# Europeiska unionens C 212/2006

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 212 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 49 årgången2 september 2006 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 212

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

49 årgången2 september 2006

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | I   Meddelanden |
| | Domstolen |
| | DOMSTOLEN |
| 2006/C 212/1 | Mål C-182/03 och C-217/03: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Konungariket Belgien mot Europeiska gemenskapernas kommission (Statligt stöd – Befintlig stödordning – Skatterättsligt system för samordningscentra i Belgien – Talan av ett bolag – Upptagande till sakprövning – Kommissionens beslut att detta system inte utgör ett stöd – Ändrad bedömning av kommissionen – Artikel 87.1 EG – Skydd för berättigade förväntningar – Allmän likhetsprincip) | 1 |
| 2006/C 212/2 | Mål C-205/03 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 11 juli 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), tidigare Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental mot Europeiska gemenskapernas kommission (Överklagande – Konkurrens – Organ med ansvar för driften av det spanska nationella hälso- och sjukvårdssystemet – Tillhandahållande av vård – Begreppet företag – Betalningsvillkor som åläggs dem som tillhandahåller sjukvårdsprodukter) | 1 |
| 2006/C 212/3 | Mål C-399/03: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska unionens råd (Statligt stöd – Befintlig stödordning – Skatteordning för samordningscentrum i Belgien – Rådets behörighet) | 2 |
| 2006/C 212/4 | Mål C-212/04: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 4 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Grekland) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis mot Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (Direktiv 1999/70/EG – Klausulerna 1 b och 5 i ramavtalet om visstidsarbete – På varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning inom den offentliga sektorn – Begreppen på varandra följande avtal samt objektiva grunder som motiverar förnyelse av sådana avtal – Åtgärder för att förhindra missbruk – Beivrande – Omfattningen av skyldigheten till direktivkonform tolkning) | 2 |
| 2006/C 212/5 | Mål C-308/04 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 juni 2006 – SGL Carbon AG mot Europeiska gemenskapernas kommission (Överklagande – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Grafitelektroder – Artikel 81.1 EG – Böter – Riktlinjer för beräkning av böter – Meddelande om samarbete – Principen non bis in idem) | 3 |
| 2006/C 212/6 | Mål C-393/04 och C-41/05: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège) – Air Liquide Industries Belgium SA mot Ville de Seraing (C-393/04) och Province de Liège (C-41/05) (Statligt stöd – Begrepp – Befrielse från kommunala och regionala skatter – Effekten av artikel 88.3 EG – Avgift med motsvarande verkan – Interna skatter) | 4 |
| 2006/C 212/7 | Förenade målen C-439/04 och C-440/04: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation, Belgien ) – Axel Kittel mot belgiska staten (Sjätte momsdirektivet – Avdrag för ingående mervärdesskatt – Karusellbedrägeri – Försäljningsavtal som utgör en nullitet i nationell rätt) | 4 |
| 2006/C 212/8 | Mål C-487/04: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Rådets förordning (EG) nr 1255/1999 och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 – Mjölk och mjölkprodukter – Skummjölkspulver – System för att kunna spåra skummjölkspulver) | 5 |
| 2006/C 212/9 | Mål C-494/04: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)) – Heintz van Landewijck SARL mot Staatsecretaris van Financien (Skattebestämmelser – Harmonisering av lagstiftning – Direktiv 92/12/EEG – Punktskatter – Skattemärken – Sjätte direktivet – Artiklarna 2 och 27 – Skattemärken som försvunnit) | 5 |
| 2006/C 212/0 | Mål C-24/05 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande – Gemenskapsvarumärke – Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 – Absolut registreringshinder – Tredimensionellt varumärke – Tredimensionell form på en karamell i ljusbrun färg – Särskiljningsförmåga) | 6 |
| 2006/C 212/1 | Mål C-25/05 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande – Gemenskapsvarumärke – Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 – Absolut registreringshinder – Figurmärke – Återgivning av ett guldfärgat karamellomslag – Särskiljningsförmåga) | 7 |
| 2006/C 212/2 | Mål C-53/05: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal (Fördragsbrott – Direktiv 92/100/EEG – Upphovsrätt – Uthyrnings- och utlåningsrättigheter – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen) | 7 |
| 2006/C 212/3 | Mål C-154/05: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Amsterdam – Nederländerna) J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper mot Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Social trygghet för migrerande arbetstagare – Förordning (EEG) nr 1408/71 – Artiklarna 4.2a och 10a samt bilaga IIa – Särskilda icke avgiftsfinansierade förmåner – Nederländsk förmån för ungdomar med funktionshinder – Förmånen får inte medföras utomlands) | 8 |
| 2006/C 212/4 | Mål C-251/05: Domstolens dom (första avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (Civil Division) (Förenade Kungariket)) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd mot Commissioners of Customs & Excise (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Artikel 28 – Undantag från skatteplikt med återbetalning av erlagd skatt – Försäljning av varor som beskattas enligt en nollskattesats och av varor som beskattas enligt en normalskattesats – Husvagnar för permanent uppställning – Samlad leverans) | 8 |
| 2006/C 212/5 | Mål C-238/06: Överklagande ingett den 29 maj 2006 av Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG av den dom som förstainstansrätten meddelade den 15 mars 2006 i mål T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) | 9 |
| 2006/C 212/6 | Mål C-241/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hanseatisches Oberlandesgericht (Tyskland) den 30 maj 2006 – Lämmerzahl GmbH mot Freie Hansestadt Bremen | 10 |
| 2006/C 212/7 | Mål C-242/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van Staate (Nederländerna) den 29 maj 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie och T. Sahin mot dom från rechtbank 's-Gravenhage i mål AWB 04/45792 | 10 |
| 2006/C 212/8 | Mål C-243/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Charleroi (Belgien) den 30 maj 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens mot Fédération internationale de football association (FIFA) | 11 |
| 2006/C 212/9 | Mål C-246/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spanien) den 2 juni 2006 – Josefa Velasco Navarro mot Fondo de Garantía Salarial (Fogasa) | 11 |
| 2006/C 212/0 | Mål C-250/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'Etat den 6 juni 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL mot Belgiska staten | 12 |
| 2006/C 212/1 | Mål C-251/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Unabhängigen Finanzsenat, Außenstelle Linz (Österrike) den 6 juni 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH mot Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr | 13 |
| 2006/C 212/2 | Mål C-254/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 7 juni 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft mot Benelux varumärkesbyrå | 13 |
| 2006/C 212/3 | Mål C-255/06 P: Överklagande ingett den 6 juni 2006 av Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ av den dom som förstainstansrätten (femte avdelningen) meddelade den 30 mars 2006 i mål T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ mot Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission | 14 |
| 2006/C 212/4 | Mål C-257/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione den 13 juni 2006 – Roby Profumi Srl mot Comune di Parma | 14 |
| 2006/C 212/5 | Mål C-260/06, Mål C-261/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Montpellier den 15 juni 2006 – Ministère public mot Daniel Pierre Raymond Escalier och Jean Louis François Bonnarel | 14 |
| 2006/C 212/6 | Mål C-262/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 15 juni 2006 – Deutsche Telekom AG mot Förbundsrepubliken Tyskland | 15 |
| 2006/C 212/7 | Mål C-265/06: Talan väckt den 16 juni 2006 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal | 15 |
| 2006/C 212/8 | Mål C-268/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Labour Court (Irland) den 19 juni 2006 – Impact mot Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sports and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform samt Minister for Transport | 16 |
| 2006/C 212/9 | Mål C-270/06: Talan väckt den 20 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Österrike | 17 |
| 2006/C 212/0 | Mål C-272/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel d'Angers (Frankrike) den 26 juni 2006 – EARL Mainlevo mot Denkavit France SARL | 18 |
| 2006/C 212/1 | Mål C-273/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Handelsgericht Wien (Österrike) den 22 juni 2006 – Auto Petschenig GmbH mot Toyota Frey Austria GmbH | 18 |
| 2006/C 212/2 | Mål C-274/06: Talan väckt den 23 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien | 19 |
| 2006/C 212/3 | Mål C-275/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Spanien) den 26 juni 2006 – Productores de Música de España mot Telefónica de España SAU | 19 |
| 2006/C 212/4 | Mål C-277/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 26 juni 2006 – Interboves GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 20 |
| 2006/C 212/5 | Mål C-278/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 26 juni 2006 – Manfred Otten mot Landwirtschaftskammer Niedersachsen | 20 |
| 2006/C 212/6 | Mål C-279/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Madrid (Spanien) den 27 juni 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA mot LV Tobar e Hijos SL | 21 |
| 2006/C 212/7 | Mål C-282/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Praze (Republiken Tjeckien) den 28 juni 2006 – Ochranný svaz autoský pro práva k dílům hudebním (OSA) mot Miloslav Lev | 22 |
| 2006/C 212/8 | Mål C-283/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Zala Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) den 29 juni 2006 – KÖGAZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon MAgyarország Mobil Távközlési Rt. mot Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezet je | 23 |
| 2006/C 212/9 | Mål C-286/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien | 23 |
| 2006/C 212/0 | Mål C-297/06: Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland | 24 |
| 2006/C 212/1 | Mål C-299/06: Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland | 24 |
| 2006/C 212/2 | Mål C-313/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien | 25 |
| 2006/C 212/3 | Mål C-317/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien | 25 |
| 2006/C 212/4 | Mål C-318/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg | 26 |
| 2006/C 212/5 | Mål C-320/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien | 26 |
| 2006/C 212/6 | Mål C-321/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg | 26 |
| | FÖRSTAINSTANSRÄTTEN |
| 2006/C 212/7 | Mål T-304/02: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Hoek Loos NV mot Europeiska gemenskapernas kommission (Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Den nederländska marknaden för industrigaser och medicinska gaser – Prisfastställelse – Beräkning av böter – Riktlinjer för beräkning av böter – Proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen) | 27 |
| 2006/C 212/8 | Mål T-391/03 och T-70/04: Förstainstansrättens dom av den 6 juli 2006 –Franchet och Byk mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Utredningar gjorda av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) – Eurostat – Avslag på ansökan om tillgång till handlingar – Inspektioner och utredningar – Rättsliga förfaranden – Rätten till försvar) | 27 |
| 2006/C 212/9 | Mål T-45/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen (Tjänstemän – Befordran – Rekrytering till lönegrad A2 – Avslag på ansökan till en tjänst – Legalitetsprincipen) | 28 |
| 2006/C 212/0 | Mål T-88/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen (Tjänstemän – Befordran – Tillsättning av en A2-tjänst – Avslag på ansökan om tjänst – Avsaknad av motivering – Uppenbart oriktig bedömning – Åsidosättande av reglerna för tillsättning av tjänstemän i lönegrad A1 och A2) | 28 |
| 2006/C 212/1 | Mål T-177/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – easyJet mot kommissionen (Konkurrens – Företagskoncentrationer – Förordning (EEG) nr 4064/89 – Beslut genom vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden – Talan som väckts av tredje man – Upptagande till sakprövning – Flygtransportmarknaden – Åtaganden) | 29 |
| 2006/C 212/2 | Mål T-306/03: Beslut meddelat av förstainstansrätten den 16 juni 2006 – Volkswagen mot harmoniseringsbyrån (CLIMATIC) (Gemenskapsvarumärke – Delvist avslag på registreringsansökan – Återkallande av registreringsansökan – Anledning saknas att döma i saken) | 29 |
| 2006/C 212/3 | Mål T-129/06: Talan väckt den 26 april 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret och Akar mot kommissionen | 29 |
| 2006/C 212/4 | Mål T-161/06: Talan väckt den 23 juni 2006 – ARBOS mot kommissionen | 30 |
| 2006/C 212/5 | Mål T-162/06: Talan väckt den 26 juni 2006 – Kronoply mot kommissionen | 30 |
| 2006/C 212/6 | Mål T-169/06: Talan väckt den 26 juni 2006 – Charlott mot harmoniseringsbyrån – Charlot (figurmärket Charlott France Entre Luxe et Tradition) | 31 |
| 2006/C 212/7 | Mål T-170/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Alrosa mot kommission | 31 |
| 2006/C 212/8 | Mål T-171/06: Talan väckt den 22 juni 2006 – Laytoncrest mot harmoniseringsbyrån | 32 |
| 2006/C 212/9 | Mål T-175/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Coca-Cola Company mot harmoniseringsbyrån – Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE) | 33 |
| 2006/C 212/0 | Mål T-177/06: Talan väckt den 3 juli 2006 – Ayuntamiento de Madrid och Madrid Calle 30 mot Europeiska gemenskapernas kommission | 33 |
| 2006/C 212/1 | Mål T-180/06: Talan väckt den 7 juli 2006 – Fränkischer Weinbauverband mot harmoniseringsbyrån (tredimenensionella märket Bocksbeutel) | 34 |
| 2006/C 212/2 | Mål T-181/06: Talan väckt den 6 juli 2006 – Republiken Italien mot kommissionen | 34 |
| 2006/C 212/3 | Mål T-182/06: Talan väckt den 12 juli 2006 – Konungariket Nederländerna mot kommissionen | 35 |
| 2006/C 212/4 | Mål T-183/06: Talan väckt den 11 juli 2006 – Republiken Portugal mot Europeiska gemenskapernas kommission | 36 |
| 2006/C 212/5 | Mål T-184/06: Talan väckt den 14 juli 2006 – kommissionen mot Internet Commerce Network och Dane-Elec Memory | 36 |
| 2006/C 212/6 | Mål T-185/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Air Liquide mot kommissionen | 37 |
| 2006/C 212/7 | Mål T-186/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Solvay S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission | 38 |
| 2006/C 212/8 | Mål T-187/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Schräder mot Gemenskapens växtsortsmyndighet (SUMCOL 01) | 39 |
| 2006/C 212/9 | Mål T-189/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Arkema France mot kommissionen | 39 |
| 2006/C 212/0 | Mål T-190/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Total och Elf Aquitaine mot Europeiska gemenskapernas kommission | 40 |
| 2006/C 212/1 | Mål T-191/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Foret S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission | 41 |
| 2006/C 212/2 | Mål T-192/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Caffaro mot kommissionen | 42 |
| 2006/C 212/3 | Mål T-194/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – SNIA mot kommissionen | 43 |
| 2006/C 212/4 | Mål T-195/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Solvay Solexis mot kommissionen | 43 |
| 2006/C 212/5 | Mål T-196/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Edison mot kommissionen | 44 |
| 2006/C 212/6 | Mål T-197/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Corporation mot Europeiska gemenskapernas kommission | 45 |
| 2006/C 212/7 | Mål T-199/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen | 45 |
| 2006/C 212/8 | Mål T-159/05: Förstainstansrättens beslut av den 29 juni 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing mot OHMI-Dörken (DELTA) | 46 |
| 2006/C 212/9 | Mål T-217/05: Förstainstansrättens beslut av den 27 juni 2006 – Marker Völkl mot OHMI – Icon Health & Fitness Italia (Motion) | 46 |
| 2006/C 212/0 | Mål T-18/06: Förstainstansrättens beslut av den 5 juli 2006 – Deutsche Telekom mot harmoniseringsbyrån (Alles, was uns verbindet) | 46 |
| 2006/C 212/1 | Mål T-43/06: Förstainstansrättens beslut av den 6 juli 2006 – Cofira-Sac mot Europeiska gemenskapernas kommission | 46 |
| | EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL |
| 2006/C 212/2 | Mål F-12/05: Personaldomstolens (andra avdelningen) dom av den 11 juli 2006 – Tas mot kommissionen (Rekrytering – Allmänt uttagningsprov – Villkor för tillträde – Nekad tillträde till proven – Utbildningsbevis – Yrkeskvalifikationer – Likabehandling) | 47 |
| 2006/C 212/3 | Mål F-18/05: Personaldomstolens (första avdelningen) dom av den 12 juli 2006 – D mot kommissionen (Yrkessjukdom – Begäran om att det skall erkännas att försämringen av den sjukdom som sökanden drabbats av har sitt ursprung i tjänsteutövningen) | 47 |
| 2006/C 212/4 | Mål F-5/06: Beslut från personaldomstolens andra avdelning av den 13 juli 2006 – E mot kommissionen (Tjänstemän – Interna förfarandens legalitet – Tjänstemäns påstått ansvarsgrundande beteenden inom ramen för ett disciplinärt förfarande och ett förfarande för erkännande av yrkessjukdom – Skadestånd – Upptagande till sakprövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Bekräftande rättsakt) | 48 |
| 2006/C 212/5 | Mål F-68/06: Talan väckt den 22 juni 2006 – Bakema mot kommissionen | 48 |
| 2006/C 212/6 | Mål F-75/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Alessandro Lofaro mot Europeiska gemenskapernas kommission | 48 |
| 2006/C 212/7 | Mål F-9/05: Personaldomstolens beslut av den 13 juli 2006 – Lacombe mot Europeiska unionens råd | 49 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

I   Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

2006/C 212/1

Mål C-182/03 och C-217/03: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Konungariket Belgien mot Europeiska gemenskapernas kommission (Statligt stöd – Befintlig stödordning – Skatterättsligt system för samordningscentra i Belgien – Talan av ett bolag – Upptagande till sakprövning – Kommissionens beslut att detta system inte utgör ett stöd – Ändrad bedömning av kommissionen – Artikel 87.1 EG – Skydd för berättigade förväntningar – Allmän likhetsprincip)

1

2006/C 212/2

Mål C-205/03 P: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 11 juli 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), tidigare Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental mot Europeiska gemenskapernas kommission (Överklagande – Konkurrens – Organ med ansvar för driften av det spanska nationella hälso- och sjukvårdssystemet – Tillhandahållande av vård – Begreppet företag – Betalningsvillkor som åläggs dem som tillhandahåller sjukvårdsprodukter)

1

2006/C 212/3

Mål C-399/03: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska unionens råd (Statligt stöd – Befintlig stödordning – Skatteordning för samordningscentrum i Belgien – Rådets behörighet)

2

2006/C 212/4

Mål C-212/04: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 4 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Grekland) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis mot Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG) (Direktiv 1999/70/EG – Klausulerna 1 b och 5 i ramavtalet om visstidsarbete – På varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning inom den offentliga sektorn – Begreppen på varandra följande avtal samt objektiva grunder som motiverar förnyelse av sådana avtal – Åtgärder för att förhindra missbruk – Beivrande – Omfattningen av skyldigheten till direktivkonform tolkning)

2

2006/C 212/5

Mål C-308/04 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 juni 2006 – SGL Carbon AG mot Europeiska gemenskapernas kommission (Överklagande – Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Grafitelektroder – Artikel 81.1 EG – Böter – Riktlinjer för beräkning av böter – Meddelande om samarbete – Principen non bis in idem)

3

2006/C 212/6

Mål C-393/04 och C-41/05: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège) – Air Liquide Industries Belgium SA mot Ville de Seraing (C-393/04) och Province de Liège (C-41/05) (Statligt stöd – Begrepp – Befrielse från kommunala och regionala skatter – Effekten av artikel 88.3 EG – Avgift med motsvarande verkan – Interna skatter)

4

2006/C 212/7

Förenade målen C-439/04 och C-440/04: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation, Belgien ) – Axel Kittel mot belgiska staten (Sjätte momsdirektivet – Avdrag för ingående mervärdesskatt – Karusellbedrägeri – Försäljningsavtal som utgör en nullitet i nationell rätt)

4

2006/C 212/8

Mål C-487/04: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien (Fördragsbrott – Rådets förordning (EG) nr 1255/1999 och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 – Mjölk och mjölkprodukter – Skummjölkspulver – System för att kunna spåra skummjölkspulver)

5

2006/C 212/9

Mål C-494/04: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)) – Heintz van Landewijck SARL mot Staatsecretaris van Financien (Skattebestämmelser – Harmonisering av lagstiftning – Direktiv 92/12/EEG – Punktskatter – Skattemärken – Sjätte direktivet – Artiklarna 2 och 27 – Skattemärken som försvunnit)

5

2006/C 212/0

Mål C-24/05 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande – Gemenskapsvarumärke – Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 – Absolut registreringshinder – Tredimensionellt varumärke – Tredimensionell form på en karamell i ljusbrun färg – Särskiljningsförmåga)

6

2006/C 212/1

Mål C-25/05 P: Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (Överklagande – Gemenskapsvarumärke – Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 – Absolut registreringshinder – Figurmärke – Återgivning av ett guldfärgat karamellomslag – Särskiljningsförmåga)

7

2006/C 212/2

Mål C-53/05: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal (Fördragsbrott – Direktiv 92/100/EEG – Upphovsrätt – Uthyrnings- och utlåningsrättigheter – Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

7

2006/C 212/3

Mål C-154/05: Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Amsterdam – Nederländerna) J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper mot Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen (Social trygghet för migrerande arbetstagare – Förordning (EEG) nr 1408/71 – Artiklarna 4.2a och 10a samt bilaga IIa – Särskilda icke avgiftsfinansierade förmåner – Nederländsk förmån för ungdomar med funktionshinder – Förmånen får inte medföras utomlands)

8

2006/C 212/4

Mål C-251/05: Domstolens dom (första avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (Civil Division) (Förenade Kungariket)) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd mot Commissioners of Customs & Excise (Sjätte mervärdesskattedirektivet – Artikel 28 – Undantag från skatteplikt med återbetalning av erlagd skatt – Försäljning av varor som beskattas enligt en nollskattesats och av varor som beskattas enligt en normalskattesats – Husvagnar för permanent uppställning – Samlad leverans)

8

2006/C 212/5

Mål C-238/06: Överklagande ingett den 29 maj 2006 av Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG av den dom som förstainstansrätten meddelade den 15 mars 2006 i mål T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

9

2006/C 212/6

Mål C-241/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Hanseatisches Oberlandesgericht (Tyskland) den 30 maj 2006 – Lämmerzahl GmbH mot Freie Hansestadt Bremen

10

2006/C 212/7

Mål C-242/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van Staate (Nederländerna) den 29 maj 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie och T. Sahin mot dom från rechtbank 's-Gravenhage i mål AWB 04/45792

10

2006/C 212/8

Mål C-243/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Charleroi (Belgien) den 30 maj 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens mot Fédération internationale de football association (FIFA)

11

2006/C 212/9

Mål C-246/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spanien) den 2 juni 2006 – Josefa Velasco Navarro mot Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

11

2006/C 212/0

Mål C-250/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'Etat den 6 juni 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL mot Belgiska staten

12

2006/C 212/1

Mål C-251/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Unabhängigen Finanzsenat, Außenstelle Linz (Österrike) den 6 juni 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH mot Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

13

2006/C 212/2

Mål C-254/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 7 juni 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft mot Benelux varumärkesbyrå

13

2006/C 212/3

Mål C-255/06 P: Överklagande ingett den 6 juni 2006 av Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ av den dom som förstainstansrätten (femte avdelningen) meddelade den 30 mars 2006 i mål T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ mot Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission

14

2006/C 212/4

Mål C-257/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione den 13 juni 2006 – Roby Profumi Srl mot Comune di Parma

14

2006/C 212/5

Mål C-260/06, Mål C-261/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Montpellier den 15 juni 2006 – Ministère public mot Daniel Pierre Raymond Escalier och Jean Louis François Bonnarel

14

2006/C 212/6

Mål C-262/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 15 juni 2006 – Deutsche Telekom AG mot Förbundsrepubliken Tyskland

15

2006/C 212/7

Mål C-265/06: Talan väckt den 16 juni 2006 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal

15

2006/C 212/8

Mål C-268/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Labour Court (Irland) den 19 juni 2006 – Impact mot Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sports and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform samt Minister for Transport

16

2006/C 212/9

Mål C-270/06: Talan väckt den 20 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Österrike

17

2006/C 212/0

Mål C-272/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel d'Angers (Frankrike) den 26 juni 2006 – EARL Mainlevo mot Denkavit France SARL

18

2006/C 212/1

Mål C-273/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Handelsgericht Wien (Österrike) den 22 juni 2006 – Auto Petschenig GmbH mot Toyota Frey Austria GmbH

18

2006/C 212/2

Mål C-274/06: Talan väckt den 23 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

19

2006/C 212/3

Mål C-275/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Spanien) den 26 juni 2006 – Productores de Música de España mot Telefónica de España SAU

o

19

2006/C 212/4

Mål C-277/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 26 juni 2006 – Interboves GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Jonas

20

2006/C 212/5

Mål C-278/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 26 juni 2006 – Manfred Otten mot Landwirtschaftskammer Niedersachsen

20

2006/C 212/6

Mål C-279/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Madrid (Spanien) den 27 juni 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA mot LV Tobar e Hijos SL

21

2006/C 212/7

Mål C-282/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Praze (Republiken Tjeckien) den 28 juni 2006 – Ochranný svaz autoský pro práva k dílům hudebním (OSA) mot Miloslav Lev

22

2006/C 212/8

Mål C-283/06: Begäran om förhandsavgörande framställd av Zala Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) den 29 juni 2006 – KÖGAZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon MAgyarország Mobil Távközlési Rt. mot Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezet je

23

2006/C 212/9

Mål C-286/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

23

2006/C 212/0

Mål C-297/06: Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

24

2006/C 212/1

Mål C-299/06: Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

24

2006/C 212/2

Mål C-313/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien

25

2006/C 212/3

Mål C-317/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

25

2006/C 212/4

Mål C-318/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg

26

2006/C 212/5

Mål C-320/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien

26

2006/C 212/6

Mål C-321/06: Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg

26

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

2006/C 212/7

Mål T-304/02: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Hoek Loos NV mot Europeiska gemenskapernas kommission (Konkurrens – Konkurrensbegränsande samverkan – Den nederländska marknaden för industrigaser och medicinska gaser – Prisfastställelse – Beräkning av böter – Riktlinjer för beräkning av böter – Proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen)

27

2006/C 212/8

Mål T-391/03 och T-70/04: Förstainstansrättens dom av den 6 juli 2006 –Franchet och Byk mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Utredningar gjorda av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) – Eurostat – Avslag på ansökan om tillgång till handlingar – Inspektioner och utredningar – Rättsliga förfaranden – Rätten till försvar)

27

2006/C 212/9

Mål T-45/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen (Tjänstemän – Befordran – Rekrytering till lönegrad A2 – Avslag på ansökan till en tjänst – Legalitetsprincipen)

28

2006/C 212/0

Mål T-88/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen (Tjänstemän – Befordran – Tillsättning av en A2-tjänst – Avslag på ansökan om tjänst – Avsaknad av motivering – Uppenbart oriktig bedömning – Åsidosättande av reglerna för tillsättning av tjänstemän i lönegrad A1 och A2)

28

2006/C 212/1

Mål T-177/04: Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – easyJet mot kommissionen (Konkurrens – Företagskoncentrationer – Förordning (EEG) nr 4064/89 – Beslut genom vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden – Talan som väckts av tredje man – Upptagande till sakprövning – Flygtransportmarknaden – Åtaganden)

29

2006/C 212/2

Mål T-306/03: Beslut meddelat av förstainstansrätten den 16 juni 2006 – Volkswagen mot harmoniseringsbyrån (CLIMATIC) (Gemenskapsvarumärke – Delvist avslag på registreringsansökan – Återkallande av registreringsansökan – Anledning saknas att döma i saken)

29

2006/C 212/3

Mål T-129/06: Talan väckt den 26 april 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret och Akar mot kommissionen

29

2006/C 212/4

Mål T-161/06: Talan väckt den 23 juni 2006 – ARBOS mot kommissionen

30

2006/C 212/5

Mål T-162/06: Talan väckt den 26 juni 2006 – Kronoply mot kommissionen

30

2006/C 212/6

Mål T-169/06: Talan väckt den 26 juni 2006 – Charlott mot harmoniseringsbyrån – Charlot (figurmärket Charlott France Entre Luxe et Tradition)

31

2006/C 212/7

Mål T-170/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Alrosa mot kommission

31

2006/C 212/8

Mål T-171/06: Talan väckt den 22 juni 2006 – Laytoncrest mot harmoniseringsbyrån

32

2006/C 212/9

Mål T-175/06: Talan väckt den 29 juni 2006 – Coca-Cola Company mot harmoniseringsbyrån – Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)

33

2006/C 212/0

Mål T-177/06: Talan väckt den 3 juli 2006 – Ayuntamiento de Madrid och Madrid Calle 30 mot Europeiska gemenskapernas kommission

33

2006/C 212/1

Mål T-180/06: Talan väckt den 7 juli 2006 – Fränkischer Weinbauverband mot harmoniseringsbyrån (tredimenensionella märket Bocksbeutel)

34

2006/C 212/2

Mål T-181/06: Talan väckt den 6 juli 2006 – Republiken Italien mot kommissionen

34

2006/C 212/3

Mål T-182/06: Talan väckt den 12 juli 2006 – Konungariket Nederländerna mot kommissionen

35

2006/C 212/4

Mål T-183/06: Talan väckt den 11 juli 2006 – Republiken Portugal mot Europeiska gemenskapernas kommission

36

2006/C 212/5

Mål T-184/06: Talan väckt den 14 juli 2006 – kommissionen mot Internet Commerce Network och Dane-Elec Memory

36

2006/C 212/6

Mål T-185/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Air Liquide mot kommissionen

37

2006/C 212/7

Mål T-186/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Solvay S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission

38

2006/C 212/8

Mål T-187/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Schräder mot Gemenskapens växtsortsmyndighet (SUMCOL 01)

39

2006/C 212/9

Mål T-189/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Arkema France mot kommissionen

39

2006/C 212/0

Mål T-190/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Total och Elf Aquitaine mot Europeiska gemenskapernas kommission

40

2006/C 212/1

Mål T-191/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Foret S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission

41

2006/C 212/2

Mål T-192/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Caffaro mot kommissionen

42

2006/C 212/3

Mål T-194/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – SNIA mot kommissionen

43

2006/C 212/4

Mål T-195/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – Solvay Solexis mot kommissionen

43

2006/C 212/5

Mål T-196/06: Talan väckt den 19 juli 2006 – Edison mot kommissionen

44

2006/C 212/6

Mål T-197/06: Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Corporation mot Europeiska gemenskapernas kommission

45

2006/C 212/7

Mål T-199/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen

45

2006/C 212/8

Mål T-159/05: Förstainstansrättens beslut av den 29 juni 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing mot OHMI-Dörken (DELTA)

46

2006/C 212/9

Mål T-217/05: Förstainstansrättens beslut av den 27 juni 2006 – Marker Völkl mot OHMI – Icon Health & Fitness Italia (Motion)

46

2006/C 212/0

Mål T-18/06: Förstainstansrättens beslut av den 5 juli 2006 – Deutsche Telekom mot harmoniseringsbyrån (Alles, was uns verbindet)

46

2006/C 212/1

Mål T-43/06: Förstainstansrättens beslut av den 6 juli 2006 – Cofira-Sac mot Europeiska gemenskapernas kommission

46

EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL

2006/C 212/2

Mål F-12/05: Personaldomstolens (andra avdelningen) dom av den 11 juli 2006 – Tas mot kommissionen (Rekrytering – Allmänt uttagningsprov – Villkor för tillträde – Nekad tillträde till proven – Utbildningsbevis – Yrkeskvalifikationer – Likabehandling)

47

2006/C 212/3

Mål F-18/05: Personaldomstolens (första avdelningen) dom av den 12 juli 2006 – D mot kommissionen (Yrkessjukdom – Begäran om att det skall erkännas att försämringen av den sjukdom som sökanden drabbats av har sitt ursprung i tjänsteutövningen)

47

2006/C 212/4

Mål F-5/06: Beslut från personaldomstolens andra avdelning av den 13 juli 2006 – E mot kommissionen (Tjänstemän – Interna förfarandens legalitet – Tjänstemäns påstått ansvarsgrundande beteenden inom ramen för ett disciplinärt förfarande och ett förfarande för erkännande av yrkessjukdom – Skadestånd – Upptagande till sakprövning – Berättigat intresse av att få saken prövad – Bekräftande rättsakt)

48

2006/C 212/5

Mål F-68/06: Talan väckt den 22 juni 2006 – Bakema mot kommissionen

48

2006/C 212/6

Mål F-75/06: Talan väckt den 17 juli 2006 – Alessandro Lofaro mot Europeiska gemenskapernas kommission

48

2006/C 212/7

Mål F-9/05: Personaldomstolens beslut av den 13 juli 2006 – Lacombe mot Europeiska unionens råd

49

| | III   Upplysningar |
| --- | --- |
| 2006/C 212/8 | Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 190, 12.8.2006 | 50 |

III   Upplysningar

2006/C 212/8

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidningEUT C 190, 12.8.2006

Europeiska unionens officiella tidning

50

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

I Meddelanden

Domstolen

DOMSTOLEN

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/1

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Konungariket Belgien mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-182/03 (1) och C-217/03 (2))

(Statligt stöd - Befintlig stödordning - Skatterättsligt system för samordningscentra i Belgien - Talan av ett bolag - Upptagande till sakprövning - Kommissionens beslut att detta system inte utgör ett stöd - Ändrad bedömning av kommissionen - Artikel 87.1 EG - Skydd för berättigade förväntningar - Allmän likhetsprincip)

(2006/C 212/01)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Konungariket Belgien (ombud: A. Snoecx, E. Dominkovits, i egenskap av ombud, samt av advokaterna B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters och P. Kelley, (mål C-182/03)

Forum 187 ASBL: företrätt av A. Sutton och J. Killick, barristers (mål C-217/03))

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Rozet, R. Lyal och V. Di Bucci)

Saken

Ogiltigförklaring av Europeiska gemenskapernas kommissions beslut K(2003)564 slutlig av den 17 februari 2003 om den stödordning som Belgien har genomfört till förmån för samordningscenter som är etablerade i Belgien, eftersom det i beslutet inte tillåts att befintliga centra får sin ställning förlängd.

