----

----

I Tiedonantoja

Tuomioistuin

TUOMIOISTUIN

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.6.2006 — Belgian kuningaskunta v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Yhdistetyt asiat C-182/03 (1) ja C-217/03) (2)

(Valtiontuki - Olemassa oleva tukiohjelma - Belgiaan sijoittautuneita koordinointikeskuksia koskeva verojärjestelmä - Yhdistyksen nostama kanne - Tutkittavaksi ottaminen - Komission päätös, jonka mukaan järjestelmä ei merkitse tukea - Komission arvioinnin muuttuminen - EY 87 artiklan 1 kohta - Luottamuksensuoja - Yleinen yhdenvertaisuusperiaate)

(2006/C 212/01)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Belgian kuningaskunta (asiamiehet: A. Snoecx ja E. Dominkovits, avustajinaan asianajajat B. van de Walle de Ghelcke, J. Wouters ja P. Kelley) (asia C-182/03) ja

Forum 187 ASBL (edustajat: barrister A. Sutton ja barrister J. Killick) (asia C-217/03)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet, R. Lyal ja V. Di Bucci)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jolla vaaditaan kumoamaan Euroopan yhteisöjen komission 17.2.2003 tekemä päätös K (2003) lopullinen, joka koskee Belgian kuningaskunnan Belgiaan sijoittautuneiden koordinointikeskusten hyväksi toteuttamaa tukijärjestelmää siltä osin kuin päätöksessä ei sallita Belgian uudistaa toiminnassa olevien koordinointikeskusten lupia

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 135, 7.6.2003.

(2)  (T-276/02 — EYVL C 289, 23.11.2002.)

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 11.7.2006 — Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), aiemmin Federación Nacional de Empresas, Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia C-205/03 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Espanjan kansallista terveydenhuoltojärjestelmää hoitavat elimet - Hoitopalvelujen suorittaminen - Yrityksen käsite - Terveydenhoitoalan tuotteiden toimittajille asetetut maksuehdot)

(2006/C 212/02)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN), aiemmin Federación Nacional de Empresas, Instrumentación Científica, Médica, Técnica y Dental (edustajat: asianjajat J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier ja D. Domínguez Pérez)

Valittajan vastapuoli: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: W. Wils ja F. Castillo de la Torre, avustajinaan asianajajat J. Rivas de Andrés ja J. Gutiérrez Gisbert )

Väliintulijat, jotka tukevat vastapuolen vaatimuksia: Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta (asiamies: M. Bethell, avustajanaan G. Barling, QC) ja Espanjan kuningaskunta (asiamiehet: N. Díaz Abad, L. Fraguas Gadea ja F. Díez Moreno

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (laajennettu ensimmäinen jaosto) 4.3.2003 asiassa FENIN vastaan komissio antamasta tuomiosta, jolla ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on hylännyt kantajan 26.8.1999 nostaman kumoamiskanteen 26.8.1999 tehdystä komission päätöksestä (SG (99) D/7.040), jolla on hylätty sen Espanjan julkisen terveydenhoitojärjestelmän hallinnoinnista vastaavia laitoksia vastaan tekemä kantelu kyseisten laitosten terveydenhoitoalan tuotteiden toimittajille asettamista maksuehdoista sekä niiden muista kilpailunvastaisiksi väitetyistä menettelytavoista — Yrityksen käsite

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 184, 2.8.2003.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 22.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Euroopan unionin neuvosto

(Asia C-399/03) (1)

(Valtiontuki - Olemassa oleva tukiohjelma - Belgiaan sijoittautuneita koordinointikeskuksia koskeva verojärjestelmä - Neuvoston toimivalta)

(2006/C 212/03)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Rozet, V. Di Bucci ja R. Lyal)

Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto (asiamiehet: A.-M. Colaert ja F. Florindo Gijón)

Oikeudenkäynnin kohde

Belgian hallituksen tuesta tietyille Belgiaan sijoittautuneille koordinointikeskuksille 16 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyn neuvoston päätöksen 2003/531/EY (EYVL L 184, s. 17) kumoaminen

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 275, 15.11.2003.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 4.7.2006 (Monomeles Protodikeio Thessalonikisin (Kreikka) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis ja Vasileios Giatakis v. Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

(Asia C-212/04) (1)

(Direktiivi 1999/70/EY - Määräaikaista työtä koskevan puitesopimuksen 1 lausekkeen b kohta ja 5 lauseke - Julkisen sektorin perättäiset määräaikaiset työsopimukset - Käsite ”perättäiset sopimukset” ja käsite ”perustellut syyt” näiden sopimusten uudistamisen perusteena - Väärinkäytöksiä ehkäisevät toimenpiteet - Seuraamukset - Direktiivin kanssa yhdenmukaista tulkintaa koskevan velvollisuuden laajuus)

(2006/C 212/04)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Monomeles Protodikeio Thessalonikis

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Konstantinos Adeneler, Pandora Kosa-Valdirka, Nikolaos Markou, Agapi Pantelidou, Christina Topalidou, Apostolos Alexopoulos, Konstantinos Vasiniotis, Vasiliki Karagianni, Apostolos Tsitsionis, Aristeidis Andreou, Evangelia Vasila, Kalliopi Peristeri, Spyridon, Dimosthenis Tselefis, Theopisti Patsidou, Dimitrios Vogiatsis, Rousas Voskakis ja Vasileios Giatakis

Vastaaja: Ellinikos Organismos Galaktos (ELOG)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Monomeles Protodikeio Thessalonikis — EAY:n, UNICE:n ja CEEP:n tekemästä määräaikaista työtä koskevasta puitesopimuksesta 28.6.1999 annetun neuvoston direktiivin 1999/70/EY (EYVL L 175, s. 43) 5 lausekkeen 1 ja 2 kohdan tulkinta — Julkishallinnon kanssa tehdyt työsopimukset — Perättäisten määräaikaisten työsopimusten rajatta tapahtuvaan uudistamiseen oikeuttavien perusteltujen syiden käsite — Perättäisten sopimusten käsite

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 179, 10.7.2004.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 29.6.2006 — SGL Carbon AG v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia C-308/04 P) (1)

(Muutoksenhaku - Kilpailu - Kartelli tai muu yhteisjärjestely - Grafiittielektrodit - EY 81 artiklan 1 kohta - Sakot - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Yhteistyöstä annettu tiedonanto - Ne bis in idem -periaate)

(2006/C 212/05)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: SGL Carbon AG (edustajat: asianajajat M. Klusmann ja K. Beckmann)

Muut osapuolet: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bouquet, H. Gading ja M. Schneider), Tokai Carbon Co. Ltd (Tokio, Japani), Nippon Carbon Co. Ltd (Tokio), Showa Denko KK (Tokio), GrafTech International Ltd, aiemmin UCAR International Inc. (Wilmington, Yhdysvallat), SEC Corp. (Amagasaki, Japani) ja The Carbide/Graphite Group Inc. (Pittsburgh, Yhdysvallat)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) yhdistetyissä asioissa T-236/01, T-239/01, T-244/01– T-246/01, T-251/01 ja T-252/01, Tokai Carbon ym. v. komissio, 29.4.2004 antamasta tuomiosta asian T-239/01 osalta — EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan ja ETA-sopimuksen 53 artiklan soveltamisesta tehdyn komission päätöksen 2002/271/EY — asia COMP/E/-1/36.490 — Grafiittielektrodit (EYVL L 100, s. 1) kumoaminen

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 262, 23.10.2004.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 15.6.2006 (Cour d'appel de Liègen ja Tribunal de première instance de Liègen (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Air Liquide Industries Belgium SA v. Ville de Seraing (C-393/04) ja Province de Liège (C-41/05)

(Yhdistetyt asiat C-393/04 ja C-41/05) (1)

(Valtiontuet - Käsite - Vapautus kunnallisesta ja maakunnallisesta verosta - EY 88 artiklan 3 kohdan vaikutukset - Vaikutukseltaan vastaavat maksut - Sisäiset maksut)

(2006/C 212/06)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d'appel de Liège ja Tribunal de première instance de Liège

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Air Liquide Industries Belgium SA

Vastaajat: Ville de Seraing (C-393/04) ja Province de Liège (C-41/05)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyynnöt — Cour d'Appel de Liège ja Tribunal de première instance de Liège — EY 25, EY 87 ja EY 90 artiklan tulkinta — Valtiontuki — Moottoreista kannettavasta kunnallisesta ja maakunnallisesta verosta myönnettävä vapautus, joka myönnetään ainoastaan sellaisten moottoreiden osalta, joita käytetään maakaasun jakelussa, eikä sellaisten moottoreiden osalta, joita käytetään teollisuuskaasujen jakelussa

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 273, 6.11.2004.

EUVL C 93, 16.4.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2006 (Cour de cassationin (Belgia) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Axel Kittel v. Belgian valtio

(Yhdistetyt asiat C-439/04 ja C-440/04) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Ostoihin sisältyvän arvonlisäveron vähentäminen - Karusellipetos - Kauppasopimus, joka on kansallisen oikeuden mukaan absoluuttisesti pätemätön)

(2006/C 212/07)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour de cassation

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Axel Kittel (C-439/04) ja Belgian valtio (C-440/04)

Vastaajat: Belgian valtio (C-439/04) ja Recolta Recycling SPRL (C-440/04)

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Cour de cassation de Belgique — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1) säännösten tulkinta — Verotuksen neutraalisuuden periaate — Tavaroiden luovutus absoluuttisesti pätemättömän myyntisopimuksen nojalla — Karusellipetos — Ostajan vähennysoikeuden menettäminen

Tuomiolauselma

Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna 10.4.1995 annetulla neuvoston direktiivillä 95/7/EY, 17 artiklaa on tulkittava siten, että sen kanssa on ristiriidassa kansallisen oikeuden sääntö, jonka mukaan kauppasopimuksen purkamisesta sellaisen siviilioikeuden säännöksen nojalla, jonka johdosta kyseinen sopimus on myyjän lainvastaisen tarkoituksen vuoksi valtion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaisena absoluuttisesti pätemätön, seuraa — kun tavaroita luovutetaan verovelvolliselle, joka ei tiennyt eikä voinut tietää, että kyseessä oleva liiketoimi oli osa petosta, johon myyjä syyllistyi — että mainittu verovelvollinen menettää arvonlisäveron vähennysoikeuden. Tältä osin sillä ei ole asian kannalta merkitystä, johtuuko mainittu pätemättömyys petoksesta, jonka kohteena on arvonlisäverojärjestelmä, vai muista petoksista.

Sitä vastoin silloin, kun asiassa on objektiivisten seikkojen perusteella osoitettu, että tavarat luovutettiin verovelvolliselle, joka tiesi tai jonka olisi pitänyt tietää, että hän osallistui hankinnallaan liiketoimeen, joka oli osa arvonlisäverojärjestelmään kohdistuvaa petosta, kansallisen tuomioistuimen tehtävänä on evätä mainitulta verovelvolliselta vähennysoikeus.

----

(1)EUVL C 6, 8.1.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (neljäs jaosto) 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

(Asia C-487/04) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Neuvoston asetus (EY) N:o 1255/1999 ja komission asetus (EY) N:o 2799/1999 - Maito ja maitotuotteet - Rasvaton maitojauhe - Maitojauheen merkitsemisjärjestelmä)

(2006/C 212/08)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: A. Bordes ja C. Cattabriga)

Vastaaja: Italian tasavalta (asiamies: I. Braguglia, avustajanaan asianajaja D. Del Gaizo)

Oikeudenkäynnin kohde

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Maito- ja maitotuotealan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/99 (EYVL L 160, s. 48) ja asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä eläinten rehuksi tarkoitetun rasvattoman maidon ja rasvattoman maitojauheen tuen ja mainitun rasvattoman maitojauheen myynnin osalta 17 päivänä joulukuuta 1999 annetun komission asetuksen (EY) N:o 2799/99 (EYVL L 340, s. 3) rikkominen — Sellaisen maitojauheen merkitsemisjärjestelmän käyttöönottaminen, josta ei säädetä yhteisön oikeudessa

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 31, 5.2.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 15.6.2006 (Hoge Raad der Nederlandenin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Heintz van Landewijck SARL v. Staatssecretaris van Financiën

(Asia C-494/04) (1)

(Verotus - Jäsenvaltioiden lainsäädännön yhdenmukaistaminen - Direktiivi 92/12/ETY - Valmistevero - Veromerkit - Kuudes arvonlisäverodirektiivi - Direktiivin 2 ja 27 artikla - Valmisteveromerkkien häviäminen)

(2006/C 212/09)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hoge Raad der Nederlanden

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Heintz van Landewijck SARL

Vastaaja: Staatssecretaris van Financiën

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Hoge Raad der Nederlanden — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY (EYVL L 145, s. 1), jota on muutettu yhdeksännellä neuvoston direktiivillä 78/583/ETY (EYVL L 194, s. 16), 27 artiklan 1 ja 5 kohdan tulkinta — Valmisteveron alaisia tuotteita koskevasta yleisestä järjestelmästä sekä näiden tuotteiden hallussapidosta, liikkumisesta ja valvonnasta 25 päivänä helmikuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/12/ETY (EYVL L 76, s. 1) tulkinta — Kansallisen lainsäädännön yhteensoveltuminen yhteisön lainsäädännön kanssa — Tupakan veromerkit — Häviäminen ennen käyttöä

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 45, 19.2.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

(Asia C-24/05 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Kolmiulotteinen tavaramerkki - Vaaleanruskean värisen makeisen kolmiulotteinen muoto - Erottamiskyky)

(2006/C 212/10)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: August Storck KG (edustajat: asianajajat I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin ja T. Reher)

Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-396/02, August Storck KG vastaan sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit), 10.11.2004 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, joka oli nostettu päätöksestä, jossa jätettiin rekisteröimättä kolmiulotteinen tavaramerkki, joka esittää vaaleanruskean väristä makeista, luokkaan 30 kuuluville makeisille — Tavaramerkin erottamiskyky — Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohta

