž Total SA odpovídá společně a nerozdílně do výše 42 milionů eur, a Elf Aquitaine SA do výše 65,1 milionů eur, a snížit částku dotčené pokuty do přiměřené výše; |
| --- | --- |

—

podpůrně změnit čl. 2 písm. i) rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž ukládá Arkema SA pokutu ve výši 78,663 milionů eur, za níž Total SA odpovídá společně a nerozdílně do výše 42 milionů eur, a Elf Aquitaine SA do výše 65,1 milionů eur, a snížit částku dotčené pokuty do přiměřené výše;

| — | v každém případě Komisi uložit náhradu všech nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

v každém případě Komisi uložit náhradu všech nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Projednávanou žalobou se žalobkyně domáhají částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že podniky, jimž bylo rozhodnutí určeno, mezi nimiž jsou žalobkyně, porušily čl. 81 odst. 1 ES a článek 53 dohody EHP tím, že se účastnily souboru dohod a jednání ve vzájemné shodě spočívajících ve výměně informací mezi soutěžiteli a dohodách o cenách a výrobních kapacitách, jakož i v dohledu nad prováděním těchto dohod v odvětví peroxidu vodíku a perboritanu sodného. Podpůrně se domáhají snížení výše pokuty uložené jejich dceřiné společnosti, za níž společně a nerozdílně odpovídají.

Žaloba vychází z deseti žalobních důvodů.

Nejprve žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí porušuje jejich práva obhajoby, jakož i presumpci neviny.

Zadruhé uplatňují, že napadené rozhodnutí v rozsahu, v němž je odsuzuje za protiprávní jednání spáchané jejich dceřinou společností, porušuje povinnost odůvodnění, jednak proto, že úvahy Komise, o kterých mají žalobkyně za to, že jsou částečně rozporné, jsou s ohledem na nové stanovisko přijaté vůči nim nedostatečně rozvinuté, a jednak proto, že Komise ignorovala tím, že na ně odmítla odpovědět, přesné skutečnosti uplatňované žalobkyněmi pro odůvodnění toho, že nezasahovaly do řízení dceřiné společnosti.

Žalobkyně se krom toho domnívají, že napadené rozhodnutí porušuje jednotný charakter pojmu podniku ve smyslu článku 81 ES a čl. 23 odst. 2 nařízení č. 1/2003 (1), jakož i pravidla, která upravují přičitatelnost mateřské společnosti protiprávních jednání spáchaných její dceřinou společností. Pokud jde o tento posledně uvedený žalobní důvod, žalobkyně tvrdí, že Komise nezohlednila rámec vymezený soudem Společenství její pravomoci přičítat mateřské společnosti protiprávní jednání spáchaná její dceřinou společností. Rovněž přijala nesprávný výklad judikatury týkající se přičitatelnosti a potýkala se se svou rozhodovací praxí v této oblasti. Podle žalobkyň Komise krom toho porušila zásadu autonomie právnické osoby.

Žalobkyně mají rovněž za to, že Komise provedla zjevně nesprávné posouzení, když nesprávně uplatnila domněnku přičitatelnosti Total a když měla při posuzování recidivy za to, že její dceřiná společnost odsouzená napadeným rozhodnutím stále patřila Total.

Krom toho žalobkyně uplatňují, že Komise porušila několik základních zásad uznaných členskými státy, které jsou součástí právního řádu Společenství, jako je zásada zákazu diskriminace, zásada odpovědnosti za osobní jednání, zásada osobní povahy trestů, jakož i zásada legality.

Žalobkyně rovněž tvrdí, že napadené rozhodnutí poškozuje zásady řádné správy a právní jistoty.

Žalobkyně se konečně domnívají, že Komise porušila taková pravidla upravující stanovení pokut, jako je zásada rovného zacházení, jelikož neuplatnila snížení původně uložené částky vůči žalobkyním o 25 %, zatímco jej uplatnila vůči jinému subjektu, kterému bylo napadené rozhodnutí určeno. Podle žalobkyň napadené rozhodnutí krom toho nezohledňuje rámec pravomoci Komise, pokud jde o vzetí v úvahu odrazujícího účinku, přičemž je porušena zásada presumpce nevinny a zásada právní jistoty.

Nakonec žalobkyně tvrdí, že napadené rozhodnutí představuje zneužití pravomoci, jelikož jim přičítá odpovědnost za protiprávní jednání spáchané jejich dceřinou společností a odsuzuje je nerozdílně s touto dceřinou společností.

Podpůrně mají žalobkyně za to, že pokuta uložená jejich dceřiné společnosti, za níž jsou společně a nerozdílně odpovědné, musí být spravedlivě snížena. Domáhají se toho, aby jim bylo přiznáno snížení jim původně uložené výše pokuty o 25 % a aby byly vůči nim zohledněny polehčující okolnosti, jelikož byly téměř souběžně odsouzeny k vysokým pokutám ve dvou podobných věcech.