Domslut

| 1) | Kommissionens beslut 2003/757/EG av den 17 februari 2003 om den stödordning som Belgien har genomfört till förmån för samordningscenter som är etablerade i Belgien skall ogiltigförklaras, eftersom det däri inte föreskrivs några övergångsbestämmelser för de samordningscentra vars ansökan om förlängd koncession var föremål för handläggning vid tidpunkten för delgivningen av det överklagade beslutet eller vars koncession löpte ut samtidigt med, eller kort efter det, att nämnda beslut delgavs. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslut 2003/757/EG av den 17 februari 2003 om den stödordning som Belgien har genomfört till förmån för samordningscenter som är etablerade i Belgien skall ogiltigförklaras, eftersom det däri inte föreskrivs några övergångsbestämmelser för de samordningscentra vars ansökan om förlängd koncession var föremål för handläggning vid tidpunkten för delgivningen av det överklagade beslutet eller vars koncession löpte ut samtidigt med, eller kort efter det, att nämnda beslut delgavs.

| 2) | Talan av Forum 187 ASBL ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan av Forum 187 ASBL ogillas i övrigt.

| 3) | Europeiska gemenskapernas kommission förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i mål C-182/03 och hälften av rättegångskostnaderna för Forum 187 ASBL i mål C-217/03. |
| --- | --- |

3)

Europeiska gemenskapernas kommission förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i mål C-182/03 och hälften av rättegångskostnaderna för Forum 187 ASBL i mål C-217/03.

| 4) | Europeiska gemenskapernas kommission förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i målen C-182/03 R och C-217/03 R |
| --- | --- |

4)

Europeiska gemenskapernas kommission förpliktas att ersätta rättegångskostnaderna i målen C-182/03 R och C-217/03 R

---

(1)  EUT C 135 av den 7.6.2003

(2)  (T-276/02 – EGT C 289 av den 23.11.2002)

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/1 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/1

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 11 juli 2006 – Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), tidigare Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-205/03 P) (1)

(Överklagande - Konkurrens - Organ med ansvar för driften av det spanska nationella hälso- och sjukvårdssystemet - Tillhandahållande av vård - Begreppet företag - Betalningsvillkor som åläggs dem som tillhandahåller sjukvårdsprodukter)

(2006/C 212/02)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) Federación Nacional de Empresas de Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental, (ombud: J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier och D. Domínguez Pérez, abogados)

Övrig part i målet: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: W. Wils och F. Castillo de la Torre, båda i egenskap av ombud, biträdda av J. Rivas de Andrés och J. Gutiérrez Gisbert, abogados)

Parter som har intervenerat till stöd för motparten: Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: M. Bethell, i egenskap av ombud, biträdd av G. Barling, QC), Konungariket Spanien (ombud: N. Díaz Abad, L. Fraguas Gadea och F. Díez Moreno, samtliga i egenskap av ombud)

Saken

Överklagande av den dom som Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt (första avdelningen i utökad sammansättning) meddelade den 4 mars 2003 i mål T-319/99, FENIN mot kommissionen, genom vilken förstainstansrätten ogillade sökandens talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut (SG (99) D/7.040) av den 26 augusti 1999 om organ med ansvar för driften av det spanska hälso- och sjukvårdssystemet beträffande de betalningsvillkor dessa organ ålägger dem som tillhandahåller sjukvårdsprodukter och beträffande andra påstått konkurrensbegränsande förfaranden vid dessa organ – Begreppet företag

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) skall ersätta rättegångskostnaderna vid domstolen. |
| --- | --- |

2)

Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN) skall ersätta rättegångskostnaderna vid domstolen.

| 3) | Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt Konungariket Spanien skall bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland samt Konungariket Spanien skall bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 184, 2.8.2003.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/2

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska unionens råd

(Mål C-399/03) (1)

(Statligt stöd - Befintlig stödordning - Skatteordning för samordningscentrum i Belgien - Rådets behörighet)

(2006/C 212/03)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Rozet, V. Di Bucci och R. Lyal)

Svarande: Europeiska unionens råd (ombud: A.-M. Colaert och F. Florindo Gijón)

Saken

Ogiltigförklaring av rådets beslut 2003/531/EG av den 16 juli 2003 om den belgiska regeringens beviljande av stöd till vissa samordningscentrum i Belgien (EGT L 184, s. 17)

Domslut

| 1) | Rådets beslut 2003/531/EG av den 16 juli 2003 om den belgiska regeringens beviljande av stöd till vissa samordningscentrum i Belgien ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Rådets beslut 2003/531/EG av den 16 juli 2003 om den belgiska regeringens beviljande av stöd till vissa samordningscentrum i Belgien ogiltigförklaras.

| 2) | Europeiska unionens råd skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Europeiska unionens råd skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 75, 15.11.2003

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/2 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/2

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 4 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Grekland) – Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis mot Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

(Mål C-212/04) (1)

(Direktiv 1999/70/EG - Klausulerna 1 b och 5 i ramavtalet om visstidsarbete - På varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning inom den offentliga sektorn - Begreppen ”på varandra följande avtal” samt ”objektiva grunder” som motiverar förnyelse av sådana avtal - Åtgärder för att förhindra missbruk - Beivrande - Omfattningen av skyldigheten till direktivkonform tolkning)

(2006/C 212/04)

Rättegångsspråk: grekiska

Hänskjutande domstol

Monomeles Protodikeio Thessalonikis

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis, Vasileios Giatakis

Svarande: Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Monomeles Protodikeio Thessalonikis – Tolkning av klausul 5.1 och 5.2 i bilagan till rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFF, UNICE och CEEP (EGT L 175, s. 43) – Anställningsavtal inom den offentliga sektorn – Begreppet objektiva grunder som motiverar obegränsad förnyelse av på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning – Begreppet på varandra följande avtal

Domslut

| 1) | Klausul 5.1 a i ramavtalet om visstidsarbete av den 18 mars 1999, vilket är bilagt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFF, UNICE och CEEP skall tolkas så, att den utgör hinder för sådan användning av på varandra följande tidsbegränsade anställningar som enbart motiveras av att den föreskrivs i en allmän bestämmelse i en medlemsstats lag eller annan författning. Begreppet objektiva grunder i den mening som avses i nämnda klausul innebär tvärtom att användning av denna särskilda anställningsform på det sätt som anges i den nationella lagstiftningen måste vara motiverad av konkreta omständigheter som särskilt hänger samman med den aktuella verksamheten och villkoren för dess utövande. |
| --- | --- |

1)

Klausul 5.1 a i ramavtalet om visstidsarbete av den 18 mars 1999, vilket är bilagt rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFF, UNICE och CEEP skall tolkas så, att den utgör hinder för sådan användning av på varandra följande tidsbegränsade anställningar som enbart motiveras av att den föreskrivs i en allmän bestämmelse i en medlemsstats lag eller annan författning. Begreppet objektiva grunder i den mening som avses i nämnda klausul innebär tvärtom att användning av denna särskilda anställningsform på det sätt som anges i den nationella lagstiftningen måste vara motiverad av konkreta omständigheter som särskilt hänger samman med den aktuella verksamheten och villkoren för dess utövande.

| 2) | Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete skall tolkas så, att den utgör hinder för nationell lagstiftning som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken endast tidsbegränsade anställningsavtal eller anställningsförhållanden mellan vilka det inte förflyter mer än 20 arbetsdagar skall anses vara ”på varandra följande” i den mening som avses i nämnda klausul. |
| --- | --- |

2)

Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete skall tolkas så, att den utgör hinder för nationell lagstiftning som den som är aktuell i målet vid den nationella domstolen, enligt vilken endast tidsbegränsade anställningsavtal eller anställningsförhållanden mellan vilka det inte förflyter mer än 20 arbetsdagar skall anses vara ”på varandra följande” i den mening som avses i nämnda klausul.

| 3) | Under sådana omständigheter som är aktuella i målet vid den nationella domstolen skall ramavtalet om visstidsarbete tolkas så, att om den berörda medlemsstatens nationella rättsordning inom den aktuella sektorn inte innehåller någon annan effektiv åtgärd för att förhindra och, i förekommande fall, beivra missbruk vid användandet av på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning, utgör ramavtalet hinder för tillämpning av nationell lagstiftning enligt vilken det inom enbart den offentliga sektorn är ovillkorligen förbjudet att omvandla flera på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning, vilka i själva verket ingåtts för att tillgodose ett ”konstant och varaktigt behov” hos arbetsgivaren och skall anses utgöra missbruk, till avtal om tillsvidareanställning. |
| --- | --- |

3)

Under sådana omständigheter som är aktuella i målet vid den nationella domstolen skall ramavtalet om visstidsarbete tolkas så, att om den berörda medlemsstatens nationella rättsordning inom den aktuella sektorn inte innehåller någon annan effektiv åtgärd för att förhindra och, i förekommande fall, beivra missbruk vid användandet av på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning, utgör ramavtalet hinder för tillämpning av nationell lagstiftning enligt vilken det inom enbart den offentliga sektorn är ovillkorligen förbjudet att omvandla flera på varandra följande avtal om tidsbegränsad anställning, vilka i själva verket ingåtts för att tillgodose ett ”konstant och varaktigt behov” hos arbetsgivaren och skall anses utgöra missbruk, till avtal om tillsvidareanställning.

| 4) | När ett direktiv har införlivats för sent med den berörda medlemsstatens rättsordning och när de relevanta bestämmelserna i direktivet inte har direkt effekt, är de nationella domstolarna skyldiga att efter införlivandefristens utgång, i den utsträckning det är möjligt, tolka den nationella rätten mot bakgrund av det aktuella direktivets ordalydelse och syfte så att de resultat som avses i direktivet uppnås, varvid företräde skall ges åt den tolkning som bäst överensstämmer med direktivets syfte, för att på så sätt uppnå ett resultat som är förenligt med direktivets bestämmelser. |
| --- | --- |

4)

När ett direktiv har införlivats för sent med den berörda medlemsstatens rättsordning och när de relevanta bestämmelserna i direktivet inte har direkt effekt, är de nationella domstolarna skyldiga att efter införlivandefristens utgång, i den utsträckning det är möjligt, tolka den nationella rätten mot bakgrund av det aktuella direktivets ordalydelse och syfte så att de resultat som avses i direktivet uppnås, varvid företräde skall ges åt den tolkning som bäst överensstämmer med direktivets syfte, för att på så sätt uppnå ett resultat som är förenligt med direktivets bestämmelser.

---

(1)  EUT C 179, 10.7.2004.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/3 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/3

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 29 juni 2006 – SGL Carbon AG mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-308/04 P) (1)

(Överklagande - Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Grafitelektroder - Artikel 81.1 EG - Böter - Riktlinjer för beräkning av böter - Meddelande om samarbete - Principen non bis in idem)

(2006/C 212/05)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: SGL Carbon AG (ombud: M. Klusmann och K. Beckmann, Rechtsanwälte)

Övriga parter i målet: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: A. Bouquet, H. Gading och M. Schneider), Tokai Carbon Co. Ltd, Tokyo (Japan), Nippon Carbon Co. Ltd, Tokyo, Showa Denko KK, Tokyo, GrafTech International Ltd, tidigare UCAR International Inc., Wilmington (Förenta staterna), SEC Corp., Amagasaki (Japan), The Carbide/Graphite Group Inc., Pittsburgh (Förenta staterna)

Saken

Överklagande av förstainstansrättens dom (andra avdelningen) av den 29 april 2004 i de förenade målen T-236/01, T-239/01, T-244/01–T-246/01, T-2251/01 och T-252/01, Tokai Carbon m.fl. mot kommissionen, angående mål T-239/01 – Ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2002/271/EG av den 18 juli 2001 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget och artikel 53 i EES-avtalet – ärende COMP/E 1/36.490 – Grafitelektroder (EGT L 100, 2002, s. 1)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | SGL Carbon AG skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

SGL Carbon AG skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 262, 23.10.2004.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/4

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège) – Air Liquide Industries Belgium SA mot Ville de Seraing (C-393/04) och Province de Liège (C-41/05)

(Mål C-393/04 och C-41/05) (1)

(Statligt stöd - Begrepp - Befrielse från kommunala och regionala skatter - Effekten av artikel 88.3 EG - Avgift med motsvarande verkan - Interna skatter)

(2006/C 212/06)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstolar

Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège

Parter i målet vid de nationella domstolarna

Klagande: Air Liquide Industries Belgium SA

Motparter: Ville de Seraing (C-393/04), Province de Liège (C-41/05)

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Cour d'appel de Liège, Tribunal de première instance de Liège – Tolkning av artiklarna 25, 87 och 90 EG – Statligt stöd – Befrielse från en kommunal och en regional skatt på drivkraft som endast avser motorer som används på naturgasstationer, och inte för motorer som används för industrigaser

Domslut

| 1) | En skattebefrielse från en kommunal eller regional skatt på drivkraft som endast gäller för motorer som används i naturgasstationer, och inte för motorer som används för annan industrigas, kan anses utgöra ett statligt stöd, i den mening som avses i artikel 87.1 EG. Det ankommer på de hänskjutande domstolarna att bedöma om de villkor som uppställts för att statligt stöd skall anses föreligga är uppfyllda. |
| --- | --- |

1)

En skattebefrielse från en kommunal eller regional skatt på drivkraft som endast gäller för motorer som används i naturgasstationer, och inte för motorer som används för annan industrigas, kan anses utgöra ett statligt stöd, i den mening som avses i artikel 87.1 EG. Det ankommer på de hänskjutande domstolarna att bedöma om de villkor som uppställts för att statligt stöd skall anses föreligga är uppfyllda.

| 2) | Den omständigheten att en sådan skattebefrielse som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen eventuellt är rättsstridig enligt gemenskapsrätten om statligt stöd, påverkar inte frågan huruvida skatten i sig är laglig, vilket innebär att de företag som är skyldiga att erlägga denna skatt inte kan undandra sig betalningsskyldighet genom att vid de nationella domstolarna göra gällande att den beviljade skattebefrielsen är rättsstridig. |
| --- | --- |

2)

Den omständigheten att en sådan skattebefrielse som den som är i fråga i målet vid den nationella domstolen eventuellt är rättsstridig enligt gemenskapsrätten om statligt stöd, påverkar inte frågan huruvida skatten i sig är laglig, vilket innebär att de företag som är skyldiga att erlägga denna skatt inte kan undandra sig betalningsskyldighet genom att vid de nationella domstolarna göra gällande att den beviljade skattebefrielsen är rättsstridig.

| 3) | En skatt på drivkraft som tas ut på motorer som används för transport av industrigas i högtrycksledningar utgör inte en avgift med motsvarande verkan, i den mening som avses i artikel 25 EG. |
| --- | --- |

3)

En skatt på drivkraft som tas ut på motorer som används för transport av industrigas i högtrycksledningar utgör inte en avgift med motsvarande verkan, i den mening som avses i artikel 25 EG.

| 4) | En skatt på drivkraft, som tas ut på motorer som används för transport av industrigas i högtrycksledningar, utgör inte en diskriminerande intern skatt, i den mening som avses i artikel 90 EG. |
| --- | --- |

4)

En skatt på drivkraft, som tas ut på motorer som används för transport av industrigas i högtrycksledningar, utgör inte en diskriminerande intern skatt, i den mening som avses i artikel 90 EG.

---

(1)  EUT C 273, 6.11.2004

EUT C 93, 16.4.2005

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/4 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/4

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation, Belgien ) – Axel Kittel mot belgiska staten

(Förenade målen C-439/04 och C-440/04) (1)

(Sjätte momsdirektivet - Avdrag för ingående mervärdesskatt - Karusellbedrägeri - Försäljningsavtal som utgör en nullitet i nationell rätt)

(2006/C 212/07)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation, Belgien

Parter i målen vid den nationella domstolen

Sökanden: Axel Kittel (C-439/04) Belgiska staten (C-440/04)

Svaranden: Belgiska staten (C-439/04) Recolta Recycling SPRL (C-440/04)

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Cour de cassation, Belgien – Tolkning av bestämmelserna i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) – Principen om en neutral beskattning – Varuleverans som sker i enlighet med ett ogiltigt försäljningsavtal – Karusellbedrägeri– Godtroende köpare mister sin avdragsrätt

Domslut

Då leverans sker till en skattskyldig person som inte kände till eller inte kunde känna till att transaktionen i fråga utgjorde ett bedrägeri från säljarens sida, skall artikel 17 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 95/7/EG av den 10 april 1995, tolkas så, att artikeln utgör hinder för en bestämmelse i nationell rätt enligt vilken den omständigheten att ett försäljningsavtal förklarats vara ogiltigt med stöd av en civilrättslig bestämmelse som innebär att avtalet utgör en nullitet i strid med grunderna för rättsordningen på grund av att säljaren begått en olaglig gärning får till följd att den skattskyldiga personen förlorar rätten till avdrag för erlagd mervärdesskatt. Frågan huruvida den nämnda nulliteten är resultatet av ett mervärdesskattebedrägeri eller andra slags bedrägerier saknar betydelse i detta hänseende.

Det ankommer däremot på den nationella domstolen att vägra avdragsrätt om det mot bakgrund av objektiva omständigheter framkommer att varorna levererats till en skattskyldig person som kände till eller borde ha känt till att han eller hon genom sitt inköp deltog i en transaktion som utgjorde ett mervärdesskattebedrägeri.

---

(1)  EUT C 6, 8.1.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/5

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien

(Mål C-487/04) (1)

(Fördragsbrott - Rådets förordning (EG) nr 1255/1999 och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 - Mjölk och mjölkprodukter - Skummjölkspulver - System för att kunna spåra skummjölkspulver)

(2006/C 212/08)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: A. Bordes och C. Cattabriga)

Svarande: Republiken Italien (ombud: I. Braguglia och D. Del Gaizo, avocat)

Saken

Fördragsbrott – Åsidosättande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (EGT L 160, s. 48) och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 av den 17 december 1999 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 1255/1999 beträffande beviljande av stöd för skummjölk och skummjölkspulver avsedda att användas till foder samt försäljning av sådant skummjölkspulver (EGT L 340, s. 3) – Införande av ett system för att kunna spåra mjölkpulver, vilket inte har föreskrivits i gemenskapsbestämmelserna

Domslut

| 1) | Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 av den 17 december 1999 om tillämpningsföreskrifter för förordning nr 1255/1999 beträffande beviljande av stöd för skummjölk och skummjölkspulver avsedda att användas till foder samt försäljning av sådant skummjölkspulver, genom att ensidigt införa ett system för att kunna spåra skummjölkspulver avsett för vissa användningar, vilket inte föreskrivs i den harmoniserade gemenskapsrätt som är tillämplig på denna sektor. |
| --- | --- |

1)

Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter och kommissionens förordning (EG) nr 2799/1999 av den 17 december 1999 om tillämpningsföreskrifter för förordning nr 1255/1999 beträffande beviljande av stöd för skummjölk och skummjölkspulver avsedda att användas till foder samt försäljning av sådant skummjölkspulver, genom att ensidigt införa ett system för att kunna spåra skummjölkspulver avsett för vissa användningar, vilket inte föreskrivs i den harmoniserade gemenskapsrätt som är tillämplig på denna sektor.

| 2) | Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Italien skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 31, 5.2.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/5 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/5

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 15 juni 2006 (begäran om förhandsavgörande från Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)) – Heintz van Landewijck SARL mot Staatsecretaris van Financien

(Mål C-494/04) (1)

(Skattebestämmelser - Harmonisering av lagstiftning - Direktiv 92/12/EEG - Punktskatter - Skattemärken - Sjätte direktivet - Artiklarna 2 och 27 - Skattemärken som försvunnit)

(2006/C 212/09)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Hoge Raad der Nederlanden (Nederländerna)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Heintz van Landewijck SARL

Svarande: Staatsecretaris van Financien

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Hoge Raad der Nederlanden – Tolkning av artikel 27.1 och 27.5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28), i dess lydelse enligt rådets nionde direktiv 78/583/EEG av den 26 juni 1978 om harmonisering av medlemsstaternas lagar rörande omsättningsskatter (EGT L 194, s. 16; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 71) – Tolkning av rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT L 76, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 2, s. 57) – Nationella bestämmelsers förenlighet med gemenskapsrätten – Skattemärken – Skattemärken som försvunnit före användande.

Domslut

| 1) | Varken rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor eller proportionalitetsprincipen utgör hinder för att medlemsstaterna antar bestämmelser som innebär att det inte, under de förutsättningar som föreligger i målet vid den nationella domstolen, sker någon återbetalning av de belopp som har erlagts i punktskatt och att förvärvaren därmed bär det ekonomiska ansvaret för att skattemärkena försvunnit. |
| --- | --- |

1)

Varken rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor eller proportionalitetsprincipen utgör hinder för att medlemsstaterna antar bestämmelser som innebär att det inte, under de förutsättningar som föreligger i målet vid den nationella domstolen, sker någon återbetalning av de belopp som har erlagts i punktskatt och att förvärvaren därmed bär det ekonomiska ansvaret för att skattemärkena försvunnit.

| 2) | Artikel 27.5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund skall tolkas så, att det förhållandet att anmälningsfristen inte har iakttagits inte utgör ett väsentligt förfarandefel som innebär att undantagsbestämmelserna inte kan tillämpas. |
| --- | --- |

2)

Artikel 27.5 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund skall tolkas så, att det förhållandet att anmälningsfristen inte har iakttagits inte utgör ett väsentligt förfarandefel som innebär att undantagsbestämmelserna inte kan tillämpas.

| 3) | Artikel 27.1 och 27.5 i sjätte direktivet 77/388 skall tolkas så, att undantagsbestämmelser om uttag av mervärdesskatt genom skattemärken, såsom de bestämmelser som föreskrivs i artikel 28 i den nederländska mervärdesskattelagen av den 28 juni 1968 (Wet op de omzetbelasting), är förenliga med de villkor som anges i direktivets bestämmelser och går inte utöver vad som är nödvändigt för att förenkla skatteuttaget. |
| --- | --- |

3)

Artikel 27.1 och 27.5 i sjätte direktivet 77/388 skall tolkas så, att undantagsbestämmelser om uttag av mervärdesskatt genom skattemärken, såsom de bestämmelser som föreskrivs i artikel 28 i den nederländska mervärdesskattelagen av den 28 juni 1968 (Wet op de omzetbelasting), är förenliga med de villkor som anges i direktivets bestämmelser och går inte utöver vad som är nödvändigt för att förenkla skatteuttaget.

| 4) | Den omständigheten att det inte föreligger någon skyldighet att återbetala belopp som har erlagts för punktskattemärken i en sådan situation som den som föreligger i målet vid den nationella domstolen är inte oförenlig med bestämmelserna i sjätte direktivet 77/388, särskilt inte med artikel 27.1 och 27.5 i detta direktiv. |
| --- | --- |

4)

Den omständigheten att det inte föreligger någon skyldighet att återbetala belopp som har erlagts för punktskattemärken i en sådan situation som den som föreligger i målet vid den nationella domstolen är inte oförenlig med bestämmelserna i sjätte direktivet 77/388, särskilt inte med artikel 27.1 och 27.5 i detta direktiv.

---

(1)  EUT C 45 av den 19.2. 2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/6 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/6

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Mål C-24/05 P) (1)

(Överklagande - Gemenskapsvarumärke - Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 - Absolut registreringshinder - Tredimensionellt varumärke - Tredimensionell form på en karamell i ljusbrun färg - Särskiljningsförmåga)

(2006/C 212/10)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: August Storck KG (ombud: advokaterna I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin och T. Reher)

Övrig part i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån) (ombud: G. Schneider)

Saken

Överklagande av den dom som förstainstansrätten, fjärde avdelningen, meddelade den 10 november 2004 i mål T 396/02, Storck mot harmoniseringsbyrån, genom vilken förstainstansrätten ogillade den talan om ogiltigförklaring som väckts mot avslag på registreringsansökan av ett tredimensionellt varumärke som utgörs av formen på en karamell i ljusbrun färg för konfektyr som ingår i klass 30 – Ett varumärkes särskiljningsförmåga – Artikel 7.1 b i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | August Storck KG skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

August Storck KG skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 69, 19.3.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/7

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 22 juni 2006 – August Storck KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Mål C-25/05 P) (1)

(Överklagande - Gemenskapsvarumärke - Artikel 7.1 b och 7.3 i förordning (EG) nr 40/94 - Absolut registreringshinder - Figurmärke - Återgivning av ett guldfärgat karamellomslag - Särskiljningsförmåga)

(2006/C 212/11)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: August Storck KG (ombud: advokaterna I Rohr, H. Wrage-Molkenthin och T. Reher)

Övrig part i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: G. Schneider)

Saken

Överklagande av den dom som meddelades av förstainstansrätten (fjärde avdelningen) den 10 november 2004 i mål T-402/02, Storck mot harmoniseringsbyrån, genom vilken förstainstansrätten ogillade talan om ogiltigförklaring av beslutet att inte registrera ett figurmärke som består av återgivningen av ett karamellomslag med tvinnade ändar (fjärilsform) för karameller i klass 30 – Ett varumärkes särskiljningsförmåga – Artikel 7.1 b i rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | August Storck KG skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

August Storck KG skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 69, 19.3.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/7 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/7

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal

(Mål C-53/05) (1)

(Fördragsbrott - Direktiv 92/100/EEG - Upphovsrätt - Uthyrnings- och utlåningsrättigheter - Underlåtenhet att införliva inom den föreskrivna fristen)

(2006/C 212/12)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: P. Andrade och W. Wils)

Svarande: Republiken Portugal (ombud: L. Fernandes och N. Gonçalves)

Saken

Fördragsbrott – Åsidosättande av artiklarna 1 och 5 i rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter (EGT L 346, s. 61)

Domslut

| 1) | Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 1 och 5 i rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter genom att undanta alla kategorier av inrättningar som bedriver offentlig utlåning från skyldigheten att ersätta upphovsmännen för offentlig utlåning. |
| --- | --- |

1)

Republiken Portugal har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 1 och 5 i rådets direktiv 92/100/EEG av den 19 november 1992 om uthyrnings- och utlåningsrättigheter avseende upphovsrättsligt skyddade verk och om upphovsrätten närstående rättigheter genom att undanta alla kategorier av inrättningar som bedriver offentlig utlåning från skyldigheten att ersätta upphovsmännen för offentlig utlåning.

| 2) | Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Republiken Portugal skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 82, 2.4.2005

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/8

---

Domstolens dom (tredje avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Rechtbank Amsterdam – Nederländerna) J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper mot Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

(Mål C-154/05) (1)

(Social trygghet för migrerande arbetstagare - Förordning (EEG) nr 1408/71 - Artiklarna 4.2a och 10a samt bilaga IIa - Särskilda icke avgiftsfinansierade förmåner - Nederländsk förmån för ungdomar med funktionshinder - Förmånen får inte medföras utomlands)

(2006/C 212/13)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Rechtbank Amsterdam

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: J.J. Kersbergen-Lap, D. Dams-Schipper

Motpart: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Rechtbank Amsterdam – Tolkning av artiklarna 4.2a och 10a i, och bilaga II a till, rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen (EGT L 149, s. 2; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 57), i dess lydelse enligt rådets förordning (EEG) nr 1247/92 av den 30 april 1992 (EGT L 136, s. 1; svensk specialutgåva, område 5, volym 5, s. 124) – Särskilda, icke avgiftsfinansierade förmåner – Samordningssystem som infördes genom artikel 10a i förordning nr 1408/71 – Tillämpningsområde – Huruvida en förmån för ungdomar med funktionshinder som upptas i bilaga II a till förordning nr 1408/71 omfattas – Förmånstagare som inte är bosatta i Nederländerna

Domslut

Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten (lag om ersättning vid nedsatt arbetsförmåga hos ungdomar med funktionshinder) av den 24 april 1997 skall betraktas som en sådan särskild, icke avgiftsfinansierad förmån som avses i artikel 4.2a i rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, i dess ändrade och uppdaterade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 118/97 av den 2 december 1996, i dess ändrade lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 307/1999 av den 8 februari 1999, så att det uteslutande är den samordningsmekanism som inrättades genom artikel 10a i förordning nr 1408/71 som skall tillämpas och att nämnda ersättning således inte kan utbetalas till någon som är bosatt utanför Nederländerna.

---

(1)  EUT C 155, 25.6.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/8 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/8

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 6 juli 2006 (begäran om förhandsavgörande från Court of Appeal (Civil Division) (Förenade Kungariket)) – Talacre Beach Caravan Sales Ltd mot Commissioners of Customs & Excise

(Mål C-251/05) (1)

(Sjätte mervärdesskattedirektivet - Artikel 28 - Undantag från skatteplikt med återbetalning av erlagd skatt - Försäljning av varor som beskattas enligt en nollskattesats och av varor som beskattas enligt en normalskattesats - Husvagnar för permanent uppställning - Samlad leverans)

(2006/C 212/14)

Rättegångsspråk: engelska

Hänskjutande domstol

Court of Appeal (Civil Division) (Förenade Kungariket)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

Motpart: Commissioners of Customs & Excise

Saken

Begäran om förhandsavgörande – Court of Appeal (Civil Division) – Tolkning av artikel 28.2 i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdeskatt: enhetlig beräkningsgrund (EGT L 145, s. 1; svensk specialutgåva, område 9, volym 1, s. 28) – Varor som omfattas av nollskattesats (husvagnar) säljs utrustade med varor som omfattas av normalskattesats – Kriterier för att fastställa huruvida transaktionen i mervärdesskattehänseende skall kvalificeras som en samlad leverans

Domslut

Den omständigheten att vissa varor utgör föremål för en samlad leverans, som omfattar dels en huvudsaklig vara som enligt en medlemsstats lagstiftning omfattas av ett undantag från skatteplikt med återbetalning av erlagd skatt i den mening som avses i artikel 28.2 a i rådets sjätte direktiv 77/388/EEG av den 17 maj 1977 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund, i dess lydelse enligt rådets direktiv 92/77/EEG av den 19 oktober 1992 med tillägg till det gemensamma systemet för mervärdesskatt och med ändring av direktiv 77/388/EEG (harmonisering av mervärdesskattesatser), dels varor som enligt denna lagstiftning inte omfattas av tillämpningsområdet för detta undantag, utgör inte hinder för att den berörda medlemsstaten uppbär mervärdesskatt enligt normalskattesatsen avseende de varor som inte omfattas av undantaget.