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 69, 19.3.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 22.6.2006 — August Storck KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

(Asia C-25/05 P) (1)

(Muutoksenhaku - Yhteisön tavaramerkki - Asetuksen (EY) N:o 40/94 7 artiklan 1 kohdan b alakohta ja 3 kohta - Rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste - Kuviomerkki - Kullanvärinen makeiskäärepaperi - Erottamiskyky)

(2006/C 212/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: August Storck KG (edustajat: asianajajat I. Rohr, H. Wrage-Molkenthin T. Reher)

Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: G. Schneider)

Oikeudenkäynnin kohde

Valitus ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (neljäs jaosto) asiassa T-402/02, Storck v. SMHV, 10.11.2004 antamasta tuomiosta, jossa ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin hylkäsi kumoamiskanteen, joka oli nostettu päätöksestä, jolla jätettiin rekisteröimättä kuviomerkki, joka esittää (karamellin muotoista) makeiskäärepaperia, luokkaan 30 kuuluville makeisille — Tavaramerkin erottamiskyky — Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 (EYVL L 11, s. 1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohta

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 69, 19.3.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

(Asia C-53/05) (1)

(Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen - Direktiivi 92/100/ETY - Tekijänoikeus - Vuokraus- ja lainausoikeus - Direktiivin määräajassa tapahtuvan täytäntöönpanon laiminlyönti)

(2006/C 212/12)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Andrade ja W. Wils)

Vastaaja: Portugalin tasavalta (asiamiehet: L. Fernandes ja N. Gonçalves)

Oikeudenkäynnin kohde

Jäsenyysvelvoitteiden noudattamatta jättäminen — Vuokraus- ja lainausoikeuksista sekä tietyistä tekijänoikeuden lähioikeuksista henkisen omaisuuden alalla 19 päivänä marraskuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/100/ETY (EYVL L 346, s. 61) 1 ja 5 artiklan rikkominen

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 82, 2.4.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (kolmas jaosto) 6.7.2006 (Rechtbank Amsterdamin (Alankomaat) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — J. J. Kersbergen-Lap ja D. Dams-Schipper v. Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

(Asia C-154/05) (1)

(Siirtotyöläisten sosiaaliturva - Asetus (ETY) N:o 1408/71 - Asetuksen 4 artiklan 2 a kohta, 10 a artikla ja liite II a - Maksuihin perustumattomat erityisetuudet - Alankomaalainen nuorille vammaisille suoritettava etuus - Etuuden maastavientikelvottomuus)

(2006/C 212/13)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Rechtbank Amsterdam

Pääasian asianosaiset

Kantajat: J. J. Kersbergen-Lap ja D. Dams-Schipper

Vastaaja: Raad van Bestuur van het Uitvoeringsinstituut Werknemersverzekeringen

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Rechtbank Amsterdam — Sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71 (EYVL L 28, s. 1), sellaisena kuin se on muutettuna 30.4.1992 annetulla neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1247/92 (EYVL L 136, s. 1), 4 artiklan 2 a kohdan, 10 a artiklan ja liitteen II a tulkinta — Maksuihin perustumattomat erityisetuudet — Asetuksen N:o 1408/71 liitteessä II a perustettu koordinointisäännös — Soveltamisala — Onko asetuksen N:o 1408/71 liitteessä II mainitun nuorille vammaisille myönnettävän korvauksen katsottava olevan maksuihin perustumaton erityisetuus, johon on sovellettava koordinointisäännöstä — Edunsaajat eivät asu Alankomaissa

Tuomiolauselma

Nuorten vammaisten työkyvyttömyysvakuutuksesta 24.4.1997 annetun lain (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening jonggehandicapten) nojalla suoritettavaa etuutta on pidettävä sosiaaliturvajärjestelmien soveltamisesta yhteisön alueella liikkuviin palkattuihin työntekijöihin, itsenäisiin ammatinharjoittajiin ja heidän perheenjäseniinsä 14 päivänä kesäkuuta 1971 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1408/71, sellaisena kuin se on muutettuna ja saatettuna ajan tasalle 2.12.1996 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 118/97 ja muutettuna 8.2.1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 307/1999, 4 artiklan 2 a kohdassa tarkoitettuna maksuihin perustumattomana erityisetuutena siten, että asiassa on sovellettava ainoastaan mainitun asetuksen 10 a artiklassa säädettyä yhteensovittamissääntöä ja että Alankomaiden ulkopuolella asuva henkilö ei voi saada kyseistä etuutta.

----

(1)EUVL C 155, 25.6.2005.

----

----

Yhteisöjen tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 6.7.2006 (Court of Appealin (Civil Division) (Yhdistynyt kuningaskunta) esittämä ennakkoratkaisupyyntö) — Talacre Beach Caravan Sales Ltd v. Commissioners of Customs & Excise

(Asia C-251/05) (1)

(Kuudes arvonlisäverodirektiivi - 28 artikla - Vapautus, johon liittyy maksetun veron palauttaminen - Sellaisten nollaverokannan mukaan verotettavien tavaroiden myynti, jotka on varustettu normaalin verokannan mukaan verotettavilla tavaroilla - Kiinteästi pysäköitävät asuntovaunut - Yksi luovutus)

(2006/C 212/14)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Court of Appeal (Civil Division)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Talacre Beach Caravan Sales Ltd

Vastaaja: Commissioners of Customs & Excise

Oikeudenkäynnin kohde

Ennakkoratkaisupyyntö — Court of Appeal (Civil Division) — Jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY 28 artiklan 2 kohdan a alakohdan tulkinta (EYVL L 145, s. 1) — Tavarat (asuntovaunut), joihin sovelletaan nollaverokantaa ja jotka myydään varustettuina tavaroilla, joihin sovelletaan yleistä verokantaa — Perusteet sen määrittämiseksi, onko liiketoimi katsottava arvonlisäveron kannalta yhtenäiseksi suoritukseksi

Tuomiolauselma

Se seikka, että tietyt tavarat luovutetaan yhtenä luovutuksena, joka sisältää yhtäältä pääasiallisen tavaran, jonka osalta jäsenvaltion lainsäädännössä on säädetty sellaisesta jäsenvaltioiden liikevaihtoverolainsäädännön yhdenmukaistamisesta — yhteinen arvonlisäverojärjestelmä: yhdenmukainen määräytymisperuste — 17 päivänä toukokuuta 1977 annetun kuudennen neuvoston direktiivin 77/388/ETY, sellaisena kuin se on muutettuna yhteisen arvonlisäverojärjestelmän täydentämisestä ja direktiivin 77/388/ETY muuttamisesta 19 päivänä lokakuuta 1992 annetulla neuvoston direktiivillä 92/77/ETY (ALV-kantojen lähentäminen), 28 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesta vapautuksesta, johon liittyy maksetun veron palauttaminen, ja toisaalta tavaroita, joiden on mainitussa lainsäädännössä säädetty jäävän kyseisen vapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle, ei estä kyseessä olevaa jäsenvaltiota perimästä yleisen verokannan mukaista arvonlisäveroa vapautuksen soveltamisalan ulkopuolelle kuuluvien tavaroiden luovutuksesta.

----

(1)EUVL C 205, 20.8.2005.

----

----

Valitus, jonka Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG on tehnyt 29.5.2006 ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-129/04, Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG v. sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV), 15.3.2006 antamasta tuomiosta

(Asia C-238/06)

(2006/C 212/15)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Valittaja: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (edustaja: H. Kunz-Hallstein)

Muu osapuoli: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit)

Valittajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja perustelee mainitusta ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomiosta tekemäänsä valitusta seuraavasti:

----

(1)  EUVL C 108, s. 20.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Hanseatisches Oberlandesgericht (Saksa) on esittänyt 30.5.2006 — Lämmerzahl GmbH v. Freie Hansestadt Bremen

(Asia C-241/06)

(2006/C 212/16)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Hanseatisches Oberlandesgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Lämmerzahl GmbH

Vastaaja: Freie Hansestadt Bremen

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 209, s. 1.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Raad van State (Alankomaat) on esittänyt 29.5.2006 — Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie ja T. Sahin

(Asia C-242/06)

(2006/C 212/17)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Raad van State

Pääasian asianosaiset

Kantajat: Minister voor Vreemdelingenzaken en Integratie ja T. Sahin

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)EYVL 1972, L 293, s. 1.

(2)  Jäsenvaltioiden työntekijöiden ja heidän perheidensä liikkumista ja oleskelua yhteisön alueella koskevien rajoitusten poistamisesta 15 päivänä lokakuuta 1968 annettu neuvoston direktiivi 68/360/ETY (EYVL L 257, s. 13).

(3)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (EUVL L 158, s. 77).

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Tribunal de commerce de Charleroi (Belgia) on esittänyt 30.5.2006 — SA Sporting du Pays de Charleroi ja G-14 Groupement des clubs de football européens v. Fédération internationale de football association (FIFA)

(Asia C-243/06)

(2006/C 212/18)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Tribunal de commerce de Charleroi

Pääasian asianosaiset

Kantajat: SA Sporting du Pays de Charleroi ja G-14 Groupement des clubs de football européens

Vastaaja: Fédération internationale de football association (FIFA)

Ennakkoratkaisukysymykset

Merkitsevätkö FIFAn säännöissä ja määräyksissä jalkapalloseuroille ja niihin työsopimussuhteessa oleville pelaajille asetetut velvollisuudet, joiden mukaan pelaajat on pakko luovuttaa korvauksetta kansallisten jalkapalloliittojen käyttöön, ja se, että näissä säännöissä ja määräyksissä vahvistetaan yksipuolisesti ja sitovasti koordinoitu kansainvälinen ottelukalenteri, lainvastaisia kilpailunrajoituksia tai määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä tai muodostavatko ne esteen EY:n perustamissopimuksessa tunnustettujen perusvapauksien käyttämiselle eli ovatko ne näin ollen EY 81 ja EY 82 artiklan tai jonkin muun yhteisön oikeussäännön, erityisesti EY 39 ja EY 49 artiklan, vastaisia?

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Social Único de Algeciras (Espanja) on esittänyt 2.6.2006 — Josefa Velasco Navarro v. Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

(Asia C-246/06)

(2006/C 212/19)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Social Único de Algeciras

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Josefa Velasco Navarro

Vastaaja: Fondo de Garantía Salarial (Fogasa)

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  Työntekijöiden suojaa työnantajan maksukyvyttömyystilanteessa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä annetun neuvoston direktiivin 80/987/ETY muuttamisesta 23 päivänä syyskuuta 2002 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2002/74/EY (EYVL L 270, s. 10).

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Conseil d'Etat (Belgia) on esittänyt 6.6.2006 — United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL v. Belgian valtio

(Asia C-250/06)

(2006/C 212/20)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Conseil d'Etat

Pääasian asianosaiset

Kantajat: United Pan-Europe Communications Belgium SA, Coditel Brabant SA, Société intercommunale pour la Diffusion de la Télévision Brutele, Wolu TV ASBL

Vastaaja: Belgian valtio

Ennakkoratkaisukysymykset

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Itävalta) on esittänyt 6.6.2006 — Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH v. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

(Asia C-251/06)

(2006/C 212/21)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Firma Ing. Auer — Die Bausoftware GmbH

Vastaaja: Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 269, s. 12.

(2)  EYVL L 156, s. 23.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Bruxelles (Belgia) on esittänyt 7.6.2006 — Zürich Versicherungs-Gesellschaft v. Bureau Benelux des marques

(Asia C-254/06)

(2006/C 212/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

cour d'appel de Bruxelles

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Zürich Versicherungs-Gesellschaft

Vastaaja: Bureau Benelux des marques

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko jäsenvaltioiden tavaramerkkilainsäädännön lähentämisestä 21 päivänä joulukuuta 1988 annetun ensimmäisen neuvoston direktiivin 89/104/ETY (1) 3 ja 13 artiklaa tulkittava siten, että ne eivät estä kansallista lainsäädäntöä, jossa säädetään, että tuomioistuin, jonka käsiteltävänä on kanne tavaramerkin rekisteröintihakemuksesta tehdystä päätöksestä, voi, kun tavaramerkkien rekisteröinnin osalta toimivaltainen viranomainen on evännyt ainoastaan maailmanlaajuisen rekisteröinnin kaikkien tavaroiden ja palveluiden osalta ja kun käsiteltäessä asiaa tässä viranomaisessa hakija ei ole toissijaisesti hakenut tavaramerkin osittaista rekisteröintiä tiettyjä tavaroita tai palveluita varten, tutkia jokaisen sellaisen tavaran tai palvelun osalta, jota varten rekisteröintiä on haettu, liittyykö tavaramerkkiin direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa mainittu rekisteröinnin ehdoton hylkäysperuste, ja voi siten tavaroista tai palveluista riippuen päätyä erilaisiin lopputuloksiin.

----

(1)  EYVL L 40, s. 1.

----

----

Valitus, jonka Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ on tehnyt 6.6.2006 yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen asiassa T-367/03, Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ v. Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio, 30.3.2006 antamasta tuomiosta

(Asia C-255/06 P)

(2006/C 212/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Yedas Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AŞ (edustajat: asianajajat S. Sariibrahimoglu ja R. Sinner)

Muut osapuolet: Euroopan unionin neuvosto ja Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ole vastoin Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen vakiintunutta oikeuskäytäntöä antanut Turkin ja Euroopan talousyhteisön väliselle assosiaatiosopimukselle (Ankaran sopimus) ja sen pöytäkirjoille asianmukaista oikeudellista merkitystä tai oikeusvaikutuksia ja koska se virheellisesti katsonut, että Ankaran sopimukseen ja sen pöytäkirjoihin sisältyvät periaatteet ja määräykset eivät ole sellaisia säännöksiä, joihin nähden yhteisön toimielinten toimia voidaan arvioida. Kantajan mukaan Ankaran sopimuksen määräykset ovat suoraan sovellettavia ja niillä luodaan oikeuksia yksityisille oikeussubjekteille.