---

(1)  Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Úř. věst. L 1, s. 1; Zvl. vyd. 08/02, s. 205).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/41 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/41

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC Foret v. Komise

(Věc T-191/06)

(2006/C 212/71)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: FMC Foret S.A. (Sant Cugat del Vallés, Španělsko) (zástupce: M. Seimetz, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise C(2006)1766 konečné ze dne 3. května 2006 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, ve kterém ukládá žalobkyni pokutu; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise C(2006)1766 konečné ze dne 3. května 2006 v řízení podle článku 81 ES a článku 53 Dohody o EHP (Věc COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, ve kterém ukládá žalobkyni pokutu;

| — | podpůrně, snížit pokutu uloženou žalobkyni, a |
| --- | --- |

—

podpůrně, snížit pokutu uloženou žalobkyni, a

| — | uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se prostřednictvím své žaloby domáhá zrušení, v rozsahu, ve kterém se jí dotýká, rozhodnutí Komise C(2006)1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise shledala, že dotyčné podniky porušily čl. 81 odst. 1 ES a článek 53 EHS tím, že se účastnily jediného a pokračujícího protiprávního jednání na celém území EHP, pokud jde o peroxid vodíku a perboritan sodný, spočívajícího zejména v tom, že si soutěžitelé vyměňovali důležité obchodní informace, jako jsou důvěrné informace o trhu a společnostech, omezovali nebo kontrolovali výrobu, jakož i možný a aktuální objem výroby, rozdělovali si trhy a zákazníky a určovali a kontrolovali ceny.

Na podporu svých nároků na snížení pokuty žalobkyně zejména zpochybňuje dokazování provedené Komisí v její věci a zadruhé tvrdí, že byla porušena její práva obhajoby.

Žalobkyně zaprvé tvrdí, že Komise nedostála svému důkaznímu břemenu a neprovedla přiměřené zhodnocení důkazů o existenci kartelu. Žalobkyně tak kritizuje, že se Komise opírala o nejasná a nepodložená tvrzení obsažená v žádostech o shovívavost předložených ostatními podniky, i přes obavy vyjádřené jejím úředníkem pro slyšení.

Žalobkyně dále tvrdí, že jak její svědectví, tak důkazy předložené v různých fázích řízení za účelem prokázání nepravdivosti výtek proti ní nebyly zpochybněny a nakonec byly Komisí odmítnuty bez odůvodnění.

Žalobkyně zadruhé obviňuje Komisi z toho, že jí neprávem zatajila důkazy. V tomto ohledu bylo žalobkyni údajně odepřeno právo obhajoby, pokud jde o přístup k odpovědím na oznámení námitek Komise, zatímco tvrdí, že ve své vlastní odpovědi prokázala své odmítnutí účastnit se činností představujících kartel.

Konečně se FMC Foret domnívá, že pokuta uložená jí Komisí je příliš vysoká a nepřiměřená s ohledem na její obrat a na zcela pasivní úlohu, kterou měla v údajném kartelu.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/42 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/42

---

Žaloba podaná dne 18. července – Caffaro v. Komise

(Věc T-192/06)

(2006/C 212/72)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Caffaro S.r.l. (Alberto Santa Maria a Claudi Biscaretti di Rufia, avvocati)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan v rozsahu, v němž ukládá Caffaro S.r.l. společně a nerozdílně se SNIA S.p.A. pokutu ve výši 1 078 000 eur; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan v rozsahu, v němž ukládá Caffaro S.r.l. společně a nerozdílně se SNIA S.p.A. pokutu ve výši 1 078 000 eur;

| — | podpůrně, snížit pokutu, kterou uložila Komise Caffaro S.r.l. na symbolickou částku; |
| --- | --- |

—

podpůrně, snížit pokutu, kterou uložila Komise Caffaro S.r.l. na symbolickou částku;

| — | dále podpůrně, podstatně snížit částku pokuty uložené Caffaro S.r.l. s přihlédnutím ke krátké době trvání porušení, které je jí přičítáno, a k existenci polehčujících okolností; |
| --- | --- |

—

dále podpůrně, podstatně snížit částku pokuty uložené Caffaro S.r.l. s přihlédnutím ke krátké době trvání porušení, které je jí přičítáno, a k existenci polehčujících okolností;

| — | uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 L'air Liquide v. Komise.

Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že:

| — | má být považována spíše za „oběť“ než účastníka na kartelové dohodě týkající se peroxidu vodíku. Komise při posuzování postavení Caffaro v předmětném řízení zcela opomněla vzít v úvahu skutečnost, že Caffaro, aniž by měla z předmětné kartelové dohody nějaký užitek, opustila trh s perboritanem (PBS), právě v důsledku protiprávních dohod uzavřených na trhu s peroxidem vodíku (HP). Žalobkyně před Komisí zdůraznila, že vyrábí pouze perboritan, že je tedy ve vztahu k peroxidu vodíku pouze zákazníkem, a že proto nemohla být účastníkem kartelové dohody týkající se peroxidu vodíku, ale spíše její obětí; |
| --- | --- |

—

má být považována spíše za „oběť“ než účastníka na kartelové dohodě týkající se peroxidu vodíku. Komise při posuzování postavení Caffaro v předmětném řízení zcela opomněla vzít v úvahu skutečnost, že Caffaro, aniž by měla z předmětné kartelové dohody nějaký užitek, opustila trh s perboritanem (PBS), právě v důsledku protiprávních dohod uzavřených na trhu s peroxidem vodíku (HP). Žalobkyně před Komisí zdůraznila, že vyrábí pouze perboritan, že je tedy ve vztahu k peroxidu vodíku pouze zákazníkem, a že proto nemohla být účastníkem kartelové dohody týkající se peroxidu vodíku, ale spíše její obětí;

| — | Komise se dopustila dalšího zjevného pochybení, když použila pro všechny subjekty, které se na porušení účastnily, s výjimkou žalobkyně, celkové podíly na trhu v roce 1999, poslední celý rok trvání porušení, jež se týkalo obou výrobků (perboritanu a peroxidu vodíku). Komise namísto toho použila překvapivě ve vztahu k Caffaro údaje týkající se trhu v roce 1998, přičemž podle ustálené judikatury musí Komise pro účely posouzení zvláštního významu podniku vzít v úvahu obraty dosažené každým podnikem během referenčního roku. Judikatura vyložila tuto zásadu v tom smyslu, že pouze použití referenčního roku, společného pro všechny podniky účastnící se na stejném porušení, zaručuje rovné zacházení. |
| --- | --- |