---

(1)  EUT C 205, 20.8.2005.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/9 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/9

---

Överklagande ingett den 29 maj 2006 av Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG av den dom som förstainstansrätten meddelade den 15 mars 2006 i mål T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG mot Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

(Mål C-238/06)

(2006/C 212/15)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (ombud: H. Kuntz-Hallstein)

Övrig(a) part(er) i målet: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Klaganden(a)s yrkanden

Klaganden(a) yrkar att domstolen skall

| — | ogiltigförklara förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-129/04 (1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara förstainstansrättens dom av den 15 mars 2006 i mål T-129/04 (1),

| — | ogiltigförklara det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 20 januari 2004 (ärendenummer R367/2003-2), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattades av andra överklagandenämnden vid harmoniseringsbyrån den 20 januari 2004 (ärendenummer R367/2003-2),

| — | alternativt återförvisa ärendet till förstainstansrätten, och |
| --- | --- |

—

alternativt återförvisa ärendet till förstainstansrätten, och

| — | förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanser. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån att ersätta rättegångskostnaderna i båda instanser.

Grunder och huvudargument

Klaganden har anfört följande invändningar mot förstainstansrättens dom i mål T-129/04:

| 1. | Enligt allmänt gällande rättsteori och som således även är tillämplig vid förstainstansrätten gäller grundregeln att det är den som åberopar en rättsregel som har bevisbördan för att de rekvisit som uppställs i rättsregeln är uppfyllda. Det gäller särskilt undantagsregler, vilka enligt domstolens rättspraxis alltid skall tillämpas restriktivt. Eftersom harmoniseringsbyrån har grundat sitt beslut på ett undantag skall byrån styrka att rekvisiten för att tillämpa undantagsbestämmelsen är uppfyllda. |
| --- | --- |

1.

Enligt allmänt gällande rättsteori och som således även är tillämplig vid förstainstansrätten gäller grundregeln att det är den som åberopar en rättsregel som har bevisbördan för att de rekvisit som uppställs i rättsregeln är uppfyllda. Det gäller särskilt undantagsregler, vilka enligt domstolens rättspraxis alltid skall tillämpas restriktivt. Eftersom harmoniseringsbyrån har grundat sitt beslut på ett undantag skall byrån styrka att rekvisiten för att tillämpa undantagsbestämmelsen är uppfyllda.

| 2. | I förevarande fall föreligger inte endast en tidigare nationell registrering utan en tidigare nationell registrering av en medlemsstat i såväl Europeiska unionen som i Pariskonventionen (Parisunionen) i den mening som avses i artikel 6 e A i konventionen. Enligt denna bestämmelse får en ansökan endast avslås med stöd av undantaget i artikel 6 e B i konventionen. Privilegiet enligt artikel 6 e A första stycket i konventionen utgör ett hinder för harmoniseringsbyrån att inte godkänna registreringsansökan åtminstone med avseende på den medlemsstat där ett identiskt Parisunionsvarumärke redan är skyddat. Harmoniseringsbyrån har emellertid grundat sitt beslut på att varumärket saknar särskiljningsförmåga i gemenskapen och således saknas särskiljningsförmåga även i Förbundsrepubliken Tyskland. Harmoniseringsbyrån har slutligen ogiltigförklarat en registrering som gjorts av en medlemsstat i Parisunionen. Det är under sådana omständigheter inte tillfyllest att harmoniseringsbyrån schablonmässigt har åberopat de ”nationella”, det vill säga den egna, rättsordningens självständighet, när innehavaren av ett Parisunionsvarumärke har rätt till mer än nationell behandling. Denna undersökning skall snarare göras mot bakgrund av artikel 6 e A i Pariskonventionen. |
| --- | --- |

2.

I förevarande fall föreligger inte endast en tidigare nationell registrering utan en tidigare nationell registrering av en medlemsstat i såväl Europeiska unionen som i Pariskonventionen (Parisunionen) i den mening som avses i artikel 6 e A i konventionen. Enligt denna bestämmelse får en ansökan endast avslås med stöd av undantaget i artikel 6 e B i konventionen. Privilegiet enligt artikel 6 e A första stycket i konventionen utgör ett hinder för harmoniseringsbyrån att inte godkänna registreringsansökan åtminstone med avseende på den medlemsstat där ett identiskt Parisunionsvarumärke redan är skyddat. Harmoniseringsbyrån har emellertid grundat sitt beslut på att varumärket saknar särskiljningsförmåga i gemenskapen och således saknas särskiljningsförmåga även i Förbundsrepubliken Tyskland. Harmoniseringsbyrån har slutligen ogiltigförklarat en registrering som gjorts av en medlemsstat i Parisunionen. Det är under sådana omständigheter inte tillfyllest att harmoniseringsbyrån schablonmässigt har åberopat de ”nationella”, det vill säga den egna, rättsordningens självständighet, när innehavaren av ett Parisunionsvarumärke har rätt till mer än nationell behandling. Denna undersökning skall snarare göras mot bakgrund av artikel 6 e A i Pariskonventionen.

| 3. | Förstainstansrätten har, avseende bevis för att särskiljningsförmåga saknas, funnit att harmoniseringsbyrån har uppfyllt sin bevisbörda genom att hänvisa till allmänt kända erfarenheter. Detta argument kan inte ens anföras som ett säkerhetsargument för en misslyckad bevisvärdering. Förstainstansrätten har dessutom gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att endast pröva frågan huruvida särskiljningsförmåga saknas enligt artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 och överhuvudtaget inte beakta artikel 6 e B i Pariskonventionen. |
| --- | --- |

3.

Förstainstansrätten har, avseende bevis för att särskiljningsförmåga saknas, funnit att harmoniseringsbyrån har uppfyllt sin bevisbörda genom att hänvisa till allmänt kända erfarenheter. Detta argument kan inte ens anföras som ett säkerhetsargument för en misslyckad bevisvärdering. Förstainstansrätten har dessutom gjort sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att endast pröva frågan huruvida särskiljningsförmåga saknas enligt artikel 7.1 b i förordning nr 40/94 och överhuvudtaget inte beakta artikel 6 e B i Pariskonventionen.

| 4. | Förstainstansrätten har varken prövat särskiljningsförmågan med hjälp av konkreta varor eller korrekt fastslagit märkets helhetsintryck. Förstainstansrätten har inte heller gjort någon åtskillnad mellan olika varor. Förstainstansrätten har bortsett från att det sätt som en vara presenteras på, förutom att vara ett kännetecken på dess ursprung, även är i marknadsaktörernas intressen. Det gäller exempelvis i varuhusen där åtskilliga flaskor med samma innehåll finns på samma hylla och där förpackningens form i själva verket är konsumentens enda möjlighet att göra ett första urval. |
| --- | --- |

4.

Förstainstansrätten har varken prövat särskiljningsförmågan med hjälp av konkreta varor eller korrekt fastslagit märkets helhetsintryck. Förstainstansrätten har inte heller gjort någon åtskillnad mellan olika varor. Förstainstansrätten har bortsett från att det sätt som en vara presenteras på, förutom att vara ett kännetecken på dess ursprung, även är i marknadsaktörernas intressen. Det gäller exempelvis i varuhusen där åtskilliga flaskor med samma innehåll finns på samma hylla och där förpackningens form i själva verket är konsumentens enda möjlighet att göra ett första urval.

---

(1)  EGT C 108, s. 20.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Hanseatisches Oberlandesgericht (Tyskland) den 30 maj 2006 – Lämmerzahl GmbH mot Freie Hansestadt Bremen

(Mål C-241/06)

(2006/C 212/16)

Rättegångsspråk: Tyska

Hänskjutande domstol

Hanseatisches Oberlandesgericht (Tyskland).

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Lämmerzahl GmbH

Motpart: Freie Hansestadt Bremen

Tolkningsfrågor

| 1) | Är det förenligt med Rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten i dess lydelse enligt Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (1), särskilt artikel 1.1 och 1.3, att en anbudsgivare generellt nekas tillgång till en överprövning av den upphandlande myndighetens beslut om offentlig upphandling för att anbudsgivaren inte inom den i den nationella rätten föreskrivna överklagandefristen har gjort gällande att det har skett en överträdelse av bestämmelserna om offentlig upphandling, avseende






  a) | den valda formen för anbudsförfarandet,
  eller |
| --- | --- | --- |

1)

Är det förenligt med Rådets direktiv 89/665/EEG av den 21 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar för prövning av offentlig upphandling av varor och bygg- och anläggningsarbeten i dess lydelse enligt Rådets direktiv 92/50/EEG av den 18 juni 1992 om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (1), särskilt artikel 1.1 och 1.3, att en anbudsgivare generellt nekas tillgång till en överprövning av den upphandlande myndighetens beslut om offentlig upphandling för att anbudsgivaren inte inom den i den nationella rätten föreskrivna överklagandefristen har gjort gällande att det har skett en överträdelse av bestämmelserna om offentlig upphandling, avseende

a)

den valda formen för anbudsförfarandet,

eller

| b) | riktigheten i fastställandet av värdet på det offentliga kontraktet (klaganden hade kunnat inse att uppskattningen av värdet var felaktig alternativt att det brister i insyn hur värdet fastställts)
  och att det efter det att värdet på det offentliga kontraktet korrekt har fastställts eller korrekt kommer att fastställas är möjligt att få en överprövning av andra överträdelser vilka – isolerat betraktade – inte är prekluderade? |
| --- | --- |

b)

riktigheten i fastställandet av värdet på det offentliga kontraktet (klaganden hade kunnat inse att uppskattningen av värdet var felaktig alternativt att det brister i insyn hur värdet fastställts)

och att det efter det att värdet på det offentliga kontraktet korrekt har fastställts eller korrekt kommer att fastställas är möjligt att få en överprövning av andra överträdelser vilka – isolerat betraktade – inte är prekluderade?

| 2) | Är det nödvändigt att uppställa särskilda krav avseende de uppgifter i anbudsinfordran som är avgörande för fastställandet av värdet på det offentliga kontraktet för att primärrätten generellt sett inte skall tillämpas då en överträdelse skett av bestämmelserna om offentlig upphandling vid uppskattningen av värdet på det offentliga kontraktet, även då det rätt uppskattade värdet på kontraktet eller värdet på kontraktet som skall uppskattas överskrider tröskelvärdet? |
| --- | --- |

2)

Är det nödvändigt att uppställa särskilda krav avseende de uppgifter i anbudsinfordran som är avgörande för fastställandet av värdet på det offentliga kontraktet för att primärrätten generellt sett inte skall tillämpas då en överträdelse skett av bestämmelserna om offentlig upphandling vid uppskattningen av värdet på det offentliga kontraktet, även då det rätt uppskattade värdet på kontraktet eller värdet på kontraktet som skall uppskattas överskrider tröskelvärdet?

---

(1)  EGT L 209, s. 1; svensk specialutgåva, område 6, volym 3, s. 139.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/10 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Raad van Staate (Nederländerna) den 29 maj 2006 – Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie och T. Sahin mot dom från rechtbank 's-Gravenhage i mål AWB 04/45792

(Mål C-242/06)

(2006/C 212/17)

Rättegångsspråk: Nederländska

Hänskjutande domstol

Raad van Staate

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie, T. Sahin

Tolkningsfrågor

| 1)a) | Skall artikel 13 i beslut nr 1/80 om utveckling av associeringen i ljuset av punkterna 81 och 84 i domstolens dom av den 21 oktober 2003 i de förenade målen C 317/01 och C 369/01 (Abatay m.fl, REG 2003, s. I-12301), tolkas på så sätt att en utlänning kan åberopa denna bestämmelse för det fall det rör sig om en turkisk medborgare som har följt bestämmelserna för den första inresan och den första vistelsen i landet och som mellan den 14 december 2000 till den 2 oktober 2002 arbetade lagligen hos olika arbetsgivare men som inte i rätt tid ansökte om förlängning av uppehållstillståndet så att han efter att uppehållstillståndet upphörde att gälla och vid tidpunkten för ansökan om förlängning av uppehållstillståndet enligt nationell rätt vistades illegalt i Nederländerna och inte fick arbeta i landet? |
| --- | --- |

1)a)

Skall artikel 13 i beslut nr 1/80 om utveckling av associeringen i ljuset av punkterna 81 och 84 i domstolens dom av den 21 oktober 2003 i de förenade målen C 317/01 och C 369/01 (Abatay m.fl, REG 2003, s. I-12301), tolkas på så sätt att en utlänning kan åberopa denna bestämmelse för det fall det rör sig om en turkisk medborgare som har följt bestämmelserna för den första inresan och den första vistelsen i landet och som mellan den 14 december 2000 till den 2 oktober 2002 arbetade lagligen hos olika arbetsgivare men som inte i rätt tid ansökte om förlängning av uppehållstillståndet så att han efter att uppehållstillståndet upphörde att gälla och vid tidpunkten för ansökan om förlängning av uppehållstillståndet enligt nationell rätt vistades illegalt i Nederländerna och inte fick arbeta i landet?

| b) | Påverkas svaret på fråga 1 a) av att en ansökan om förlängning som lämnats in för sent av utlänningen, men som lämnats in inom en sexmånadersfrist efter att giltighetstiden för detta uppehållstillstånd löpt ut, prövas enligt de kriterier som gäller för en förlängning av ett uppehållstillstånd och utlänningen kan stanna i landet till dess ett beslut fattats, även om denna ansökan enligt nationell rätt skall likställas med en första ansökan om uppehållstillstånd? |
| --- | --- |

b)

Påverkas svaret på fråga 1 a) av att en ansökan om förlängning som lämnats in för sent av utlänningen, men som lämnats in inom en sexmånadersfrist efter att giltighetstiden för detta uppehållstillstånd löpt ut, prövas enligt de kriterier som gäller för en förlängning av ett uppehållstillstånd och utlänningen kan stanna i landet till dess ett beslut fattats, även om denna ansökan enligt nationell rätt skall likställas med en första ansökan om uppehållstillstånd?

| 2)a) | Skall begreppet ”begränsning” i artikel 13 i beslut nr 1/80 förstås så att det omfattar en förpliktelse att erlägga en avgift för behandlingen av en ansökan om förlängning av ett uppehållstillstånd som en utlänning – en turkisk medborgare som omfattas av bestämmelserna i beslut nr 1/80 – skall betala, för det fall utlänningens ansökan enligt artikel 24 punkt 2 VW 2000 inte behandlas om avgiften inte betalas? |
| --- | --- |

2)a)

Skall begreppet ”begränsning” i artikel 13 i beslut nr 1/80 förstås så att det omfattar en förpliktelse att erlägga en avgift för behandlingen av en ansökan om förlängning av ett uppehållstillstånd som en utlänning – en turkisk medborgare som omfattas av bestämmelserna i beslut nr 1/80 – skall betala, för det fall utlänningens ansökan enligt artikel 24 punkt 2 VW 2000 inte behandlas om avgiften inte betalas?

| b) | Blir svaret på frågan under 2 a) annorlunda om avgiften inte överstiger kostnaderna för behandlingen av ansökan? |
| --- | --- |

b)

Blir svaret på frågan under 2 a) annorlunda om avgiften inte överstiger kostnaderna för behandlingen av ansökan?

| 3) | Skall artikel 13 i beslut nr 1/80, som också syftar till att genomföra tilläggsprotokollet till avtalet om en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet (1), jämförd med artikel 59 i tilläggsprotokollet tolkas så att avgiften för behandlingen av en ansökan om uppehållstillstånd eller en förlängning av tillståndet för turkiska medborgare som omfattas av beslut nr 1/80 (för utlänningen vid den aktuella tidpunkten 169 euro), inte får vara högre än avgiften (30 euro) som får tas ut av gemenskapsmedborgare för behandlingen av en ansökan om prövning enligt gemenskapsrätten och utfärdandet av därtill hörande dokument för vistelsen (se artikel 9.1 i direktivet 68/360/EEG (2) och artikel 25.2 i direktiv 2004/38/EG (3))? |
| --- | --- |

3)

Skall artikel 13 i beslut nr 1/80, som också syftar till att genomföra tilläggsprotokollet till avtalet om en associering mellan Europeiska ekonomiska gemenskapen och Turkiet (1), jämförd med artikel 59 i tilläggsprotokollet tolkas så att avgiften för behandlingen av en ansökan om uppehållstillstånd eller en förlängning av tillståndet för turkiska medborgare som omfattas av beslut nr 1/80 (för utlänningen vid den aktuella tidpunkten 169 euro), inte får vara högre än avgiften (30 euro) som får tas ut av gemenskapsmedborgare för behandlingen av en ansökan om prövning enligt gemenskapsrätten och utfärdandet av därtill hörande dokument för vistelsen (se artikel 9.1 i direktivet 68/360/EEG (2) och artikel 25.2 i direktiv 2004/38/EG (3))?

---

(1)  EGT L 293, s. 1; svensk specialutgåva, område 11, volym 1, s. 130.

(2)  Rådets direktiv 68/360/EEG av den 15 oktober 1968 om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer (EGT L 257, s. 13; svensk specialutgåva, område 5, volym 1, s. 44).

(3)  Rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004 om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och vistas inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven 64/221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, s.77).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal de commerce de Charleroi (Belgien) den 30 maj 2006 – SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens mot Fédération internationale de football association (FIFA)

(Mål C-243/06)

(2006/C 212/18)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de commerce de Charleroi

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: SA Sporting du Pays de Charleroi, G-14 Groupement des clubs de football européens

Svarande: Fédération internationale de football association (FIFA)

Tolkningsfråga

Utgör de skyldigheter som fotbollsklubbar och spelare som har avtal med dessa klubbar åläggs enligt bestämmelser i FIFA:s stadgar och regler, i vilka föreskrivs att spelare obligatoriskt och utan ersättning skall utlånas till nationella förbund och i vilka den internationella samordnade matchkalendern ensidigt och med bindande verkan slås fast, rättsstridig konkurrensbegränsning eller missbruk av dominerande ställning eller hinder i utövandet av de grundläggande friheter som föreskrivs i EG-fördraget och strider dessa skyldigheter därmed mot artiklarna 81 EG och 82 EG eller andra gemenskapsrättsliga bestämmelser, i synnerhet artiklarna 39 EG och 49 EG?

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/11 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Spanien) den 2 juni 2006 – Josefa Velasco Navarro mot Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Mål C-246/06)

(2006/C 212/19)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Social Único de Algeciras

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Josefa Velasco Navarro

Svarande: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Tolkningsfrågor

| 1) | Om den nationella domstolen konstaterat att den nationella lagstiftningen, som är ofullständig, den 8 oktober 2005 inte anpassats efter direktiv 2002/74 (1) och EG-domstolens tolkning av detta (med hänsyn till den gemenskapsrättsliga likhetsprincipen) i dess beslut av den 13 december 2005 (förhandsavgörande i mål C-177/05), skall direktivet då anses ha direkt effekt i förhållande till FOGASA, den statliga garantiinstitutionen, från och med följande dag (den 9 oktober 2005)? |
| --- | --- |

1)

Om den nationella domstolen konstaterat att den nationella lagstiftningen, som är ofullständig, den 8 oktober 2005 inte anpassats efter direktiv 2002/74 (1) och EG-domstolens tolkning av detta (med hänsyn till den gemenskapsrättsliga likhetsprincipen) i dess beslut av den 13 december 2005 (förhandsavgörande i mål C-177/05), skall direktivet då anses ha direkt effekt i förhållande till FOGASA, den statliga garantiinstitutionen, från och med följande dag (den 9 oktober 2005)?

| 2) | Skall, för det fall att den första frågan besvaras jakande, denna direkta effekt av direktiv 2002/74 även, på grund av att den är mer fördelaktig för arbetstagaren (och mindre fördelaktig för den felande staten), tillämpas i en situation där insolvens fastställts – efter en förlikning vid domstol som inte behandlas i nämnda ofullständiga nationella lagstiftning – mellan dagen för direktivets ikraftträdande (den 8 oktober 2002) och den dag då den spanska staten senast skulle ha satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet (den 8 oktober 2005)? |
| --- | --- |

2)

Skall, för det fall att den första frågan besvaras jakande, denna direkta effekt av direktiv 2002/74 även, på grund av att den är mer fördelaktig för arbetstagaren (och mindre fördelaktig för den felande staten), tillämpas i en situation där insolvens fastställts – efter en förlikning vid domstol som inte behandlas i nämnda ofullständiga nationella lagstiftning – mellan dagen för direktivets ikraftträdande (den 8 oktober 2002) och den dag då den spanska staten senast skulle ha satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet (den 8 oktober 2005)?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/74/EG av den 23 september 2002 om ändring av rådets direktiv 80/987/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens (EGT L 270, s. 10).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/12 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'Etat den 6 juni 2006 – United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL mot Belgiska staten

(Mål C-250/06)

(2006/C 212/20)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'Etat.

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL

Motpart: Belgiska staten

Tolkningsfrågor

| 1. | Skall skyldigheten som åläggs en kabel-tv-distributör att sända vissa bestämda program tolkas så att upphovsmännen till dessa program beviljas en ”särskild rättighet” i den mening som avses i artikel 86 [EG]? |
| --- | --- |

1.

Skall skyldigheten som åläggs en kabel-tv-distributör att sända vissa bestämda program tolkas så att upphovsmännen till dessa program beviljas en ”särskild rättighet” i den mening som avses i artikel 86 [EG]?

| 2. | Om den första frågan besvaras jakande, skall då de bestämmelser som avses i artikel 86.1 EG in fine (nämligen ”reglerna i detta fördrag, i synnerhet reglerna i artiklarna 12 samt 81-89”) tolkas på så sätt att medlemsstaterna inte får ålägga kabel-tv-distributörer att vidaresända vissa tv-program som privata radio- och tv-sändningsföretag sänder men som (i den mening som avses i den belgiska lagen av den 30 mars 1995 om nätverk för radio- och tv-sändning och utövande av radio- och tv-sändningsverksamhet i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel) ”lyder under” bestämda myndigheter i denna stat. Följden av en sådan ordning blir att antalet program från andra medlemsstater eller från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen samt från företag som inte lyder under dessa myndigheter minskas beroende på antalet program som sändningsskyldigheten omfattar? |
| --- | --- |

2.

Om den första frågan besvaras jakande, skall då de bestämmelser som avses i artikel 86.1 EG in fine (nämligen ”reglerna i detta fördrag, i synnerhet reglerna i artiklarna 12 samt 81-89”) tolkas på så sätt att medlemsstaterna inte får ålägga kabel-tv-distributörer att vidaresända vissa tv-program som privata radio- och tv-sändningsföretag sänder men som (i den mening som avses i den belgiska lagen av den 30 mars 1995 om nätverk för radio- och tv-sändning och utövande av radio- och tv-sändningsverksamhet i den tvåspråkiga huvudstadsregionen Bryssel) ”lyder under” bestämda myndigheter i denna stat. Följden av en sådan ordning blir att antalet program från andra medlemsstater eller från länder som inte är medlemmar i Europeiska unionen samt från företag som inte lyder under dessa myndigheter minskas beroende på antalet program som sändningsskyldigheten omfattar?

| 3. | Skall artikel 49 [EG] tolkas på så sätt att det föreligger ett otillåtet hinder mot den fria rörligheten för tjänster då en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit, i förevarande fall föreläggande av en skyldighet att vidaresända tv-program via kabelnät, kan utgöra ett direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt hinder mot leverans av tjänster från en annan medlemsstat till mottagare i den första medlemsstaten. Detta är fallet om den som tillhandahåller tjänsten, på grund av denna åtgärd, befinner sig i en ofördelaktig förhandlingsposition för att få tillgång till dessa nät? |
| --- | --- |

3.

Skall artikel 49 [EG] tolkas på så sätt att det föreligger ett otillåtet hinder mot den fria rörligheten för tjänster då en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit, i förevarande fall föreläggande av en skyldighet att vidaresända tv-program via kabelnät, kan utgöra ett direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt hinder mot leverans av tjänster från en annan medlemsstat till mottagare i den första medlemsstaten. Detta är fallet om den som tillhandahåller tjänsten, på grund av denna åtgärd, befinner sig i en ofördelaktig förhandlingsposition för att få tillgång till dessa nät?

| 4. | Skall artikel 49 [EG] tolkas på så sätt att det föreligger ett otillåtet hinder på grund av att en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit, i förevarande fall skyldigheten att vidaresända tv-program via kabelnät, i flertalet fall endast omfattar de företag som är etablerade i denna medlemsstat – beroende på den ort på vilken förmånstagaren har sitt säte eller andra band som denne har till medlemsstaten – och eftersom ett sådant hinder med hänsyn till proportionalitetsprincipen inte kan motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset? |
| --- | --- |

4.

Skall artikel 49 [EG] tolkas på så sätt att det föreligger ett otillåtet hinder på grund av att en åtgärd som en medlemsstat har vidtagit, i förevarande fall skyldigheten att vidaresända tv-program via kabelnät, i flertalet fall endast omfattar de företag som är etablerade i denna medlemsstat – beroende på den ort på vilken förmånstagaren har sitt säte eller andra band som denne har till medlemsstaten – och eftersom ett sådant hinder med hänsyn till proportionalitetsprincipen inte kan motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset?

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Unabhängigen Finanzsenat, Außenstelle Linz (Österrike) den 6 juni 2006 – Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH mot Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

(Mål C-251/06)

(2006/C 212/21)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Unabhängigen Finanzsenat, Außenstelle Linz

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Firma Ing. Auer – Die Bausoftware GmbH

Motpart: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Tolkningsfrågor

| 1) | För det fall att det faktiska sätet för ett bolag, en personassociation eller en juridisk person flyttas från en medlemsstat, där skatten på kapitaltillskott avskaffats före bildandet, till en annan medlemsstat där skatt på kapitaltillskott tas ut vid denna tidpunkt, utgör det ett hinder för kvalificeringen av detta bolag, denna personassociation eller juridiska person som kapitalassociation ”för uttag av skatt på kapitaltillskott” i den mening som avses i artikel 4.1 g och 4.3 b i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 (1) i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985 (2), att den första medlemsstaten avskaffat skatten på kapitaltillskott genom att upphäva den nationella lagstiftningen i detta avseende? |
| --- | --- |

1)

För det fall att det faktiska sätet för ett bolag, en personassociation eller en juridisk person flyttas från en medlemsstat, där skatten på kapitaltillskott avskaffats före bildandet, till en annan medlemsstat där skatt på kapitaltillskott tas ut vid denna tidpunkt, utgör det ett hinder för kvalificeringen av detta bolag, denna personassociation eller juridiska person som kapitalassociation ”för uttag av skatt på kapitaltillskott” i den mening som avses i artikel 4.1 g och 4.3 b i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 (1) i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985 (2), att den första medlemsstaten avskaffat skatten på kapitaltillskott genom att upphäva den nationella lagstiftningen i detta avseende?

| 2) | Utgör artikel 7.2 i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985 hinder för en medlemsstat till vilken en kapitalassociation flyttar det faktiska sätet att i anslutning till flyttningen av det faktiska sätet, utta skatt på kapitaltillskott på de transaktioner som anges i artikel 4.1 a och g i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985, om dessa transaktioner ägt rum när kapitalassociationen hade sitt faktiska säte i en medlemsstat som före bildandet avskaffat skatten på kapitaltillskott genom att upphäva den nationella lagstiftningen i detta avseende? |
| --- | --- |

2)

Utgör artikel 7.2 i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985 hinder för en medlemsstat till vilken en kapitalassociation flyttar det faktiska sätet att i anslutning till flyttningen av det faktiska sätet, utta skatt på kapitaltillskott på de transaktioner som anges i artikel 4.1 a och g i direktiv 69/335/EEG av den 17 juli 1969 i dess lydelse enligt direktiv 85/303/EEG av den 10 juni 1985, om dessa transaktioner ägt rum när kapitalassociationen hade sitt faktiska säte i en medlemsstat som före bildandet avskaffat skatten på kapitaltillskott genom att upphäva den nationella lagstiftningen i detta avseende?

---

(1)  EGT L 269, s.12

(2)  EGT L 156, s. 23

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/13 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 7 juni 2006 – Zürich Versicherungs-Gesellschaft mot Benelux varumärkesbyrå

(Mål C-254/06)

(2006/C 212/22)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

cour d'appel de Bruxelles (Belgien).

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Zürich Versicherungs-Gesellschaft

Svarande: Benelux varumärkesbyrå

Tolkningsfråga

Skall artiklarna 3 och 13 i rådets första direktiv 89/104/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmningen av medlemsstaternas varumärkeslagar (1) tolkas så, att de inte utgör hinder mot att nationell lagstiftning innehåller föreskrifter om att en domstol vid vilken talan väckts mot ett beslut om en ansökan om varumärkesregistrering inte får kontrollera att varumärket inte omfattas av något av de registreringshinder som anges i artikel 3.1 i direktivet med avseende på varje vara eller tjänst som varumärket sökts registrerat för och därmed komma till olika slutsatser beroende på vilka varor och tjänster som berörs, när den myndighet som är behörig att registrera varumärken endast har avslagit en ansökan i dess helhet med avseende på samtliga varor och tjänster och när den som ansöker om varumärket under förfarandet vid denna myndighet inte i andra hand ansökt om registrering för vissa varor eller tjänster?

---

(1)  EGT L 40, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 17, s. 178.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/14

---

Överklagande ingett den 6 juni 2006 av Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ av den dom som förstainstansrätten (femte avdelningen) meddelade den 30 mars 2006 i mål T-367/03, Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ mot Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål C-255/06 P)

(2006/C 212/23)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Yedaş Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ (ombud: S. Sariibrahimoglu och R. Sinner, avocats)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission

Klagandens yrkanden

Klaganden yrkar att domstolen skall

| — | upphäva den dom som förstainstansrätten (femte avdelningen) meddelade i mål T-367/03, Yedaş mot kommissionen och rådet, i sin helhet, |
| --- | --- |

—

upphäva den dom som förstainstansrätten (femte avdelningen) meddelade i mål T-367/03, Yedaş mot kommissionen och rådet, i sin helhet,

| — | återförvisa målet rörande Yedaş till förstainstansrätten för en ny prövning, |
| --- | --- |

—

återförvisa målet rörande Yedaş till förstainstansrätten för en ny prövning,

| — | besluta att muntlig förhandling skall hållas, och |
| --- | --- |

—

besluta att muntlig förhandling skall hållas, och

| — | förplikta de övriga parterna i målet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta de övriga parterna i målet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klaganden hävdar att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att underlåta att tillmäta associeringsavtalet mellan Turkiet och Europeiska ekonomiska gemenskapen (nedan kallat Ankara-avtalet) och protokollen vederbörlig rättslig betydelse eller verkan, i strid med EG-domstolens fasta rättspraxis, och genom att felaktigt slå fast att de principer och regler som Ankara-avtalet och protokollen innehåller inte utgör rättsregler mot bakgrund av vilka gemenskapsinstitutionernas rättsakter kan bedömas. Enligt klaganden är bestämmelserna i Ankara-avtalet direkt tillämpliga och kan medföra rättigheter för enskilda.