Kantaja väittää myös, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se ei ole tutkinut väitettä, jonka mukaan Turkin tasavalta voitiin asianmukaisesti verrata Espanjan, Portugalin ja Kreikan kaltaisiin valtioihin, ja katsoessaan, että yhteisön toimielimillä ei ollut velvollisuutta toimia Kreikan näkemyksen mukaisesti niiden myöntäessä taloudellista tukea Turkille.

Lopuksi kantaja väittää, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin teki virheen oikeudellisessa arvioinnissaan siltä osin kuin se katsoi, ettei yhteisön toimielimen sääntöjenvastaisen menettelyn ja aiheutuneen vahingon välillä ollut syy-yhteyttä.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Corte suprema di cassazione (Italia) on esittänyt 13.6.2006 — Roby Profumi Srl v. Comune di Parma

(Asia C-257/06)

(2006/C 212/24)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Corte suprema di cassazione

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Roby Profumi Srl

Vastaaja: Comune di Parma

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko lain nro 713/86 10 §:n 8 momentti, sellaisena kuin se on muutettuna lain nro 126/97 9 §:n 4 momentilla, EY:n perustamissopimuksen 28 artiklan ja direktiivin 76/768/ETY (1), sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 93/35/ETY (2), 7 artiklan mukainen?

----

(1)  EYVL L 262, s. 169.

(2)  EYVL L 151, s. 32.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka cour d'appel de Montpellier (Ranska) on esittänyt 15.6.2006 — Ministère public v. Daniel Pierre Raymond Escalier ja Jean Louis François Bonnarel

(Asia C-260/06 - Asia C-261/06)

(2006/C 212/25)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d'appel de Montpellier

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ministère public

Vastaajat: Daniel Pierre Raymond Escalier (C-260/06) ja Jean Louis François Bonnarel (C-261/06)

Ennakkoratkaisukysymykset

Kun jäsenvaltio edellyttää jostakin toisesta jäsenvaltiosta, jossa aineella on markkinoille saattamista koskeva, direktiivin 91/414/ETY (1) mukaisesti myönnetty lupa, peräisin olevan kasvinsuojeluaineen tuonnilta sen alistamista yksinkertaistettuun lupamenettelyyn sen selvittämiseksi, vastaako maahantuotu tuote asiassa C-100/96 11.3.1999 annetussa tuomiossa määriteltyjä tuotteen tunnuspiirteitä koskevia edellytyksiä, voiko tämä jäsenvaltio edellyttää elinkeinonharjoittajan saattamista yksinkertaistettuun lupamenettelyyn silloin, kun

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi, voidaanko yksityishenkilöiden toimesta tapahtuvaa lääkkeiden tuontia omaan käyttöön koskevaa, asiassa C-212/03 26.5.2005 annettua tuomiota soveltaa sellaiseen yksinomaan maatilojen tarpeisiin tarkoitettuun kasvinsuojeluaineiden tuontiin, jota maanviljelijät harjoittavat?

----

(1)  Kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta 15 päivänä heinäkuuta 1991 annettu neuvoston direktiivi 91/414/ETY (EYVL L 230, s. 1).

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 15.6.2006 — Deutsche Telekom AG v. Saksan liittotasavalta

(Asia C-262/06)

(2006/C 212/26)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Deutsche Telekom AG

Vastaaja: Saksan liittotasavalta

Ennakkoratkaisukysymykset

Mikäli ensimmäiseen kysymykseen vastataan kieltävästi:

----

(1)  EYVL L 108, s. 33.

(2)  EYVL L 108, s. 51.

----

----

Kanne 16.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Portugalin tasavalta

(Asia C-265/06)

(2006/C 212/27)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: A. Caeiros)

Vastaaja: Portugalin tasavalta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Mainitun 11.3.2003 annetun asetuksen nro 40/2003 2 §:n 1 momentti merkitsee EY 28 artiklan ja ETA-sopimuksen 11 artiklan vastaista tuonnin määrällistä rajoittamista vaikutukseltaan vastaavaa toimenpidettä, koska kyseisellä kiellolla estetään käytännössä muissa jäsenvaltioissa tai ETA-sopimuksen sopimusvaltiossa laillisesti valmistettujen ja/tai kaupan pidettyjen värillisten kalvojen kaupan pitäminen Portugalissa. Tällaista kieltoa ei myöskään voida perustella EY 30 artiklalla tai ETA-sopimuksen 13 artiklalla.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Labour Court (Irlanti) on esittänyt 19.6.2006 — Impact v. Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

(Asia C-268/06)

(2006/C 212/28)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Labour Court (Irlanti)

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Impact

Vastaajat: Minister for Agriculture and Food, Minister for Arts, Sport and Tourism, Minister for Communications, Marine and Natural Resources, Minister for Foreign Affairs, Minister for Justice, Equality and Law Reform, Minister for Transport

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 175, s. 43.

----

----

Kanne 20.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Itävallan tasavalta

(Asia C-270/06)

(2006/C 212/29)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies H. Støvlbæk ja Rechhtsanwalt R. Wägenbauer)

Vastaaja: Itävallan tasavalta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

EY 56 artiklan 1 kohdan mukaan kiellettyjä ovat kaikki kansalliset sääntelyt, joilla rajoitetaan pääoman vapaata liikkuvuutta jäsenvaltioiden välillä sekä jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välillä. Tämä kielto menee rahoitusmarkkinoiden toimijoiden kansalaisuuteen perustuvan epäyhdenvertaisen kohtelun poistamista pidemmälle ja käsittää kaikki rajoitukset, jotka tekevät tämän perusoikeuden käyttämisen vähemmän houkuttelevaksi. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan pääoman vapaan liikkuvuuden rajoituksia ovat jäsenvaltion toteuttamat sellaiset toimenpiteet, joiden vuoksi kyseisen jäsenvaltion alueella asuvat henkilöt voivat olla vähemmän halukkaita ottamaan lainaa tai tekemään sijoituksia toisessa jäsenvaltiossa.

Komissio katsoo, että Itävallan liittovaltion pankkilaitoslain säännös, jossa tietyt keskuspankkiin liittyneet luottolaitokset velvoitetaan pitämään tietty osuus niiden maksuvalmiusvarannosta keskuspankin saatavilla, on pääoman vapaan liikkuvuuden rajoitus. Tämä laissa säädetty rajoitus estää nimittäin keskuspankkiin liittyneitä pankkeja sijoittamasta tämän pakkotalletuksen suuruista, huomattavaa osaa niiden käytettävissä olevista varoista muihin eurooppalaisiin luottolaitoksiin ja saamasta niiden käytettävissä olevien varojen rajat ylittävän siirron avulla niiden keskuspankilta saamaa tuottoa korkeampaa tuottoa toisessa jäsenvaltiossa.

Itävallan liittovaltion pankkilaitoslain nyt kysymyksessä oleva säännös ei ole perusteltu EY 58 artiklassa nimenomaisesti mainitun perusteen eikä kuluttajansuojan tai muun yleistä etua koskevan syyn perusteella.

Komission vakaan käsityksen mukaan tämä laissa säädetty keskuspankkiin tehtävä pakkotalletus ei ole kuluttajansuojaa koskevista syistä tarpeellinen. Ensinnäkin Itävallassa on jo olemassa säännökset maksuvalmiuden varmistamista varten ja näitä säännöksiä sovelletaan kaikkiin pankkeihin, toiseksi riittävän maksuvalmiuden saavuttamiseksi on olemassa lievempiä keinoja, joilla ei rajoiteta pääoman vapaata liikkuvuutta tai tätä vapautta rajoitetaan vähemmän. Olemassa oleva sääntely vaikuttaa kuluttajansuojan osalta jopa päinvastaisesti, koska se estää keskuspankkiin liittyneitä pankkeja sijoittamasta niiden maksuvalmiusvarantoja kyseisten pankkien asiakkaiden edun mukaisesti rajatylittävästi ja mahdollisesti kannattavammin. Lisäksi ei ole olemassa mitään seikkoja, joiden nojalla voitaisiin katsota, että yksittäisten keskuspankkiin liittyneiden pankkien maksukyvyttömyys johtaisi väistämättä ketjureaktioon ja säästöjen nostamiseen sektorin muissa keskuspankkeihin liittyneissä luottolaitoksissa. Tämä kauhunäkymä ei ole jo siitä syystä vakuuttava, että muiden jäsenvaltioiden vastaavat järjestelmät selviävät ilman laissa säädettyä pakkotalletusta ja ne ovat toimineet vuosikymmeniä vakaasti ilman, että tämä olisi johtanut pankkien kaatumisiin joukoittain näissä maissa.

Koska tämä kyseisille luottolaitoksille laissa asetettu velvollisuus ei ole myöskään tarpeen Itävallan finanssisektorin hyvän kauppatavan tai sen hyvän maineen suojaamiseksi tai rahalaitoksia koskevan tehokkaan valvonnan toteuttamiseksi, kysymyksessä on pääoman vapaan liikkuvuuden rajoitus, joka ei ole oikeassa suhteessa sillä tavoiteltuun päämäärään nähden.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Cour d'appel d'Angers (Ranska) on esittänyt 26.6.2006 — EARL Mainelvo v. Denkavit France SARL

(Asia C-272/06)

(2006/C 212/30)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Cour d'appel d'Angers

Pääasian asianosaiset

Kantaja: EARL Mainelvo

Vastaaja: Denkavit France SARL

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko se, että kasvattaja siirtää välittömästi 67,63–71,35 prosenttia teurastusmaksusta, joka on otettu käyttöön 17.5.1999 annetulla neuvoston asetuksella EY N:o 1254/1999 (1), sellaisen ranskalaisen yhtiön, joka on vasikoille tarkoitettua ravintoa valmistavan ja toimittavan kansainvälisen konsernin tytäryhtiö, kanssa tehdyn lihotussopimuksen mukaisesti sekä lihotuksesta vastaavia yrityksiä ja vasikankasvattajia edustavien kansallisten ammatillisten järjestöjen välillä tehdyssä, eri ammattialojen välisessä sisäisessä sopimuksessa asetettujen rajojen puitteissa, yhteensopivaa tässä asetuksessa asetettujen, markkinoiden sääntelemistä ja maatalousväestön kohtuullisen elintason turvaamista koskevien tavoitteiden kanssa sekä niiden sisämarkkinoita koskevien toimenpiteiden kanssa, joista tällä asetuksella on tässä tarkoituksessa säädetty ja joita on täsmennetty 28.10.1999 annetulla komission asetuksella EY N:o 2342/1999 (2)?

----

(1)  Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä 17 päivänä toukokuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1254/1999 (EYVL L 160, s. 21)

(2)  Naudanliha-alan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1254/1999 yksityiskohtaisista säännöistä palkkiojärjestelmien soveltamisen osalta 28 päivänä lokakuuta 1999 annettu komission asetus (EY) N:o 2342/1999 (EYVL L 281, s. 30)

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Handelsgericht Wien (Itävalta) on esittänyt 22.6.2006 — Auto Peter Petschenig GmbH v. Toyota Frey Austria GmbH

(Asia C-273/06)

(2006/C 212/31)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Handelsgericht Wien

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Auto Peter Petschenig GmbH

Vastaaja: Toyota Frey Austria GmbH

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 145, s. 25.

(2)  EYVL L 203, s. 30.

----

----

Kanne 23.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-274/06)

(2006/C 212/32)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H. Støvlbæk ja R. Vidal Puig)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Lakiin nro 55 tehdyssä lisäyksessä nro 27 säädetään, että kun julkishallinnon valvonnassa suoraan tai välillisesti oleva elin hankkii energia-alan yrityksessä määräysvallan tai hankkii siitä huomattavan osuuden, Consejo de Ministros voi kahden kuukauden kuluessa joko todeta, että se ei ”tunnusta” niitä vastaavien poliittisten oikeuksien käyttöä tai asettaa näiden oikeuksien käytölle tiettyjä edellytyksiä. Tällainen päätös on tehtävä tiettyjen arviointiperusteiden perusteella, joiden tarkoitus on taata energiantoimituksen turvallisuus.

Komissio katsoo, että lakiin nro 55 tehty lisäys nro 27 ei ole yhteensopiva EY:n perustamissopimuksen 56 artiklan kanssa, koska:

Konkreettisesti komissio katsoo, että lain nro 55 lisäystä nro 27 ei voida perustella tavoitteella, jonka mukaan energiantoimituksen turvallisuus on taattava, seuraavista syistä:

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid (Espanja) on esittänyt 26.6.2006 — Productores de Música de España v. Telefónica de España SAU

(Asia C-275/06)

(2006/C 212/33)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Juzgado de lo Mercantil no 5 de Madrid

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Productores de Música de España (Promusicae)

Vastaaja: Telefónica de España SAU

Ennakkoratkaisukysymykset

Sallitaanko yhteisön oikeudessa ja erityisesti tietoyhteiskunnan palveluja, erityisesti sähköistä kaupankäyntiä, sisämarkkinoilla koskevista tietyistä oikeudellisista näkökohdista 8 päivänä kesäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (1) 15 artiklan 2 kohdassa ja 18 artiklassa, tekijänoikeuden ja lähioikeuksien tiettyjen piirteiden yhdenmukaistamisesta tietoyhteiskunnassa 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/29/EY (2) 8 artiklan 1 ja 2 kohdassa, teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (3) 8 artiklassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 17 artiklan 2 kohdassa ja 47 artiklassa se, että jäsenvaltiot rajoittavat verkko-operaattoreilla ja televiestintäpalveluiden operaattoreilla, jotka tarjoavat pääsyä televiestintäverkkoihin ja palveluihin, olevaa velvollisuutta, jonka mukaan niiden on säilytettävä ja asetettava saataville yhteyksiä koskevat tiedot, jotka ovat syntyneet tietoyhteiskunnan palvelun tarjoamisen yhteydessä siten, että tämä velvollisuus koskee vain rikosoikeudellista tutkintaa tai yleisen turvallisuuden ja maanpuolustuksen takaamista, eikä siviilioikeudenkäyntejä?