—

Komise se dopustila dalšího zjevného pochybení, když použila pro všechny subjekty, které se na porušení účastnily, s výjimkou žalobkyně, celkové podíly na trhu v roce 1999, poslední celý rok trvání porušení, jež se týkalo obou výrobků (perboritanu a peroxidu vodíku). Komise namísto toho použila překvapivě ve vztahu k Caffaro údaje týkající se trhu v roce 1998, přičemž podle ustálené judikatury musí Komise pro účely posouzení zvláštního významu podniku vzít v úvahu obraty dosažené každým podnikem během referenčního roku. Judikatura vyložila tuto zásadu v tom smyslu, že pouze použití referenčního roku, společného pro všechny podniky účastnící se na stejném porušení, zaručuje rovné zacházení.

Žalobkyně také uplatňuje:

| — | porušení práv obhajoby, co se týče skutečnosti, že v rozporu s tím, co tvrdí Komise, se zástupci Caffaro jednání v Bruselu dne 26. listopadu 1998 nezúčastnili; |
| --- | --- |

—

porušení práv obhajoby, co se týče skutečnosti, že v rozporu s tím, co tvrdí Komise, se zástupci Caffaro jednání v Bruselu dne 26. listopadu 1998 nezúčastnili;

| — | nesprávné použití článku 25 nařízení (ES) č. 1/2003 a nesprávné použití tam uvedeného důvodu promlčení, poněvadž Caffaro ukončila účast na údajné kartelové dohodě více než pět let předtím, než Komise proti ní zahájila šetření. |
| --- | --- |

—

nesprávné použití článku 25 nařízení (ES) č. 1/2003 a nesprávné použití tam uvedeného důvodu promlčení, poněvadž Caffaro ukončila účast na údajné kartelové dohodě více než pět let předtím, než Komise proti ní zahájila šetření.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/43 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/43

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – SNIA v. Komise

(Věc T-194/06)

(2006/C 212/73)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: SNIA S.p.A. (zástupci: Alberto Santa Maria a Claudi Biscaretti di Rufia, avvocati)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 (Věc COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž ukládá SNIA S.p.A. společně a nerozdílně s Caffaro S.r.l. pokutu ve výši 1 078 000 eur; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 (Věc COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan) v rozsahu, v němž ukládá SNIA S.p.A. společně a nerozdílně s Caffaro S.r.l. pokutu ve výši 1 078 000 eur;

| — | uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 Air Liquide v. Komise.

Komise v tomto rozhodnutí tvrdí, že Industrie Chimiche Caffaro S.p.A. (ICC) byla v rozhodné době z hlediska svého jednání závislá nejen na Caffaro S.p.A., společnosti kótované na italské burze a vykonávající 100 % kontrolu nad ICC, ale také na žalobkyni, majoritním akcionáři Caffaro S.p.A., držícím 53 % až 59 % akcií. Na základě tohoto nepřímého propojení je žalobkyně považována společně a nerozdílně odpovědnou za porušení, z něhož Komise obviňuje Caffaro S.r.l.

Na podporu svých tvrzení žalobkyně uplatňuje, že:

| — | Komise neprokázala vztah závislosti mezi SNIA a ICC v rozhodné době. Neprokázala ani existenci takového vztahu mezi Caffaro S.p.A. a ICC během stejného období; |
| --- | --- |

—

Komise neprokázala vztah závislosti mezi SNIA a ICC v rozhodné době. Neprokázala ani existenci takového vztahu mezi Caffaro S.p.A. a ICC během stejného období;

| — | s ohledem na relevantnost fúze Caffaro S.p.A. a SNIA pro účely identifikace rozhodujícího vlivu SNIA ponechala Komise bez povšimnutí skutečnost, že fúze sloučením Caffaro S.p.A. se SNIA S.p.A. (jako změna obchodní firmy společnosti z ICC na Caffaro S.p.A., nyní Caffaro S.r.l.) nastala v roce 2000, což je rok po odchodu z trhu s bělícími přípravky, a že Komise, jak již bylo uvedeno, žádným způsobem neprokázala rozhodující vliv Caffaro S.p.A. na ICC; |
| --- | --- |

—

s ohledem na relevantnost fúze Caffaro S.p.A. a SNIA pro účely identifikace rozhodujícího vlivu SNIA ponechala Komise bez povšimnutí skutečnost, že fúze sloučením Caffaro S.p.A. se SNIA S.p.A. (jako změna obchodní firmy společnosti z ICC na Caffaro S.p.A., nyní Caffaro S.r.l.) nastala v roce 2000, což je rok po odchodu z trhu s bělícími přípravky, a že Komise, jak již bylo uvedeno, žádným způsobem neprokázala rozhodující vliv Caffaro S.p.A. na ICC;

| — | výlučně odpovědnou za údajné porušení je ICC (nyní Caffaro S.p.A.), která mimoto nezanikla jako právnická osoba, ale pouze změnila svou obchodní firmu. Na druhou stranu i za předpokladu, že by Caffaro S.p.A. byla za údajné porušení odpovědná, je jejím právním nástupcem Caffaro S.r.l., a nikoliv SNIA. |
| --- | --- |