Klaganden hävdar även att förstainstansrätten gjorde sig skyldig till en felaktig rättstillämpning genom att underlåta att pröva argumentet att Republiken Turkiet, i fråga om bistånd, borde behandlas på samma sätt som sådana stater som Spanien, Portugal och Grekland, och genom att slå fast att gemenskapsinstitutionerna inte har någon skyldighet att vidta åtgärder med avseende på Greklands inställning i fråga om beviljandet av finansiellt stöd till Turkiet.

Slutligen hävdar klaganden att förstainstansrätten gjorde en felaktig rättslig bedömning när den fann att det inte förelåg något orsakssamband mellan gemenskapsinstitutionens påstådda rättsstridiga agerande och den påstådda skadan.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Corte suprema di cassazione den 13 juni 2006 – Roby Profumi Srl mot Comune di Parma

(Mål C-257/06)

(2006/C 212/24)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Corte suprema di cassazione

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Roby Profumi Srl

Motpart: Comune di Parma

Tolkningsfrågor/Giltighetsfrågor

Är artikel 10.8 i lag nr 713/1986, i dess lydelse enligt artikel 9.4 i lagstiftningsdekret nr 126/1997, förenlig med artikel 28 EG och artikel 7 i direktiv 76/768/EEG (1), i dess lydelse enligt direktiv 93/35/EEG (2)?

---

(1)  EGT L 262, s. 169; svensk specialutgåva, område 13, volym 5, s. 198.

(2)  EGT L 151, s. 32; svensk specialutgåva, område 13, volym 24, s. 74.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/14 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel de Montpellier den 15 juni 2006 – Ministère public mot Daniel Pierre Raymond Escalier och Jean Louis François Bonnarel

(Mål C-260/06 - Mål C-261/06)

(2006/C 212/25)

Rättegångsspråk: franska.

Hänskjutande domstol

Cour d'appel de Montpellier.

Part(er) i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Åklagaren

Den tilltalade/klagande: Daniel Pierre Raymond Escalier (C-260/06) och Jean Louis François Bonnarel (C-261/06)

Tolkningsfråga

”Får en medlemsstat, när det i denna medlemsstat för import av ett generiskt växtskyddsmedel som härrör från en annan medlemsstat i vilken produkten redan har godkänts för utsläppande på marknaden genom tillstånd som utfärdats i enlighet med direktiv 91/414/EG (1) föreskrivs ett förenklat förfarande för godkännande av utsläppande på marknaden i syfte att kontrollera att den importerade produkten uppfyller de identitetskrav som domstolen fastställde i sin dom av den 11 mars 1999 i mål C-100/96, göra detta förenklade förfarande gällande gentemot en näringsidkare när:

| — | importören är en jordbrukare som importerar produkten uteslutande för de behov han har i driften av sitt jordbruk, vilka är många men av begränsad omfattning, vilket därför inte innebär att den släpps ut på marknaden i begreppets kommersiella bemärkelse, |
| --- | --- |

—

importören är en jordbrukare som importerar produkten uteslutande för de behov han har i driften av sitt jordbruk, vilka är många men av begränsad omfattning, vilket därför inte innebär att den släpps ut på marknaden i begreppets kommersiella bemärkelse,

| — | det förenklade godkännandet för försäljning vilket utgör importtillstånd är personligt för varje näringsidkare/distributör, som är skyldig att använda den importerade produktens eget varumärke och som påförs en skatt på 800 euro? |
| --- | --- |

—

det förenklade godkännandet för försäljning vilket utgör importtillstånd är personligt för varje näringsidkare/distributör, som är skyldig att använda den importerade produktens eget varumärke och som påförs en skatt på 800 euro?

För det fall den första frågan besvaras nekande, kan domstolens dom av den 26 maj 2005 i målet C-212/03 angående privatpersoners personliga införsel av medicin överföras till att även gälla fallet med generiska växtskyddsmedel som jordbrukarna har importerat enbart för behoven avseende driften av deras jordbruk?”

---

(1)  Rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EGT L 230, s. 1; svensk specialutgåva, område 13, volym 20, s. 236

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 15 juni 2006 – Deutsche Telekom AG mot Förbundsrepubliken Tyskland

(Mål C-262/06)

(2006/C 212/26)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Deutsche Telekom AG

Motpart: Förbundsrepubliken Tyskland

Tolkningsfrågor

| 1) | Skall artikel 27 första meningen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG (1) av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) och artikel 16.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG (2) av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) tolkas så, att ett i tidigare nationell lagstiftning stadgat påbud om tillstånd för avgifter avseende taltelefonitjänster till slutkunder, som tillhandahålls av företag med marknadsdominerande ställning, samt följaktligen också ett förvaltningsbeslut varigenom en sådan skyldighet fastställs, skall ha fortsatt verkan? |
| --- | --- |

1)

Skall artikel 27 första meningen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG (1) av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) och artikel 16.1 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG (2) av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) tolkas så, att ett i tidigare nationell lagstiftning stadgat påbud om tillstånd för avgifter avseende taltelefonitjänster till slutkunder, som tillhandahålls av företag med marknadsdominerande ställning, samt följaktligen också ett förvaltningsbeslut varigenom en sådan skyldighet fastställs, skall ha fortsatt verkan?

Om fråga 1 besvaras jakanden:

| 2) | Utgör gemenskapsrätten hinder mot en sådan vittgående fortsatt verkan? |
| --- | --- |

2)

Utgör gemenskapsrätten hinder mot en sådan vittgående fortsatt verkan?

---

(1)  EGT L 108, s. 33.

(2)  EGT L 108, s. 51.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/15 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/15

---

Talan väckt den 16 juni 2006 Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Portugal

(Mål C-265/06)

(2006/C 212/27)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: A. Caeiros)

Svarande: Republiken Portugal

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Republiken Portugal har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 28 EG och 30 EG samt enligt artiklarna 11 och 13 i EES-avtalet genom att i artikel 2.1 i lagdekret nr 40/2003 av den 11 mars 2003 förbjuda anbringande av solskyddsfilm på fönster i bilar, eftersom detta förbud hindrar försäljningen i Portugal av solskyddsfilm som lagligen tillverkas eller säljs i en annan medlemsstat eller i en stat som är part i EES-avtalet, |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Portugal har åsidosatt sina skyldigheter enligt artiklarna 28 EG och 30 EG samt enligt artiklarna 11 och 13 i EES-avtalet genom att i artikel 2.1 i lagdekret nr 40/2003 av den 11 mars 2003 förbjuda anbringande av solskyddsfilm på fönster i bilar, eftersom detta förbud hindrar försäljningen i Portugal av solskyddsfilm som lagligen tillverkas eller säljs i en annan medlemsstat eller i en stat som är part i EES-avtalet,

| — | förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Portugal att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förbudet i artikel 2.1 i lagdekret nr 40/2003 av den 11 mars 2003 utgör en åtgärd med verkan motsvarande kvantitativa importrestriktioner. Det strider mot artikel 28 EG och artikel 11 i EES-avtalet, eftersom det i praktiken hindrar försäljning i Portugal av solskyddsfilm som lagligen tillverkas eller säljs i en annan medlemsstat eller i en stat som är part i EES-avtalet. Förbudet är inte heller motiverat enligt artikel 30 EG eller artikel 13 i EES-avtalet.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/16 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Labour Court (Irland) den 19 juni 2006 – Impact mot Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sports and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform samt Minister for Transport

(Mål C-268/06)

(2006/C 212/28)

Rättegångsspråk: Engelska

Hänskjutande domstol

Labour Court (Irland).

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Impact

Svarande: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sports and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform samt Minister for Transport

Tolkningsfrågor

| 1) | Kräver någon gemenskapsrättslig princip (särskilt principerna om likabehandling och effektivitet) att Rights Commissioners och Labour Court när de avgör ett mål i första instans enligt en bestämmelse i nationell rätt eller när de prövar ett överklagande av ett sådant beslut, under följande omständigheter måste tillämpa en bestämmelse i rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (1) som har direkt effekt:






  — | Rights Commissioner och Labour Court inte har getts ett uttryckligt bemyndigande att göra detta enligt medlemsstatens nationella lagstiftning, däribland de nationella bestämmelser som införlivar direktivet, |
| --- | --- | --- |

1)

Kräver någon gemenskapsrättslig princip (särskilt principerna om likabehandling och effektivitet) att Rights Commissioners och Labour Court när de avgör ett mål i första instans enligt en bestämmelse i nationell rätt eller när de prövar ett överklagande av ett sådant beslut, under följande omständigheter måste tillämpa en bestämmelse i rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (1) som har direkt effekt:

—

Rights Commissioner och Labour Court inte har getts ett uttryckligt bemyndigande att göra detta enligt medlemsstatens nationella lagstiftning, däribland de nationella bestämmelser som införlivar direktivet,

| — | Enskilda kan framställa alternativa yrkanden inför High Court på grund av att deras arbetsgivare inte har tillämpat direktivet med hänsyn till deras enskilda omständigheter och |
| --- | --- |

—

Enskilda kan framställa alternativa yrkanden inför High Court på grund av att deras arbetsgivare inte har tillämpat direktivet med hänsyn till deras enskilda omständigheter och

| — | Enskilda kan vid en behörig allmän domstol gentemot medlemsstaten framställa alternativa yrkanden om ersättning för skada som de lidit på grund av att medlemsstaten inte har införlivat direktivet i rätt tid? |
| --- | --- |

—

Enskilda kan vid en behörig allmän domstol gentemot medlemsstaten framställa alternativa yrkanden om ersättning för skada som de lidit på grund av att medlemsstaten inte har införlivat direktivet i rätt tid?

| 2) | Om fråga 1 besvaras jakande,






  (a) | är klausul 4.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG ovillkorlig och tillräckligt precis till sin lydelse för att kunna åberopas av enskilda vid en nationell domstol? |
| --- | --- | --- |

2)

Om fråga 1 besvaras jakande,

(a)

är klausul 4.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG ovillkorlig och tillräckligt precis till sin lydelse för att kunna åberopas av enskilda vid en nationell domstol?

| (b) | är klausul 5.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG ovillkorlig och tillräckligt precis till sin lydelse för att kunna åberopas av enskilda vid en nationell domstol? |
| --- | --- |

(b)

är klausul 5.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG ovillkorlig och tillräckligt precis till sin lydelse för att kunna åberopas av enskilda vid en nationell domstol?

| 3) | Utgör klausul 5.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG, med hänsyn till domstolens svar på frågorna 1 och 2, hinder för att en medlemsstat i egenskap av arbetsgivare under perioden efter att det nämnda direktivet skulle ha införlivats i den nationella rätten och innan den nationella bestämmelsen som införlivar direktivet antogs förnyar ett avtal om en visstidsanställning i upp till åtta år när






  — | avtalet vid alla tidigare tillfällen har förnyats för kortare tidsperioder och arbetsgivaren behöver den anställdes tjänster under den period som förlängningen avser, |
| --- | --- | --- |

3)

Utgör klausul 5.1 i ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP och som är bifogat direktiv 1999/70/EG, med hänsyn till domstolens svar på frågorna 1 och 2, hinder för att en medlemsstat i egenskap av arbetsgivare under perioden efter att det nämnda direktivet skulle ha införlivats i den nationella rätten och innan den nationella bestämmelsen som införlivar direktivet antogs förnyar ett avtal om en visstidsanställning i upp till åtta år när

—

avtalet vid alla tidigare tillfällen har förnyats för kortare tidsperioder och arbetsgivaren behöver den anställdes tjänster under den period som förlängningen avser,

| — | förnyandet av anställningsavtalet för den period som förlängningen avser innebär att tillämpningen i dess helhet av klausul 5 i ramavtalet kringgås när klausulen införlivas med den nationella rätten och |
| --- | --- |

—

förnyandet av anställningsavtalet för den period som förlängningen avser innebär att tillämpningen i dess helhet av klausul 5 i ramavtalet kringgås när klausulen införlivas med den nationella rätten och

| — | det inte föreligger några objektiva grunder som inte har ett samband med den anställdes ställning som visstidsanställd för en sådan förnyad anställning? |
| --- | --- |

—

det inte föreligger några objektiva grunder som inte har ett samband med den anställdes ställning som visstidsanställd för en sådan förnyad anställning?

| 4) | Om fråga 1 och 2 besvaras nekande, kräver någon gemenskapsrättslig princip (och då särskilt skyldigheten att tolka den nationella rätten mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte, så att det resultat som avses i direktivet uppnås) att Rights Commissioner och Labour Court skall tolka nationella bestämmelser som har antagits i syfte att införliva rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP på så sätt att de har retroaktiv verkan från det datum när det nämnda direktivet skulle ha varit införlivat när:






  — | Den nationella bestämmelsens ordalydelse inte uttryckligen utesluter en sådan tolkning, men |
| --- | --- | --- |

4)

Om fråga 1 och 2 besvaras nekande, kräver någon gemenskapsrättslig princip (och då särskilt skyldigheten att tolka den nationella rätten mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte, så att det resultat som avses i direktivet uppnås) att Rights Commissioner och Labour Court skall tolka nationella bestämmelser som har antagits i syfte att införliva rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP på så sätt att de har retroaktiv verkan från det datum när det nämnda direktivet skulle ha varit införlivat när:

—

Den nationella bestämmelsens ordalydelse inte uttryckligen utesluter en sådan tolkning, men

| — | en nationell bestämmelse som reglerar tolkningen av lagar utesluter en sådan retroaktiv tillämpning om inte motsatsen anges klart och tydligt? |
| --- | --- |

—

en nationell bestämmelse som reglerar tolkningen av lagar utesluter en sådan retroaktiv tillämpning om inte motsatsen anges klart och tydligt?

| 5) | Om svaret på fråga 1 eller fråga 4 skall besvaras jakande, skall de ”anställningsvillkor” som det hänvisas till i klausul 4 i ramavtalet som är infogat som bilaga till direktiv 1990/70/EG även omfatta villkor i ett anställningsavtal avseende lön och pensioner? |
| --- | --- |

5)

Om svaret på fråga 1 eller fråga 4 skall besvaras jakande, skall de ”anställningsvillkor” som det hänvisas till i klausul 4 i ramavtalet som är infogat som bilaga till direktiv 1990/70/EG även omfatta villkor i ett anställningsavtal avseende lön och pensioner?

---

(1)  EGT L 175, s. 43.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/17 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/17

---

Talan väckt den 20 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Österrike

(Mål C-270/06)

(2006/C 212/29)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: H. Støvlbæk, biträdd av B. Wägenbaur, Rechtsanwalt)

Svarande: Republiken Österrike

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| 1. | förklara att Republiken Österrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 56.1 EG genom att föreskriva att vissa kreditinstitut, som är anslutna till ett centralinstitut, måste inneha en likviditetsreserv hos sitt centralinstitut (enligt villkor som centralinstitutet bestämmer) som motsvarar en viss procent av dess inlåning, vilket medför att dessa institut inte kan sätta in sina likvida medel vid andra europeiska finansinstitut, med tillämpning av artikel 226.1 EG, och |
| --- | --- |

1.

förklara att Republiken Österrike har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 56.1 EG genom att föreskriva att vissa kreditinstitut, som är anslutna till ett centralinstitut, måste inneha en likviditetsreserv hos sitt centralinstitut (enligt villkor som centralinstitutet bestämmer) som motsvarar en viss procent av dess inlåning, vilket medför att dessa institut inte kan sätta in sina likvida medel vid andra europeiska finansinstitut, med tillämpning av artikel 226.1 EG, och

| 2. | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt artikel 56.1 EG skall alla restriktioner för kapitalrörelser mellan medlemsstater samt mellan medlemsstater och tredje land vara förbjudna. Detta förbud syftar till att undvika att aktörer på finansmarknaden behandlas olika beroende vilken stat de hör till och omfattar allmänt varje restriktion som gör det mindre attraktivt att utnyttja denna grundläggande frihet. Enligt domstolens rättspraxis utgör en medlemsstats åtgärder som till sin karaktär är sådana att de kan förmå dem som är bosatta i den medlemsstaten att avstå från att avtala om lån eller göra investeringar i andra medlemsstater restriktioner för kapitalrörelser.

Kommissionen anser att den aktuella bestämmelsen i den österrikiska lagen om bankväsendet, enligt vilken vissa kreditinstitut som är anslutna till ett centralinstitut måste sätta in en viss andel av sin likviditetsreserv hos sitt centralinstitut, utgör en restriktion för kapitalrörelser. Denna lagenliga skyldighet hindrar nämligen bankerna på den första nivån att sätta in en betydande andel av sina likvida medel hos andra europeiska kreditinstitut och att genom en gränsöverskridande överföring av dessa likvida medel få högre ränta i en annan medlemsstat än den som deras centralinstitut erbjuder.

Den aktuella bestämmelsen i den österrikiska lagen om bankväsendet är inte berättigad, vare sig enligt de skäl som uttryckligen anges i artikel 58 EG eller av skäl som avser konsumentskydd eller andra tvingande hänsyn till allmänintresset.

Enligt kommissionen är den lagstadgade skyldigheten att sätta in likvida medel vid ett centralinstitut inte nödvändig för att upprätthålla konsumentskyddet. För det första finns det i Österrike redan lagregler om likviditetssäkring som gäller för samtliga banker, för det andra finns det mindre ingripande medel för att garantera tillräcklig likviditet som inte, eller i alla fall i mindre grad, förhindrar den fria rörligheten för kapital. Den aktuella bestämmelsen är dessutom kontraproduktiv vad gäller konsumentskydd, eftersom bankerna på den första nivån hindras från att i kundernas intresse genom gränsöverskridande kapitalrörelser få högre ränta på sina likviditetsreserver. Det finns inte heller något som tyder på att eventuell insolvens hos någon bank på den första nivån med nödvändighet skulle leda till en kedjereaktion och att kunder hos andra banker på den första nivån skulle ta ut sina pengar från dessa. Detta katastrofscenario är inte övertygande, eftersom det finns liknande system i andra medlemsstater där det inte finns något sådan lagstadgat krav och detta har fungerat väl under flera årtionden, utan att det har uppstått någon bankkris.

Eftersom den aktuella lagstadgade skyldigheten varken skyddar den österrikiska banksektorns stabilitet eller renommé eller är nödvändig för att övervaka finansinstitutens verksamhet, utgör den en oproportionerlig restriktion av den fria rörligheten för kapital.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Cour d'appel d'Angers (Frankrike) den 26 juni 2006 – EARL Mainlevo mot Denkavit France SARL

(Mål C-272/06)

(2006/C 212/30)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour d'appel d'Angers

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: EARL Mainelvo

Motpart: Denkavit France SARL

Tolkningsfrågor

”Är det förenligt med syftena med rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 (1) att reglera marknaden och att tillförsäkra jordbruksbefolkningen en skälig levnadsstandard samt med de interna marknadsåtgärder som inrättas för dessa ändamål och som närmare anges i kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 (2), att en uppfödare omedelbart överlåter 67,63–71,35 % av det slaktbidrag som inrättats genom förordning nr 1254/1999 för fullgörandet av ett integreringskontrakt med ett franskt bolag, dotterbolag till en internationell koncern som tillverkar och levererar kalvfoder, och inom de gränser som fastställts i ett internt samförståndsavtal mellan nationella yrkesorganisationer som företräder de integrerade företagen och kalvuppfödarindustrin?”

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (EGT L 160, s. 21)

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 2342/1999 av den 28 oktober 1999 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1254/1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött när det gäller bidragstermen (EGT L 281, s. 30)

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/18 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Handelsgericht Wien (Österrike) den 22 juni 2006 – Auto Petschenig GmbH mot Toyota Frey Austria GmbH

(Mål C-273/06)

(2006/C 212/31)

Rättegångsspråk: Tyska

Hänskjutande domstol

Handelsgericht Wien

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Auto Petschenig GmbH

Svarande: Toyota Frey Austria GmbH

Tolkningsfrågor

| 1) | Skall artikel 5.1 första meningen första strecksatsen i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (förordning nr 1475/95) (1) tolkas på så sätt att enbart den omständigheten att kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn (förordning nr 1400/2002) (2) trädde i kraft och den anpassning till kraven för undantag för ett selektivt system i förordning nr 1400/2002 detta medförde av ett distributionssystem som tidigare varit anpassat till förordning nr 1475/95 och var undantaget enligt denna förordning, i sig är tillräcklig för att utgöra ett behov av omorganisation enligt artikel 5.3 första meningen första strecksatsen? |
| --- | --- |

1)

Skall artikel 5.1 första meningen första strecksatsen i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (förordning nr 1475/95) (1) tolkas på så sätt att enbart den omständigheten att kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 av den 31 juli 2002 om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn (förordning nr 1400/2002) (2) trädde i kraft och den anpassning till kraven för undantag för ett selektivt system i förordning nr 1400/2002 detta medförde av ett distributionssystem som tidigare varit anpassat till förordning nr 1475/95 och var undantaget enligt denna förordning, i sig är tillräcklig för att utgöra ett behov av omorganisation enligt artikel 5.3 första meningen första strecksatsen?

| 2) | Om fråga 1 besvaras nekande: Skall artikel 5.3 första meningen första strecksatsen i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (förordning nr 1475/95) tolkas på så sätt att – avseende selektiva distributionssystem – redan ett bortfall av det tidigare territoriella skyddet för återförsäljare innebär en omorganisation enligt artikel 5.3 första meningen första strecksatsen i förordning nr 1475/95, även om det sker i samband med en auktorisering av auktoriserade verkstäder som inte är återförsäljare av märket som tidigare inte var tillåten enligt förordning nr 1475/95, eller måste det visas att det vidtagits effektiva åtgärder för omorganisationen? |
| --- | --- |

2)

Om fråga 1 besvaras nekande: Skall artikel 5.3 första meningen första strecksatsen i kommissionens förordning (EG) nr 1475/95 av den 28 juni 1995 om tillämpning av fördragets artikel 85.3 på vissa grupper försäljnings- och serviceavtal för motorfordon (förordning nr 1475/95) tolkas på så sätt att – avseende selektiva distributionssystem – redan ett bortfall av det tidigare territoriella skyddet för återförsäljare innebär en omorganisation enligt artikel 5.3 första meningen första strecksatsen i förordning nr 1475/95, även om det sker i samband med en auktorisering av auktoriserade verkstäder som inte är återförsäljare av märket som tidigare inte var tillåten enligt förordning nr 1475/95, eller måste det visas att det vidtagits effektiva åtgärder för omorganisationen?

---

(1)  EGT L 145, s. 25.

(2)  EGT L 203, s. 30.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/19

---

Talan väckt den 23 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

(Mål C-274/06)

(2006/C 212/32)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: H. Støvlbæk och R. Vidal Puig)

Svarande: Konungariket Spanien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | förklara att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 i EG-fördraget genom att bibehålla bestämmelser såsom de som föreskrivs i 27:e tilläggsbestämmelsen till lag 55/1999 av den 29 december om skattemässiga, administrativa och sociala åtgärder i dess lydelse enligt artikel 94 i lag 62/2003 av den 30 december, enligt vilka begränsas offentliga organs rösträtt i spanska företag inom energisektorn, och |
| --- | --- |

—

förklara att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 56 i EG-fördraget genom att bibehålla bestämmelser såsom de som föreskrivs i 27:e tilläggsbestämmelsen till lag 55/1999 av den 29 december om skattemässiga, administrativa och sociala åtgärder i dess lydelse enligt artikel 94 i lag 62/2003 av den 30 december, enligt vilka begränsas offentliga organs rösträtt i spanska företag inom energisektorn, och

| — | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

I 27:e tilläggsbestämmelsen till lag 55/1999 föreskrivs att när ett organ som direkt eller indirekt styrs av en offentlig myndighet förvärvar kontrollen över eller en betydande andel i ett företag inom energisektorn kan regeringen inom två månader besluta att ”inte erkänna” utövandet av tillhörande ägarrättigheter eller göra utövandet av dessa beroende av vissa villkor. Ett sådant beslut skall fattas på grundval av vissa kriterier som skall vara ägnade att säkerställa energiförsörjningen.

Kommissionen anser att 27:e tilläggsbestämmelsen till lag 55/1999 är oförenlig med artikel 56 i EG-fördraget och anger härvid följande skäl:

| — | När offentliga organ förvärvar kontrollen över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn uppstår sådan kapitalrörelse som avses i artikel 56 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

—

När offentliga organ förvärvar kontrollen över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn uppstår sådan kapitalrörelse som avses i artikel 56 i EG-fördraget.

| — | En sådan begränsning av ägarrättigheterna som de spanska myndigheterna kan besluta i samband med ett sådant förvärv av kontroll över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn utgör en inskränkning av den fria rörligheten för kapital, som är förbjuden enligt huvudregeln i artikel 56 EG. |
| --- | --- |

—

En sådan begränsning av ägarrättigheterna som de spanska myndigheterna kan besluta i samband med ett sådant förvärv av kontroll över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn utgör en inskränkning av den fria rörligheten för kapital, som är förbjuden enligt huvudregeln i artikel 56 EG.

| — | Nämnda inskränkning är inte motiverad enligt fördraget. |
| --- | --- |

—

Nämnda inskränkning är inte motiverad enligt fördraget.

Kommissionen anser att 27:e tilläggsbestämmelsen till lag 55/1999 inte kan motiveras med hänsyn till målet att säkerställa energiförsörjningen och anger härvid följande skäl:

| — | Den omständigheten att de organ som förvärvar kontrollen över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn styrs av en offentlig myndighet medför inte någon extra risk för energiförsörjningen, och det är därför inte motiverat att införa inskränkningar av den fria rörligheten för kapital enbart i sådana fall. |
| --- | --- |

—

Den omständigheten att de organ som förvärvar kontrollen över eller en betydande andel i spanska företag inom energisektorn styrs av en offentlig myndighet medför inte någon extra risk för energiförsörjningen, och det är därför inte motiverat att införa inskränkningar av den fria rörligheten för kapital enbart i sådana fall.

| — | Begränsningen av rösträtt är inte en lämplig åtgärd för att säkerställa energiförsörjningen, utan det finns bättre sätt att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

—

Begränsningen av rösträtt är inte en lämplig åtgärd för att säkerställa energiförsörjningen, utan det finns bättre sätt att uppnå detta mål.

| — | Även om begränsningen av rösträtten vore ett lämpligt sätt att säkerställa energiförsörjningen är de omtvistade åtgärderna oproportionerliga, eftersom beslutet att inte erkänna rätten att utöva rösträtt avser företagets samtliga aktiviteter och beslut. |
| --- | --- |

—

Även om begränsningen av rösträtten vore ett lämpligt sätt att säkerställa energiförsörjningen är de omtvistade åtgärderna oproportionerliga, eftersom beslutet att inte erkänna rätten att utöva rösträtt avser företagets samtliga aktiviteter och beslut.

| — | Möjligheten för regeringen att fatta beslut om att erkänna eller inte erkänna rätten att utöva rösträtt är inte beroende av objektiva och tillräckligt precisa kriterier som kan underställas effektiv domstolskontroll. |
| --- | --- |

—

Möjligheten för regeringen att fatta beslut om att erkänna eller inte erkänna rätten att utöva rösträtt är inte beroende av objektiva och tillräckligt precisa kriterier som kan underställas effektiv domstolskontroll.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/19 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Spanien) den 26 juni 2006 – Productores de Música de España mot Telefónica de España SAU

(Mål C-275/06)

(2006/C 212/33)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: Productores de Música de España (Promusicae)

Svarande: Telefónica de España SAU

Tolkningsfråga

Är det tillåtet för medlemsstaterna enligt gemenskapsrätten – och närmare bestämt enligt artiklarna 15.2 och 18 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG (1) av den 8 juni [2000] om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden, artikel 8.1 och 8.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG (2) av den 22 maj [2001] om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället, artikel 8 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/48/EG (3) av den 29 april [2004] om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter, och artiklarna 17.2 och 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna – att inskränka skyldigheten för tillhandahållare av elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster, operatörer av telekommunikationsnät och tillhandahållare av tjänster för informationslagring att lagra och lämna ut uppgifter vid uppkoppling och trafikuppgifter som genereras i samband med att en kommunikation sker inom ramen för tillhandahållande av en informationssamhällets tjänst till att endast gälla i samband med en förundersökning eller för att säkerställa den allmänna säkerheten och det nationella försvaret, och således inte i tvistemål?

---

(1)  EGT L 178, s. 1.

(2)  EGT L 167, s. 10.

(3)  EUT L 157, s. 45.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Finanzgericht Hamburg (Tyskland) den 26 juni 2006 – Interboves GmbH mot Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Mål C-277/06)

(2006/C 212/34)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Finanzgericht Hamburg

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Interboves GmbH

Motpart: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Tolkningsfrågor

| 1) | Fastställs i punkt 48.7 a i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG (1) grundvillkoren för sjötransport på så sätt, att transporttider före och efter sjötransport i princip inte – om villkoren i punkt 48.3 och 48.4 i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG, med undantag för transporttider och viloperioder, är uppfyllda – är kopplade till varandra när djuren transporteras med så kallade roll-on/roll-off-färjor? |
| --- | --- |

1)

Fastställs i punkt 48.7 a i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG (1) grundvillkoren för sjötransport på så sätt, att transporttider före och efter sjötransport i princip inte – om villkoren i punkt 48.3 och 48.4 i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG, med undantag för transporttider och viloperioder, är uppfyllda – är kopplade till varandra när djuren transporteras med så kallade roll-on/roll-off-färjor?

| 2) | Innehåller punkt 48.7 b i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG en särskild bestämmelse för så kallade roll on/roll-off-färjor som trafikerar vatten inom gemenskapen, som är tillämplig jämte, det vill säga som komplement till villkoren i punkt 48.7 a i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG vilket medför att det endast är när sjötransportens varaktighet överskridit de allmänna reglerna i punkt 48.2–48.4 i kapitel VII i bilagan till direktivet – konkret 29 timmar enligt punkt 48.4 d – som en ny maximal transporttid på 29 timmar (se punkt 48.4 d i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG) inte börjar gälla, utan djuren istället skall få en vilotid på 12 timmar, efter det att färjan ankommit i bestämmelsehamnen? |
| --- | --- |

2)

Innehåller punkt 48.7 b i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG en särskild bestämmelse för så kallade roll on/roll-off-färjor som trafikerar vatten inom gemenskapen, som är tillämplig jämte, det vill säga som komplement till villkoren i punkt 48.7 a i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG vilket medför att det endast är när sjötransportens varaktighet överskridit de allmänna reglerna i punkt 48.2–48.4 i kapitel VII i bilagan till direktivet – konkret 29 timmar enligt punkt 48.4 d – som en ny maximal transporttid på 29 timmar (se punkt 48.4 d i kapitel VII i bilagan till direktiv 91/628/EEG) inte börjar gälla, utan djuren istället skall få en vilotid på 12 timmar, efter det att färjan ankommit i bestämmelsehamnen?

---

(1)  EGT L 340, s. 17.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/20 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 26 juni 2006 – Manfred Otten mot Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Mål C-278/06)

(2006/C 212/35)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesverwaltungsgericht.