----

(1)  EYVL L 178, s. 1.

(2)  EYVL L 167, s. 10.

(3)  EYVL L 157, s. 45.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Finanzgericht Hamburg (Saksa) on esittänyt 26.6.2006 — Interboves GmbH v. Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Asia C-277/06)

(2006/C 212/34)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Finanzgericht Hamburg

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Interboves GmbH

Vastaaja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 340, s. 17.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesverwaltungsgericht (Saksa) on esittänyt 26.6.2006 — Manfred Otten v. Landwirtschaftskammer Niedersachsen

(Asia C-278/06)

(2006/C 212/35)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesverwaltungsgericht

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Manfred Otten

Vastaaja: Landwirtschaftskammer Niedersachsen

Muu osapuoli: Jonny Kück

Muu osapuoli: Liittovaltion edustaja Bundesverwaltungsgerichtissä

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko asetuksen (ETY) N:o 3950/92 (1), sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1256/1999 (2), 7 artiklan 2 kohtaa tulkittava siten, että maitotilaa tai maidontuotantoon käytettävää maa-aluetta koskevan maanvuokrasuhteen päättyessä tila- tai pinta-alakohtaiset viitemäärät voivat palautua vuokranantajalle myös silloin, kun hän ei ole itse tuottaja tai ryhdy tuottajaksi, kun hän siirtää viitemäärät mahdollisimman pikaisesti valtion myyntipaikan kautta kolmannelle, joka on maidontuottaja?

----

(1)  EYVL L 405, s. 1.

(2)  EYVL L 160, s. 73.

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Audiencia Provincial de Madrid (Espanja) on esittänyt 29.6.2006 — CEPSA, Estaciones de Servicio SA v. LV Tobar e Hijos SL

(Asia C-279/06)

(2006/C 212/36)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Audiencia Provincial de Madrid

Pääasian asianosaiset

Kantaja: CEPSA, Estaciones de Servicio SA

Vastaaja: LV Tobar e Hijos SL

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  Perustamissopimuksen 85 artiklan 3 kohdan soveltamisesta yksinostosopimusten ryhmiin 22 päivänä kesäkuuta 1983 annettu komission asetus (ETY) N:o 1984/83 (EYVL L 173, s. 5).

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Krajský soud v Praze (Tšekin tasavalta) on esittänyt 28.6.2006 — Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA) v. Miloslav Lev

(Asia C-282/06)

(2006/C 212/37)

Oikeudenkäyntikieli: tšekki

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Krajský soud v Praze

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Ochranný svaz autorský pro práva k dílům hudebním (OSA)

Vastaaja: Miloslav Lev

Ennakkoratkaisukysymykset

----

----

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Zala Megyei Bíróság (Unkarin tasavalta) on esittänyt 29.6.2006 — KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt. ja Vodafon Magyarország Mobil Távközlési Rt. v. Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője

(Asia C-283/06)

(2006/C 212/38)

Oikeudenkäyntikieli: unkari

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Zala Megyei Bíróság

Pääasian asianosaiset

Kantajat: KÖGÁZ Rt., E-ON IS Hungary Kft., E-ON DÉDÁSZ Rt., Schneider Electric Hungária Rt., TESCO Áruházak Rt., OTP Garancia Biztosító Rt., OTP Bank Rt., ERSTE Bank Hungary Rt. ja Vodafon Magyarország Mobil Távközlési Rt.

Vastaaja: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal Vezetője

Ennakkoratkaisukysymykset

----

(1)  EYVL L 236, s. 846.

(2)  EYVL L 145, s. 1.

----

----

Kanne 29.6.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-286/06)

(2006/C 212/39)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: H.Støvlbæke ja R. Vidal Puig)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio on saanut useita kanteluita, jotka koskevat sitä, että Espanjan viranomaiset ovat hylänneet hakemuksia Italiassa saadun, insinöörin pätevyyttä osoittavan ammatillisen tutkinnon tunnustamiseksi tie-, kanava- ja satamainsinöörin ammatin harjoittamista varten Espanjassa.

Direktiivin 89/48/ETY 3 artiklan mukaan Espanjan viranomaiset ovat velvollisia sallimaan sen, että jäsenvaltion kansalaisen, jolla on säännellyn ammatin harjoittamiseksi edellytetty tutkinto toisesta jäsenvaltiosta, ryhtyy harjoittamaan ja harjoittaa kyseistä ammattia. Komissio esittää tietoonsa tulleiden tosiseikkojen perusteella seuraavaa:

Espanjan viranomaiset olivat näin ollen velvollisia sallimaan sen, että kantelijat ryhtyvät harjoittamaan tie-, kanava- ja satamainsinöörin ammattia. Koska Espanjan kuningaskunta on evännyt kantelijoilta pääsyn kyseiseen ammattiin, se on jättänyt noudattamatta direktiivin 3 artiklan mukaisia velvoitteitaan.

Komission saamista tiedoista on myös ilmennyt, että Espanjan viranomaiset asettavat muualla kuin Espanjassa saatujen tutkintojen osalta edellytykseksi sille, että henkilö voi osallistua julkishallinnossa sisäiseen ylennykseen tähtääviin kokeisiin, joiden edellytyksenä on insinöörin tutkinto, sen, että hänen tutkintonsa on ”hyväksytty”, eli että sen toisin sanoen tunnustetaan olevan akateemisesti vastaava kuin espanjalainen tutkinto. Tämä edellytys vaikeuttaa ylennyksen saamista palveluksessa ja näin ollen insinöörin ammatin harjoittamista sellaisten jäsenvaltion kansalaisten osalta, joilla on muussa jäsenvaltiossa edellytetty ammatillinen tutkinto, ja se on myös direktiivin 3 artiklan vastainen.

----

(1)EYVL 1989, L 19, s. 16.

----

----

Kanne 4.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

(Asia C-297/06)

(2006/C 212/40)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: E. Tserepa-Lacombe ja I. Khatzigiannis

Vastaaja: Helleenien tasavalta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 30.6.2004.

----

(1)EYVL L 306, 22.11.2003, s. 1.

----

----

Kanne 4.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Helleenien tasavalta

(Asia C-299/06)

(2006/C 212/41)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Zavvos ja N. Yerrell)

Vastaaja: Helleenien tasavalta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista oikeusjärjestystä päättyi 14.1.2005.

----

(1)EYVL L 9, 15.1.2002, s. 3.

----

----

Kanne 19.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Italian tasavalta

(Asia C-313/06)

(2006/C 212/42)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Lawunmi ja D. Recchia)

Vastaaja: Italian tasavalta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2004/26/EY täytäntöönpanolle asetettu määräaika päättyi 20.5.2005.

----

(1)  EUVL L 146, s. 1.

----

----

Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Espanjan kuningaskunta

(Asia C-317/06)

(2006/C 212/43)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja R. Vidal Puig)

Vastaaja: Espanjan kuningaskunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Direktiivin 2002/14/EY täytäntöönpanoa varten osoitettu määräaika päättyi 23.3.2005.

----

(1)  EYVL L 80, s. 29.

----

----

Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

(Asia C-318/06)

(2006/C 212/44)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin 2001/86/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 8.10.2004.

----

(1)  EYVL L 294, s. 22.

----

----

Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Belgian kuningaskunta

(Asia C-320/06)

(2006/C 212/45)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

Vastaaja: Belgian kuningaskunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin 2002/14/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 23.3.2005.

----

(1)  EYVL L 80, s. 29.

----

----

Kanne 20.7.2006 — Euroopan yhteisöjen komissio v. Luxemburgin suurherttuakunta

(Asia C-321/06)

(2006/C 212/46)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Enegren ja G. Rozet)

Vastaaja: Luxemburgin suurherttuakunta

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Määräaika direktiivin 2002/14/EY täytäntöönpanemiseksi päättyi 23.3.2005.

----

(1)  EYVL L 80, s. 29.

----

ENSIMMÄISEN OIKEUSASTEEN TUOMIOISTUIN

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — Hoek Loos v. komissio

(Asia T-304/02) (1)

(Kilpailu - Kartellit tai muut yhteisjärjestelyt - Hollannin teollisuuskaasujen ja lääkkeellisten kaasujen markkinat - Hintojen vahvistaminen - Sakkojen määrän laskeminen - Sakkojen määrän laskennasta annetut suuntaviivat - Suhteellisuusperiaate ja yhdenvertaisen kohtelun periaate)

(2006/C 212/47)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Hoek Loos NV (Schiedam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat J. J. Feenstra ja B. F. Van Harinxma thoe Slooten)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: A. Bouquet)

Oikeudenkäynnin kohde

Vaatimus EY:n perustamissopimuksen 81 artiklan soveltamisesta (Asia COMP/E-3/36.700 — Teollisuus- ja lääkkeelliset kaasut) 24 päivänä heinäkuuta 2002 tehdyn komission päätöksen 2003/207/EY (EUVL 2003, L 84, s. 1) osittaisesta kumoamisesta ja toissijaisesti vaatimus kantajalle määrätyn sakon alentamisesta

Tuomiolauselma

----

(1)EYVL C 305, 7.12.2002.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 6.7.2006 — Franchet ja Byk v. komissio

(Yhdistetyt asiat T-391/03 ja T-70/04) (1)

(Oikeus tutustua asiakirjoihin - Asetus N:o 1049/2001 - Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimukset - Eurostat - Asiakirjaan tutustumista koskevan oikeuden epääminen - Tarkastus ja tutkintatoimet - Tuomioistuinkäsittely - Puolustautumisoikeudet)

(2006/C 212/48)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Yves Franchet ja Daniel Byk (Luxemburg, Luxemburg) (edustajat: asianajajat G. Vandersanden ja L. Levi)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: D. Maidani, J.-F. Pasquier ja P. Aalto)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jossa vaaditaan Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) ja komission sellaisten päätösten kumoamista, joilla kantajilta on evätty oikeus tutustua tiettyihin Eurostatia koskevaan tutkimukseen liittyviin asiakirjoihin

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 21, 14.1.2004.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — Tzirani v. komissio

(Asia T-45/04) (1)

(Henkilöstö - Ylennys - Palkkaluokan A 2 virkaa koskeva muutoksenhaku - Hakemuksen hylkääminen - Laillisuusperiaate)

(2006/C 212/49)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marie Tzirani (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris, joita avustaa asianajaja B. Wägenbaur)

Oikeudenkäynnin kohde

Kumoamisvaatimus, joka koskee komission 11.2.2003 tekemää päätöstä, jolla hylättiin kantajan hakemus tulla nimitetyksi palkkaluokkaan A 2 kuuluvaan osaston johtajan virkaan komission ”henkilöstön ja hallinnon” pääosastoon kuuluvalle osastolle ”henkilöstösäännöt: politiikka, hallinto ja neuvonta”, M. J:n nimittämistä mainittuun virkaan ja tarvittaessa kantajan näistä kahdesta päätöksestä tekemää kumoamisvaatimusta koskevaa komission eksplisiittistä hylkäyspäätöstä.

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 94, 17.4.2004.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — Marie Tzirani v. komissio

(Asia T-88/04) (1)

(Henkilöstö - Ylennys - Nimittäminen virkaan palkkaluokkaan A 2 - Hakemuksen hylkääminen - Perustelujen puuttuminen - Ilmeinen arviointivirhe - Virkamiesten nimittämistä palkkaluokkiin A 1 ja A 2 koskevien sääntöjen rikkominen)

(2006/C 212/50)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Marie Tzirani (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja É. Boigelot)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: G. Berscheid ja V. Joris, avustajanaan asianajaja B. Wägenbaur)

Oikeudenkäynnin kohde

Komission 23.5.2003 tekemän päätöksen, jolla se hylkäsi kantajan hakemuksen tulla nimitetyksi osaston johtajan virkaan palkkaluokkaan A 2 komission pääosastolle ”Sosiaalipolitiikka, Luxemburgissa oleva henkilöstö, terveys ja hygienia”, kumoaminen; komission 21.5.2003 tekemän päätöksen, jolla se nimitti mainittuun virkaan D.S.:n, kumoaminen; sikäli kuin tarpeellista, implisiittisen päätöksen, jolla hylättiin kantajan näistä kahdesta päätöksestä tekemä oikaisuvaatimus, kumoaminen

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 106, 30.4.2004.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 4.7.2006 — easyJet v. komissio

(Asia T-177/04) (1)

(Kilpailu - Yrityskeskittymät - Asetus (ETY) N:o 4064/89 - Päätös, jossa todetaan yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi - Kolmannen nostama kanne - Kanteen tutkittavaksi ottaminen - Lentoliikennemarkkinat - Sitoumukset)

(2006/C 212/51)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: easyJet Airline Co. Ltd (Luton, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: aiemmin solicitor J. Cook, solicitor J. Parker ja solicitor S. Dolan, sittemmin asianajajat M. Werner ja M. Waha, solicitor L. Mills sekä asianajajat M. de Lasala Lobera ja R. Malhotra)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: P. Oliver, A. Bouquet ja A. Whelan)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Ranskan tasavalta (asiamies: G. de Bergues)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, jossa kantaja vaatii ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan komission 11.2.2004 tekemän päätöksen, jossa todettiin Air Francen ja Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV:n välinen yrityskeskittymä yhteismarkkinoille soveltuvaksi edellyttäen, että ehdotettuja sitoumuksia noudatetaan (asia COMP/M.3280 — Air France/KLM)

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 201, 7.8.2004.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 16.6.2006 — Volkswagen v. SMHV (CLIMATIC)

(Asia T-306/03) (1)

(Yhteisön tavaramerkki - Rekisteröinnin osittainen hylkääminen - Yhteisön tavaramerkkiä koskevan hakemuksen peruuttaminen - Lausunnon antamisen raukeaminen)

(2006/C 212/52)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Volkswagen AG (Wolfsburg, Saksa) (edustaja: asianajaja S. Risthaus)

Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamiehet: B. Müller ja G. Schneider)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne, joka on nostettu SMHV:n toisen valituslautakunnan 7.7.2003 tekemästä päätöksestä (asia R 1012/2001-2), joka koskee hakemusta sanan CLIMATIC sisältävän kuviomerkin rekisteröimiseksi yhteisön tavaramerkkinä

Määräysosa

----

(1)EUVL C 289, 29.11.2003.