—

výlučně odpovědnou za údajné porušení je ICC (nyní Caffaro S.p.A.), která mimoto nezanikla jako právnická osoba, ale pouze změnila svou obchodní firmu. Na druhou stranu i za předpokladu, že by Caffaro S.p.A. byla za údajné porušení odpovědná, je jejím právním nástupcem Caffaro S.r.l., a nikoliv SNIA.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/43 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/43

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – Solvay Solexis v. Komise

(Věc T-195/06)

(2006/C 212/74)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Solvay Solexis S.p.A. (zástupci: Tommaso Salonico a Gian Luca Zampa, avvocati)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | částečně zrušit rozhodnutí, zejména články 1, 2 a 3 a následně snížit sankci uloženou Solexis; |
| --- | --- |

—

částečně zrušit rozhodnutí, zejména články 1, 2 a 3 a následně snížit sankci uloženou Solexis;

| — | uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně výdajů, které vznikly žalobkyni v souvislosti s úplnou či částečnou platbou sankce nebo poskytnutím bankovní záruky. |
| --- | --- |

—

uložit žalované náhradu nákladů řízení, včetně výdajů, které vznikly žalobkyni v souvislosti s úplnou či částečnou platbou sankce nebo poskytnutím bankovní záruky.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 L'air Liquide v. Komise. Solexis byla tímto rozhodnutím společně a nerozdílně s Edison S.p.A. uložena pokuta ve výši 25 619 000 eur. Odpovědnost žalobkyně je založena výlučně na jednání společnosti Ausimont S.p.A., která byla v rozhodné době pod výlučnou kontrolou společnosti Edison.

Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že sankce, která jí byla uložena, musí být považována za nesprávně uloženou s ohledem na následující:

| — | nesprávné zjištění doby trvání porušení, které trvalo mezi květnem/zářím 1997 a květnem 2000 a nikoliv, co se týče žalobkyně samotné, mezi květnem 1995 a prosincem 2000; |
| --- | --- |

—

nesprávné zjištění doby trvání porušení, které trvalo mezi květnem/zářím 1997 a květnem 2000 a nikoliv, co se týče žalobkyně samotné, mezi květnem 1995 a prosincem 2000;

| — | nesprávné zjištění dopadu a jeho použití na trh dotčený předmětným porušením, jakož i pasivní role, kterou sehrála žalobkyně během období od května 1995 do května/září 1997; |
| --- | --- |

—

nesprávné zjištění dopadu a jeho použití na trh dotčený předmětným porušením, jakož i pasivní role, kterou sehrála žalobkyně během období od května 1995 do května/září 1997;

| — | její neúčast na dohodě omezující kapacitu. Komise uložením sankce nezohlednila skutečnost, že se Ausimont nikdy nepodílela – ani v roce 1997, ani později – na kartelové dohodě o snížení/omezení výrobní kapacity. Porušení, které může být přičítáno Ausimot, je tedy vzhledem k jeho méně závažnému dopadu na hospodářskou soutěž méně závažné než porušení, kterých se dopustily ostatní podniky, rovněž s použitím základních zásad rovného zacházení, ekvity a proporcionality; |
| --- | --- |

—

její neúčast na dohodě omezující kapacitu. Komise uložením sankce nezohlednila skutečnost, že se Ausimont nikdy nepodílela – ani v roce 1997, ani později – na kartelové dohodě o snížení/omezení výrobní kapacity. Porušení, které může být přičítáno Ausimot, je tedy vzhledem k jeho méně závažnému dopadu na hospodářskou soutěž méně závažné než porušení, kterých se dopustily ostatní podniky, rovněž s použitím základních zásad rovného zacházení, ekvity a proporcionality;

| — | nezohlednění její spolupráce. Žalovaná totiž žalobkyni nikdy nepřiznala žádnou výhodu z její spolupráce, ani v důsledku její účasti na řízení o spolupráci, ani na základě polehčujících okolností stanovených pokyny Komise. |
| --- | --- |

—

nezohlednění její spolupráce. Žalovaná totiž žalobkyni nikdy nepřiznala žádnou výhodu z její spolupráce, ani v důsledku její účasti na řízení o spolupráci, ani na základě polehčujících okolností stanovených pokyny Komise.

Konečně žalobkyně uplatňuje porušení zásady proporcionality.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/44 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/44

---

Žaloba podaná dne 19. července 2006 – Edison v. Komise

(Věc T-196/06)

(2006/C 212/75)

Jednací jazyk: italština

Účastníci řízení

Žalobkyně: Edison S.p.A. (zástupci: Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino a Eugenio Bruti Liberati, avvocati)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan v rozsahu, v němž se týká žalobkyně; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise C(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – hydroxid vodíku a perboritan v rozsahu, v němž se týká žalobkyně;

| — | podpůrně, zrušit nebo snížit částku pokuty uložené Edison napadeným rozhodnutím; |
| --- | --- |

—

podpůrně, zrušit nebo snížit částku pokuty uložené Edison napadeným rozhodnutím;

| — | uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

V projednávaném případě je napadené rozhodnutí shodné s rozhodnutím ve věci T-185/06 L'air Liquide v. Komise. Podle tohoto rozhodnutí je žalobkyně společně a nerozdílně odpovědná za porušení, kterého se dopustila Ausimont po celou dobu trvání její účasti na kartelové dohodě, a na základě tohoto porušení jí byla uložena pokuta ve výši 58 125 000 eur, z toho ve výši 25 619 000 jí byla pokuta uložena společně a nerozdílně se Solvay Solexis S.p.A. V tomto ohledu je namístě upřesnit, že nad Solvay Solexis S.p.A. v současnosti vykonává kontrolu Solvay SA/NV, ale že v době spáchání porušení pod obchodní firmou Ausimont S.p.A. byla nepřímo kontrolována společností Montedison (nyní EDISON).