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Manfred Otten

Motpart: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

Övrig part: Jonny Kück

Intervenient: Die Vertreterin des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht

Tolkningsfrågan

Skall artikel 7.2 i rådets förordning (EEG) nr 3950/92 av den 28 december 1992 (1) i dess lydelse enligt rådets förordning (EG) nr 1256/1999 av den 17 maj 1999 (2) tolkas så att referenskvantiteter som är knutna till ett jordbruksarrende via ett mjölkproducerande företag eller mark för mjölkproduktion också kan återgå till upplåtaren när arrendeavtalet upphör, om denne snarast via ett statligt försäljningsställe överför referenskvantiteten till tredje man, som är producent, för det fall upplåtaren inte själv är eller blir producent?

---

(1)  EGT L 405, s.1; svensk specialutgåva, område 3, volym 47 s. 159

(2)  EGT L 160, s. 73

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/21 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Audiencia Provincial de Madrid (Spanien) den 27 juni 2006 – CEPSA, Estaciones de Servicio SA mot LV Tobar e Hijos SL

(Mål C-279/06)

(2006/C 212/36)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Audiencia Provincial de Madrid (Spanien).

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: CEPSA, Estaciones de Servicio SA

Motpart: LV Tobar e Hijos SL

Tolkningsfrågor

| 1.a) | Skall ett exklusivt inköpsavtal avseende oljebränsle som ingicks år 1996 mellan en leverantör av oljeprodukter och ett bensinstationsbolag, enligt vilket bensinstationsbolaget åtar sig att under en viss tid endast sälja leverantörens oljebränslen, och att inte sälja sådana produkter från andra leverantörer, anses omfattas av artikel 81.1 i EG-fördraget i den mån nämnda åtagande utgör en konkurrensklausul, trots att avtalet, på grund av sin ekonomiska innebörd, skulle kunna betraktas som ett agentavtal? |
| --- | --- |

1.a)

Skall ett exklusivt inköpsavtal avseende oljebränsle som ingicks år 1996 mellan en leverantör av oljeprodukter och ett bensinstationsbolag, enligt vilket bensinstationsbolaget åtar sig att under en viss tid endast sälja leverantörens oljebränslen, och att inte sälja sådana produkter från andra leverantörer, anses omfattas av artikel 81.1 i EG-fördraget i den mån nämnda åtagande utgör en konkurrensklausul, trots att avtalet, på grund av sin ekonomiska innebörd, skulle kunna betraktas som ett agentavtal?

| 1.b) | Om avtalet omfattas av förbudet i artikel 81.1 EG, kan det då undantas från detta förbud om det uppfyller kraven i förordning nr 1984/83, särskilt det avseende avtalets varaktighet? |
| --- | --- |

1.b)

Om avtalet omfattas av förbudet i artikel 81.1 EG, kan det då undantas från detta förbud om det uppfyller kraven i förordning nr 1984/83, särskilt det avseende avtalets varaktighet?

| 1.c) | Om denna fråga besvaras jakande, innebär bestämmelsen i artiklarna 10 och 12 i förordningen om att konkurrensavtal tillåts ha en längre varaktighet än fem år för att uppväga för de ekonomiska och finansiella fördelar som leverantören ger bensinstationsbolaget att dessa ekonomiska och finansiella fördelar måste vara betydande, eller är det tillräckligt att de inte är obetydliga? Kan bestämmelserna tolkas så att sådana ekonomiska och finansiella fördelar har beviljats i exklusiva inköpsavtal avseende oljebränsle där oljeleverantören står för kostnaderna för att etablera och underhålla sin egen varumärkesimage på bensinstationen, och upplåter cisterner och bränslepumpar som bensinstationsbolaget inte utan skriftligt tillstånd från den exklusiva leverantören kan använda för produkter från andra leverantörer och som bolaget måste lämna tillbaka när de upphör att användas på sätt som är tillåtet, och vilkas värde täcks av en bankgaranti som bensinstationsbolaget har låtit utställa till leverantören och som är betalningsbar på första anmodan? |
| --- | --- |

1.c)

Om denna fråga besvaras jakande, innebär bestämmelsen i artiklarna 10 och 12 i förordningen om att konkurrensavtal tillåts ha en längre varaktighet än fem år för att uppväga för de ekonomiska och finansiella fördelar som leverantören ger bensinstationsbolaget att dessa ekonomiska och finansiella fördelar måste vara betydande, eller är det tillräckligt att de inte är obetydliga? Kan bestämmelserna tolkas så att sådana ekonomiska och finansiella fördelar har beviljats i exklusiva inköpsavtal avseende oljebränsle där oljeleverantören står för kostnaderna för att etablera och underhålla sin egen varumärkesimage på bensinstationen, och upplåter cisterner och bränslepumpar som bensinstationsbolaget inte utan skriftligt tillstånd från den exklusiva leverantören kan använda för produkter från andra leverantörer och som bolaget måste lämna tillbaka när de upphör att användas på sätt som är tillåtet, och vilkas värde täcks av en bankgaranti som bensinstationsbolaget har låtit utställa till leverantören och som är betalningsbar på första anmodan?

| 1.d) | Om undantaget inte gäller för dessa avtal, träffar då den ogiltighet som föreskrivs i artikel 81.2 i EG-fördraget hela avtalet? |
| --- | --- |

1.d)

Om undantaget inte gäller för dessa avtal, träffar då den ogiltighet som föreskrivs i artikel 81.2 i EG-fördraget hela avtalet?

| 2.a) | Skall artikel 81.1 i EG-fördraget tolkas så att ett sådant exklusivt inköpsavtal avseende oljebränsle, i den mån det innebär att bensinstationsbolaget är skyldigt att endast sälja leverantörens oljebränslen till de konsumentpriser som leverantören har fastställt, i princip omfattas av konkurrensbegränsningsförbudet på grund av att det reglerar fastställelse av försäljningspriser, med beaktande av avtalets ekonomiska innebörd och i synnerhet de risker som bensinstationsbolaget påtagit sig och dess bidrag till de kostnader som hänför sig till leveransen av de varor som utgör avtalets föremål eller till marknadsföringen av dem, och mot bakgrund av följande relevanta omständigheter:






  1. | Bensinstationsbolaget åtar sig att endast sälja smörjmedel och fordonsprodukter från leverantören i enlighet med de priser för försäljning till allmänheten och de försäljnings- och driftsmetoder som leverantören har fastställt för en period på tio år med möjlighet till förlängning med perioder om fem år i taget genom uttrycklig och skriftlig överenskommelse, med sex månaders varsel. |
| --- | --- | --- |

2.a)

Skall artikel 81.1 i EG-fördraget tolkas så att ett sådant exklusivt inköpsavtal avseende oljebränsle, i den mån det innebär att bensinstationsbolaget är skyldigt att endast sälja leverantörens oljebränslen till de konsumentpriser som leverantören har fastställt, i princip omfattas av konkurrensbegränsningsförbudet på grund av att det reglerar fastställelse av försäljningspriser, med beaktande av avtalets ekonomiska innebörd och i synnerhet de risker som bensinstationsbolaget påtagit sig och dess bidrag till de kostnader som hänför sig till leveransen av de varor som utgör avtalets föremål eller till marknadsföringen av dem, och mot bakgrund av följande relevanta omständigheter:

1.

Bensinstationsbolaget åtar sig att endast sälja smörjmedel och fordonsprodukter från leverantören i enlighet med de priser för försäljning till allmänheten och de försäljnings- och driftsmetoder som leverantören har fastställt för en period på tio år med möjlighet till förlängning med perioder om fem år i taget genom uttrycklig och skriftlig överenskommelse, med sex månaders varsel.

| 2. | Bensinstationsbolaget påtar sig risken för produkterna, inklusive risken för volymskillnader, från den tidpunkt då det från leverantören tar emot produkterna i förvaringscisterner på bensinstationen. Från denna tidpunkt har bolaget skyldighet att förvara produkterna under de förhållanden som krävs för att undvika att produkterna går förlorade eller skadas, och har ansvar gentemot leverantören och utomstående för all förlust, förorening eller uppblandning som produkterna kan utsättas för samt för den skada som detta kan medföra. |
| --- | --- |

2.

Bensinstationsbolaget påtar sig risken för produkterna, inklusive risken för volymskillnader, från den tidpunkt då det från leverantören tar emot produkterna i förvaringscisterner på bensinstationen. Från denna tidpunkt har bolaget skyldighet att förvara produkterna under de förhållanden som krävs för att undvika att produkterna går förlorade eller skadas, och har ansvar gentemot leverantören och utomstående för all förlust, förorening eller uppblandning som produkterna kan utsättas för samt för den skada som detta kan medföra.

| 3. | Bensinstationsbolaget skall betala leverantören för bränslet inom nio dagar från leverans. Den dag då första leveransen görs skall bolaget även överlämna en bankgaranti på totalpriset för leveransen, motsvarande 15 dagar. Om en leverans inte betalas inom utsatt frist innebär detta inte endast att leverantören kan kräva betalning av bankgarantin, utan även att bensinstationsbolaget blir förpliktat att betala efterföljande leveranser i förskott. Det belopp som bensinstationsbolaget skall erlägga till leverantören fastställs genom att bensinstationsbolagets provision jämte mervärdesskatt dras av från det av leverantören fastställda konsumentpriset, inklusive mervärdesskatt. En leveransvolym bränsle återförsäljs i genomsnitt på en avsevärt kortare tid än de nio dagar som föreskrivs för återförsäljarens betalning för en leverans till leverantören. Leverantören debiterar eller krediterar bensinstationsbolaget varje månad för variationerna i de priser som fastställts för levererat bränsle, beroende på om priset höjts eller sänkts. Leverantören står för transportkostnaderna. |
| --- | --- |

3.

Bensinstationsbolaget skall betala leverantören för bränslet inom nio dagar från leverans. Den dag då första leveransen görs skall bolaget även överlämna en bankgaranti på totalpriset för leveransen, motsvarande 15 dagar. Om en leverans inte betalas inom utsatt frist innebär detta inte endast att leverantören kan kräva betalning av bankgarantin, utan även att bensinstationsbolaget blir förpliktat att betala efterföljande leveranser i förskott. Det belopp som bensinstationsbolaget skall erlägga till leverantören fastställs genom att bensinstationsbolagets provision jämte mervärdesskatt dras av från det av leverantören fastställda konsumentpriset, inklusive mervärdesskatt. En leveransvolym bränsle återförsäljs i genomsnitt på en avsevärt kortare tid än de nio dagar som föreskrivs för återförsäljarens betalning för en leverans till leverantören. Leverantören debiterar eller krediterar bensinstationsbolaget varje månad för variationerna i de priser som fastställts för levererat bränsle, beroende på om priset höjts eller sänkts. Leverantören står för transportkostnaderna.

| 4. | Bensinstationsbolaget går i borgen och ansvarar för de kunder som har tillgång till det kreditkort som skapats av den bolagskoncern som leverantören tillhör och förvaltas av samma koncern, erhåller betalning för den försäljning som gjorts med hjälp av detta kreditkort påföljande månad, står för en liten del av kostnaden för kundernas användning av oljeleverantörens lojalitetskort och står risken för utebliven betalning från kunder som direkt har beviljats kredit. |
| --- | --- |

4.

Bensinstationsbolaget går i borgen och ansvarar för de kunder som har tillgång till det kreditkort som skapats av den bolagskoncern som leverantören tillhör och förvaltas av samma koncern, erhåller betalning för den försäljning som gjorts med hjälp av detta kreditkort påföljande månad, står för en liten del av kostnaden för kundernas användning av oljeleverantörens lojalitetskort och står risken för utebliven betalning från kunder som direkt har beviljats kredit.

| 5. | Det bolag som levererar oljeprodukterna står för kostnaderna för att etablera och underhålla sin varumärkesimage på bensinstationen, och upplåter cisterner och bränslepumpar som bensinstationsbolaget inte utan skriftligt tillstånd från leverantören får använda för produkter från andra leverantörer och vilkas värde exakt motsvarar beloppet på den bankgaranti som bensinstationsbolaget har låtit utställa till förmån för leverantören. |
| --- | --- |

5.

Det bolag som levererar oljeprodukterna står för kostnaderna för att etablera och underhålla sin varumärkesimage på bensinstationen, och upplåter cisterner och bränslepumpar som bensinstationsbolaget inte utan skriftligt tillstånd från leverantören får använda för produkter från andra leverantörer och vilkas värde exakt motsvarar beloppet på den bankgaranti som bensinstationsbolaget har låtit utställa till förmån för leverantören.

| 2.b) | Om artikel 81.1 EG skall tolkas på det sätt som anges i fråga 2.a, skall då förordning (EEG) nr 1984/83 av den 22 juni 1983, och särskilt artiklarna 10–13 i förordningen, tolkas så att de omfattar avtal av detta slag innebärande att förbudet i artikel 81.1 i EG-fördraget inte är tillämpligt om avtalet uppfyller villkoren för undantag i dessa bestämmelser? |
| --- | --- |

2.b)

Om artikel 81.1 EG skall tolkas på det sätt som anges i fråga 2.a, skall då förordning (EEG) nr 1984/83 av den 22 juni 1983, och särskilt artiklarna 10–13 i förordningen, tolkas så att de omfattar avtal av detta slag innebärande att förbudet i artikel 81.1 i EG-fördraget inte är tillämpligt om avtalet uppfyller villkoren för undantag i dessa bestämmelser?

| 2.c) | Skall artikel 11 i förordningen i sådant fall tolkas så att det i avtalet finns mer än en konkurrensbegränsning, eftersom det, utöver att leverantören har exklusiv leveransrätt, innebär att denne fastställer försäljningspriserna? Medför leverantörens tillstånd i november år 2001 till bensinstationsbolaget att sänka försäljningspriset utan att leverantörens inkomster skulle minska att avtalet kan betraktas som giltigt? |
| --- | --- |

2.c)

Skall artikel 11 i förordningen i sådant fall tolkas så att det i avtalet finns mer än en konkurrensbegränsning, eftersom det, utöver att leverantören har exklusiv leveransrätt, innebär att denne fastställer försäljningspriserna? Medför leverantörens tillstånd i november år 2001 till bensinstationsbolaget att sänka försäljningspriset utan att leverantörens inkomster skulle minska att avtalet kan betraktas som giltigt?

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/22 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Krajský soud v Praze (Republiken Tjeckien) den 28 juni 2006 – Ochranný svaz autoský pro práva k dílům hudebním (OSA) mot Miloslav Lev

(Mål C-282/06)

(2006/C 212/37)

Rättegångsspråk: tjeckiska

Hänskjutande domstol

Krajský soud v Praze (Republiken Tjeckien)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Ochranný svaz autoský pro prava k dílům hudebním (OSA)

Svarande: Miloslav Lev

Tolkningsfrågor

| 1) | Har en upphovsman enligt Europeiska unionens lagstiftning – direktiv 2001/29/EG – rätt till ersättning när ett verk spelas upp från en radio eller tv-apparat som används i samband med inkvartering, även för det fall att radio- eller tv-mottagaren är placerad i en enskild del av de lokaler som används för inkvartering (i ett rum)? |
| --- | --- |

1)

Har en upphovsman enligt Europeiska unionens lagstiftning – direktiv 2001/29/EG – rätt till ersättning när ett verk spelas upp från en radio eller tv-apparat som används i samband med inkvartering, även för det fall att radio- eller tv-mottagaren är placerad i en enskild del av de lokaler som används för inkvartering (i ett rum)?

| 2) | Står § 23 i upphovsrättslagen nr 121/2000, i dess lydelse enligt lag nr 81/2005 i strid med gemenskapsrätten? |
| --- | --- |

2)

Står § 23 i upphovsrättslagen nr 121/2000, i dess lydelse enligt lag nr 81/2005 i strid med gemenskapsrätten?

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/23

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Zala Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság) den 29 juni 2006 – KÖGAZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon MAgyarország Mobil Távközlési Rt. mot Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezet je

(Mål C-283/06)

(2006/C 212/38)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Zala Megyei Bíróság (Magyar Köztársaság).

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: KÖGAZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt., Vodafon Magyarország Mobil Távközlési Rt.

Svarande: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője

Tolkningsfrågor/Giltighetsfrågor

| 1) | Skall punkt 3 a i avsnitt 4 i bilaga X till ”anslutningsakten” (1) (Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning ... [och om anpassning av] de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen ...), som är tillämplig enligt artikel 24 i anslutningsakten, en punkt i vilken det föreskrivs att ”Ungern till och med den 31 december 2007 [får] tillämpa sådan nedsättning av lokal bolagsskatt [skatten på ekonomisk verksamhet] på upp till 2 % av företagens nettointäkter som har beviljats av lokala myndigheter för en begränsad tid på grundval av artiklarna 6 och 7 i lag C från 1990 om lokala skatter ...”, tolkas på så sätt att






  — | det rör sig om ett tillfälligt undantag som gör det möjligt för Ungern att behålla skatten på ekonomisk verksamhet, eller att |
| --- | --- | --- |

1)

Skall punkt 3 a i avsnitt 4 i bilaga X till ”anslutningsakten” (1) (Akt om villkoren för Republiken Tjeckiens, Republiken Estlands, Republiken Cyperns, Republiken Lettlands, Republiken Litauens, Republiken Ungerns, Republiken Maltas, Republiken Polens, Republiken Sloveniens och Republiken Slovakiens anslutning ... [och om anpassning av] de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen ...), som är tillämplig enligt artikel 24 i anslutningsakten, en punkt i vilken det föreskrivs att ”Ungern till och med den 31 december 2007 [får] tillämpa sådan nedsättning av lokal bolagsskatt [skatten på ekonomisk verksamhet] på upp till 2 % av företagens nettointäkter som har beviljats av lokala myndigheter för en begränsad tid på grundval av artiklarna 6 och 7 i lag C från 1990 om lokala skatter ...”, tolkas på så sätt att

—

det rör sig om ett tillfälligt undantag som gör det möjligt för Ungern att behålla skatten på ekonomisk verksamhet, eller att

| — | Ungern enligt anslutningsakten, genom att det däri föreskrivs en möjlighet att medge nedsättning av skatten på ekonomisk verksamhet, (tillfälligt) även har rätt att behålla skatter av samma slag som skatten på ekonomisk verksamhet? |
| --- | --- |

—

Ungern enligt anslutningsakten, genom att det däri föreskrivs en möjlighet att medge nedsättning av skatten på ekonomisk verksamhet, (tillfälligt) även har rätt att behålla skatter av samma slag som skatten på ekonomisk verksamhet?

| 2) | För det fall den första frågan besvaras nekande ställs även följande fråga:
  Vilka är kriterierna, enligt en korrekt tolkning av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (2), för att det inte skall anses att en skatt kan karakteriseras som omsättningsskatt i den mening som avses i artikel 33 i sjätte direktivet? |
| --- | --- |

2)

För det fall den första frågan besvaras nekande ställs även följande fråga:

Vilka är kriterierna, enligt en korrekt tolkning av rådets sjätte direktiv 77/388/EEG (2), för att det inte skall anses att en skatt kan karakteriseras som omsättningsskatt i den mening som avses i artikel 33 i sjätte direktivet?

---

(1)  EUT L 236, s. 846.

(2)  EGT L 145, s. 1.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/23 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/23

---

Talan väckt den 29 juni 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

(Mål C-286/06)

(2006/C 212/39)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: H. Støvlbæke och R. Vidal Puig)

Svarande: Konungariket Spanien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, (1) särskilt artikel 3 i direktivet, genom att inte erkänna yrkesmässiga kvalifikationer för ingenjörer som förvärvats i Italien och genom att göra tillträde till prov för intern befordran i offentlig tjänst för ingenjörer med yrkesmässiga kvalifikationer som har förvärvats i en annan medlemsstat beroende av att kvalifikationerna omfattas av ett akademiskt erkännande, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar minst tre års studier, (1) särskilt artikel 3 i direktivet, genom att inte erkänna yrkesmässiga kvalifikationer för ingenjörer som förvärvats i Italien och genom att göra tillträde till prov för intern befordran i offentlig tjänst för ingenjörer med yrkesmässiga kvalifikationer som har förvärvats i en annan medlemsstat beroende av att kvalifikationerna omfattas av ett akademiskt erkännande, och

| — | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Kommissionen har mottagit flera klagomål avseende de behöriga spanska myndigheternas avslag på ansökningar om erkännande av yrkesmässiga kvalifikationer för ingenjörer som har förvärvats i Italien. Syftet med ansökningarna var att kunna förvärvsarbeta som väg-, kanal- och hamningenjör i Spanien.

De spanska myndigheterna skall enligt artikel 3 i direktiv 89/48/EEG tillåta tillträde till, och utövande av, ett reglerat yrke för medborgare i en medlemsstat som är innehavare av det examensbevis som krävs för att utöva yrket i en annan medlemsstat. Av de omständigheter som åberopas av kommissionen framgår följande:

| 1) | Väg-, kanal- och hamningenjör är ett reglerat yrke i Spanien. |
| --- | --- |

1)

Väg-, kanal- och hamningenjör är ett reglerat yrke i Spanien.

| 2) | Klagandena är medborgare i en medlemsstat. |
| --- | --- |

2)

Klagandena är medborgare i en medlemsstat.

| 3) | ”Diploma de Laurea in Ingegneria Civile” är, tillsammans med ”Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere”, det examensbevis som krävs för att få tillträde till ingenjörsyrket i Italien. Klagandena är innehavare av båda examensbevisen. De är därför behöriga att utöva ingenjörsyrket i Italien. |
| --- | --- |

3)

”Diploma de Laurea in Ingegneria Civile” är, tillsammans med ”Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere”, det examensbevis som krävs för att få tillträde till ingenjörsyrket i Italien. Klagandena är innehavare av båda examensbevisen. De är därför behöriga att utöva ingenjörsyrket i Italien.

| 4) | De ”förenade examensbevisen””Laurea in Ingegneria Civile” och ”Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere” uppfyller samtliga kriterier enligt definitionen av examensbevis i artikel 1 a i direktivet. |
| --- | --- |

4)

De ”förenade examensbevisen””Laurea in Ingegneria Civile” och ”Abilitazione all'esercizio della professione di ingegnere” uppfyller samtliga kriterier enligt definitionen av examensbevis i artikel 1 a i direktivet.

De spanska myndigheterna är följaktligen skyldiga att låta klagandena få tillträde till yrket väg-, kanal- och hamningenjör. Genom att inte tillåta nämnda tillträde har Konungariket Spanien åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 3 i direktivet.

Av de omständigheter som kommissionen har åberopat framgår likaså att de spanska myndigheterna gör deltagande i prov för befordran i offentlig tjänst, som kräver innehav av examensbevis, beroende av att examensbevisen är överensstämmande, det vill säga att de erkänns vara akademiskt likvärdiga med ett spanskt examensbevis. Detta villkor gör intern befordran, och i slutänden utövandet av ingenjörsyrket, svårare för de medborgare i en medlemsstat som är innehavare av den yrkeslegitimation som föreskrivs i en annan medlemsstat och strider mot artikel 3 i direktivet.

---

(1)   EGT L 19, 1989, s. 16.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/24

---

Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

(Mål C-297/06)

(2006/C 212/40)

Rättegångsspråk: grekiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: E. Tserepa-Lacombe och I. Chatzigiannis)

Svarande: Republiken Grekland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2003/85/EG (1) av den 29 september 2003 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, om upphävande av direktiv 85/511/EEG och besluten 89/531/EEG och 91/665/EEG samt om ändring av direktiv 92/46/EEG, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv 2003/85/EG (1) av den 29 september 2003 om gemenskapsåtgärder för bekämpning av mul- och klövsjuka, om upphävande av direktiv 85/511/EEG och besluten 89/531/EEG och 91/665/EEG samt om ändring av direktiv 92/46/EEG, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och

| — | förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet med den nationella rättsordningen löpte ut den 30 juni 2004.

---

(1)  EUT L 306, 22.11.2003, s. 1.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/24 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/24

---

Talan väckt den 4 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Grekland

(Mål C-299/06)

(2006/C 212/41)

Rättegångsspråk: grekiska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Savvós och N. Yerrel)

Svarande: Republiken Grekland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 16 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Grekland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 16 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (1), genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och, under alla omständigheter, genom att inte omedelbart underrätta kommissionen om sådana åtgärder

| — | förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Grekland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktivet med den nationella rätten löpte ut den 14 januari 2005.

---

(1)  EGT L 9, 15.1.2003, s. 3.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/25

---

Talan väckt den 19 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Republiken Italien

(Mål C-313/06)

(2006/C 212/42)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: D. Lawunmi och D. Recchia)

Svarande: Republiken Italien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/26/EG (1) av den 21 april 2004 om ändring av direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Italien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 3.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/26/EG (1) av den 21 april 2004 om ändring av direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som skall monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg, genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och

| — | förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Italien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2004/26/EG löpte ut den 20 maj 2005.

---

(1)  EUT L 146, s. 1.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/25 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/25

---

Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Spanien

(Mål C-317/06)

(2006/C 212/43)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Enegren och R. Vidal Puig)

Svarande: Konungariket Spanien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Spanien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och

| — | förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Spanien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2002/14/EG löpte ut den 23 mars 2005.

---

(1)  EGT L 80, s. 29.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/26

---

Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg

(Mål C-318/06)

(2006/C 212/44)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Enegren och G. Rozet)

Svarande: Storhertigdömet Luxemburg

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 14 i rådets direktiv 2001/86/EG av den 8 oktober 2001 om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 14 i rådets direktiv 2001/86/EG av den 8 oktober 2001 om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande (1) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet och, i andra hand, genom att inte underrätta kommissionen om sådana bestämmelser,

| — | förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2001/86/EG löpte ut den 8 oktober 2004.

---

(1)  EGT L 294, s. 22.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/26

---

Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Konungariket Belgien

(Mål C-320/06)

(2006/C 212/45)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Enegren och G. Rozet)

Svarande: Konungariket Belgien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Konungariket Belgien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1) eller under alla omständigheter genom att inte meddela kommissionen nämnda bestämmelser, |
| --- | --- |

—

fastställa att Konungariket Belgien har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1) eller under alla omständigheter genom att inte meddela kommissionen nämnda bestämmelser,

| — | förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Konungariket Belgien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för införlivande av direktiv 2002/14/EG löpte ut den 23 mars 2005.

---

(1)  EUT L 80, s. 29.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/26 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/26

---

Talan väckt den 20 juli 2006 – Europeiska gemenskapernas kommission mot Storhertigdömet Luxemburg

(Mål C-321/06)

(2006/C 212/46)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Enegren och G. Rozet)

Svarande: Storhertigdömet Luxemburg

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen skall

| — | fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar eller andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv, eller i varje fall genom att inte underrätta kommissionen om dessa åtgärder, |
| --- | --- |

—

fastställa att Storhertigdömet Luxemburg har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/14/EG av den 11 mars 2002 om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen (1), genom att inte anta de lagar eller andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv, eller i varje fall genom att inte underrätta kommissionen om dessa åtgärder,

| — | förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Storhertigdömet Luxemburg att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2002/14/EG löpte ut den 23 mars 2005.

---

(1)  EGT L 80, s. 29.

---

FÖRSTAINSTANSRÄTTEN

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/27

---

Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Hoek Loos NV mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-304/02) (1)

(Konkurrens - Konkurrensbegränsande samverkan - Den nederländska marknaden för industrigaser och medicinska gaser - Prisfastställelse - Beräkning av böter - Riktlinjer för beräkning av böter - Proportionalitetsprincipen och likabehandlingsprincipen)

(2006/C 212/47)

Rättegångsspråk: nederländska

Parter

Sökande: Hoek Loos NV (Schiedam, Nederländerna) (ombud: advokaterna J.J. Feenstra och B.F. Van Harinxma thoe Slooten)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: A. Bouquet)

Saken

Talan om delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut 2003/207/EG av den 24 juli 2002 om ett förfarande enligt artikel 81 i EG-fördraget (ärende COMP/E-3/36 700 – Industrigaser och medicinska gaser) (EGT L 84, 2003, s. 1) och i andra hand en talan om nedsättning av de böter som ålagts sökanden

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 305, 7.12.2002.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/27 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/27

---

Förstainstansrättens dom av den 6 juli 2006 –Franchet och Byk mot kommissionen

(Mål T-391/03 och T-70/04) (1)

(Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Utredningar gjorda av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) - Eurostat - Avslag på ansökan om tillgång till handlingar - Inspektioner och utredningar - Rättsliga förfaranden - Rätten till försvar)

(2006/C 212/48)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Yves Franchet och Daniel Byk (Luxemburg, Luxemburg) (ombud: advokaterna G. Vandersanden och L. Levi)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: D. Maidani, J.-F. Pasquier och P. Aalto )

Saken

Talan om ogiltigförklaring av beslut som antagits av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) och kommissionen om att neka sökandena tillgång till vissa handlingar som rör en utredning avseende Eurostat.

Domslut

| 1) | Talan om ogiltigförklaring av beslut av den 18 augusti 2003 och det tysta avslaget på sökandenas ansökningar av den 21 och den 29 oktober 2003 avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan om ogiltigförklaring av beslut av den 18 augusti 2003 och det tysta avslaget på sökandenas ansökningar av den 21 och den 29 oktober 2003 avvisas.

| 2) | Det beslut som Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) fattade den 1 oktober 2003 ogiltigförklaras i den mån sökandena därigenom nekas tillgång till andra meddelanden från OLAF till kommissionen än det som avsågs i pressmeddelandet av den 19 maj 2003. Kommissionens beslut av den 19 december 2003 ogiltigförklaras i den mån sökandena därigenom nekas tillgång till bilagorna till rapporten av den 7 juli 2003, som upprättats av tjänsten för internrevision. |
| --- | --- |

2)

Det beslut som Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (OLAF) fattade den 1 oktober 2003 ogiltigförklaras i den mån sökandena därigenom nekas tillgång till andra meddelanden från OLAF till kommissionen än det som avsågs i pressmeddelandet av den 19 maj 2003. Kommissionens beslut av den 19 december 2003 ogiltigförklaras i den mån sökandena därigenom nekas tillgång till bilagorna till rapporten av den 7 juli 2003, som upprättats av tjänsten för internrevision.

| 3) | Talan ogillas i övriga delar. |
| --- | --- |

3)

Talan ogillas i övriga delar.

| 4) | Kommissionen skall bära en tredjedel av sökandenas kostnader. Parterna skall bära resterande del av sina kostnader. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen skall bära en tredjedel av sökandenas kostnader. Parterna skall bära resterande del av sina kostnader.

---

(1)  EUT C 21, 14.1.2004

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/28 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/28

---

Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen

(Mål T-45/04) (1)

(Tjänstemän - Befordran - Rekrytering till lönegrad A2 - Avslag på ansökan till en tjänst - Legalitetsprincipen)

(2006/C 212/49)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Marie Tzirani (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaten E. Boigelot)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Berscheid och V. Joris, biträdda av advokaten B. Wägenbaur)

Saken

Begäran om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 11 februari 2003 att avslå sökandens ansökan till tjänsten i lönegrad A2 som direktör vid direktionen ”Tjänsteföreskrifterna: strategi, administration och rådgivning”, i kommissionens generaldirektorat ”Personal och administration”, begäran om ogiltigförklaring av beslutet att tillsätta J. på den tjänsten, och begäran om ogiltigförklaring, vid behov, av kommissionens uttryckliga beslut att avslå sökandens klagomål avseende de två besluten.