----

----

Kanne 26.4.2006 — Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret ja Akar v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-129/06)

(2006/C 212/53)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantajat: Diy-Mar Insaat Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Cankaya/Ankara, Turkki) ja M. Akas (Cankaya/Ankara, Turkki) (edustaja: asianajaja C. Sahin)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat kiistävät Euroopan yhteisöjen komission Turkkiin lähettämän valtuuskunnan 23.12.2005 tekemän heitä koskevan päätöksen, joka liittyy Diyarbakirin ja Siirtin maakuntien koulutuslaitosten rakennushankkeita koskevaan tarjouskilpailuun.

Kantajat esittävät muun muassa, että heidän tarjouksensa oli alin ja että siihen liittyvä asiakirja-aineisto oli täydellinen, joten heidän tarjouksensa olisi näin ollen pitänyt hyväksyä. Lisäksi he viittaavat siihen, että riitautetulla päätöksellä rikotaan Euroopan unionin lainsäädäntöä.

----

----

Kanne 23.6.2006 — ARBOS v. komissio

(Asia T-161/06)

(2006/C 212/54)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Itävalta) (edustaja: Rechtsanwalt H. Karl)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii Euroopan yhteisöjen komissiolta EY 288 artiklan nojalla korvausta vahingosta, joka sille on väitetysti aiheutunut avustusrahojen maksamisen perusteettomasta keskeyttämisestä. Se nojautuu vaatimuksessaan kahteen vuosina 2000 ja 2002 tehtyyn kulttuuriavustuksia koskeneeseen avustussopimukseen, joiden liitteisiin sisältyy myös välityslauseke.

----

----

Kanne 26.6.2006 — Kronoply v. komissio

(Asia T-162/06)

(2006/C 212/55)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Saksa) (edustajat: asianajajat R. Nierer, L. Gordalla)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission 21.9.2005 tekemän päätöksen K(2005) 3497, jossa komissio katsoi, että investointiavustus, jonka Saksa aikoi myöntää Kronoply GmbH:lle ”alueellisesta tuesta suurille investointihankkeille annettujen monialaisten puitteiden” (1) mukaisesti, on valtiontuki, joka ei sovellu yhteismarkkinoille.

Kantaja esittää kanteensa perusteluina neljä kanneperustetta.

Ensiksi se väittää, että komissio on tehnyt selviä virheitä tosiseikkoja määrittäessään. Tältä osin se esittää muun muassa, että vastaaja ei ole ilmoittanut päivämäärää, jona kantaja on hakenut tukea, vaikka sillä on ratkaiseva merkitys tosiseikkoja tutkittaessa. Edelleen se väittää, että komissio ei ole ottanut huomioon sitä, että kansallinen hallintomenettely on vielä kesken.

Toiseksi kantaja perustelee kannettaan sillä, että riitautettua päätöstä ei ole perusteltu riittävästi.

Lisäksi kantaja esittää, että komissio on rikkonut EY 87 artiklan 3 kohdan a ja c alakohtaa sekä EY 88 artiklaa, asetusta (EY) N:o 659/1999 (2) ja alueellisia valtiontukia koskevia suuntaviivoja (3).

Lopuksi kantaja väittää, että vastaaja on tehnyt selviä arviointivirheitä sekä käyttänyt harkintavaltaansa väärin.

----

(1)EYVL 1998, C 107, s. 7.

(2)  Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 659/1999.

(3)EYVL 1998, C 74, s. 9, muutettu EYVL 2000, C 258, s. 5.

----

----

Kanne 26.6.2006 — Charlott v. SMHV — Charlot (kuviomerkki ”Charlott France Entre Luxe et Tradition”)

(Asia T-169/06)

(2006/C 212/56)

Kannekirjelmän kieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Charlott SARL (Chanopost, Ranska) (edustaja: asianajaja L. Conrad)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA (Lissabon, Portugal)

Kantaja vaatii, että

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuviomerkki ”Charlott France Entre Luxe et Tradition” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 1 853 274

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Charlot — Confecções para Homens, Artigos de Lã e Outros SA

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansallinen kuviomerkki ”Charlot” luokkaan 25 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Väitteen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen.

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/94 43 artiklan 2 kohdan rikkominen ja asetuksen (EY) N:o 2868/95 22 artiklan 2 kohdan rikkominen sikäli kuin väitteen esittäjä ei kantajan mukaan ole todistanut käyttäneensä tosiasiallisesti tavaramerkkiään viimeisten viiden vuoden aikana eikä ole esittänyt selvitystä kyseisen merkin käytön laajuudesta.

----

----

Kanne 29.6.2006 — Alrosa v. komissio

(Asia T-170/06)

(2006/C 212/57)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Alrosa Company Ltd. (Mirny, Venäjä) (edustajat: solicitor R. Subiotto. solicitor S. Mobley, solicitor K. Jones)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja riitauttaa komission 22.2.2006 tekemän päätöksen, jolla määrättiin sellaisen sitoumuksen noudattaminen De Beersiä velvoittavaksi, jolla vähennetään asteittain vuosina 2006–2008 suoraa ja välillistä raakatimanttien ostoa kantajalta ja lopetetaan se kokonaan 1.1.2009 lukien.

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa ensinnäkin oikeuteensa tulla kuulluksi päätökseen johtaneessa menettelyssä. Kantaja väittää, että komissiota vaadittiin esittämään ne kolmannen osapuolen huomiot ja komission arviointia koskevat seikat, joilla oli perusteltu alun perin De Beersin ja kantajan yhdessä antamien sitoumusten hylkäämistä ja De Beersin lopullisesti esittämien sitoumusten hylkäämistä.

Toiseksi kantaja vetoaa asetuksen 1/2003 9 artiklan rikkomiseen siltä osin kuin sitoumukset, jotka riidanalaisella päätöksellä määrättiin velvoittaviksi, oli antanut yksin De Beers eivätkä asianomaiset yritykset eli De Beers ja kantaja yhdessä. Kantaja lisää, että riidanalaista päätöstä ei ollut tehty koskemaan määrättyä ajanjaksoa.

Lopuksi kantaja väittää, että riidanalaisen päätöksen ehdoton ja mahdollisesti lopullinen De Beersille asetettu kielto ostaa raakatimantteja suoraan tai välillisesti kantajalta on vastoin EY 82 artiklaa ja asetuksen 1/2003 9 artiklaa sekä sopimusvapautta ja suhteellisuutta koskevia perusperiaatteita.

----

----

Kanne 22.6.2006 — Laytoncrest v. SMHV — Erico (TRENTON)

(Asia T-171/06)

(2006/C 212/58)

Kannekirjelmän kieli: kreikka

Asianosaiset

Kantaja: Laytoncrest Limited (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustaja: asianajaja Nikolaos K. Dontas)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Erico International Corporation (edustajat: Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Roos, Düsseldorf, Saksa)

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: kantaja

Haettu yhteisön tavaramerkki: sanamerkki TRENTON luokkiin 7, 9 ja 11 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 298 438

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Erico International Corporation

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: sanamerkki LENTON luokkiin 6 ja 7 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: väite hylätään; väitteentekijä velvoitetaan korvaamaan menettelystä aiheutuneet kulut

Valituslautakunnan ratkaisu: katsotaan valitus- ja väitemenettely päättyneeksi kantajan implisiittisen, kyseisen tavaramerkin rekisteröintiä koskevasta hakemuksesta luopumisen vuoksi

Kanneperusteet: Neuvoston asetuksen N:o 40/94 44 artiklan ja 61 artiklan 1 kohdan sekä komission täytäntöönpanoasetuksen N:o 2868/95 50 säännön 1 kohdan rikkominen. Kantaja väittää yhtäältä, että kanteen kohteena olevassa päätöksessä katsotaan virheellisesti, että kantajan toimimattomuus väite- ja valitusmenettelyssä merkitsi luopumista riidanalaisen tavaramerkin rekisteröintiä koskevasta hakemuksesta, ja toisaalta, että valituslautakunnan olisi pitänyt jatkaa asian käsittelyä siitä huolimatta, ettei kantaja ollut esittänyt huomautuksia, ja tehdä siinä asiakysymystä koskeva päätös.

Asetuksen N:o 40/94 73 artiklan ja täytäntöönpanoasetuksen N:o 2868/95 54 säännön mukaisten puolustautumisoikeuksien ja oikeuden tulla kuulluksi kunnioittamista koskevan perusperiaatteen loukkaaminen. Näiden säännösten mukaan valituslautakunnan olisi pitänyt antaa kantajalle tilaisuus esittää kantansa ennen sille vastaisen päätöksen tekemistä.

Asetuksen N:o 40/94 74 artiklan 1 kohdan rikkominen. Kantajan mukaan valituslautakunta on ylittänyt toimivaltansa ja käyttänyt tätä väärin, kun se katsoi, että kantaja olisi peruuttanut rekisteröintihakemuksensa kokonaisuudessaan.

----

----

Kanne 29.6.2006 — Coca-Cola Company v. SMHV

(Asia T-175/06)

(2006/C 212/59)

Kannekirjelmän kieli: espanja

Asianosaiset

Kantaja: Coca-Cola Company (N. W. Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) (edustajat: asianajajat E. Armijo Chavarri ja A. Castán Pérez-Gómez)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vastapuoli valituslautakunnassa: Azienda Agrícola San Polo Exe S.r.l

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Yhteisön tavaramerkin hakija: Azienda Agricola San Polo Exe S.r.l.

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kuvamerkki ”MEZZOPANE” luokkaan 33 kuuluvia tavaroita varten — hakemus nro 2 242 147.

Sen tavaramerkki- tai merkkioikeuden haltija, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kantaja.

Tavaramerkki- tai merkkioikeus, johon väitemenettelyssä on vedottu: Kansalliset sanamerkit ”MEZZO ja””MEZZOMIX” luokkaan 32 kuuluvia tavaroita varten

Väiteosaston ratkaisu: Merkin rekisteröimistä tavaramerkiksi koskevan hakemuksen hylkääminen.

Valituslautakunnan ratkaisu: Väiteosaston ratkaisun kumoaminen.

Kanneperusteet: Asetuksen (EY) N:o 40/49 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen, koska kyseessä olevilla merkeillä kuvaillut tuotteet ovat samankaltaiset, kyseessä olevat tunnusmerkit ovat visuaalisesti ja foneettisesti samankaltaiset ja kyseessä olevat merkit voivat aiheuttaa sekaannusvaaran tavaroiden liikenteessä

----

----

Kanne 3.7.2006 — Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30 v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-177/06)

(2006/C 212/60)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Kantajat: Ayuntamiento de Madrid ja Madrid Calle 30 (Madrid, Espanja) (edustajat: asianajajat J. L. Buendía Sierra ja R. González-Gallarza Granizo)

Vastaajat: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tässä kanteessa vaaditaan Euroopan komission (Eurostat) tekemän sen luokittelun kumoamista, jonka mukaan Madrid Calle 30 S.A. on ”julkisyhteisö” sen ”EUROOPAN KANSANTALOUDEN TILINPITOJÄRJESTELMÄN — EKT 95” (EKT 1995) mukaisesti, josta säädetään Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 (1) liitteessä A. Kantajien mukaan tämä luokittelu perustuu komission (Eurostat) 24.4.2006 julkaisemiin tileihin, jotka koskevat julkista alijäämää ja julkista velkaa EY:n perustamissopimuksen liitteenä olevan liiallisia alijäämiä koskevasta menettelystä tehdyn pöytäkirjan soveltamista varten.

Kantajat väittävät, että Madrid Calle 30 on Ayuntamiento de Madridin (Madridin kaupunki) ja kolmen rakennus- ja palvelualan yrityksen muodostaman yhtymän omistama osakeyhtiö, joka on valittu julkisessa tarjouspyyntömenettelyssä ja joka toimii tiukkojen markkinahintoja koskevien kriteerien mukaisesti.

Kantajat väittävät vaatimustensa tueksi seuraavaa:

----

(1)  EYVL L 310, s. 1.

----

----

Kanne 7.6.2006 — Fränkischer Weinbauverband e.V. v. SMHV (kolmiulotteinen tavaramerkki ”Bocksbeutel”)

(Asia T-180/06)

(2006/C 212/61)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Fränkischer Weinbauverband e.V. (Würzburg, Saksa) (edustajat: asianajajat N. Hetzelt ja A. Weigand)

Vastaaja: sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (SMHV)

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön tavaramerkki: Kolmeulotteinen yhteismerkki ”Bocksbeutel” luokkiin 32, 33 ja 42 kuuluville tavaroille ja palveluille (hakemusnumero 2 323 301)

Tutkijan päätös: Hakemuksen osittainen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Haettu tavaramerkki ei voi saada tavaramerkkisuojaa, koska sillä ei ole asetuksen (EY) N:o 40/49 (1) 7 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, kun se luetaan yhdessä 64 artiklan kanssa, tarkoitettua erottamiskykyä. Lisäksi riidanalaisella päätöksellä loukataan yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.

----

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 20 päivänä joulukuuta 1993 annettu asetus (EY) N:o 40/94 (EYVL 1994, L 11, s. 1)

----

----

Kanne 6.7.2006 — Italian tasavalta v. komissio

(Asia T-181/06)

(2006/C 212/62)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Italian tasavalta (edustaja: avvocato dello Stato Giacomo Aiello)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Italia on riitauttanut ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa komission 28.4.2006 (K 2006 1702) tekemän päätöksen siltä osin kuin sillä on jätetty yhteisörahoituksen ulkopuolelle Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavia tiettyjä kantajan menoja.