Na podporu svých návrhů žalobkyně uplatňuje, že:

| — | porušení základních procesních zásad, zejména zásady kontradiktornosti řízení a práva obhajoby, jakož i porušení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 a čl. 11 odst. 2 nařízení č. 773/2004 tím, že žalovaná na podporu svých obvinění uvedla v rozhodnutí poprvé skutečnost, že zplnomocněný prezident společnosti Ausimot byl během větší části doby trvání porušení také členem správní rady Montecatini, což je prostřednická společnost zcela kontrolovaná Montedison (nyní EDISON), která má 100 % podíl na základním kapitálu Ausimont; |
| --- | --- |

—

porušení základních procesních zásad, zejména zásady kontradiktornosti řízení a práva obhajoby, jakož i porušení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003 a čl. 11 odst. 2 nařízení č. 773/2004 tím, že žalovaná na podporu svých obvinění uvedla v rozhodnutí poprvé skutečnost, že zplnomocněný prezident společnosti Ausimot byl během větší části doby trvání porušení také členem správní rady Montecatini, což je prostřednická společnost zcela kontrolovaná Montedison (nyní EDISON), která má 100 % podíl na základním kapitálu Ausimont;

| — | porušení článku 81 ES tím, že z porušení pravidel hospodářské soutěže, kterého se dopustila Ausimont, byla neprávem obviněna žalobkyně. Žalovaná pochybila jednak, když učinila závěr, že 100 % podíl na základním kapitálu společnosti, jež má společnost vykonávající nad ní kontrolu, postačuje pro domněnku, podle které má společnost vykonávající kontrolu rozhodující vliv na jednání kontrolované společnosti a že společnost vykonávající kontrolu může být tedy považována za společně odpovědnou za porušení, kterého se dopustila kontrolovaná společnost. Dále pak žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je rozporné a nedostatečně odůvodněné, a uplatňuje také porušení článku 81 ES, neboť žalovaná učinila závěr, že v projednávaném případě existovaly i „jiné poznatky“, které nasvědčovaly tomu, že Ausimont není samostatným subjektem, který by mohl rozhodovat o vlastní obchodní strategii. |
| --- | --- |

—

porušení článku 81 ES tím, že z porušení pravidel hospodářské soutěže, kterého se dopustila Ausimont, byla neprávem obviněna žalobkyně. Žalovaná pochybila jednak, když učinila závěr, že 100 % podíl na základním kapitálu společnosti, jež má společnost vykonávající nad ní kontrolu, postačuje pro domněnku, podle které má společnost vykonávající kontrolu rozhodující vliv na jednání kontrolované společnosti a že společnost vykonávající kontrolu může být tedy považována za společně odpovědnou za porušení, kterého se dopustila kontrolovaná společnost. Dále pak žalobkyně uplatňuje, že napadené rozhodnutí je rozporné a nedostatečně odůvodněné, a uplatňuje také porušení článku 81 ES, neboť žalovaná učinila závěr, že v projednávaném případě existovaly i „jiné poznatky“, které nasvědčovaly tomu, že Ausimont není samostatným subjektem, který by mohl rozhodovat o vlastní obchodní strategii.

Žalobkyně mimoto uplatňuje porušení povinnosti odůvodnění, neboť žalovaná neposoudila všechny listinné důkazy a skutkové okolnosti předložené k posouzení společností EDISON na podporu svého tvrzení o nezávislosti Ausimont v rozhodování o vlastní obchodní politice.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/45 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/45

---

Žaloba podaná dne 18. července 2006 – FMC v. Komise

(Věc T-197/06)

(2006/C 212/76)

Jednací jazyk: angličtina

Účastnice řízení

Žalobkyně: FMC Corporation (Philadelphia, USA) (zástupci: C. Stanbrook, Q.C., a Y. Virvilis, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyně

| — | zrušit rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž se vztahuje na FMC Corporation a |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 v rozsahu, v němž se vztahuje na FMC Corporation a

| — | podpůrně snížit pokutu uloženou FMC Corporation a |
| --- | --- |

—

podpůrně snížit pokutu uloženou FMC Corporation a

| — | uložit Komisi náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se domáhá částečného zrušení rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že žalobkyně porušila článek 81 ES a článek 53 dohody o Evropského hospodářském prostoru, když se účastnila souboru dohod a jednání ve vzájemné shodě spočívajících hlavně ve výměně informací mezi soutěžiteli o cenách a objemech prodejů, dohodách o cenách, dohodách o snížení výrobní kapacity v EHP a dohledu nad prováděním těchto dohod narušujících hospodářskou soutěž.

Žalobkyně uplatňuje dva důvody na podporu své žaloby a obecně tvrdí, že neodpovídá za protiprávní jednání své dceřiné společnosti Foret, jelikož nad dceřinou společností nevykonávala rozhodující vliv.

Zaprvé žalobkyně uplatňuje, že je napadené rozhodnutí nedostatečně odůvodněno.