Domslut

| 1) | Kommissionens beslut att tillsätta J. på den tjänst som avses i meddelandet om lediga tjänster KOM/151/02, och beslutet att avslå sökandens ansökan till tjänsten ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslut att tillsätta J. på den tjänst som avses i meddelandet om lediga tjänster KOM/151/02, och beslutet att avslå sökandens ansökan till tjänsten ogiltigförklaras.

| 2) | Svaranden skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Svaranden skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 94, 17.04.2004.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/28 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/28

---

Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – Tzirani mot kommissionen

(Mål T-88/04) (1)

(Tjänstemän - Befordran - Tillsättning av en A2-tjänst - Avslag på ansökan om tjänst - Avsaknad av motivering - Uppenbart oriktig bedömning - Åsidosättande av reglerna för tillsättning av tjänstemän i lönegrad A1 och A2)

(2006/C 212/50)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Marie Tzirani (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaten É. Boigelot)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: G. Berscheid och V. Joris, biträdda av advokaten B. Wägenbaur)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 23 maj 2003 att avslå sökandens ansökan till tjänsten, i lönegrad A2, som direktör för direktoratet ”Sociala frågor, personalfrågor (Luxemburg), hälsa och arbetsmiljö”, inom kommissionens generaldirektorat för personal och administration, och talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 21 maj 2003 att tillsätta D.S. på nämnda tjänst samt, i den mån det är nödvändigt, talan om ogiltigförklaring av det tysta avslaget på sökandens klagomål mot dessa två beslut.

Domslut

| 1) | Kommissionens beslut att tillsätta D.S. på den tjänst som avses i meddelandet om lediga tjänster KOM/063/03 samt beslutet att avslå sökandens ansökan till denna tjänst ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Kommissionens beslut att tillsätta D.S. på den tjänst som avses i meddelandet om lediga tjänster KOM/063/03 samt beslutet att avslå sökandens ansökan till denna tjänst ogiltigförklaras.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Svaranden skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

3)

Svaranden skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 106, 30.4.2004.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/29

---

Förstainstansrättens dom av den 4 juli 2006 – easyJet mot kommissionen

(Mål T-177/04) (1)

(”Konkurrens - Företagskoncentrationer - Förordning (EEG) nr 4064/89 - Beslut genom vilket en koncentration förklaras förenlig med den gemensamma marknaden - Talan som väckts av tredje man - Upptagande till sakprövning - Flygtransportmarknaden - Åtaganden”)

(2006/C 212/51)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Förenade kungariket) (ombud: inledningsvis J. Cook, J. Parker och S. Dolan, solicitors, därefter advokaterna M. Werner och M. Waha samt L. Mills, solicitor, advokaterna M. de Lasala Lobera och R. Malhotra)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: P. Oliver, A. Bouquet och A. Whelan)

Part som har intervenerat till stöd för svaranden: Republiken Frankrike (ombud: G. de Bergues)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 11 februari 2004 om att förklara en företagskoncentration, som omfattar bolaget Air France och Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, förenlig med den gemensamma marknaden under förutsättning att vissa föreslagna åtaganden uppfylls (ärende COMP/M.3280 – Air France/KLM).

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Sökanden skall bära sin och kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Sökanden skall bära sin och kommissionens rättegångskostnader.

| 3) | Republiken Frankrike skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

3)

Republiken Frankrike skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 201, 7.8.2004.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/29

---

Beslut meddelat av förstainstansrätten den 16 juni 2006 – Volkswagen mot harmoniseringsbyrån (CLIMATIC)

(Mål T-306/03) (1)

(Gemenskapsvarumärke - Delvist avslag på registreringsansökan - Återkallande av registreringsansökan - Anledning saknas att döma i saken)

(2006/C 212/52)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Volkswagen AG (Wolfsburg, Tyskland) (ombud: advokaten S. Risthaus)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (ombud: B. Müller och G. Schneider)

Saken

Talan mot beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 7 juli 2003 (ärende R 1012/2001-2) angående en ansökan om registrering av ett figurmärke innehållande ordtecknet CLIMATIC som gemenskapsvarumärke

Avgörande

| 1) | Det saknas skäl att pröva talan. |
| --- | --- |

1)

Det saknas skäl att pröva talan.

| 2) | Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Sökanden skall ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 289, 29.11.2003.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/29 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/29

---

Talan väckt den 26 april 2006 – Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret och Akar mot kommissionen

(Mål T-129/06)

(2006/C 212/53)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret (Cankaya/Ankara, Turkiet) och M. Akar (Cankaya/Ankara, Turkiet) (ombud: advokaten C. Sahin)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | fastställa ett förbehåll för rätten att göra gällande skadeståndsanspråk |
| --- | --- |

—

fastställa ett förbehåll för rätten att göra gällande skadeståndsanspråk

| — | omedelbart skjuta upp genomförandet av det förfarande som är föremål för rättegången |
| --- | --- |

—

omedelbart skjuta upp genomförandet av det förfarande som är föremål för rättegången

| — | ogiltigförklara förfarandet av den 23 december 2005 med nummer MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614, som är föremål för den förevarande rättegången, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara förfarandet av den 23 december 2005 med nummer MK/KS/DELTUR/(2005)/SecE/D/1614, som är föremål för den förevarande rättegången, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Klagandena har väckt talan mot det beslut som kommissionens delegation i Turkiet fattat den 23 december 2005, och som riktats till klagandena med hänvisning till upphandlingen avseende uppförande av utbildningsställen i provinserna Diyarbakir och Siirt.

Klagandena har bland annat gjort gällande att deras anbud var det lägsta och att deras akt var fullständig och att kontraktet således skulle ha tilldelats dem. Klagandena har dessutom påpekat att det ifrågasatta beslutet strider mot gemenskapslagstiftningen.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/30 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/30

---

Talan väckt den 23 juni 2006 – ARBOS mot kommissionen

(Mål T-161/06)

(2006/C 212/54)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Österrike) (ombud: advokaten H. Karl)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | förplikta kommissionen att till sökanden, via dess ombud, erlägga 38 545,42 EUR, jämte ränta med 12 procent från den 1 januari 2001, och 27 618,91 EUR, jämte ränta med 12 procent från den 1 mars 2003, och |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att till sökanden, via dess ombud, erlägga 38 545,42 EUR, jämte ränta med 12 procent från den 1 januari 2001, och 27 618,91 EUR, jämte ränta med 12 procent från den 1 mars 2003, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta sökanden med 26 459,38 EUR netto avseende kostnader för att intervenera i det administrativa förfarandet samt rättegångskostnaderna i detta mål. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta sökanden med 26 459,38 EUR netto avseende kostnader för att intervenera i det administrativa förfarandet samt rättegångskostnaderna i detta mål.

Grunder och huvudargument

Sökanden begär att kommissionen, i enlighet med artikel 288 EG, skall ersätta den skada som sökanden drabbats av till följd av det omotiverade upphörandet med utbetalningen av bidrag. Sökanden stödjer sina anspråk på två bidragsbeslut, som antagits för främjande av kulturen åren 2000 och 2002 och vars bilagor innehåller en skiljedomsklausul.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/30 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/30

---

Talan väckt den 26 juni 2006 – Kronoply mot kommissionen

(Mål T-162/06)

(2006/C 212/55)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Tyskland) (ombud: advokaterna R. Nierer och L. Gordalla)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 21 september 2005 om det statliga stödet nr C 5/2004 (f.d. N 609/2003), i vilket kommissionen förklarade att det statliga stöd som Tyskland avser att bevilja sökanden är oförenligt med den gemensamma marknaden, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 21 september 2005 om det statliga stödet nr C 5/2004 (f.d. N 609/2003), i vilket kommissionen förklarade att det statliga stöd som Tyskland avser att bevilja sökanden är oförenligt med den gemensamma marknaden, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har överklagat kommissionens beslut K(2005) 3497 av den 21 september 2005 i vilket kommissionen slog fast att investeringsbidraget som Tyskland avsåg att ge till Kronoply GmbH inom ramen för det sektorsövergripande regionalstödet till stora investeringar (1) utgör ett statligt stöd som är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Sökanden anför fyra grunder till stöd för sin talan.

För det första gör sökanden gällande att kommissionen gjort en uppenbart oriktig bedömning när den fastställde de faktiska omständigheterna. I detta avseende anför sökanden bland annat att svaranden inte har utrett vid vilket datum sökanden ansökte om bidrag, trots att detta hade avgörande betydelse för bedömningen av omständigheterna i ärendet. Vidare gör sökanden gällande att kommissionen förbisett det faktum att det nationella förvaltningsförfarandet ännu inte har avslutats.

För det andra anför sökanden att det omtvistade beslutet inte var tillräckligt motiverat.

För det tredje anför sökanden att kommissionen åsidosatt artikel 87.3 a, artikel 87.3 c, förordning nr 659/1999 (EG) (2) samt riktlinjerna för statligt stöd för regionala ändamål (3).

Avslutningsvis gör sökanden gällande att kommissionen gjort uppenbart oriktiga bedömningar samt maktmissbruk.

---

(1)  EGT 1998, C 107, s. 7.

(2)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget.

(3)  EGT 1998, C 74, s. 9, i dess lydelse enligt EGT 2000, C 258, s. 5.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/31 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/31

---

Talan väckt den 26 juni 2006 – Charlott mot harmoniseringsbyrån – Charlot (figurmärket ”Charlott France Entre Luxe et Tradition”)

(Mål T-169/06)

(2006/C 212/56)

Ansökan är avfattad på franska

Parter

Sökande: Charlott SARL (Chaponost, Frankrike) (ombud: advokaten L. Conrad)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA (Lissabon, Portugal)

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 24 april 2006 (ärende R 223/2005-2), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av harmoniseringsbyråns andra överklagandenämnd den 24 april 2006 (ärende R 223/2005-2),

| — | fastställa att bolaget Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA inte uppfyller villkoren i artikel 43.2 i förordning (EG) nr 40/94, |
| --- | --- |

—

fastställa att bolaget Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA inte uppfyller villkoren i artikel 43.2 i förordning (EG) nr 40/94,

| — | ålägga harmoniseringsbyrån att registrera det av Charlott SARL' sökta varumärket, och |
| --- | --- |

—

ålägga harmoniseringsbyrån att registrera det av Charlott SARL' sökta varumärket, och

| — | förplikta harmoniseringsbyrån eller varje tappande part att ersätta rättegångskostnaderna i denna instans, särskilt de som är ersättningsgilla enligt artikel 91 b i förstainstansrättens rättegångsregler av den 2 maj 1991. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyrån eller varje tappande part att ersätta rättegångskostnaderna i denna instans, särskilt de som är ersättningsgilla enligt artikel 91 b i förstainstansrättens rättegångsregler av den 2 maj 1991.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsmärke: Charlott SARL

Sökt gemenskapsvarumärke: Figurmärket ”Charlott France Entre Luxe et Tradition” för varor i klass 25 – ansökan nr 1 853 274

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Charlot – Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Det nationella figurmärket ”Charlot” för varor i klass 25

Invändningsenhetens beslut: Avslag på invändningen

Överklagandenämndens beslut: Upphävande av invändningsenhetens beslut

Grunder: Åsidosättande av artikel 43.2 i förordning (EG) nr 40/94 och artikel 22.2 i förordning (EG) nr 2868/95, försåvitt som invändaren enligt sökanden inte har bevisat att den har gjort verkligt bruk av sitt varumärke under de föregående fem åren och inte har lagt fram uppgifter angående omfattningen av det bruk som den har gjort av detta varumärke.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/31 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/31

---

Talan väckt den 29 juni 2006 – Alrosa mot kommission

(Mål T-170/06)

(2006/C 212/57)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Ryssland) (ombud: advokaterna R. Subiotto, S. Mobley och K. Jones)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara beslutet i dess helhet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet i dess helhet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna samt de andra kostnader och utgifter som Alrosa har haft i samband med detta ärende. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna samt de andra kostnader och utgifter som Alrosa har haft i samband med detta ärende.

Grunder och huvudargument

Sökanden bestrider kommissionens beslut av den 22 februari 2006 som innebar att ett åtagande att, mellan åren 2006 och 2008, successivt reducera och från och med den 1 januari 2009 upphöra med alla direkta och indirekta inköp av råa diamanter från sökanden gjordes tvingande för De Beers.

Sökanden gör, till stöd för sin talan, för det första gällande att dess rätt att yttra sig under förfarandet har åsidosatts. Sökanden anför att kommissionen var skyldig att redogöra för vilka synpunkter från tredje man och vilka delar av kommissionens analys som låg till grund för kommissionens beslut att avvisa de åtaganden som De Beers och sökanden inledningsvis hade erbjudit gemensamt, och vilka som låg till grund för beslutet att godta de slutliga åtaganden som De Beers hade erbjudit.

Sökanden åberopar för det andra att artikel 9 i förordning nr 1/2003 har åsidosatts genom att de åtaganden som gjordes tvingande genom det omtvistade beslutet hade erbjudits enbart av De Beers, och inte av de berörda företagen, nämligen De Beers och sökanden. Sökanden tillägger att det omtvistade beslutet inte har antagits för en bestämd period.

Sökanden gör slutligen gällande att det i det omtvistade beslutet föreskrivna absoluta och eventuellt obegränsade förbudet för De Beers att köpa råa diamanter direkt eller indirekt från sökanden strider mot artikel 82 EG och artikel 9 i förordning nr 1/2003, samt de grundläggande principerna om avtalsfrihet och proportionalitet.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/32 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/32

---

Talan väckt den 22 juni 2006 – Laytoncrest mot harmoniseringsbyrån

(Mål T-171/06)

(2006/C 212/58)

Ansökan är avfattad på grekiska

Parter

Sökande: Laytoncrest Limited (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaten Nikolaos K. Dontas)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) (harmoniseringsbyrån)

Motpart vid överklagandenämnden: Erico International Corporation (ombud: Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Ross, Düsseldorf, Tyskland)

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara andra överklagandenämndens beslut av den 26 april 2006 i ärende R-406/2004-2, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara andra överklagandenämndens beslut av den 26 april 2006 i ärende R-406/2004-2,

| — | återförvisa ärendet för prövning i sak av harmoniseringsbyråns överklagandenämnder, och |
| --- | --- |

—

återförvisa ärendet för prövning i sak av harmoniseringsbyråns överklagandenämnder, och

| — | förplikta harmoniseringsbyråns och eventuellt det intervenerande bolaget Erico International Corporation att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta harmoniseringsbyråns och eventuellt det intervenerande bolaget Erico International Corporation att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsmärke: Laytoncrest

Sökt gemenskapsvarumärke: Ordmärket TRENTON för varor i klasserna 7, 9 och 11 – ansökan nr 2 298 438

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Erico International Corporation

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Ordmärket LENTON för varor i klasserna 6 och 7

Invändningsenhetens beslut: Avslag på invändningen. Invändaren förpliktades att betala kostnaderna i ärendet.

Överklagandenämndens beslut: Avskrivning av invändningsförfarandet och överklagandet till följd av att sökanden underförstått återkallade ansökan om registrering av varumärket i fråga

Grunder: Åsidosättande av artiklarna 44 och 61.1 i rådets förordning nr 40/94 och av regel 50 i kommissionens förordning nr 2868/95. Sökanden gör gällande att det i det ifrågasatta beslutet felaktigt angavs att den omständigheten att sökanden inte deltog i invävnings- och överklagandeförfarandena är att jämställa med att företaget återkallade ansökan om registrering av det aktuella varumärket och anför samtidigt att överklagandenämnden var skyldig att fullfölja handläggningen av ärendet och avgöra det i sak även om sökanden underlät att yttra sig.

Åsidosättande av grundläggande rättsprinciper angående rätten till försvar och rätten att yttra sig i enlighet med förordning nr 40/94 och regel 54 i genomförandeförordning nr 2868/95, enligt vilka överklagandenämnden var skyldig att ge sökanden möjlighet att ta ställning i ärendet innan det fattas ett beslut som är betungande för denne.

Åsidosättande av artikel 74.1 i förordning nr 40/94. Sökanden gör gällande att överklagandenämnden har överskridit och missbrukat sina befogenheter genom att slå fast att hela ansökan om registrering underförstått hade återkallats.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/33 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/33

---

Talan väckt den 29 juni 2006 – Coca-Cola Company mot harmoniseringsbyrån – Azienda Agricola San Polo (MEZZOPANE)

(Mål T-175/06)

(2006/C 212/59)

Ansökan är avfattad på spanska

Parter

Sökande: Coca-Cola Company (N.W. Atlanta, Georgia, Förenta staterna) (ombud: advokaterna E. Armijo Chavarri och A. Castán Pérez-Gómez)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)

Motpart vid överklagandenämnden: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara harmoniseringsbyråns första överklagandenämnds beslut av den 5 april 2006 i ärende R-99/2005-1, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara harmoniseringsbyråns första överklagandenämnds beslut av den 5 april 2006 i ärende R-99/2005-1,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökande av gemenskapsmärke: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

Sökt gemenskapsvarumärke: Figurmärket MEZZOPANE för varor i klass 33 – ansökan nr 2 343 147

Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Coca-Cola Company

Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: Nationella ordmärkena MEZZO och MEZZOMIX för varor i klass 32

Invändningsenhetens beslut: Avslag på ansökan om registrering av varumärket

Överklagandenämndens beslut: Upphävande av invändningsenhetens beslut

Grunder: Åsidosättande av artikel 8.1 b i förordning (EG) nr 40/94 med hänsyn till att de motstående varumärkena betecknar liknande varor, att det finns en visuell och fonetisk likhet mellan de motstående kännetecknen och att det finns en risk för att varumärkena i fråga kan förväxlas i handeln

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/33 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/33

---

Talan väckt den 3 juli 2006 – Ayuntamiento de Madrid och Madrid Calle 30 mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-177/06)

(2006/C 212/60)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Ayuntamiento de Madrid och Madrid Calle 30, S.A. (Madrid) (ombud: J.L. Buendía Sierra och R. González-Gallarza Granizo)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission (Eurostat) att klassificera Madrid Calle 30 i kategorin ”offentlig sektor” enligt Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995 (ENS 95), som återges i bilaga A till rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996. Klassificeringen framgår av de beräkningar som kommissionen (Eurostat) publicerade den 24 april 2006 avseende uppgifterna för 2005 om underskott och skuldsättning i den offentliga sektorn inför tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, vilket finns som bilaga till EG-fördraget, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission (Eurostat) att klassificera Madrid Calle 30 i kategorin ”offentlig sektor” enligt Europeiska nationalräkenskapssystemet 1995 (ENS 95), som återges i bilaga A till rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996. Klassificeringen framgår av de beräkningar som kommissionen (Eurostat) publicerade den 24 april 2006 avseende uppgifterna för 2005 om underskott och skuldsättning i den offentliga sektorn inför tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, vilket finns som bilaga till EG-fördraget, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Förevarande talan avser ogiltigförklaring av beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission (Eurostat) att klassificera Madrid Calle 30 S.A. såsom tillhörande den allmänna sektorn ”offentlig sektor” enligt EUROPEISKA NATIONALRÄKENSKAPSSYSTEMET – ENS 1995 (ENS 95), vilket återges i bilaga A till rådets förordning (EG) nr 2223/96 av den 25 juni 1996 om det europeiska national- och regionalräkenskapssystemet i gemenskapen (1). Enligt sökandena framgår denna klassificering av de beräkningar som kommissionen (Eurostat) publicerade den 24 april 2006 utifrån uppgifterna för 2005 om underskott och skuldsättning i den offentliga sektorn inför tillämpningen av protokollet om förfarandet vid alltför stora underskott, vilket finns som bilaga till EG fördraget.

Sökandena gör gällande att Madrid Calle 30 är ett aktiebolag som ägs av Ayuntamiento de Madrid och ett privat konsortium bestående av tre bygg- och tjänsteföretag, vilket valts ut genom ett offentligt anbudsförfarande med tillämpning av strikta marknadspriskriterier.

Till stöd för sin talan gör sökandena gällande följande:

| — | Ett flertal av bestämmelserna i ENS 95 rörande klassificering av institutionella enheter som ”offentlig sektor” eller ”icke-finansiella företag” har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

Ett flertal av bestämmelserna i ENS 95 rörande klassificering av institutionella enheter som ”offentlig sektor” eller ”icke-finansiella företag” har åsidosatts.

| — | De allmänna principerna om motivering av administrativa rättsakter och om den berördes rätt att yttra sig har åsidosatts. |
| --- | --- |

—

De allmänna principerna om motivering av administrativa rättsakter och om den berördes rätt att yttra sig har åsidosatts.

---

(1)  EGT L 310, s. 1.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/34 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/34

---

Talan väckt den 7 juli 2006 – Fränkischer Weinbauverband mot harmoniseringsbyrån (tredimenensionella märket ”Bocksbeutel”)

(Mål T-180/06)

(2006/C 212/61)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Fränkischer Weinbauverband (Würzburg, Tyskland) (ombud: advokaterna N. Hetzelt och A. Weigand)

Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller).

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 25 april 2006 (ärende R 0479/2004-1), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det beslut som fattats av första överklagandenämnden vid Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller) den 25 april 2006 (ärende R 0479/2004-1),

| — | förplikta svaranden att offentliggöra gemenskapsvarumärke nr 002323301 med stöd av artikel 40 i varumärkesförordningen, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att offentliggöra gemenskapsvarumärke nr 002323301 med stöd av artikel 40 i varumärkesförordningen, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökt gemenskapsvarumärke: Tredimensionella kollektivmärket ”Bocksbeutel” för varor och tjänster i klasserna 32, 33 och 42 (ansökan nr 2 323 3101).

Granskarens beslut: Ansökan avslås delvis.

Överklagandenämndens beslut: Överklagandet avslås.

Grunder: Det sökta varumärket har erforderlig särskiljningsförmåga enligt artikel 7.1 b jämförd med artikel 64 i förordning (EG) nr 40/94 (1). Det överklagade beslutet strider dessutom mot likhetsprincipen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 40/94 av den 20 december 1993 om gemenskapsvarumärken (EGT L 11, 1994, s. 1; svensk specialutgåva, område 17, volym 2, s. 3)

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/34 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/34

---

Talan väckt den 6 juli 2006 – Republiken Italien mot kommissionen

(Mål T-181/06)

(2006/C 212/62)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Republiken Italien (ombud: Giacomo Aiello, Avvocato dello Stato)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut 2006/334/EG K(2006) 1702 av den 28 april 2006 i den del det beslutas om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av Republiken Italien inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut 2006/334/EG K(2006) 1702 av den 28 april 2006 i den del det beslutas om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av Republiken Italien inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) och förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Republiken Italien har väckt talan vid förstainstansrätten mot kommissionens beslut 2006/334/EG K(2006) 1702 av den 28 april 2006 i den del det beslutas om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av sökanden inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ).

Sökanden har till stöd för sina yrkanden gjort gällande att följande bestämmelser har åsidosatts och tillämpats felaktigt:

| — | artiklarna 11.1 c punkt 4, 13.2, 15.4 a, 30.1, 30.2 och 51 i rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (EGT L 297, 2.11.1996, s. 19), |
| --- | --- |

—

artiklarna 11.1 c punkt 4, 13.2, 15.4 a, 30.1, 30.2 och 51 i rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (EGT L 297, 2.11.1996, s. 19),

| — | artikel 17.2 tredje stycket i kommissionens förordning (EG) nr 659/97 av den 16 april 1997 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på interventionsordningen för frukt och grönsaker (EGT L 100, 17.4.1997, s. 22), |
| --- | --- |

—

artikel 17.2 tredje stycket i kommissionens förordning (EG) nr 659/97 av den 16 april 1997 om tillämpningsföreskrifter för förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på interventionsordningen för frukt och grönsaker (EGT L 100, 17.4.1997, s. 22),

| — | artiklarna 8.2 c och d, 8.4 b och 16.1 i kommissionens förordning (EG) nr 609/2001 av den 28 mars 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på verksamhetsprogram, driftsfonder och ekonomiskt stöd från gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 411/97 (EGT L 90, 30.3.2001, s. 4), |
| --- | --- |

—

artiklarna 8.2 c och d, 8.4 b och 16.1 i kommissionens förordning (EG) nr 609/2001 av den 28 mars 2001 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på verksamhetsprogram, driftsfonder och ekonomiskt stöd från gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 411/97 (EGT L 90, 30.3.2001, s. 4),

| — | artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 412/97 av den 3 mars 1997 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på godkännande av producentorganisationer (EGT L 62, 4.3.1997, s. 16), och |
| --- | --- |

—

artikel 3 i kommissionens förordning (EG) nr 412/97 av den 3 mars 1997 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2200/96 med avseende på godkännande av producentorganisationer (EGT L 62, 4.3.1997, s. 16), och

| — | artiklarna 6 och 9 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 391, 31.12.1992, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 107). |
| --- | --- |

—

artiklarna 6 och 9 i kommissionens förordning (EEG) nr 3887/92 av den 23 december 1992 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för det integrerade administrations- och kontrollsystemet för vissa av gemenskapens stödsystem (EGT L 391, 31.12.1992, s. 36; svensk specialutgåva, område 3, volym 47, s. 107).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/35 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/35

---

Talan väckt den 12 juli 2006 – Konungariket Nederländerna mot kommissionen

(Mål T-182/06)

(2006/C 212/63)

Rättegångsspråk: nederländska

Parter

Sökande: Konungariket Nederländerna (ombud: H.G. Sevenster och D.J.M. de Grave)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 3 maj 2006 om utkast till nationella bestämmelser om gränsvärden för utsläpp av partiklar från dieseldrivna fordon, anmälda av Konungariket Nederländerna enligt artikel 95.5 EG, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 3 maj 2006 om utkast till nationella bestämmelser om gränsvärden för utsläpp av partiklar från dieseldrivna fordon, anmälda av Konungariket Nederländerna enligt artikel 95.5 EG, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har i enlighet med artikel 95.5 EG underrättat kommissionen om sin avsikt att anta nationella bestämmelser om gränsvärden för utsläpp av partiklar från dieseldrivna fordon som avviker från bestämmelserna i direktiv 98/69 (1). Dessa bestämmelser innebär att gränsvärdet för utsläpp av partiklar från dieseldrivna personbilar och lätta lastbilar skall vara 5 mg/km från den 1 januari 2007. Det nu gällande gränsvärdet enligt direktiv 98/69 ligger på 25 mg/km. Mot bakgrund av de speciella problemen med luftkvaliteten i Nederländerna anser den nederländska regeringen det vara nödvändigt att införa strängare regler. Kommissionen underkände de föreslagna nationella bestämmelserna genom det omtvistade beslutet 2006/372/EG (2).

Till stöd för talan anför sökanden för det första att bedömningskriterierna i artikel 95.5 EG har åsidosatts vid bedömningen att Nederländerna inte har visat att det föreligger ett specifikt problem med luftkvaliteten och närmare bestämt med skyldigheterna enligt direktiv 99/30 (3).

För det andra anför sökanden att kommissionen har åsidosatt omsorgsprincipen och motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG genom att, utan närmare motivering, underlåta att beakta nyare och relevanta uppgifter som Nederländerna inlämnade i tid innan det omtvistade beslutet fattades.

För det tredje anför sökanden att kommissionen har åsidosatt EG-fördraget genom att vid bedömningen av alternativa åtgärder enligt artikel 95.6 EG inte utgå från det specifika syftet med de nationella åtgärder som sökandens begäran om godkännande avser.

Således anför sökanden att motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG har åsidosatts vid bedömningen av villkoren enligt artikel 95.6 EG.

Slutligen anför sökanden att kommissionen har åsidosatt artikel 95.5 och 95.6 EG och motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG genom att bedöma att det internationella sammanhanget i vilket den planerade åtgärden befann sig var relevant vid bedömningen av den nederländska regeringens begäran.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 98/69/EG av den 13 oktober 1998 om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon och om ändring av rådets direktiv 70/220/EEG (EGT L 350, s. 1).

(2)  2006/372/EG: Kommissionens beslut av den 3 maj 2006 om utkast till nationella bestämmelser om gränsvärden för utsläpp av partiklar från dieseldrivna fordon, anmälda av Konungariket Nederländerna enligt artikel 95.5 i EG-fördraget [delgivet med nr K(2006) 1791] (EUT L 142, s. 16).

(3)  Rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften (EGT L 163, s. 41).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/36 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/36

---

Talan väckt den 11 juli 2006 – Republiken Portugal mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-183/06)

(2006/C 212/64)

Rättegångsspråk: portugisiska

Parter

Sökande: Republiken Portugal (Lissabon, Portugal) (ombud: advokaterna C. Botelho Moniz och E. Maia Cadete)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 28 april 2006 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), i den del som det innebär att en finansiell korrigering på 100 procent skall tillämpas på Portugal såvitt gäller linsektorn, avseende ett belopp på totalt 3 135 348,71 euro, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 28 april 2006 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), i den del som det innebär att en finansiell korrigering på 100 procent skall tillämpas på Portugal såvitt gäller linsektorn, avseende ett belopp på totalt 3 135 348,71 euro,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Talan riktar sig mot kommissionens beslut av den 28 april 2006 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), i den del som det innebär att en finansiell korrigering på 100 procent skall tillämpas på Portugal såvitt gäller linsektorn, avseende ett belopp på totalt 3 135 348,71 euro, inom ramen för den ordning som inrättats genom kommissionens förordning (EEG) nr 1164/89 av den 28 april 1989 om närmare bestämmelser för stödet för spånadslin och hampa (1).

---

(1)  EGT L 121, 29.4.1989, s. 4.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/36 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/36

---

Talan väckt den 14 juli 2006 – kommissionen mot Internet Commerce Network och Dane-Elec Memory

(Mål T-184/06)

(2006/C 212/65)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Europeiska gemenskapernas kommission (Bryssel, Belgien) (ombud: L. Ström, biträdd av advokaten P. Elvinger)

Svarande: Internet Commerce Network och Dane-Elec Memory

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | sammankalla och förlika parterna, eller |
| --- | --- |

—

sammankalla och förlika parterna, eller

| — | pröva förevarande talan i sak och bifalla den, och |
| --- | --- |

—

pröva förevarande talan i sak och bifalla den, och

| — | i första hand, förplikta bolaget Dane-Elec Memory att till kommissionen betala beloppet 55 878 euro, jämte dröjsmålsränta, för att fullgöra en garanti som skall betalas på första anmodan. |
| --- | --- |

—

i första hand, förplikta bolaget Dane-Elec Memory att till kommissionen betala beloppet 55 878 euro, jämte dröjsmålsränta, för att fullgöra en garanti som skall betalas på första anmodan.

| — | i andra hand, förplikta bolaget ICN att till kommissionen återbetala beloppet 55 878 euro som utgör det förskott som kommissionen utbetalat, jämte dröjsmålsränta, för att bolaget inte har fullgjort sina avtalsrättsliga åtaganden inom ramen för projektet Crossemarc, |
| --- | --- |

—

i andra hand, förplikta bolaget ICN att till kommissionen återbetala beloppet 55 878 euro som utgör det förskott som kommissionen utbetalat, jämte dröjsmålsränta, för att bolaget inte har fullgjort sina avtalsrättsliga åtaganden inom ramen för projektet Crossemarc,

| — | förplikta den tappande parten att ersätta rättegångskostnaderna, i enlighet med artikel 87.2 i rättegångsreglerna, |
| --- | --- |

—

förplikta den tappande parten att ersätta rättegångskostnaderna, i enlighet med artikel 87.2 i rättegångsreglerna,

| — | besluta om interimistisk verkställighet av den kommande domen, oberoende av om domen överklagas och utan att säkerhet ställs, och |
| --- | --- |

—

besluta om interimistisk verkställighet av den kommande domen, oberoende av om domen överklagas och utan att säkerhet ställs, och

| — | förbehålla sökanden rätten att åberopa ytterligare rättigheter, grunder och åtgärder, och särskilt rätten att begära höjd ersättning. |
| --- | --- |

—

förbehålla sökanden rätten att åberopa ytterligare rättigheter, grunder och åtgärder, och särskilt rätten att begära höjd ersättning.