Kantaja väittää vaatimustensa tueksi, että seuraavia säännöksiä on rikottu ja sovellettu virheellisesti:

----

----

Kanne 12.7.2006 — Alankomaiden kuningaskunta v. komissio

(Asia T-182/06)

(2006/C 212/63)

Oikeudenkäyntikieli: hollanti

Asianosaiset

Kantaja: Alankomaiden kuningaskunta (asiamiehet: H. G. Sevenster ja D.J.M. de Grave)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja on antanut komissiolle EY:n 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi aikomuksensa säätää kansallisessa sääntelyssä dieselkäyttöisten ajoneuvojen hiukkaspäästöjen rajoittamisesta direktiivin 98/69/EY (1) säännöksistä poiketen. Ilmoitettu sääntely pitää sisällään, että 1.1.2007 alkaen uusille dieselhenkilöautoille ja kevyille pakettiautoille asetetaan pienhiukkauspäästöjen normiksi 5 milligrammaa kilometriä kohti. Tämänhetkinen direktiivissä 98/69 oleva normi on 25 milligrammaa kilometriä kohti. Ilman laadun alalla Alankomailla olevien erityisten ongelmien valossa Alankomaiden hallitus katsoo, että ankaramman normin käyttöönotto on tarpeellista. Komissio hylkäsi suunnitellun kansallisen sääntelyn riidanalaisessa päätöksessä 2006/372/EY (2).

Kantaja esittää kannekirjelmänsä tueksi ensimmäiseksi, että komissio on rikkonut EY:n 95 artiklan 5 kohdan arviointiperustetta toteamalla, että Alankomaat ei ole osoittanut, että erityinen ongelma olisi olemassa ilman laadun suhteen ja erityisesti direktiivin 99/30 (3) mukaisten velvollisuuksien suhteen.

Toiseksi kantaja vetoaa sen vuoksi tapahtuneeseen huolellisuusvelvollisuuden ja EY 253 artiklassa määrätyn perusteluvelvollisuuden loukkaamiseen, että komissio on enemmittä perusteluitta jättänyt tarkastelun ulkopuolelle Alankomaiden hyvissä ajoin ennen riidanalaista päätöstä toimittaman, tuoreimman relevantin näytön.

Kolmanneksi kantaja vetoaa siihen, että komissio on rikkonut EY:n perustamissopimusta siten, että se ei ole lähtenyt EY 95 artiklan 6 kohdan nojalla suoritetussa vaihtoehtoisten toimenpiteiden arvioinnissa siitä kansallisella sääntelyllä erityisesti tavoitellusta päämäärästä, jota varten hyväksyntää haettiin.

Kantaja esittää vielä, että EY 95 artiklan 6 kohdan mukaisen edellytysten täyttymisen arvioinnin yhteydessä on loukattu EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta.

Lopuksi kantaja vetoaa siihen, että komissio on rikkonut EY 95 artiklan 5 ja 6 kohtaa ja loukannut EY 253 artiklan perusteluvelvollisuutta siten, että se katsoi, että suunnitellun toimenpiteen kansainvälisen asiayhteys oli relevantti Alankomaiden hallituksen hakemuksen arvioinnissa.

----

(1)  Moottoriajoneuvojen päästöjen aiheuttaman ilman pilaantumisen ehkäisemiseksi toteutettavista toimenpiteistä ja neuvoston direktiivin 70/220/ETY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta1998 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 98/69/EY /EYVL L 350, s. 1).

(2)  Alankomaiden kuningaskunnan EY:n perustamissopimuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti tiedoksi antamista kansallisista säännösluonnoksista, joissa säädetään dieselkäyttöisten ajoneuvojen hiukkaspäästöjen rajoittamisesta (tiedoksiannettu numerolla K(2006) 1791) 3.5.2006 tehty komission päätös 2006/372/EY (EYVL L 142, s. 16).

(3)  Ilmassa olevien rikkidioksidin, typpidioksidin ja typen oksidien, hiukkasten ja lyijyn pitoisuuksien raja-arvoista 22.4.1999 annettu neuvoston direktiivi 1999/30/EY (EYVL l 163, s. 41).

----

----

Kanne 11.7.2006 — Portugalin tasavalta v. komissio

(Asia T-183/06)

(2006/C 212/64)

Oikeudenkäyntikieli: portugali

Asianosaiset

Kantaja: Portugalin tasavalta (Lissabon, Portugali) (asiamies: L. Fernandez, jota avustavat asianajajat C. Botelho Moniz ja E. Maia Cadete)

Vastaaja: komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Tämän kanteen kohteena on Euroopan maatalouden ohjaus- ja tukirahaston (EMOTR) tukiosastosta maksettavien jäsenvaltioiden tiettyjen menojen jättämisestä yhteisörahoituksen ulkopuolelle 28 päivänä huhtikuuta 2006 tehty komission päätös siltä osin kuin siinä sovelletaan Portugaliin pellavasektorilla 100 prosentin rahoituskorjausta, joka on suuruudeltaan 3 135 348,71 euroa, kuitupellavan ja hampun tukea koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 28 päivänä huhtikuuta 1989 annetulla komission asetuksella (ETY) N:o 1164/89 (1) käyttöön otetun järjestelmän yhteydessä.

----

(1)EYVL L 121, 29.4.1989, s. 4.

----

----

Kanne 14.6.2006 — komissio v. Internet Commerce Network ja Dane-Elec Memory

(Asia T-184/06)

(2006/C 212/65)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Euroopan yhteisöjen komissio (Bryssel, Belgia) (asiamies: L. Ström, jota avustaa asianajaja P. Elvinger)

Vastaajat: Internet Commerce Network ja Dane-Elec Memory

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Euroopan yhteisö, jota edustaa Euroopan komissio, on tehnyt 28.2.2001 muun muassa Internet Commerce Network (ICN) -nimisen yhtiön kanssa sopimuksen IST-2000-25366, jonka tarkoituksena on ottaa toteuttaa/täytäntöönpanna ”Gross-lingual Multi Agent Reitail Comparison — Crossemarc” -niminen suunnitelma tietoyhteiskuntateknologioiden (IST) tutkimusta, teknologista kehittämistä ja esittelyä koskevan ohjelman 1998–2002 (1) yhteydessä. Takausasiakirjassa, joka allekirjoitettiin 1.9.2000, ICN:n emoyhtiö Dane-Elec Memory oli antanut takauksen sopimussitoumuksista, jotka ensin mainittu oli allekirjoittanut komission kanssa IST-2000-25366 sopimuksen yhteydessä.

Komissio suoritti välittäjänä toimivan koordinaattori NCSR ”Demokritosin” välityksellä ennakkomaksun hankkeen yhteistyökumppaneille, joihin ICN:kin kuului. Myöhemmin koordinaattori pyysi ICN:ää suorittamaan osuutensa suunnitelmassa määriteltyjen tehtävien mukaisesti. Koska ICN ei suorittanut osuuttaan ja koska ICN:n edustaja ilmoitti koordinaattorille ICN:n kohtaamista rahoituksellisista vaikeuksista, koordinaattori otti yhteyttä ICN:n sitoumusten takaajana olevaan Dane-Elec Memoryyn. Dane-Elec Memoryn johtaja ilmoitti, että ICN aikoi vetäytyä hankkeesta ja että se aikoi palauttaa ennakkomaksut. Koska hankkeen koordinaattori ei saanut kirjallista vahvistusta tästä vetäytymisestä ja takaisinmaksua koskevasta sitoumuksesta, se ja komissio osoittivat ICN:lle suoritettujen ennakkomaksujen takaisinmaksua koskevan pyynnön. Koska tähän pyyntöön ei vastattu, Dane-Elec Memorylle osoitettiin vaatimus ottaa vastattavakseen sen takausasiakirjassa antamien sitoumusten mukainen rahoitusta koskeva takaus. Viimeksi mainittu kieltäytyi takausvastuusta sillä perusteella, että komissio ei ollut osoittanut sopimusrikkomusta. Tämä kieltäytyminen toistettiin siitä seikasta huolimatta, että komissio oli perustellut vaatimuksensa.

IST-2000-25366 sopimukseen sisältyvien, ICN:n suhteessa komissioon sitovien välityslausekkeiden ja Dane-Elec Memoryn komissiolle antaman takausasiakirjan perusteella komissio on nostanut nyt käsiteltävänä olevan kanteen, jossa vaaditaan ensisijaisesti Dane-Elec Memoryn velvoittamista suorittamaan takauksen täytäntöönpanon nojalla komissiolle ICN:lle ennakkoon maksettu määrä viivästyskorkoineen. Toissijaisesti kantaja vaatii ICN:n velvoittamista sen ”Crossemarc” -nimisen hankkeen yhteydessä antamien sopimussitoumusten täytäntöönpanon laiminlyönnin nojalla palauttamaan komission suorittama ennakko viivästyskorkoineen.

----

(1)  Kiinnostuksenilmaisupyyntö julkaistu EYVL 1999, C 12, s. 5.

----

----

Kanne 17.7.2006 — Air Liquide v. Komissio

(Asia T-185/06)

(2006/C 212/66)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Air Liquide (Pariisi, Ranska) (edustajat: asianajaja R. Saint Esteben ja asianajaja M. Pittie)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt esillä olevalla kanteella kantaja vaatii osittain kumottavaksi komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi ja perboraatti, 3 päivänä toukokuuta 2006 tekemää päätöstä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että päätöksen adressaatteina olleet yritykset, kantaja mukaan luettuna, olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla sopimusten kokonaisuuteen ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koostuivat kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta ja hinnoista ja tuotantokapasiteeteista sopimisista sekä kyseisten sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta vetyperoksidin ja natriumperboraatin markkinoilla.

Kantaja esittää vaatimustensa tueksi neljä kanneperustetta.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen katsoessaan, että seikat, jotka se esitti luodakseen olettaman Air Liquiden yhteisestä ja solidaarisesta vastuusta sen tytäryhtiön toiminnan johdosta, olivat riittäviä täyttääkseen oikeuskäytännössä luodut arviointiperusteet ja että komissio on täten rikkonut sääntöjä, jotka koskevat tytäryhtiön toiminnan lukemista emoyhtiön syyksi, ja täten rikkonut EY 81 artiklaa.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että kun komissio sovelsi virheellisesti syyksi lukemista koskevaa olettamaa Air Liquideen, se sovelsi lisäksi virheellisesti käänteistä todistustaakkaa ja loukkasi täten kantajan puolustautumisoikeuksia.

Kolmannessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että vaikka ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin katsoisikin, että komissiolla oli oikeus olettaa Air Liquiden syyksi voitavan lukea sen tytäryhtiön Chemoxalin toiminta, komissio ei ole noudattanut sillä olevaa perusteluvelvollisuutta, koska se ei käsitellyt mitään seikkoja, jotka Air Liquide toi esiin osoittaakseen Chemoxalin itsenäisyyden, ja täten komission on soveltanut käänteisesti kumottavissa olevaa olettamaa yhteisestä ja solidaarisesta vastuusta.

Neljännessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio ei ole osoittanut oikeudellisesti ja tosiasiallisesti riittävästi, että sillä oli laillinen intressi toimia kantajaa vastaa esillä olevassa menettelyssä tekemällä — huolimatta siitä, että sillä ollut oikeus määrätä Air Liquidelle rangaistuksia oli vanhentunut — päätöksen, jossa todetaan, että Air Liquide on rikkonut EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa, ja että tällaisen laillisen intressin puuttuessa komissiolla ei täten ollut toimivaltaa tehdä kyseistä päätöstä kantajan osalta.

----

----

Kanne 17.7.2006 — Solvay v. Komissio

(Asia T-186/06)

(2006/C 212/67)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Solvay (Bryssel, Belgia) (edustajat: lawyer O.W. Brouwer, lawyer D. Mes, solicitor M. O'Regan ja solicitor A. Villette)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Komissio katsoi riidanalaisessa päätöksessä, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla veroperoksidia ja natriumperboraattia koskeviin kartelleihin, jotka koostuivat pääpiirteissään kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta hintojen ja tuotantokapasiteettien osalta, sopimuksista hinnoista ja tuotantokapasiteettien alentamisista ETA-alueella ja kyseisten kilpailua rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta.

Kantaja väittää, että komissiolla oli oikeus katsoa, että Solvay oli rikkonut EY 81 artiklaa elokuun 1997 ja 18.5.2000 välisenä aikana, mutta että komissio rikkoi lakia ja teki ilmeisiä arviointivirheitä EY 81 artiklan soveltamisessa katsoessaan, että Solvay syyllistyi rikkomiseen yhtäältä 31.1.1994 ja elokuun 1997 välisenä aikana ja toisaalta 18.5.2000-31.12.2000. Kantajan mukaan komissio rikkoi lakia ja teki ilmeisiä arviointivirheitä erityisesti seuraavista syistä:

Kantaja väittää lisäksi, että laskiessaan sakkoja, komissio rikkoi useilta osin lakia ja teki ilmeisiä arviointivirheitä soveltaessaan sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevaa tiedonantoa (1) ja asetusta N:o 1/2003 (2), muun muassa seuraavissa yhteyksissä:

Lisäksi kantaja väittää, että sakko on kohtuuton ja suhteeton ja että komissio ei esittänyt mitään perusteita — tai toissijaisesti mitään riittäviä perusteita — perustellakseen sakkojen laskentaa.

Kantaja väittää edelleen, että komissio määräsi lainvastaisesti sakkoja kantajan tytäryhtiölle.