Zadruhé žalobkyně tvrdí, že je napadené rozhodnutí stiženo právními i skutkovými pochybeními, jelikož:

| a) | závěry Komise vycházely z nesprávného výkladu důkazů, z protiprávní diskriminace spočívající v tom, že jednotlivým zdrojům ústních důkazů byla přiznána různá váha, a obecně ze zjevně nesprávného posouzení; |
| --- | --- |

a)

závěry Komise vycházely z nesprávného výkladu důkazů, z protiprávní diskriminace spočívající v tom, že jednotlivým zdrojům ústních důkazů byla přiznána různá váha, a obecně ze zjevně nesprávného posouzení;

| b) | Komise použila nesprávný právní test kontroly za účelem určení odpovědnosti žalobkyně za protiprávní jednání Foret; |
| --- | --- |

b)

Komise použila nesprávný právní test kontroly za účelem určení odpovědnosti žalobkyně za protiprávní jednání Foret;

| c) | Komise použila důkaz, který se nevztahuje k období údajného protiprávního jednání, a |
| --- | --- |

c)

Komise použila důkaz, který se nevztahuje k období údajného protiprávního jednání, a

| d) | Komise použila důkaz, který neoznámila žalobkyni jako základní důkaz v neprospěch společnosti, čímž žalobkyni zbavila možnosti vykonávat její práva obhajoby. |
| --- | --- |

d)

Komise použila důkaz, který neoznámila žalobkyni jako základní důkaz v neprospěch společnosti, čímž žalobkyni zbavila možnosti vykonávat její práva obhajoby.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/45 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/45

---

Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Akzo Nobel a další v. Komise

(Věc T-199/06)

(2006/C 212/77)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobkyně: Akzo Nobel NV (Arnhem, Nizozemsko), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Švédsko), Eka Chemicals AB (Bohus, Švédsko) (zástupci: C. Swaak, N. Neij, advokáti)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobkyň

| — | zrušit pokutu, která jim byla uložena v napadeném rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, nebo podpůrně zvýšit 40 % snížení přiznané na základě sdělení o shovívavosti o 10 %; |
| --- | --- |

—

zrušit pokutu, která jim byla uložena v napadeném rozhodnutí Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, nebo podpůrně zvýšit 40 % snížení přiznané na základě sdělení o shovívavosti o 10 %;

| — | uložit Komisi náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů řízení žalobkyň. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi náhradu vlastních nákladů řízení a nákladů řízení žalobkyň.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobkyně se domáhají zrušení pokuty, která jim byla uložena rozhodnutím Komise K(2006) 1766 konečné ze dne 3. května 2006 ve věci COMP/F/38.620 – Peroxid vodíku a perboritan, kterým Komise konstatovala, že žalobkyně porušily článek 81 ES a článek 53 dohody o Evropském hospodářském prostoru tím, že se účastnily souboru dohod a jednání ve vzájemné shodě spočívajících hlavně ve výměně informací mezi soutěžiteli o cenách a objemech prodejů, dohodách o cenách, dohodách o snížení výrobní kapacity v EHP a v dohledu nad prováděním dohod narušujících hospodářskou soutěž. Obě žalobkyně Akzo Nobel Chemicals Holding AB a Akzo Nobel NV společně a nerozdílně odpovídají za protiprávní jednání spáchané žalobkyní Eka Chemicals AB (dále jen Eka).

Žalobkyně uplatňují, že Komise porušila povinnost odůvodnění podle článku 253 ES tím, že neodůvodnila své rozhodnutí o přiznání pouze 40 % snížení pokuty v rámci rozmezí 30–50 % i přes to, že spolupráce Eka byla plně v souladu s kritérii stanovenými ve sdělení o shovívavosti (1).

Podpůrně se žalobkyně domáhají zvýšení 40 % snížení pokuty přiznaného na základě sdělení o shovívavosti o 10 % z důvodu, že Komise nesprávně použila sdělení o shovívavosti vzhledem k tomu, že Eka nebyla přiznána maximální výše snížení přípustná v rámci příslušného rozmezí, i když její spolupráce plně splňovala kritéria stanovená v bodě 23 druhém pododstavci sdělení o shovívavosti. Podle žalobkyň tudíž Komise porušila jejich legitimní očekávání.

Krom toho žalobkyně tvrdí, že Komise porušila zásadu rovného zacházení, jelikož zacházela:

| i) | s podobnými situacemi, to je situací Eka a Arkema, jejichž spolupráce plně splňovala kritéria stanovená v bodě 23 sdělení o shovívavosti, odlišně tím, že přiznala maximální přípustnou výši snížení v rámci příslušného rozmezí pouze společnosti Arkema, a |
| --- | --- |

i)

s podobnými situacemi, to je situací Eka a Arkema, jejichž spolupráce plně splňovala kritéria stanovená v bodě 23 sdělení o shovívavosti, odlišně tím, že přiznala maximální přípustnou výši snížení v rámci příslušného rozmezí pouze společnosti Arkema, a

| ii) | s odlišnými situacemi, to je situací Eka a Solvay, podobným způsobem, když oběma přiznala snížení pokuty, které není maximálním snížením přípustným v rámci příslušného rozmezí, i když Eka podle žalobkyň spolupracovala z hlediska hodnoty a času více než Solvay. |
| --- | --- |

ii)

s odlišnými situacemi, to je situací Eka a Solvay, podobným způsobem, když oběma přiznala snížení pokuty, které není maximálním snížením přípustným v rámci příslušného rozmezí, i když Eka podle žalobkyň spolupracovala z hlediska hodnoty a času více než Solvay.