Grunder och huvudargument

Europeiska gemenskapen, företrädd av Europeiska kommissionen, slöt den 28 februari 2001, med bland andra bolaget Internet Commerce Network (ICN), ett avtal IST-2000-25366 i syfte att inrätta och verkställa projektet ”Cross-lingual Multi Agent Retail Comparison – Crossemarc” inom ramen för ett program om forskning, teknologisk utveckling och demonstration på området för informationssamhällsteknologier (IST) 1998–2002 (1). Genom ett garantibrev av den 1 september 2000, ställde bolaget Dane-Elec Memory, moderbolag till ICN, garanti för ICN:s avtalsrättsliga åtaganden gentemot kommissionen inom ramen för avtalet IST-2000-25366.

Kommissionen erlade ett förskott på betalningen till projektets olika parter, bland andra bolaget ICN, via en samordnare NCSR ”Demokritos”. Därefter bad samordnaren ICN att fullgöra sina åtaganden i enlighet med projektet. ICN fullgjorde inte sina åtaganden och efter att ICN:s representant informerat samordnaren om bolagets finansiella svårigheter, kontaktade samordnaren bolaget Dane-Elec Memory som står som garant för ICN:s åtagande. Chefen för bolaget Dane-Elec Memory informerade om att ICN skulle dra sig ur projektet och betala tillbaka det utbetalda förskottet. Eftersom projektsamordnaren och kommissionen inte erhöll någon skriftlig bekräftelse angående ICN:s tillbakadragande och åtagandet om återbetalning, skickade de en begäran till ICN om återbetalning av det utbetalade förskottet. Då denna begäran lämnades obesvarad, ombads Dane-Elec Memory att fullgöra den ställda bankgarantin i enlighet med sina åtaganden i garantibrevet. Bolaget ansåg att kommissionen inte hade bevisat att avtalsbrott förelåg och ville därför inte fullgöra garantin i fråga. Det stod fast vid sitt beslut att inte fullgöra garantin även efter att kommissionen motiverat sin begäran.

Kommissionen väckte förevarande talan med stöd av skiljedomsklausuler i avtalet IST-2000-25366 mellan ICN och kommissionen och i garantibrevet som Dane-Elec Memory skrivit under till förmån för kommissionen, i syfte att förplikta Dane-Elec Memory att till kommissionen återbetala det förskott som betalats till ICN, jämte dröjsmålsränta, för att fullgöra garantin som skall betalas på första anmodan. Sökanden yrkar i andra hand att bolaget ICN skall förpliktas att återbetala förskottet som kommissionen utbetalat, jämte dröjsmålsränta, för att bolaget inte har fullgjort sina avtalsrättsliga åtaganden inom ramen för projektet Crossemarc.

---

(1)  Kallelse till intresseanmälan publicerad i EGT C 12, 1999, s. 5.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/37 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/37

---

Talan väckt den 17 juli 2006 – Air Liquide mot kommissionen

(Mål T-185/06)

(2006/C 212/66)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Air Liquide SA (Paris, Frankrike) (ombud: advokaterna R. Saint Esteben och M. Pittie)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | slå fast att talan kan tas upp till sakprövning, |
| --- | --- |

—

slå fast att talan kan tas upp till sakprövning,

| — | ogiltigförklara artikel 1 i) i kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 om ett förfarande enligt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och perborat), till den del det däri slås fast att Air Liquide har överträtt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet under perioden den 12 maj 1995–31 december 1997, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 1 i) i kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 om ett förfarande enligt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och perborat), till den del det däri slås fast att Air Liquide har överträtt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet under perioden den 12 maj 1995–31 december 1997,

| — | följaktligen ogiltigförklara artiklarna 2 f och 4 i kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006, till den del artiklarna rör Air Liquide, och |
| --- | --- |

—

följaktligen ogiltigförklara artiklarna 2 f och 4 i kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006, till den del artiklarna rör Air Liquide, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta sökandens samtliga rättegångskostnader i målet. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta sökandens samtliga rättegångskostnader i målet.

Grunder och huvudargument

I förevarande talan yrkar sökanden att delar av kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och perborat skall ogiltigförklaras. I nämnda beslut konstaterade kommissionen att de företag som beslutet är riktat till, däribland sökanden, har överträtt artikel 81.1 EG och artikel 53 i EES-avtalet genom att delta i en rad avtal och samordnade förfaranden, vilka bestod i informationsutbyte mellan konkurrenter och avtal om priser och produktionskapacitet samt övervakning av genomförandet av dessa avtal inom sektorn för hydrogenperoxid och natriumperborat.

Till stöd för sina yrkanden åberopar sökanden fyra grunder.

Som första grund gör sökanden gällande att kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning genom att kommissionen ansåg att de omständigheter som den anförde för en presumtion om att Air Liquide har ett gemensamt och solidariskt ansvar för sitt dotterbolags agerande var tillräckliga med hänsyn till de kriterier som uppställs i rättspraxis. Kommissionen åsidosatte följaktligen de regler som är vägledande för att hålla ett moderbolag ansvarigt för dotterbolagets agerande och åsidosatte således artikel 81 EG.

Som andra grund hävdar sökanden att kommissionen otillbörligt kastade om bevisbördan, genom att i förhållande till Air Liquide felaktigt åberopa ansvarspresumtionen, och den åsidosatte därigenom sökandens rätt till försvar.

Som tredje grund gör sökanden gällande att, även om förstainstansrätten skulle anse att det var motiverat av kommissionen att presumera att Air Liquide skulle hållas ansvarigt för dotterbolaget Chemoxals agerande, kommissionen har åsidosatt sin motiveringsskyldighet, genom att den inte behandlade någon av de omständigheter som Air Liquide anförde för att visa Chemoxals självständighet, och den kastade därigenom om denna presumtion om gemensamt och solidariskt ansvar, vilken endast är en presumtion som kan motbevisas.

Som fjärde grund hävdar sökanden att kommissionen vare sig i rättsligt eller i faktiskt hänseende har visat att den hade ett berättigat intresse av att vidta åtgärder mot sökanden i förfarandet, genom att – trots att preskriptionstiden för att påföra Air Liquide böter löpt ut – anta ett beslut i vilket det slogs fast att Air Liquide gjort sig skyldigt till en överträdelse av artikel 81.1 EG och artikel 53 i EES-avtalet. I avsaknad av ett sådant berättigat intresse hade kommissionen således inte behörighet att anta ett sådant beslut i förhållande till sökanden.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/38 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/38

---

Talan väckt den 17 juli 2006 – Solvay S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-186/06)

(2006/C 212/67)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Solvay S.A. (Bryssel, Belgien) (ombud: O.W. Brouwer och D. Mes lawyers samt M. O'Regan och A. Villette, Solicitors)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | helt eller delvis ogiltigförklara artiklarna 1, 2och 3 i kommissionens beslut av den 3 maj 2006 om ett förfarande i enlighet med artikel 81 i EG-fördraget (ärende COMP/F/38.620 – väteperoxid och perborat), till den del detta avser sökanden och särskilt till den del det fastställs att sökanden överträtt artikel 81.1 i EG-fördraget och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet a) mellan den 31 januari 1994 och augusti 1997 samt b) mellan den 18 maj och 31 december 2000, |
| --- | --- |

—

helt eller delvis ogiltigförklara artiklarna 1, 2och 3 i kommissionens beslut av den 3 maj 2006 om ett förfarande i enlighet med artikel 81 i EG-fördraget (ärende COMP/F/38.620 – väteperoxid och perborat), till den del detta avser sökanden och särskilt till den del det fastställs att sökanden överträtt artikel 81.1 i EG-fördraget och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet a) mellan den 31 januari 1994 och augusti 1997 samt b) mellan den 18 maj och 31 december 2000,

| — | ogiltigförklara eller väsentligt sätta ned de böter som ålagts sökanden och Solvay Solexis SpA i enlighet med beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara eller väsentligt sätta ned de böter som ålagts sökanden och Solvay Solexis SpA i enlighet med beslutet,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive sökandens kostnader i samband med att böterna erlagts helt eller delvis eller i samband med en bankgaranti, |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive sökandens kostnader i samband med att böterna erlagts helt eller delvis eller i samband med en bankgaranti,

| — | vidta alla andra åtgärder rätten finner lämpligt. |
| --- | --- |

—

vidta alla andra åtgärder rätten finner lämpligt.

Grunder och huvudargument

I det ifrågasatta beslutet fastställde kommissionen att sökanden överträtt artiklarna 81 EG och 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, genom att delta i en kartell avseende väteperoxid och natriumperborat som huvudsakligen bestod av informationsutbyte mellan konkurrenter avseende priser och försäljningsvolymer, prisöverenskommelser, överenskommelser om minskning av produktionskapacitet inom EES-området och övervakning av konkurrensbegränsande åtgärder.

Sökanden medger att det var riktigt att kommissionen fastställde att Solvay överträtt artikel 81 i EG mellan augusti 1997 och den 18 maj 2000, men att kommissionen åsidosatte gällande rätt och gjorde en uppenbart oriktig bedömning vid tillämpningen av artikel 81 EG när den fastställde att Solvay begått en överträdelse mellan dels den 31 januari 1994 och augusti 1997 och dels mellan den 18 maj och den 31 december 2000. Dessa överträdelser och uppenbara fel avser i synnerhet följande:

| a | Feltolkning av begreppen avtal, samordnade förfaranden och en enda och fortlöpande överträdelse. |
| --- | --- |

a

Feltolkning av begreppen avtal, samordnade förfaranden och en enda och fortlöpande överträdelse.

| b | Kommissionen har inte styrkt att sökanden deltagit i en kartell under andra perioder än sökanden medgett. |
| --- | --- |

b

Kommissionen har inte styrkt att sökanden deltagit i en kartell under andra perioder än sökanden medgett.

| c | Kommissionen har antagit att konkurrenshindrande verkningar fortsatt efter den 18 maj 2000. |
| --- | --- |

c

Kommissionen har antagit att konkurrenshindrande verkningar fortsatt efter den 18 maj 2000.

| d | Kommissionen har inte bedömt bevisningen i ärendet på ett riktigt sätt med avseende på ovannämnda perioder. |
| --- | --- |

d

Kommissionen har inte bedömt bevisningen i ärendet på ett riktigt sätt med avseende på ovannämnda perioder.

Sökanden har hävdat att kommissionen, när den beräknade böterna, åsidosatte gällande rätt och gjorde en uppenbart oriktig bedömning genom att tillämpa meddelandet om samarbete av år 2002 (1) och förordning nr 1/2003 (2) med avseende på följande:

| a | Ordningen för ansökningarna om nedsättning av böter och beaktande av ett betydande mervärde i samband med dessa. |
| --- | --- |

a

Ordningen för ansökningarna om nedsättning av böter och beaktande av ett betydande mervärde i samband med dessa.

| b | Bedömning av mervärdet av den bevisning sökanden förebringat. |
| --- | --- |

b

Bedömning av mervärdet av den bevisning sökanden förebringat.

| c | Nivån på den nedsättning som beviljats sökanden, beträffande vilken enligt Solvay uppenbart inte beaktats omfattningen av den bevisning Solvay förebringat och inte heller att företaget samarbetat fortlöpande. |
| --- | --- |

c

Nivån på den nedsättning som beviljats sökanden, beträffande vilken enligt Solvay uppenbart inte beaktats omfattningen av den bevisning Solvay förebringat och inte heller att företaget samarbetat fortlöpande.

Sökanden har vidare gjort gällande att bötesbeloppet är orimligt och oproportionerligt samt att kommissionen inte har motiverat beräkningen av bötesbeloppet, eller har motiverat denna otillräcklig.

Sökanden har dessutom hävdat att kommissionen rättsstridigt ålagt dess dotterbolag Solvay Solexis SpA böter.

Sökanden har slutligen hävdat att kommissionen åsidosatt väsentliga formföreskrifter och rätten till försvar genom att inte ge sökanden full tillgång till handlingarna i ärendet och genom att inte ge sökanden tillgång till icke-konfidentiella versioner av svar på meddelandet om anmärkningar från andra parter i kommissionens förfarande

---

(1)  Kommissionens meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, s. 3).

(2)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/39 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/39

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – Schräder mot Gemenskapens växtsortsmyndighet (SUMCOL 01)

(Mål T-187/06)

(2006/C 212/68)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Tyskland) (ombud: advokaterna T. Leidereiter, W.-A. Schmidt och I. Memmler)

Svarande: Gemenskapens växtsortsmyndighet

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ändra det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004) så att det besvär som sökanden riktat mot svarandens beslut nr R 446 bifalls och att växtförädlarrätt beviljas avseende ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt SUMCOL 01 (nr 2001/0905), |
| --- | --- |

—

ändra det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004) så att det besvär som sökanden riktat mot svarandens beslut nr R 446 bifalls och att växtförädlarrätt beviljas avseende ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt SUMCOL 01 (nr 2001/0905),

| — | i andra hand, upphäva det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004) och förplikta svaranden att med hänsyn till denna dom ånyo bedöma ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (nr 2001/0905), och |
| --- | --- |

—

i andra hand, upphäva det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004) och förplikta svaranden att med hänsyn till denna dom ånyo bedöma ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt (nr 2001/0905), och

| — | i sista hand, upphäva det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004), samt |
| --- | --- |

—

i sista hand, upphäva det beslut som Gemenskapens växtsortsmyndighets överklagandenämnd fattat den 2 maj 2006 (ärende: A003/2004), samt

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökt växtförädlarrätt: SUMCOL 01 (ansökan om gemenskapens växtförädlarrätt nr 2001/0905)

Kommitténs beslut: Avslag på ansökan

Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet

Grunder: Särskilt åsidosättande av artikel 62 jämförd med artikel 7 i rådets förordning (EG) nr 2100/94 (1) genom en i rättsligt hänseende felaktig bedömning av de faktiska omständigheterna, då den sort som ansökan gäller enligt sökanden kan skyddas eftersom den är tillräcklig särskiljbar. Åsidosättande av artikel 76 i förordning nr 2100/94 genom otillräcklig utredningen och av artikel 76 i samma förordning genom åsidosättande av rätten att yttra sig

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 2100/94 av den 27 juli 1994 om gemenskapens växtförädlarrätt (EGT L 227, s. 1; svensk specialutgåva, område 3, volym 60, s. 196).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/39 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/39

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – Arkema France mot kommissionen

(Mål T-189/06)

(2006/C 212/69)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Arkema France (Puteaux, Frankrike) (ombud: advokaterna A. Winckler, S. Sorinas och P. Geffriaud)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara, med stöd av artikel 230 EG, kommissionens beslut av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 i den mån det avser Arkema, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara, med stöd av artikel 230 EG, kommissionens beslut av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 i den mån det avser Arkema,

| — | i andra hand, ogiltigförklara, eller med stöd av artikel 229 EG, besluta om en väsentlig nedsättning av, böterna som ålagts genom detta beslut, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara, eller med stöd av artikel 229 EG, besluta om en väsentlig nedsättning av, böterna som ålagts genom detta beslut, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i deras helhet. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i deras helhet.

Grunder och huvudargument

Genom förevarande talan yrkar sökanden att kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, genom vilket kommissionen fastställde att de bolag till vilka beslutet riktats, däribland sökanden, har åsidosatt artikel 81.1 EG och artikel 53 i EES-avtalet genom att delta i ett system av avtal och samordnade förfaranden för utbyte av information mellan konkurrenterna och avtal om priser och produktionskapaciteter, samt övervakning av avtalens genomförande på området för väteperoxid och natriumperborat, skall delvis ogiltigförklaras. Sökanden yrkar i andra hand att det aktuella beslutet skall ogiltigförklaras i den del bolaget påfördes böter eller att böterna skall sättas ned.

Sökanden har åberopat fyra grunder till stöd för sin talan.

Sökanden gör för det första gällande att kommissionen har gjort en felaktig rättstillämpning och en felaktig fastställelse av sakförhållandena vid sin tillämpning av reglerna om ett moderbolags ansvar för sitt dotterbolags affärsmetoder, samt att kommissionen har åsidosatt principen om icke-diskriminering, genom att tillskriva Elf Aquitaine och Total ansvar för överträdelsen som Arkema begått på grundval av en presumering som anknyter till att dessa bolag i princip innehade nästan hela Arkemas aktiekapital vid tidpunkten för de faktiska omständigheterna. Sökanden påstår sig ha bestritt denna presumering om kontroll under förfarandet. Sökande gör även gällande att kommissionen har åsidosatt motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG och principen om god förvaltningssed genom att inte besvara sökandens samtliga argument i dess svar på meddelandet om invändningar.

Sökande gör för det andra gällande att kommissionen har gjort en felaktig rättstillämpning genom att med 200 procent öka ”ugångsbeloppet” för de böter som Arkema påförts med hänvisning till dess avskräckande verkan, genom att basera sig på omsättningen för dess moderbolag vid den aktuella tidpunkten, Total och Elf Aquitaine, eftersom den påtalade överträdelsen enligt sökanden inte kan tillskrivas något av dessa bolag. Om det kan antas att överträdelsen kan tillskrivas moderbolagen, gör sökanden till stöd för denna grund alternativt gällande att kommissionen har åsidosatt proportionalitetsprincipen och principen om likabehandling genom att på ”utgångsbeloppet” för de böter som Arkema påförts tillämpa en multiplikationskoefficient om 3 (det vill säga en ökning med 200 procent) med hänvisning till dess avskräckande verkan.

Sökanden gör för det tredje gällande att beslutet att för de böter som Arkema påförts, öka grundbeloppet med 50 procent till följd av upprepad överträdelse är rättsstridigt. Sökanden anser att en tillämpning av begreppet upprepad överträdelse i förevarande fall är uppenbart överdrivet och utgör ett åsidosättande av rättssäkerhetsprincipen eftersom det är fråga om överträdelser som kommissionen har beivrat på grundval av omständigheter som inte längre är aktuella. Sökanden gör dessutom gällande att kommissionen har åsidosatt principen ”non bis in idem” och proportionalitetsprincipen eftersom tidigare beslut om fastställelse av ansvar vid flera tillfällen redan beaktats av kommissionen i andra nyligen antagna beslut genom vilka den höjt Arkemas böter med 50 procent på grundl av upprepad överträdelse. Sökanden påstår att den på nytt har tillskrivits ansvar för samma överträdelser.

Sökande hävdar slutligen att beslutet inte är välgrundat vare sig i rättsligt eller faktiskt hänseende eftersom det inte beviljar sökanden en nedsättning med över 30 procent av bötesbeloppet för dess samarbete under förfarandets gång. Sökanden gör gällande att kommissionen har gjort en uppenbart oriktig bedömning samt en felaktig rättstillämpning genom att inte med stöd av avsnitt B i meddelandet om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (1) bevilja sökanden en nedsättning av böterna med 50 procent.

---

(1)  Kommissionens meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden, EGT C 45, 2002, s. 3.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/40 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/40

---

Talan väckt den 19 juli 2006 – Total och Elf Aquitaine mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-190/06)

(2006/C 212/70)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Total SA och Elf Aquitaine (Courbevoie, Frankrike) (ombud: advokaterna E. Morgan de Rivery och A. Noël-Baron)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | i första hand ogiltigförklara artiklarna 1 o och p, 2 i, 3 och 4 i kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006, |
| --- | --- |

—

i första hand ogiltigförklara artiklarna 1 o och p, 2 i, 3 och 4 i kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006,

| — | i andra hand ändra artikel 2 i i kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006, i den del Arkema SA förpliktas att betala böter med 78,663 miljoner euro, varav Total SA och Elf Aquitane SA har ett gemensamt och solidariskt betalningsansvar för 42 miljoner euro respektive 65,1 miljoner euro, och sätta ned böterna i fråga till en skälig nivå, och |
| --- | --- |

—

i andra hand ändra artikel 2 i i kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006, i den del Arkema SA förpliktas att betala böter med 78,663 miljoner euro, varav Total SA och Elf Aquitane SA har ett gemensamt och solidariskt betalningsansvar för 42 miljoner euro respektive 65,1 miljoner euro, och sätta ned böterna i fråga till en skälig nivå, och

| — | under alla förhållanden förplikta kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

under alla förhållanden förplikta kommissionen att ersätta samtliga rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Sökandena yrkar genom denna talan delvis ogiltigförklaring av kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, i vilket kommissionen konstaterade att de företag till vilka beslutet riktade sig, däribland sökandena, hade åsidosatt artikel 81.1 EG och artikel 53 i EES-avtalet genom att delta i flera avtal och samordnade förfaranden som innebar att information utbyttes mellan konkurrenterna och att avtal ingicks om priser och produktionskapaciteter samt att genomförandet av dessa avtal på marknaden för väteperoxid och natriumperborat övervakades. Sökandena yrkar i andra hand att de böter som deras dotterbolag påförts, för vilka de har gemensamt och solidariskt betalningsansvar, skall sättas ned.

Till stöd för förstahandsyrkandet har sökandena anfört tio grunder.

För det första hävdar sökandena att det ifrågasatta beslutet utgör en kränkning av deras rätt till försvar samt presumtionen om att någon är oskyldig.

Sökandena gör för det andra gällande att det ifrågasatta beslutet, i den del de skall svara för den omtvistade överträdelse som begåtts av deras dotterbolag, utgör ett åsidosättande av motiveringsskyldigheten. Till stöd för detta anför de dels att kommissionen genom sin bedömning, som sökandena anser är delvis motsägelsefull, inte tillräckligt har beaktat det nya inslag som ställningstagandet till sökandena utgör, dels att de precisa uppgifter som sökandena har åberopat för att rättfärdiga den omständigheten att de inte har blandat sig i förvaltningen av deras dotterbolag inte har bemötts av kommissionen, som därigenom har bortsett från dessa uppgifter.

Sökandena anser dessutom att det ifrågasatta beslutet strider mot den enhetskaraktär som begreppet företag har i den mening som avses i artikel 81 EG och artikel 23.2 i förordning 1/2003 (1) och mot de regler enligt vilka ett moderbolag inte kan ställas till svars för överträdelser som har begåtts av dess dotterbolag. Beträffande den sistnämnda grunden påstår sökandena att kommissionen har bortsett från de gränser som gemenskapsdomstolarna har fastställt för dess behörighet att tillskriva ett moderbolag överträdelser som har begåtts av dess dotterbolag. Kommissionen har även gjort en felaktig tolkning av rättspraxis om ansvar i strid med dess beslutspraxis på området. Enligt sökandena har kommissionen dessutom åsidosatt principen om den juridiska personens självständighet.

Sökandena anser även att kommissionen har gjort en uppenbart oriktig bedömning genom att tillämpa presumtionen om Totals ansvar på ett felaktigt sätt och genom att, vid bedömningen av återfallet, framhålla att det i det ifrågasatta beslutet klandrade dotterbolaget hela tiden hade tillhört Total.

Sökandena gör vidare gällande att kommissionen har åsidosatt flera grundläggande principer som erkänns av medlemsstaterna och ingår i gemenskapens rättsordning, däribland icke-diskrimineringsprincipen, principen om ansvar för egen handling, principen om att sanktionsåtgärder skall vara personliga och legalitetsprincipen.

Sökandena hävdar dessutom att det ifrågasatta beslutet utgör en kränkning av principerna om god förvaltningssed och om rättssäkerhet.

Sökandena anser slutligen att kommissionen har åsidosatt de regler som avser fastställande av böter, däribland likabehandlingsprincipen, genom att inte sätta ned det utgångsbelopp som sökandena påförts med 25 procent, trots att den gjorde en sådan nedsättning i förhållande till en annan mottagare av det ifrågasatta beslutet. Enligt sökandena har kommissionen genom det ifrågasatta beslutet dessutom överskridit gränserna för sin behörighet när det gäller beaktandet av den avskräckande verkan, i strid med presumtionen att någon är oskyldig och rättssäkerhetsprincipen.

Till sist påstår sökandena att det ifrågasatta beslutet utgör maktmissbruk, eftersom de däri görs ansvariga för den överträdelse som har begåtts av deras dotterbolag, tillsammans med vilket de skall svara solidariskt.

Sökandena anser, såvitt avser andrahandsyrkandet, att de böter som deras dotterbolag påförts, och för vilka de har ålagts gemensamt och solidariskt betalningsansvar, bör sättas ned till en skälig nivå. De begär att utgångsbeloppet avseende de böter som de påförts skall sättas ned med 25 procent och att de skall tillgodoräknas förmildrande omständigheter, eftersom de nästan samtidigt har påförts betydande böter i två liknande ärenden.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, s. 1).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/41 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/41

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Foret S.A. mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-191/06)

(2006/C 212/71)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: FMC Foret S.A. (Sant Cugat del Vallés, Spanien) (ombud: juristen Seimetz)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K(2006)1766 om ett förfarande enligt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat) i den del det innebär att sökanden åläggs böter, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K(2006)1766 om ett förfarande enligt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet (ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat) i den del det innebär att sökanden åläggs böter,

| — | i andra hand sätta ned det bötesbelopp som sökanden ålagts, och |
| --- | --- |

—

i andra hand sätta ned det bötesbelopp som sökanden ålagts, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden yrkar ogiltigförklaring av K(2006)1766 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, i den del beslutet rör sökanden. I beslutet fann kommissionen att de berörda företagen hade åsidosatt artikel 81 EG och artikel 53 i EES-avtalet genom att delta i en fortgående överträdelse avseende väteperoxid och natriumperborat inom hela EES, vilken huvudsakligen bestod i att konkurrenter utbytte uppgifter om priser och försäljningsvolymer, ingick prisöverenskommelser och överenskommelser om begränsning av produktionskapaciteten i EES och övervakade genomförandet av konkurrensbegränsande upplägg.

Sökanden hävdar till stöd för att böterna skall sättas ned i första hand att de beviskrav som kommissionen ställt på sökanden var felaktiga och i andra hand att sökandens rätt till försvar har åsidosatts.

Sökanden gör gällande att kommissionen inte har uppfyllt sin bevisbörda och inte har gjort en rimlig bedömning av bevisningen om förekomsten av en kartell. Sökanden lägger således kommissionen till last att den trots dess förhörsombuds invändningar har utgått från vaga och inte underbyggda påståenden som framförts i ansökningar om förmånlig behandling som lämnats in av andra företag.

Varken den muntliga eller den skriftliga bevisning som sökanden åberopat under förfarandets olika skeden för att visa att anklagelserna mot den var oriktiga har ifrågasatts under förfarandet. Trots detta förkastade kommissionen, utan grund, denna bevisning i sitt beslut.

Sökanden anklagar dessutom kommissionen för att felaktigt ha låtit bli att delge sökanden bevisning. Sökandens rätt till försvar har således kränkts med avseende på dess rätt att ta del av svaren på kommissionens meddelande om invändningar, varvid det skall beaktas att sökanden i sitt eget svar på detta meddelande klargjort att den hade vägrat att delta i kartellens verksamhet.

FMC Foret anser slutligen att de böter som det ålagts av kommissionen är orimligt höga med hänsyn till dess omsättning och den passiva roll som det har spelat i den påstådda kartellen.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/42 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/42

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – Caffaro mot kommissionen

(Mål T-192/06)

(2006/C 212/72)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Caffaro S.r.l. (ombud: advokaterna Alberto Santa Maria och Claudi Biscaretti di Rufia)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltiförklara kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, i den del Caffaro S.r.l. åläggs böter på 1,078 miljoner euro, för vilka sökanden är solidariskt ansvarig tillsammans med SNIA S.p.A., |
| --- | --- |

—

ogiltiförklara kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, i den del Caffaro S.r.l. åläggs böter på 1,078 miljoner euro, för vilka sökanden är solidariskt ansvarig tillsammans med SNIA S.p.A.,

| — | i andra hand, nedsätta det bötesbelopp som kommissionen har ålagt Caffaro S.r.l. till ett symboliskt belopp, |
| --- | --- |

—

i andra hand, nedsätta det bötesbelopp som kommissionen har ålagt Caffaro S.r.l. till ett symboliskt belopp,

| — | i tredje hand, väsentligt nedsätta det bötesbelopp som Caffaro S.r.l. ålagts, med hänsyn till att den överträdelse som sökanden gjort sig skyldig till var kortvarig och att det förekommer förmildrande omständigheter, |
| --- | --- |

—

i tredje hand, väsentligt nedsätta det bötesbelopp som Caffaro S.r.l. ålagts, med hänsyn till att den överträdelse som sökanden gjort sig skyldig till var kortvarig och att det förekommer förmildrande omständigheter,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Det beslut som ifrågasätts i förevarande mål är detsamma som det som är i fråga i mål T-185/06, Air Liquide mot kommissionen.

Sökanden gör gällande följande till stöd för sina yrkanden:

| — | Sökanden skall snarare betraktas som skadelidande än som deltagare i kartellen för väteperoxid. Sökanden gör gällande att svaranden, när den bedömde Caffaros roll i förfarandet i fråga inte har beaktat att bolaget inte dragit någon som helst fördel av kartellen i fråga, utan istället har lämnat marknaden för perborat just på grund av de rättsstridiga avtalen på marknaden för väteperoxid. Sökanden har påtalat till kommissionen att den endast tillverkade perborat, att den endast var kund i fråga om väteperoxid och att den således inte kunde delta i kartellen avseende väteperoxid men led skada av denna kartell. |
| --- | --- |

—

Sökanden skall snarare betraktas som skadelidande än som deltagare i kartellen för väteperoxid. Sökanden gör gällande att svaranden, när den bedömde Caffaros roll i förfarandet i fråga inte har beaktat att bolaget inte dragit någon som helst fördel av kartellen i fråga, utan istället har lämnat marknaden för perborat just på grund av de rättsstridiga avtalen på marknaden för väteperoxid. Sökanden har påtalat till kommissionen att den endast tillverkade perborat, att den endast var kund i fråga om väteperoxid och att den således inte kunde delta i kartellen avseende väteperoxid men led skada av denna kartell.

| — | Svaranden har begått ett uppenbart fel när den tillämpat kvoterna för den globala marknaden, det sista hela år som överträdelsen pågick avseende båda produkterna (väteperoxid och perborat), på samtliga deltagare i överträdelsen utom sökanden. Vad gäller Caffaro har kommissionen förvånansvärt nog däremot tillämpat uppgifterna avseende marknaden från år 1998, trots att kommissionen, vid bedömningen av ett företags betydelse, enligt fast rättspraxis skall beakta varje företags omsättning under referensåret. Enligt rättspraxis skall denna princip tolkas så att ett och samma referensår måste tillämpas på samtliga företag som deltagit i samma överträdelse för att säkerställa att principen om likabehandling iakttas. |
| --- | --- |

—

Svaranden har begått ett uppenbart fel när den tillämpat kvoterna för den globala marknaden, det sista hela år som överträdelsen pågick avseende båda produkterna (väteperoxid och perborat), på samtliga deltagare i överträdelsen utom sökanden. Vad gäller Caffaro har kommissionen förvånansvärt nog däremot tillämpat uppgifterna avseende marknaden från år 1998, trots att kommissionen, vid bedömningen av ett företags betydelse, enligt fast rättspraxis skall beakta varje företags omsättning under referensåret. Enligt rättspraxis skall denna princip tolkas så att ett och samma referensår måste tillämpas på samtliga företag som deltagit i samma överträdelse för att säkerställa att principen om likabehandling iakttas.