Lopuksi kantaja väittää, että komissio rikkoi olennaisia menettelymääräyksiä ja puolustautumisoikeuksia, koska se ei sallinut tutustumista asiakirja-aineistoon rajoituksetta ja koska se ei sallinut tutustumista komission menettelyn muiden osapuolten väitetiedoksiantoihin antamien vastausten ei-luottamuksellisiin versioihin.

----

(1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa (EYVL 2002, C 45, s. 3).

(2)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

----

----

Kanne 18.7.2006 — Schräder v. CPVO (SUMCOL 01)

(Asia T-187/06)

(2006/C 212/68)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Asianosaiset

Kantaja: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Leidereiter, W.-A. Schmidt, I. Memmler)

Vastaaja: Yhteisön kasvilajikevirasto

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Haettu yhteisön kasvinjalostajanoikeus: SUMCOL 01 (kasvinjalostajanoikeuksia koskeva hakemus nro 2001/0905)

Tutkijan päätös: Hakemuksen hylkääminen

Valituslautakunnan ratkaisu: Valituksen hylkääminen

Kanneperusteet: Erityisesti asetuksen (EY) N:o 2100/94 (1) 62 artiklan, luettuna yhdessä 7 artiklan kanssa, rikkominen, koska tosiseikkoja on arvioitu virheellisesti — kantajan mukaan haetun kasvilajikkeen tulee olla suojattavissa, koska se on riittävällä tavalla erotettavissa; asetuksen N:o 2100/94 76 artiklan rikkominen, koska tosiseikoista ei ole lausuttu riittävällä tavalla sekä tämän asetuksen 75 artiklan rikkominen, koska oikeutta tulla kuulluksi on loukattu.

----

(1)  Yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2100/94 (EYVL L 227, s. 1).

----

----

Kanne 18.7.2006 — Arkema France v. Komissio

(Asia T-189/06)

(2006/C 212/69)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Arkema France (Puteaux, Ranska) (edustajat: asianajaja A. Winckler, asianajaja S. Sorinas ja asianajaja P. Geffriaud)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Nyt esillä olevalla kanteella kantaja vaatii osittain kumottavaksi komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi- ja perboraatti, 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemää päätöstä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että päätöksen adressaatteina olleet yritykset, kantaja mukaan luettuna, olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla sopimusten kokonaisuuteen ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka koostuivat kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta ja hinnoista ja tuotantokapasiteeteista sopimisista sekä kyseisten sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta vetyperoksidin ja natriumperboraatin markkinoilla. Toissijaisesti kantaja vaatii sille kyseisellä päätöksellä määrättyjen sakkojen kumoamista tai niiden määrän alentamista.

Kantaja esittää vaatimustensa tueksi neljä kanneperustetta.

Ensimmäisessä kanneperusteessaan kantaja väittää, että lukemalla Arkeman rikkomisen Elf Aquitanen ja Totalin syyksi pelkästään sen olettaman perusteella, että mainitut yritykset hallitsivat lähes koko sen osakepääomaa tosiseikkojen tapahtuma-aikana, komissio teki oikeudellisia ja tosiseikkoja koskevia virheitä soveltaessaan sääntöjä, jotka koskevat tytäryhtiön toteuttamien toimenpiteiden lukemista emoyhtiön syyksi, ja loukkasi syrjintäkiellon periaatetta. Kantaja väittää osoittaneensa mainitun olettaman virheelliseksi tutkimuksen kuluessa. Se väittää lisäksi, että komissio rikkoi sillä EY 253 artiklan nojalla olevaa perusteluvelvollisuutta ja loukkasi hyvän hallinnon periaatetta jättämällä vastaamatta kaikkiin argumentteihin, joita kantaja esitti väitetiedoksiantoon antamassaan vastauksessa.

Toisessa kanneperusteessaan kantaja väittää, että komissio on tehnyt oikeudellisen virheen, koska se korotti 200 prosentilla Arkeman sakkojen ”perusmäärää” varoittavan vaikutuksen perusteella siten, että se käytti perusteena tapahtuma-aikaisten emoyhtiöiden Totalin ja Elf Aquitanen liikevaihtoja, sillä kantajan mukaan sanktioitua rikkomusta ei voida lukea toisen tai molempien näiden yhtiöiden syyksi. Tämän kanneperusteen yhteydessä kantaja väittää toissijaisesti, että jos oletetaan, että rikkomus voidaan lukea emoyhtiöiden syyksi, komissio on loukannut suhteellisuusperiaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta soveltaessaan Arkemalle määrättyjen sakkojen ”perusmäärään” korotuskerrointa 3 (eli 200 prosentin korotusta) varoittavan vaikutuksen perusteella.

Kolmanneksi kantaja väittää, että päätöksessä on korotettu oikeudellisesti virheellisesti 50 prosentilla Arkemalle määrättyjen sakkojen ”perusmäärää” rikkomisen uusimisen johdosta. Kantaja väittää, että uuteen rikkomiseen syyllistymisen käsitteen soveltaminen on nyt esillä olevassa asiassa ilmeisen kohtuutonta ja oikeusvarmuuden periaatteen vastaista, koska kyse on rikkomuksista, joista komissio on määrännyt rangaistuksia nyt kyseessä olevasta tilanteesta etäisten tosiseikkojen perusteella. Lisäksi kantaja moittii komissiota ”non bis in idem” -periaatteen ja suhteellisuusperiaatteen loukkaamisesta, koska komissio oli jo useaan otteeseen ottanut huomioon aiempien rikkomusten olemassaolon muissa viimeaikaisissa päätöksissään, joissa se oli jo määrännyt Arkeman sakkoihin 50 prosentin korotuksen rikkomisen uusimisen johdosta. Kantaja väittää, että se on tuomittu uudestaan samojen tosiseikkojen johdosta.

Lopuksi kantaja väittää, että päätös on sekä oikeudellisesti että tosiseikkojen osalta perusteeton, koska siinä ei myönnetty kantajalle alennusta, jonka määrä on yli 30 prosenttia sakkojen määrästä, sen menettelyn aikana tekemän yhteystyön johdosta. Kantaja väittää, että komissio on tehnyt ilmeisen arviointivirheen ja oikeudellisen virheen, koska se ei ole soveltanut sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevan tiedonannon (1) B jaksoa myöntääkseen kantajalle 50 prosentin alennuksen sakkojen määrästä.

----

(1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa, EYVL 2002, C 45, s. 3.

----

----

Kanne 19.7.2006 — Total ja Elf Aquitaine v. komissio

(Asia T-190/06)

(2006/C 212/70)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantajat: Total ja Elf Aquitaine (Courbevoie, Ranska) (edustajat: asianajajat E. Morgan de Rivery ja A. Noël-Baron)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat kanteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan osittain komission asiassa COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti 3.5.2006 tekemän päätöksen K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio on todennut, että ne yritykset, joille päätös on osoitettu ja joihin myös kantajat lukeutuvat, ovat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla sopimuksiin ja yhdenmukaistettuihin menettelytapoihin, jotka ovat koskeneet kilpailijoiden välistä tietojenvaihtoa, hintoja ja tuotantokapasiteettia koskevia sopimuksia sekä kyseisten sopimusten täytäntöönpanon valvontaa vetyperoksidin ja natriumperboraatin alalla. Kantajat vaativat toissijaisesti, että ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin alentaa niiden tytäryhtiölle määrätyn sakon — josta kantajat ovat yhteisesti ja yhteisvastuullisesti vastuussa — määrää.

Kanne perustuu pääasiallisesti kymmeneen kanneperusteeseen.

Kantajat väittävät ensinnäkin, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan niiden puolustautumisoikeuksia sekä syyttömyysolettamaa.

Toiseksi ne väittävät, että koska ne tuomitaan kanteen kohteena olevassa päätöksessä niiden tytäryhtiön kiistanalaisen rikkomisen perusteella, kyseisessä päätöksessä laiminlyödään perusteluvelvollisuus yhtäältä sen takia, että komission perustelut — jotka kantajien mukaan ovat osittain ristiriitaiset — ovat riittämättömät ottaen huomioon sen, että kantajien osalta muotoiltu kanta on täysin uusi, ja toisaalta sen takia, että koska komissio on kieltäytynyt ottamasta kantaa sellaisiin täsmällisiin seikkoihin, joihin kantajat ovat vedonneet osoittaakseen sen, etteivät ne osallistu tytäryhtiön hallintoon, on katsottava, että komissio on jättänyt ottamatta huomioon kyseiset seikat.

Kantajat katsovat lisäksi, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan EY 81 artiklassa ja asetuksen N:o 1/2003 (1) 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yrityksen käsitteen yhtenäistä luonnetta ja rikotaan niitä säännöksiä, joilla säännellään emoyhtiön vastuuta tytäryhtiönsä rikkomisista. Viimeksi mainitun kanneperusteen osalta kantajat väittävät, että komissio on jättänyt ottamatta huomioon ne rajoitukset, joita yhteisön tuomioistuimet ovat asettaneet komission vallalle lukea emoyhtiön syyksi sen tytäryhtiön rikkomisia. Komissio on myös tulkinnut virheellisesti syyksiluettavuutta koskevaa oikeuskäytäntöä ja toiminut ristiriitaisesti asiaa koskevaan omaan päätöskäytäntöönsä nähden. Kantajien mukaan komissio on lisäksi loukannut oikeushenkilön autonomian periaatetta.

Kantajat katsovat myös, että komissio on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä soveltaessaan virheellisesti syyksiluettavuutta koskevaa periaatetta Totaliin ja katsoessaan rikkomisen uusimisen osalta, että kanteen kohteena olevassa päätöksessä tuomittu tytäryhtiö oli aina kuulunut Totalille.

Kantajat väittävät lisäksi, että komissio on loukannut useita olennaisia periaatteita, jotka jäsenvaltiot ovat tunnustaneet ja jotka ovat osa yhteisön oikeusjärjestystä, kuten syrjintäkiellon periaatetta, omasta teosta kannettavan vastuun periaatetta, rangaistusten henkilöllisen kohdentamisen periaatetta ja laillisuusperiaatetta.

Kantajat väittävät myös, että kanteen kohteena olevalla päätöksellä loukataan hyvän hallinnon ja oikeusvarmuuden periaatteita.

Kantajat katsovat lopuksi, että komissio on rikkonut sakkojen määrän vahvistamista koskevia sääntöjä, kuten yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, koska se ei ole soveltanut kantajiin sakon perusmäärään sovellettavaa 25 prosentin vähennystä, vaikka se on tehnyt näin muun sellaisen tahon osalta, jolle kanteen kohteena oleva päätös on osoitettu. Kantajien mukaan kanteen kohteena olevassa päätöksessä ei myöskään oteta huomioon komission vallan rajoja ehkäisevän vaikutuksen huomioon ottamisessa, mikä merkitsee syyttömyysolettaman ja oikeusvarmuuden periaatteen loukkaamista.

Kantajat väittävät lopuksi, että kanteen kohteena oleva päätös merkitsee harkintavallan väärinkäyttöä, koska siinä osoitetaan kantajille vastuu niiden tytäryhtiön rikkomisesta ja tuomitaan kantajat yhteisvastuullisesti niiden tytäryhtiön kanssa.

Kantajat katsovat toissijaisesti, että niiden tytäryhtiölle määrätty sakko, jonka maksamisesta ne ovat yhteisesti ja yhteisvastuullisesti vastuussa, on saatettava oikeasuhteiseksi. Kantajat vaativat, että niille määrätyn sakon määrää alennetaan 25 prosentilla sen perusmäärästä ja että niihin sovelletaan lieventäviä asianhaaroja sillä perusteella, että ne on lähes samanaikaisesti tuomittu huomattaviin sakkoihin kahdessa samankaltaisessa tapauksessa.

----

(1)  Perustamissopimuksen 81 ja 82 artiklassa vahvistettujen kilpailusääntöjen täytäntöönpanosta 16 päivänä joulukuuta 2002 annettu asetus (EY) N:o 1/2003 (EYVL L 1, s. 1).

----

----

Kanne 18.7.2006 — FMC Foret v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia T-191/06)

(2006/C 212/71)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: FMC Foret S.A. (Sant Cugat del Vallés, Espanja) (edustaja: lakimies M. Seimetz)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii kanteessaan ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuinta kumoamaan kantajaa koskevilta osin asiassa COMP/F/38.620 — Vetyperoksidi ja perboraatti 3.5.2006 tehdyn komission päätöksen K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio katsoi, että asianomaiset yritykset olivat rikkoneet EY 81 artiklan 1 kohtaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla yhteen jatkettuun rikkomiseen, joka koski vetyperoksidia ja natriumperboraattia ja joka kattoi koko Euroopan talousalueen ja joka perustui pääasiallisesti hintoja ja myyntimääriä koskevien tietojen vaihtamiseen kilpailijoiden välillä, hintasopimuksiin, sopimuksiin tuotantokapasiteetin vähentämisestä Euroopan talousalueella ja kilpailunvastaisten järjestelyjen tarkkailuun.

Kantaja vetoaa sakkojen määrän alentamista koskevien vaatimustensa tueksi pääasiallisesti tapaan, jolla komissio on esittänyt sitä koskevaa näyttöä, ja toiseksi kantajan puolustautumisoikeuksien rikkomiseen.

Kantaja väittää ensinnäkin, ettei komissio ole onnistunut täyttämään näyttöä koskevaa velvoitettaan eikä ole asianmukaisesti arvioinut yhteenliittymän olemassaoloa koskevaa näyttöä. Kantaja arvostelee näin ollen komissiota siitä, että se on tukeutunut sellaisiin yleisiin ja vahvistamattomiin väitteisiin, jotka sisältyvät muiden yritysten toimittamiin leniency-hakemuksiin, huolimatta sen Hearing Officerin epävarmuudesta.

Kantaja toteaa lisäksi, ettei niitä vakuutuksia ja sitä näyttöä, joita se on esittänyt menettelyn eri vaiheissa osoittaakseen väitteiden virheellisyyden, ole kiistetty ennen kuin komissio lopulta hylkäsi ne esittämättä perusteluja.