---

(1)  Oznámení Komise o ochraně před pokutami a snížení pokut v případech kartelů (Úř. věst. 2002, C 45, s. 3).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/46

---

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 29. června 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing v. OHIM – Dörken (DELTA)

(Věc T-159/05) (1)

(2006/C 212/78)

Jednací jazyk: němčina

Předseda pátého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 171, 9.7.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/46

---

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 27. června 2006 – Marker Völkl/OHIM v. Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

(Věc T-217/05) (1)

(2006/C 212/79)

Jednací jazyk: němčina

Předseda pátého senátu nařídil vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 205, 20.8.2005.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/46

---

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 5. července 2006 – Deutsche Telekom v. OHIM (Alles, was uns verbindet)

(Věc T-18/06) (1)

(2006/C 212/80)

Jednací jazyk: němčina

Předseda čtvrtého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/46

---

Usnesení Soudu prvního stupně ze dne 6. července 2006 – Cofira-Sac v. Komise

(Věc T-43/06) (1)

(2006/C 212/81)

Jednací jazyk: italština

Předseda druhého senátu rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 86, 8.4.2006.

---

SOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIE

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/47

---

Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 11. července 2006 – Tas v. Komise

(Věc F-12/05) (1)

(„Přijímání - Otevřené výběrové řízení - Podmínky připuštění - Nepřipuštění ke zkouškám - Diplomy - Odborná kvalifikace - Rovné zacházení“)

(2006/C 212/82)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce
  : David Tas (Brusel, Belgie) (zástupci: S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis a E. Marchal, advokáti)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupci: J. Currall a K. Herrmann, zmocněnci)

Předmět věci

Zrušení rozhodnutí výběrové komise odmítajícího připuštění žalobce ke zkouškám výběrového řízení EPSO/A/4/03, organizovaného s cílem vytvořit rezervu kandidátů vhodných ke přijetí na místa pomocných úředníků v platové třídě A 8, v oblastech „Evropská veřejná správa“, „Právo“ a „Audit“.

Výrok rozsudku

| 1) | Žaloba se zamítá. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se zamítá.

| 2) | Každý účastník řízení nese vlastní náklady. |
| --- | --- |

2)

Každý účastník řízení nese vlastní náklady.

---

(1)  Úř. věst. C 132, 28.5.2005 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-124/05 a převedená Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/47

---

Rozsudek Soudu pro veřejnou službu (prvního senátu) ze dne 12. července 2006 – D v. Komise

(Věc F-18/05) (1)

(„Nemoc z povolání - Žádost o uznání zhoršení nemoci, kterou žalobce trpí, jako zhoršení z povolání“)

(2006/C 212/83)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce
  : D (Brusel, Belgie) (zástupci: J. Van Rossum, S. Orlandi a J.-N. Louis, advokáti)

Žalovaná
  : Komise Evropských společenství (zástupce: J. Currall, zmocněnec)

Předmět věci

Zrušení rozhodnutí Komise zamítnout návrh žalobce směřující k uznání zhoršení nemoci, kterou žalobce trpí, jako zhoršení z povolání.

Výrok rozsudku

| 1) | Rozhodnutí Komise Evropských společenství, kterým se zamítá návrh na uznání nemoci nebo zhoršení nemoci, jako nemoci nebo zhoršení z povolání, se zrušuje. |
| --- | --- |

1)

Rozhodnutí Komise Evropských společenství, kterým se zamítá návrh na uznání nemoci nebo zhoršení nemoci, jako nemoci nebo zhoršení z povolání, se zrušuje.

| 2) | Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení. |
| --- | --- |

2)

Komisi Evropských společenství se ukládá náhrada veškerých nákladů řízení.

---

(1)  Úř. věst. C 155, 25.6.2005 (věc původně zapsaná do rejstříku Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-147/05 a převedená k Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/48

---

Usnesení Soudu pro veřejnou službu (druhý senát) ze dne 13. července 2006 – E v. Komise

(Věc F-5/06) (1)

(„Úředníci - Legalita interních řízení - Údajně nesprávné chování úředníků v rámci disciplinárního řízení a řízení o uznání povahy nemoci jako nemoci z povolání - Náhrada škody - Přípustnost - Právní zájem na podání žaloby - Potvrzující akt“)

(2006/C 212/84)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobkyně: E (Londýn, Spojené království) (zástupci: S. Rodrigues a Y. Minatchy, advokáti)

Žalovaná: Komise (zástupci: J. Currall a V. Joris, zmocněnci)

Předmět věci

Jednak zrušení rozhodnutí orgánu oprávněného ke jmenování ze dne 4. října 2005, kterým se zamítá stížnost žalobkyně týkající se ověření legality disciplinárního řízení, jakož i řízení o uznání povahy nemoci žalobkyně jako nemoci z povolání, a jednak žádost o náhradu škody

Výrok usnesení

| 1) | Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná. |
| --- | --- |

1)

Žaloba se odmítá jako zjevně nepřípustná.

| 2) | Každý účastník řízení nese vlastní náklady. |
| --- | --- |

2)

Každý účastník řízení nese vlastní náklady.

---

(1)  Úř. věst. C 74, 25.3.2006.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/48

---

Žaloba podaná dne 22. června 2006 – Bakema v. Komise

(Věc F-68/06)

(2006/C 212/85)

Jednací jazyk: angličtina

Účastníci řízení

Žalobce: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Nizozemsko) (zástupce: L. Rijpkema, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

| — | Zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUS) ze dne 22. března 2006; |
| --- | --- |

—

Zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUS) ze dne 22. března 2006;

| — | nařídit OOUS zaměstnat žalobce ve funkční skupině IV, platové třídě 16; |
| --- | --- |

—

nařídit OOUS zaměstnat žalobce ve funkční skupině IV, platové třídě 16;

| — | prohlásit, že žalobci musí být vyplacena odpovídající částka ve formě náhrady škody. |
| --- | --- |

—

prohlásit, že žalobci musí být vyplacena odpovídající částka ve formě náhrady škody.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce, bývalý člen tzv. místního technického pomocného personálu (ALAT), byl přijat do zaměstnání jako smluvní zaměstnanec a zařazen do funkční skupiny IV, platové třídy 14.