Sökanden gör även gällande följande:

| — | Rätten till försvar har åsidosatts, genom att företrädare för Caffaro, till skillnad från vad svaranden gjort gällande, inte deltog i sammanträdet i Bryssel den 26 november 1998. |
| --- | --- |

—

Rätten till försvar har åsidosatts, genom att företrädare för Caffaro, till skillnad från vad svaranden gjort gällande, inte deltog i sammanträdet i Bryssel den 26 november 1998.

| — | Artikel 25 i förordning (EG) nr 1/2003 och de preskriptionstider som föreskrivs däri har tillämpats felaktigt, eftersom Caffaro avbrutit deltagandet i överträdelsen mer än fem år före kommissionens meddelande om utredning avseende Caffaro. |
| --- | --- |

—

Artikel 25 i förordning (EG) nr 1/2003 och de preskriptionstider som föreskrivs däri har tillämpats felaktigt, eftersom Caffaro avbrutit deltagandet i överträdelsen mer än fem år före kommissionens meddelande om utredning avseende Caffaro.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/43 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/43

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – SNIA mot kommissionen

(Mål T-194/06)

(2006/C 212/73)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: SNIA S.p.A. (ombud: advokaterna Alberto Santa Maria och Claudi Biscaretti di Rufia)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 mars 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och natriumperborat, till den del SNIA S.p.A., bland de företag som beslutet är riktat till, solidariskt med Caffaro S.r.l. påfördes böter på 1 078 000 euro, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut K (2006) 1766 slutlig av den 3 mars 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och natriumperborat, till den del SNIA S.p.A., bland de företag som beslutet är riktat till, solidariskt med Caffaro S.r.l. påfördes böter på 1 078 000 euro, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Det ifrågasatta beslutet i förevarande mål är detsamma som i mål T-185/06, Air Liquide mot kommissionen.

I det avseendet skall det påpekas att svaranden i nämnda beslut hävdade att Industrie Chimiche Caffaro S.p.A. (ICC) var, vid den aktuella tidpunkten, i beslutshänseende beroende av inte bara Caffaro S.p.A., ett bolag som är noterat på den italienska börsen och som kontrollerar ICC till 100 procent, utan även av sökanden, som är majoritetsägare i Caffaro S.p.A. med ett aktieinnehav på mellan 53 procent och 59 procent. I huvudsak på grundval av detta indirekta samband ansågs sökanden ha solidariskt ansvar för den överträdelse som kommissionen höll Caffaro S.r.l. ansvarigt för.

Till stöd för sina yrkanden gör sökanden gällande följande:

| — | Kommissionen har inte visat att det förelåg ett beroendeförhållande mellan SNIA och ICC under den aktuella perioden. Kommissionen har inte heller visat att det under samma period förelåg ett beroendeförhållande mellan Caffaro S.p.A. och ICC. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har inte visat att det förelåg ett beroendeförhållande mellan SNIA och ICC under den aktuella perioden. Kommissionen har inte heller visat att det under samma period förelåg ett beroendeförhållande mellan Caffaro S.p.A. och ICC.

| — | Vad beträffar betydelsen av fusionen mellan Caffaro S.p.A. och SNIA vid fastställandet av SNIA:s avgörande inflytande, underlät kommissionen att beakta att fusionen genom absorption av bolaget Caffaro S.p.A. i SNIA S.p.A. (liksom bytet av bolaget ICC:s firma till Caffaro S.p.A., idag Caffaro S.r.l.) skedde år 2000, det vill säga ett år efter det att blekmedlen släpptes ut på marknaden. Som redan angetts har kommissionen inte på något sätt visat att Caffaro S.p.A. hade ett avgörande inflytande över ICC under den relevanta perioden. |
| --- | --- |

—

Vad beträffar betydelsen av fusionen mellan Caffaro S.p.A. och SNIA vid fastställandet av SNIA:s avgörande inflytande, underlät kommissionen att beakta att fusionen genom absorption av bolaget Caffaro S.p.A. i SNIA S.p.A. (liksom bytet av bolaget ICC:s firma till Caffaro S.p.A., idag Caffaro S.r.l.) skedde år 2000, det vill säga ett år efter det att blekmedlen släpptes ut på marknaden. Som redan angetts har kommissionen inte på något sätt visat att Caffaro S.p.A. hade ett avgörande inflytande över ICC under den relevanta perioden.

| — | Det enda bolag som är ansvarigt för den påstådda överträdelsen är ICC (idag Caffaro S.r.l.), vilket för övrigt inte har upphört att existera i juridiskt hänseende utan endast har bytt firma. Även om det skulle anses att Caffaro S.p.A. är ansvarigt för den påstådda överträdelsen är den juridiska efterträdaren till nämnda bolag Caffaro S.r.l. och inte SNIA. |
| --- | --- |

—

Det enda bolag som är ansvarigt för den påstådda överträdelsen är ICC (idag Caffaro S.r.l.), vilket för övrigt inte har upphört att existera i juridiskt hänseende utan endast har bytt firma. Även om det skulle anses att Caffaro S.p.A. är ansvarigt för den påstådda överträdelsen är den juridiska efterträdaren till nämnda bolag Caffaro S.r.l. och inte SNIA.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/43 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/43

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – Solvay Solexis mot kommissionen

(Mål T-195/06)

(2006/C 212/74)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Solvay Solexis S.p.A. (ombud: advokaterna Tommaso Salonico och Gian Luca Zampa)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | delvis ogiltigförklara det omtvistade beslutet, närmare bestämt artiklarna 1, 2 och 3 och följaktligen minska den sanktionsåtgärd som vidtagits mot Solexis, |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det omtvistade beslutet, närmare bestämt artiklarna 1, 2 och 3 och följaktligen minska den sanktionsåtgärd som vidtagits mot Solexis,

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet sökandens kostnader med avseende på betalningen av hela bötesbeloppet eller en del därav, med andra ord för bankgarantin. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna, inbegripet sökandens kostnader med avseende på betalningen av hela bötesbeloppet eller en del därav, med andra ord för bankgarantin.

Grunder och huvudargument

Det beslut om är omtvistat i förevarande mål är detsamma som det som är ifråga i mål T-185/06, Air Liquide mot kommissionen. Enligt beslutet är Solexis solidariskt ansvarigt med Edison S.p.A. för böter på 25,619 miljoner euro. Sökandens ansvar är endast grundat på bolaget Ausimont S.p.A.:s agerande. Detta bolag var vid tidpunkten för omständigheterna under Edisons kontroll.

Sökanden har till stöd för sina yrkanden gjort gällande att den sanktionsåtgärd som vidtagits mot sökanden i det omtvistade beslutet är felaktig enligt följande:

| — | Felaktig bedömning avseende överträdelsens varaktighet, eftersom den i fråga om sökanden har ägt rum från maj/september 1997 till maj 2000 och inte från maj 1995 till december 2000. |
| --- | --- |

—

Felaktig bedömning avseende överträdelsens varaktighet, eftersom den i fråga om sökanden har ägt rum från maj/september 1997 till maj 2000 och inte från maj 1995 till december 2000.

| — | Felaktig bedömning avseende förekomsten av en inverkan på den marknad där överträdelsen ägt rum och avseende sökandens passiva roll under perioden från maj 1995 till maj/september 1997. |
| --- | --- |

—

Felaktig bedömning avseende förekomsten av en inverkan på den marknad där överträdelsen ägt rum och avseende sökandens passiva roll under perioden från maj 1995 till maj/september 1997.

| — | Sökanden deltog inte i avtalet avseende begränsningar av kapaciteten. Kommissionen har inte, när den vidtog sanktionsåtgärden, beaktat den omständigheten att Ausimont aldrig, varken år 1997 eller senare, anslöt sig till det samordnade förfarandet avseende en minskning/nedsättning av produktionskapaciteten. Den överträdelse som kan läggas Ausimont till last är således mindre allvarlig än den som andra företag gjort sig skyldiga till, eftersom den har en mindre inverkan på konkurrensen, även med hänsyn till principen om likabehandling, likhetsprincipen och proportionalitetsprincipen, vilka är grundläggande principer. |
| --- | --- |

—

Sökanden deltog inte i avtalet avseende begränsningar av kapaciteten. Kommissionen har inte, när den vidtog sanktionsåtgärden, beaktat den omständigheten att Ausimont aldrig, varken år 1997 eller senare, anslöt sig till det samordnade förfarandet avseende en minskning/nedsättning av produktionskapaciteten. Den överträdelse som kan läggas Ausimont till last är således mindre allvarlig än den som andra företag gjort sig skyldiga till, eftersom den har en mindre inverkan på konkurrensen, även med hänsyn till principen om likabehandling, likhetsprincipen och proportionalitetsprincipen, vilka är grundläggande principer.

| — | Den omständigheten att sökanden har samarbetat har inte beaktats. Svaranden har nämligen inte gett sökanden någon fördel med avseende på dess samarbete, vare sig till följd av dess deltagande i det förfarandet som ger rätt till nedsättning av böter eller med hänsyn till de förmildrande omständigheterna i enlighet med riktlinjerna. |
| --- | --- |

—

Den omständigheten att sökanden har samarbetat har inte beaktats. Svaranden har nämligen inte gett sökanden någon fördel med avseende på dess samarbete, vare sig till följd av dess deltagande i det förfarandet som ger rätt till nedsättning av böter eller med hänsyn till de förmildrande omständigheterna i enlighet med riktlinjerna.

Sökanden gör slutligen gällande att proportionalitetsprincipen har åsidosatts.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/44 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/44

---

Talan väckt den 19 juli 2006 – Edison mot kommissionen

(Mål T-196/06)

(2006/C 212/75)

Rättegångsspråk: italienska

Parter

Sökande: Edison S.p.A. (ombud: advokaterna Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino och Eugenio Bruti Liberati)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 3 maj 2006 (ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och natriumperborat), till den del beslutet avser sökanden, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 3 maj 2006 (ärende COMP/F/38.620 – Hydrogenperoxid och natriumperborat), till den del beslutet avser sökanden,

| — | i andra hand, upphäva eller sätta ned de böter som EDISON påfördes genom det ifrågasatta beslutet, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, upphäva eller sätta ned de böter som EDISON påfördes genom det ifrågasatta beslutet, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Det ifrågasatta beslutet i förevarande mål är detsamma som i mål T-185/06, Air Liquide mot kommissionen. I nämnda beslut slogs det fast att sökanden har solidariskt ansvar för den överträdelse som begicks av Ausimont under hela den period som det deltog i kartellen, och på grund av denna överträdelse påfördes sökanden böter på 58 125 000 euro, varav 25 619 000 euro solidariskt med Solvay Solexis S.p.A.. Det skall i det avseendet påpekas att sistnämnda bolag för närvarande kontrolleras av Solvay SA/NV, men att det under den period som överträdelsen pågick, under firmanamnet Ausimont S.p.A,. kontrollerades indirekt av Montedison (numera EDISON).

Till stöd för sina yrkanden gör sökanden gällande följande:

| — | Grundläggande processuella principer har åsidosatts, särskilt den kontradiktoriska principen och rätten till försvar, liksom artikel 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003 och artikel 11.2 i förordning (EG) nr 773/2004, genom att kommissionen i beslutet för första gången använde, till stöd för sina anklagelser, uppgiften att den befullmäktigade ordföranden i Ausimont, under en stor del av den period som överträdelsen pågick, även var ledamot i Montecatinis styrelse, det vill säga det bolag som utgjorde mellanhand och som helt kontrollerades av Montedison (numera EDISON), vilket ägde hela aktiekapitalet i Ausimont. |
| --- | --- |

—

Grundläggande processuella principer har åsidosatts, särskilt den kontradiktoriska principen och rätten till försvar, liksom artikel 27.1 i förordning (EG) nr 1/2003 och artikel 11.2 i förordning (EG) nr 773/2004, genom att kommissionen i beslutet för första gången använde, till stöd för sina anklagelser, uppgiften att den befullmäktigade ordföranden i Ausimont, under en stor del av den period som överträdelsen pågick, även var ledamot i Montecatinis styrelse, det vill säga det bolag som utgjorde mellanhand och som helt kontrollerades av Montedison (numera EDISON), vilket ägde hela aktiekapitalet i Ausimont.

| — | Artikel 81 EG har åsidosatts genom att sökanden felaktigt hölls ansvarig för den överträdelse av konkurrensreglerna som Ausimont gjorde sig skyldigt till. Svaranden gjorde en felaktig bedömning när den drog slutsatsen att innehavet av ett företags hela aktiekapital räcker för att det skall uppstå en presumtion om att moderbolaget har ett avgörande inflytande över dotterbolagets agerande och att moderbolaget således kan anses ha ett solidariskt ansvar för den överträdelse som begåtts av dotterbolaget. Vidare anser sökanden att motiveringen i det ifrågasatta beslutet är motstridig och bristfällig samt att artikel 81 EG har åsidosatts, såvitt avser slutsatsen att det i detta fall föreligger ”andra omständigheter” som tyder på att Ausimont inte var en självständig enhet som kunde fatta beslut om sin egen affärsstrategi. |
| --- | --- |

—

Artikel 81 EG har åsidosatts genom att sökanden felaktigt hölls ansvarig för den överträdelse av konkurrensreglerna som Ausimont gjorde sig skyldigt till. Svaranden gjorde en felaktig bedömning när den drog slutsatsen att innehavet av ett företags hela aktiekapital räcker för att det skall uppstå en presumtion om att moderbolaget har ett avgörande inflytande över dotterbolagets agerande och att moderbolaget således kan anses ha ett solidariskt ansvar för den överträdelse som begåtts av dotterbolaget. Vidare anser sökanden att motiveringen i det ifrågasatta beslutet är motstridig och bristfällig samt att artikel 81 EG har åsidosatts, såvitt avser slutsatsen att det i detta fall föreligger ”andra omständigheter” som tyder på att Ausimont inte var en självständig enhet som kunde fatta beslut om sin egen affärsstrategi.

Sökanden gör även gällande att motiveringsskyldigheten har åsidosatts, eftersom svaranden underlät att beakta samtliga skriftliga bevis och faktiska omständigheter som EDISON åberopade till stöd för Ausimonts självständighet när det gäller att fastställa sin egen affärspolicy.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/45 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/45

---

Talan väckt den 18 juli 2006 – FMC Corporation mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-197/06)

(2006/C 212/76)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: FMC Corporation (Philadelphia, Förenta staterna) (ombud: C. Stanbrook, Q.C. och advokaten Y. Virvilis)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall

| — | Ogiltigförklara kommissionens beslut C(2006) 1766 slutligt av den 3 maj 2006 till den del det avser FMC Corporation, |
| --- | --- |

—

Ogiltigförklara kommissionens beslut C(2006) 1766 slutligt av den 3 maj 2006 till den del det avser FMC Corporation,

| — | i andra hand sänka de böter FMC Corporation ålagts, och |
| --- | --- |

—

i andra hand sänka de böter FMC Corporation ålagts, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden har begärt att kommissionens beslut C(2006) 1766 slutligt av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – väteperoxid och perborat, i vilket kommissionen fastställde att sökanden överträtt artiklarna 81 EG och 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, genom att delta i en kartell som huvudsakligen bestod av informationsutbyte mellan konkurrenter avseende priser och försäljningsvolymer, prisöverenskommelser, överenskommelser om minskning av produktionskapacitet inom EES-området och övervakning av konkurrensbegränsande åtgärder.

Sökanden har åberopat två grunder till stöd för ansökan och har generellt hävdat att företaget inte har ansvar för överträdelser som dess dotterbolag Foret gjort sig skyldigt till, eftersom det inte haft avgörande inflytande över dotterbolaget.

Sökanden har för det första gjort gällande att det ifrågasatta beslutet är otillräckligt motiverat.

Sökanden har för det andra hävdat att det ifrågasatta beslutet är behäftat med rättsliga och faktiska fel, eftersom

| a | kommissionens slutsatser grundats på en missuppfattning av bevisningen, på osaklig diskriminering, genom att olika vittnesutsagor värderats olika och i allmänhet på en uppenbart oriktig bedömning, |
| --- | --- |

a

kommissionens slutsatser grundats på en missuppfattning av bevisningen, på osaklig diskriminering, genom att olika vittnesutsagor värderats olika och i allmänhet på en uppenbart oriktig bedömning,

| b | kommissionen använde sig av fel kontrollförfarande för att fastställa sökandens ansvar för Forets överträdelse, |
| --- | --- |

b

kommissionen använde sig av fel kontrollförfarande för att fastställa sökandens ansvar för Forets överträdelse,

| c | kommissionen använde sig av bevisning som inte hänförde sig till tiden för den påstådda överträdelsen, och |
| --- | --- |

c

kommissionen använde sig av bevisning som inte hänförde sig till tiden för den påstådda överträdelsen, och

| d | kommissionen använde sig av bevisning som den inte meddelat sökanden skulle läggas till grund för ärendet avseende företaget, varigenom kommissionen inte gav sökanden möjlighet att utöva rätten till försvar. |
| --- | --- |

d

kommissionen använde sig av bevisning som den inte meddelat sökanden skulle läggas till grund för ärendet avseende företaget, varigenom kommissionen inte gav sökanden möjlighet att utöva rätten till försvar.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/45 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/45

---

Talan väckt den 17 juli 2006 – Akzo Nobel m.fl. mot kommissionen

(Mål T-199/06)

(2006/C 212/77)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Akzo Nobel NV (Arnhem, Nederländerrna), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Sverige), Eka Chemicals AB (Bohus, Sverige) (företrädda av C. Swaak och N. Neij, lawyers)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandenas yrkanden

Sökandena yrkar att förstainstansrätten skall

| — | upphäva de böter som sökandena ålagts genom det ifrågasatta beslutet eller, i andra hand, höja den nedsättning på 40 procent som beviljats enligt meddelandet om samarbete med 10 procent, och |
| --- | --- |

—

upphäva de böter som sökandena ålagts genom det ifrågasatta beslutet eller, i andra hand, höja den nedsättning på 40 procent som beviljats enligt meddelandet om samarbete med 10 procent, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökandena yrkar att de böter skall upphävas som de ålagts genom kommissionens beslut K(2006) 1766 slutlig av den 3 maj 2006 i ärende COMP/F/38.620 – Väteperoxid och perborat, i vilket kommissionen konstaterade att sökandena hade åsidosatt artikel 81 EG och artikel 53 i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet genom att delta i en kartell, som huvudsakligen innebar att information om priser och sålda kvantiteter utbyttes mellan konkurrenterna, att avtal ingicks om priser och om minskning av produktionskapacitet inom EES samt att de konkurrensbegränsande avtalen övervakades. De två sökandena Akzo Nobel Chemicals Holding AB och Akzo Nobel NV har ålagts ett gemensamt och solidariskt ansvar för den överträdelse som begåtts av Eka Chemicals AB (Eka).

Sökandena hävdar att kommissionen har åsidosatt motiveringsskyldigheten enligt artikel 253 EG genom att inte ange varför den endast medgav nedsättning av böterna med 40 procent inom en skala på 30–50 procent, trots att Eka hade varit mycket medgörlig i sitt samarbete, med hänsyn till kriteriet i meddelandet om samarbete. (1)

Sökandena yrkar alternativt att den nedsättning på 40 procent som beviljats enligt meddelandet om samarbete skall höjas med 10 procent, på den grunden att kommissionen tillämpade meddelandet om samarbete felaktigt. Eka medgavs nämligen inte den högsta nedsättningen enligt den relevanta skalan, trots att dess samarbete uppfyllde kriteriet i punkt 23 andra stycket i meddelandet om samarbete. Enligt sökandena åsidosatte kommissionen därför skyddet för sökandenas berättigade förväntningar.

Sökandena har vidare hävdat att kommissionen har åsidosatt principen om likabehandling, eftersom den har behandlat

| i) | lika situationer, exempelvis den som Eka och Artema, vilkas samarbete helt uppfyller kriteriet i punkt 23 i meddelandet om samarbete, befinner sig i, olika genom att endast medge Arkema den högsta möjliga nedsättningen enligt den relevanta skalan, |
| --- | --- |

i)

lika situationer, exempelvis den som Eka och Artema, vilkas samarbete helt uppfyller kriteriet i punkt 23 i meddelandet om samarbete, befinner sig i, olika genom att endast medge Arkema den högsta möjliga nedsättningen enligt den relevanta skalan,

| ii) | olika situationer, exempelvis den som Eka och Solvay befinner sig i, lika genom att medge båda en nedsättning av böterna som inte är den högsta möjliga nedsättningen enligt den relevanta skalan, trots att Eka, enligt sökandena, har bidragit med ett mer värdefullt och lämpligare samarbete än det som Solvay har bidragit med. |
| --- | --- |

ii)

olika situationer, exempelvis den som Eka och Solvay befinner sig i, lika genom att medge båda en nedsättning av böterna som inte är den högsta möjliga nedsättningen enligt den relevanta skalan, trots att Eka, enligt sökandena, har bidragit med ett mer värdefullt och lämpligare samarbete än det som Solvay har bidragit med.

---

(1)  Kommissionens meddelande om immunitet mot böter och nedsättning av böter i kartellärenden (EGT C 45, 2002, s. 3).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/46

---

Förstainstansrättens beslut av den 29 juni 2006 – UNIPOR-Ziegel-Marketing mot OHMI-Dörken (DELTA)

(Mål T-159/05) (1)

(2006/C 212/78)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på femte avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 171 9.7.2005

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/46

---

Förstainstansrättens beslut av den 27 juni 2006 – Marker Völkl mot OHMI – Icon Health & Fitness Italia (Motion)

(Mål T-217/05) (1)

(2006/C 212/79)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på femte avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EGT C 205 20.8.2005

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/46

---

Förstainstansrättens beslut av den 5 juli 2006 – Deutsche Telekom mot harmoniseringsbyrån (Alles, was uns verbindet)

(Mål T-18/06) (1)

(2006/C 212/80)

Rättegångsspråk: tyska

Ordföranden på fjärde avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 86, 8.4.2006

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/46 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/46

---

Förstainstansrättens beslut av den 6 juli 2006 – Cofira-Sac mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål T-43/06) (1)

(2006/C 212/81)

Rättegångsspråk: italienska

Ordföranden på andra avdelningen har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 86, 8.4.2006

---

EUROPEISKA UNIONENS PERSONALDOMSTOL

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/47

---

Personaldomstolens (andra avdelningen) dom av den 11 juli 2006 – Tas mot kommissionen

(Mål F-12/05) (1)

(Rekrytering - Allmänt uttagningsprov - Villkor för tillträde - Nekad tillträde till proven - Utbildningsbevis - Yrkeskvalifikationer - Likabehandling)

(2006/C 212/82)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: David Tas (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaterna S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J-N. Louis och E. Marchal)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Currall och K. Herrmann)

Saken

Talan om ogiltigförklaring av det beslut genom vilket uttagningskommittén nekat sökanden tillträde till uttagningsprovet EPSO/A/4/03 för att upprätta en anställningsreserv av biträdande handläggare i lönegrad A 8 inom områdena europeisk offentlig förvaltning, juridik, ekonomi och revision.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C .132, 28.5.2005 (målet var ursprungligen registrerat vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt under nummer T-124/05 och överfördes till Europeiska unionens personaldomstol genom beslut av den 15 december 2005).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/47 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/47

---

Personaldomstolens (första avdelningen) dom av den 12 juli 2006 – D mot kommissionen

(Mål F-18/05) (1)

(Yrkessjukdom - Begäran om att det skall erkännas att försämringen av den sjukdom som sökanden drabbats av har sitt ursprung i tjänsteutövningen)

(2006/C 212/83)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: D (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaterna J. Van Rossum, S. Orlandi och J.-N. Louis)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission (ombud: J. Currall)

Saken

Ogiltigförklaring av kommissionens beslut om avslag på sökandens begäran att det skall erkännas att försämringen av den sjukdom som sökanden drabbats av har sitt ursprung i tjänsteutövningen

Domslut

| 1) | Beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission om avslag på begäran att det skall erkännas att sjukdomen som sökanden drabbats eller försämringen av sjukdomen har sitt ursprung i tjänsteutövningen ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Beslutet av Europeiska gemenskapernas kommission om avslag på begäran att det skall erkännas att sjukdomen som sökanden drabbats eller försämringen av sjukdomen har sitt ursprung i tjänsteutövningen ogiltigförklaras.

| 2) | Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta samtliga rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Europeiska gemenskapernas kommission skall ersätta samtliga rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 155, 25.6.2005 (mål som inledningsvis registrerats vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt under nr T-147/05 och som hänskjutits till Europeiska unionens personaldomstol genom beslut av den 15 december 2005).

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/48

---

Beslut från personaldomstolens andra avdelning av den 13 juli 2006 – E mot kommissionen

(Mål F-5/06) (1)

(Tjänstemän - Interna förfarandens legalitet - Tjänstemäns påstått ansvarsgrundande beteenden inom ramen för ett disciplinärt förfarande och ett förfarande för erkännande av yrkessjukdom - Skadestånd - Upptagande till sakprövning - Berättigat intresse av att få saken prövad - Bekräftande rättsakt)

(2006/C 212/84)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: E (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaterna S. Rodrigues och Y. Minatchy)

Svarande: kommissionen (ombud: J. Currall och V. Joris)

Saken

Talan dels angående tillsättningsmyndighetens beslut av den 4 oktober 2005 om avslag på sökandens begäran om en legalitetskontroll av ett disciplinärt förfarande samt av ett förfarande för erkännande av sökandens yrkessjukdom, dels angående skadestånd.

Avgörande

| 1) | Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas, eftersom det är uppenbart att den inte kan prövas i sak.

| 2) | Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad. |
| --- | --- |

2)

Vardera parten skall bära sin rättegångskostnad.

---

(1)  EUT C 74, 25.3.2006.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/48

---

Talan väckt den 22 juni 2006 – Bakema mot kommissionen

(Mål F-68/06)

(2006/C 212/85)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Nederländerna) (ombud: advokaten L. Rijpkema)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen skall

| — | ogiltigförklara anställningsmyndighetens beslut av den 22 mars 2006, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara anställningsmyndighetens beslut av den 22 mars 2006,

| — | förplikta anställningsmyndigheten att anställa sökanden i tjänstegrupp IV, lönegrad 16, och |
| --- | --- |

—

förplikta anställningsmyndigheten att anställa sökanden i tjänstegrupp IV, lönegrad 16, och

| — | fastställa att sökanden skall ha rätt till ett lämpligt ersättningsbelopp. |
| --- | --- |

—

fastställa att sökanden skall ha rätt till ett lämpligt ersättningsbelopp.

Grunder och huvudargument

Sökanden, som tidigare var anställd i kategorin lokalt anställd personal för tekniskt bistånd, har anställts som kontraktsanställd och placerats i tjänstegrupp IV, lönegrad 14.

Sökanden gör gällande att svaranden felaktigt tillämpat relevant lagstiftning, särskilt artikel 82c i Anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna och artikel 2 i Allmänna genomförandebestämmelserna 49-2004. Sökanden gör gällande att svarandens tolkning av begreppet ”intyg” i dessa artiklar är felaktig och godtycklig. Vid beräkning av sökandens arbetslivserfarenhet borde svaranden ha beaktat all arbetsverksamhet som sökanden utövat efter att ha erhållit sitt ”kandidaatsdiploma”.

Sökanden gör även gällande att även om han var anställd i kategorin lokalt anställd personal för tekniskt bistånd innan han anställdes som kontraktsanställd, skall principen som föreskrivs i artikel 86 i Anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna tillämpas i förevarande fall. Enligt den principen får en anställd som flyttas till en ny tjänst inom en tjänstegrupp inte placeras i en lägre lönegrad eller löneklass än i sin tidigare tjänst.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/48 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/48

---

Talan väckt den 17 juli 2006 – Alessandro Lofaro mot Europeiska gemenskapernas kommission

(Mål F-75/06)

(2006/C 212/86)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Alessandro Lofaro (Bryssel, Belgien) (ombud: advokaten J.-L. Laffineur)

Svarande: Europeiska gemenskapernas kommission

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att personaldomstolen skall

| — | ogiltigförklara beslutet av den 28 september 2005 att säga upp sökanden efter provanställningsperioden, och den betygsrapport som ligger till grund för detta beslut, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 28 september 2005 att säga upp sökanden efter provanställningsperioden, och den betygsrapport som ligger till grund för detta beslut,

| — | i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara det beslut som anställningsmyndigheten fattade den 31 mars 2005 att ogilla sökandens klagomål, |
| --- | --- |

—

i den mån det är nödvändigt, ogiltigförklara det beslut som anställningsmyndigheten fattade den 31 mars 2005 att ogilla sökandens klagomål,

| — | förplikta svaranden att som ersättning för den skada sökanden lidit utge skadestånd i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) med 85 473 euro för materiell skada och 50 000 euro för ideell skada med förbehåll för att detta kan komma att höjas eller sänkas under förfarandet, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att som ersättning för den skada sökanden lidit utge skadestånd i överensstämmelse med rätt och billighet (ex aequo et bono) med 85 473 euro för materiell skada och 50 000 euro för ideell skada med förbehåll för att detta kan komma att höjas eller sänkas under förfarandet, och

| — | förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska gemenskapernas kommission att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Sökanden, som tidigare var tillfälligt anställd vid kommissionen, anställdes för tiden mellan den 16 september 2004 och den 15 september 2009, enligt ett avtal i vilket en provanställningsperiod om sex månader föreskrevs i enlighet med artikel 14 i anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna. Efter en första negativ betygsrapport, en förlängning av provanställningen med sex månader och en andra negativ betygsrapport sade svaranden upp det ovannämnda avtalet.

Sökanden har i sin talan gjort gällande att svaranden har gjort uppenbara fel i bedömningen, eftersom denna grundats på felaktiga omständigheter eller inneburit att omständigheterna getts en dålig tolkning. I rapporten klandras sökanden för problem som denne inte kunde tillskrivas ansvaret för.

Enligt sökanden har svaranden även åsidosatt de allmänna principerna om rätten till värdighet och till försvar samt har kritiserat sökanden i onödan.

Sökanden har slutligen hävdat att svaranden åsidosatt artikel 14 i anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna genom att inte färdigställa betygsrapporten senast en månad före provanställningsperiodens slut.

---

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/49 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/49

---

Personaldomstolens beslut av den 13 juli 2006 – Lacombe mot Europeiska unionens råd

(Mål F-9/05) (1)

(2006/C 212/87)

Rättegångsspråk: franska

Ordföranden på personaldomstolen i plenum har förordnat om avskrivning av målet.

---

(1)  EUT C 115 14.05.2005 (målet var ursprungligen registrerat vid Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt under nummer T-116/05 och överfördes till Europeiska unionens personaldomstol genom beslut av den 15.12.2005)

---

III Upplysningar

| 2.9.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 212/50 |
| --- | --- | --- | --- |

2.9.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 212/50

---

(2006/C 212/88)

Domstolens senaste offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning

EUT C 190, 12.8.2006

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 178, 29.7.2006

EUT C 165, 15.7.2006

EUT C 154, 1.7.2006

EUT C 143, 17.6.2006

EUT C 131, 3.6.2006

EUT C 121, 20.5.2006

Dessa texter är tillgängliga på:

| | EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex |
| --- | --- |

EUR-Lex:http://europa.eu.int/eur-lex

| | CELEX:http://europa.eu.int/celex |
| --- | --- |

CELEX:http://europa.eu.int/celex

---