Ve své žalobě žalobce tvrdí, že žalovaná nesprávně použila relevantní právní úpravu, zejména čl. 82 odst. 2 písm. c) pracovního řádu ostatních zaměstnanců (PŘOZ) a článek 2 obecných prováděcích ustanovení (OPU) 49-2004. Žalobce tvrdí, že výklad pojmu „diploma“ žalované obsaženého v těchto článcích je nesprávný a subjektivní. Při výpočtu jeho pracovních zkušeností měla žalovaná vzít v úvahu všechny činnosti, které žalobce vykovával po získání svého „kandidaatsdiploma“.

Žalobce dále tvrdí, že, i když byl členem ALAT před přijetím do zaměstnání jako smluvní zaměstnanec, zásada stanovená v článku 86 PŘOZ by se měla na jeho případ použít. Podle této zásady je-li zaměstnanec přeřazen na jiné pracovní místo v rámci funkční skupiny, nesmí být zařazen do nižší platové třídy nebo platového stupně, než v jeho bývalém pracovním místě.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/48

---

Žaloba podaná dne 17. července 2006 – Lofaro v. Komise

(Věc F-75/06)

(2006/C 212/86)

Jednací jazyk: francouzština

Účastníci řízení

Žalobce: Alessandro Lofaro (Brusel, Belgie) (zástupce: J.-L. Laffineur, advokát)

Žalovaná: Komise Evropských společenství

Návrhová žádání žalobce

| — | zrušit rozhodnutí ze dne 28. září 2005 o propuštění žalobce po ukončení zkušební doby, jakož i zprávy o ukončení zkušební doby, která je základem tohoto rozhodnutí; |
| --- | --- |

—

zrušit rozhodnutí ze dne 28. září 2005 o propuštění žalobce po ukončení zkušební doby, jakož i zprávy o ukončení zkušební doby, která je základem tohoto rozhodnutí;

| — | v případě potřeby zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUS) ze dne 31. března 2005, kterým se zamítá stížnost žalobce; |
| --- | --- |

—

v případě potřeby zrušit rozhodnutí Orgánu oprávněného k uzavírání pracovních smluv (OOUS) ze dne 31. března 2005, kterým se zamítá stížnost žalobce;

| — | uložit žalované povinnost zaplatit žalobci náhradu vzniklé škody stanovené ex equo et bono ve výši 85 473 eur za majetkovou újmu a 50 000 eur za nemajetkovou újmu, s výhradou zvýšení či snížení v průběhu řízení; |
| --- | --- |

—

uložit žalované povinnost zaplatit žalobci náhradu vzniklé škody stanovené ex equo et bono ve výši 85 473 eur za majetkovou újmu a 50 000 eur za nemajetkovou újmu, s výhradou zvýšení či snížení v průběhu řízení;

| — | uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení. |
| --- | --- |

—

uložit Komisi Evropských společenství náhradu nákladů řízení.

Žalobní důvody a hlavní argumenty

Žalobce, bývalý dočasný zaměstnanec Komise, byl přijat do pracovního poměru ode dne 16. září 2004 do 15. září 2009 na základě smlouvy, která stanovila šestiměsíční zkušební dobu podle článku 14 Pracovního řádu ostatních zaměstnanců Společenství (ŘOZ). Po první negativní hodnotící zprávě, prodloužení zkušební doby o šest měsíců a druhé negativní hodnotící zprávě ukončila žalovaná uvedenou smlouvu.

Žalobce ve své žalobě uplatňuje, že se žalovaná dopustila zjevně nesprávného posouzení, neboť jednak vycházela z nepřesných skutkových okolností nebo nesprávného výkladu skutkových okolností a jednak vytýkala žalobci problémy, za které nemohl být žalobce odpovědný.

Žalobce má dále za to, že žalovaná rovněž porušila základní zásady zaručující právo na důstojnost a právo obhajoby, a byla zbytečně kritická.

Žalobce konečně tvrdí, že žalovaná porušila článek 14 ŘOZ tím, že nevydala hodnotící zprávu nejpozději měsíc před uplynutím zkušební doby.

---

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/49 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/49

---

Usnesení Soudu pro veřejnou službu ze dne 13. července 2006 – Lacombe v. Rada

(Věc F-9/05) (1)

(2006/C 212/87)

Jednací jazyk: francouzština

Předseda pléna rozhodl o vyškrtnutí věci.

---

(1)  Úř. věst. C 115, 14.5.2005 (věc původně zapsána u Soudu prvního stupně Evropských společenství pod číslem T-116/05 a postoupena Soudu pro veřejnou službu Evropské unie usnesením ze dne 15.12.2005).

---

III Oznámení

| 2.9.2006 | CS | Úřední věstník Evropské unie | C 212/50 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

CS

Úřední věstník Evropské unie

C 212/50

---

(2006/C 212/88)

Poslední publikace Soudního dvora v Úředním věstníku Evropské unie

Úř. věst. C 190, 12.8.2006

Dřívější publikace

Úř. věst. C 178, 29.7.2006

Úř. věst. C 165, 15.7.2006

Úř. věst. C 154, 1.7.2006

Úř. věst. C 143, 17.6.2006

Úř. věst. C 131, 3.6.2006

Úř. věst. C 121, 20.5.2006

Tyto texty jsou k dispozici na adrese:

| | EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX: http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX: http://europa.eu.int/celex

---