Kantaja moittii toiseksi komissiota siitä, että se on epäasianmukaisesti jättänyt ilmoittamatta sille tietyn näytön olemassaolosta. Se väittää tältä osin, että siltä on evätty puolustautumisoikeus, koska sille ei ole annettu oikeutta tutustua komission väitetiedoksiantoon toimitettuihin vastauksiin, minkä lisäksi se on omassa vastauksessaan osoittanut, että se oli kieltäytynyt osallistumasta yhteenliittymän toimintaan.

FMC Foret katsoo lopuksi, että komission sille määräämä sakko on liian suuri ja suhteeton sen liikevaihtoon ja siihen täysin passiiviseen osaan nähden, jonka kantaja väittää itsellään olleen kyseisessä yhteenliittymässä.

----

----

Kanne 18.7.2006 — Caffaro v. komissio

(Asia T-192/06)

(2006/C 212/72)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Caffaro S.r.l. (edustajat: asianajajat Alberto Santa Maria ja Claudi Biscaretti di Rufia)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Riidanalainen päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio.

Vaatimustensa tueksi kantaja väittää seuraavaa:

Kantaja vetoaa lisäksi seuraaviin seikkoihin:

----

----

Kanne 18.7.2006 — SNIA v. komissio

(Asia T-194/06)

(2006/C 212/73)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: SNIA S.p.A. (edustajat: asianajajat Alberto Santa Maria ja Claudi Biscaretti di Rufia)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio.

Komissio katsoo kantajan mukaan kyseisessä päätöksessä, että tosiseikkojen tapahtuma-aikana Industrie Chimiche Caffaro S.p.A. (ICC) ei ollut liikkeenjohdollisesti riippuvainen vain Caffaro S.p.A:sta, joka oli pörssinoteerattu yhtiö ja jolla oli 100 prosentin määräysvalta ICC:ssä, vaan myös kantajasta, jolla on enemmistö eli 53–59 prosenttia Caffaro S.p.A:n osakkeista. Ennen kaikkea tämän epäsuoran yhteyden vuoksi kantajan katsotaan olevan yhteisvastuussa siitä rikkomuksesta, josta komissio syyttää Caffaro S.r.l:ää.

Kantaja vetoaa väitteidensä perusteeksi seuraaviin seikkoihin:

----

----

Kanne 18.7.2006 — Solvey Solexis v. komissio

(Asia T-195/06)

(2006/C 212/74)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Solvay Solexis S.p.A. (edustajat: asianajajat Tommaso Salonico ja Gian Luca Zampa)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio. Tässä päätöksessä Solexis on määrätty maksamaan yhteisvastuullisesti Edison S.p.A:n kanssa 25 619 000 euron suuruinen sakko. Kantajan vastuu perustuu yksinomaan Ausimont S.p.A. –nimisen yhtiön käyttäytymiseen. Viimeksi mainittu yhtiö oli tosiseikkojen tapahtuma-aikana Edisonin yksinomaisessa määräysvallassa.

Vaatimustensa tueksi kantaja esittää, että sille määrättyä seuraamusta on katsottava rasittavan seuraavia seikkoja koskevat virheet:

Lopuksi kantaja vetoaa suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen.

----

----

Kanne 19.7.2006 — Edison v. Komissio

(Asia T-196/06)

(2006/C 212/75)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Asianosaiset

Kantaja: Edison S.p.A (edustajat: asianajajat Mario Siragusa, Roberto Casati, Matteo Beretta, Pietro Merlino ja Eugenio Bruti Liberati)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteen kohteena oleva päätös on sama kuin asiassa T-185/06, Air Liquide vastaan komissio. Kyseisellä päätöksellä komissio katsoi, että kantaja oli yhteisvastuullisesti vastuussa rikkomuksesta, johon Ausimont oli syyllistynyt, koko sen rikkomiseen osallistumisajan osalta, ja tämän rikkomisen johdosta määräsi kantajalle sakon, jonka määrä oli 58 125 000 euroa, josta 25 619 000 yhteisvastuullisesti Solvay Solexis S.p.A:n kanssa. Tältä osin on täsmennettävä, että viimeksi mainittu yhtiö kuuluu tällä hetkellä Solvay SA/NV:n määräysvaltaan mutta että rikkomuksen kohteena olevana ajanjaksona se oli välillisesti Montedison-nimisen yhtiön (joka tällä hetkellä on Edison) määräysvallassa Ausimont S.p.A nimisenä.

Vaatimustensa tueksi kantaja vetoaa seuraaviin seikkoihin:

Kantaja vetoaa lisäksi perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin siltä osin kuin vastaaja ei ole ottanut huomioon kaikkea asiakirjanäyttöä ja tosiseikkoja, jotka Edison esitti sille sen väitteen tueksi, että Ausimont oli riittävän itsenäinen määrittääkseen omat kaupalliset strategiansa.

----

----

Kanne 18.7.2006 — FMC v. Komissio

(Asia T-197/06)

(2006/C 212/76)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: FMC Corporation (Philadelphia, USA) (edustajat: C. Stanbrook, Q.C. ja lawyer Y. Virvilis)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajan vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja vaatii osittain kumottavaksi komission asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi- ja perboraatti, 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemää päätöstä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että kantaja oli rikkonut EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla kartelliin, joka koostui pääosin kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta hintojen ja myyntimäärien osalta sekä hinnoista, myyntimääristä ja ETA-alueen tuotantokapasiteeteista sopimisista sekä kyseisten kilpailua rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta.

Kantaja esittää kanteensa tueksi kaksi kanneperustetta ja väittää yleisesti, että sen ei voida katsoa olevan vastuussa rikkomuksista, joihin sen tytäryhtiö Foret syyllistyi, koska sillä ei ollut tytäryhtiöönsä nähden ratkaisevaa päätösvaltaa.

Kantaja väittää ensimmäiseksi, että riidanalainen päätös on puutteellisesti perusteltu.

Toiseksi kantaja väittää, että riidanalainen päätös on sekä oikeudellisesti että tosiseikkojen osalta virheellinen seuraavista syistä:

----

----

Kanne 17.7.2006 — Akzo Nobel ym. v. Komissio

(Asia T-199/06)

(2006/C 212/77)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Akzo Nobel NV (Arnhem, Alankomaat), Akzo Nobel Chemicals Holding AB (Nacka, Ruotsi) ja Eka Chemicals AB (Bohus, Ruotsi) (edustajat: lawyer C. Swaak ja lawyer N. Neij)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Kantajien vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantajat vaativat kumottavaksi sakkoja, jotka komissio määräsi niille asiassa COMP/F/38.620 — vetyperoksidi- ja perboraatti, 31 päivänä toukokuuta 2006 tekemällä päätöksellä K(2006) 1766 lopullinen, jossa komissio totesi, että kantajat olivat rikkoneet EY 81 artiklaa ja ETA-sopimuksen 53 artiklaa osallistumalla kartelliin, joka koostui kilpailijoiden välisestä tietojenvaihdosta hintojen ja tuotantomäärien osalta, sopimuksista hinnoista ja tuotantokapasiteettien alentamisista ETA-alueella ja kyseisten kilpailua rajoittavien sopimusten täytäntöönpanon valvomisesta. Kahden kantajista, eli Akzo Nobel Chemicals Holding AB:n ja Akzo Nobel NV:n katsottiin olevan yhdessä ja solidaarisesti vastuussa Eka Chemicals AB:n (jäljempänä Eka) rikkomisista.

Kantajat väittävät, että komissio rikkoi EY 253 artiklan mukaista perusteluvelvollisuutta, koska se ei esittänyt mitään perusteita sille, miksi se myönsi sakoista ainoastaan 40 prosentin alennuksen 30–50 prosentin vaihteluvälillä huolimatta siitä, että Ekan yhteistyö oli selkeästi sakoista vapauttamista ja sakkojen lieventämistä koskevassa tiedonannossa (1) esitettyjen edellytysten mukaista.

Vaihtoehtoisesti kantajat vaativat edellä mainitun tiedonannon nojalla myönnetyn 40 prosentin alennuksen korottamista kymmenellä prosentilla sillä perusteella, että komissio sovelsi tiedonantoa virheellisesti, koska Ekalle ei myönnetty vaihteluvälin korkeinta mahdollista alennusta, vaikka sen yhteistyö täytti täysin kyseisen tiedonannon 23 kohdan toisessa alakohdassa esitetyt edellytykset. Kantajien mukaan komissio rikkoi täten kantajien perusteltua luottamusta.

Kantajat väittävät lisäksi, että komissio loukkasi yhdenvertaisen kohtelun periaatetta seuraavista syistä:

----

(1)  Komission tiedonanto sakoista vapauttamisesta ja sakkojen lieventämisestä kartelleja koskevissa asioissa, EYVL 2002, C 45, s. 3.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 29.6.2006 — UNIPOR-Ziegel-Marketing v. SMHV — Dörken (DELTA)

(Asia T-159/05) (1)

(2006/C 212/78)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

----

(1)EUVL C 171, 9.7.2005.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 27.6.2006 — Marker Völkl v. SMHV — Icon Health & Fitness Italia (MOTION)

(Asia T-217/05) (1)

(2006/C 212/79)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Viidennen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

----

(1)EUVL C 205, 20.8.2005.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 5.7.2006 — Deutsche Telekom v. SMHV (Alles, was uns verbindet)

(Asia T-18/06) (1)

(2006/C 212/80)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Neljännen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

----

(1)EUVL C 86, 8.4.2006.

----

----

Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen määräys 6.7.2006 — Cofira-Sac v. komissio

(Asia T-43/06) (1)

(2006/C 212/81)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Toisen jaoston puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen rekisteristä.

----

(1)EUVL C 86, 8.4.2006.

----

EUROOPAN UNIONIN VIRKAMIESTUOMIOISTUIN

----

Virkamiestuomioistuimen tuomio (toinen jaosto) 11.7.2006 — Tas v. komissio

(Asia F-12/05) (1)

(Palvelukseen ottaminen - Avoin kilpailu - Hyväksymisen edellytykset - Päätös olla hyväksymättä hakijaa kokeisiin - Tutkintotodistukset - Ammatillinen pätevyys - Yhdenvertainen kohtelu)

(2006/C 212/82)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: David Tas (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J.-N. Louis ja E. Marchal)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja K. Herrmann)

Oikeudenkäynnin kohde

Valintalautakunnan sellaisen päätöksen kumoaminen, jolla kantajalta on evätty oikeus osallistua varallaololuettelon laatimiseksi ”Eurooppalaisen julkishallinnon”, ”Juridiikan”, ”Talouden” tai ”Tilintarkastuksen” alalla toimivista palkkaluokan A 8 apulaishallintovirkamiehistä järjestetyn avoimen kilpailun EPSO/A/4/03 kokeisiin.

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 132, 28.5.2005 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-124/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).

----

----

Virkamiestuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 12.7.2006 — D v. komissio

(Asia F-18/05) (1)

(Ammattitauti - Hakemus kantajan sairauden pahenemisen ammatillisen alkuperän tunnustamisesta)

(2006/C 212/83)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: D (Bryssel, Belgia) (edustajat: asianajajat J. Van Rossum, S. Orlandi ja J.-N. Louis)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamies: J. Currall)

Oikeudenkäynnin kohde

Komission sellaisen päätöksen kumoaminen, jossa se hylkäsi kantajan hakemuksen kantajan sairauden pahenemisen ammatillisen alkuperän tunnustamisesta

Tuomiolauselma

----

(1)EUVL C 155, 25.6.2005 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-147/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).

----

----

Virkamiestuomioistuimen määräys (toinen jaosto) 13.7.2006 — E v. komissio

(Asia F-5/06) (1)

(Henkilöstö - Sisäisten menettelyiden lainmukaisuus - Virkamiesten väitetty virheellinen toiminta kurinpitomenettelyn ja sellaisen menettelyn yhteydessä, jossa sairaus todetaan ammattitaudiksi - Vahingon korvaus - Tutkittavaksi ottaminen - Oikeussuojan tarve - Vahvistava päätös)

(2006/C 212/84)

Oikeudenkäyntikieli:ranska

Asianosaiset

Kantaja: E (Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) (edustajat: asianajajat S. Rodrigues ja Y. Minatchy)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio (asiamiehet: J. Currall ja V. Joris)

Oikeudenkäynnin kohde

Yhtäältä nimittävän viranomaisen 4.10.2005 tekemän sen päätöksen kumoamista koskeva vaatimus, jolla hylätään kantajan valitus, jolla kantaja vaati kurinpitomenettelyn ja menettelyn, jossa kantajan sairaus todettiin ammattitaudiksi, lainmukaisuuden tarkastamista ja toisaalta vahingonkorvausvaatimus

Määräysosa

----

(1)EUVL C 74, 25.3.2006.

----

----

Kanne 22.6.2006 — Bakema v. komissio

(Asia F-68/06)

(2006/C 212/85)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Reint Jacob Bakema (Zuidlaren, Alankomaat) (edustaja: asianajaja L. Rijpkema)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on entinen ns. paikallinen teknisen avun toimihenkilö, on palkattu sopimussuhteiseksi toimihenkilöksi tehtäväryhmän IV palkkaluokkaan 14.

Kanteessaan kantaja väittää, että vastaaja sovelsi virheellisesti asian kannalta merkityksellistä lainsäädäntöä, erityisesti yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 82 artiklan 2 kohdan c alakohtaa ja yleisten täytäntöönpanosäännösten 49-2004 2 artiklaa. Kantajan mukaan vastaaja tulkitsi kyseisiin artikloihin sisältyvää ”tutkintotodistuksen” käsitettä virheellisesti ja mielivaltaisesti. Kantajan työkokemusta laskiessaan vastaajan olisi pitänyt ottaa huomioon kaikki se työ, jonka kantaja suoritti saatuaan ”kandidaatsdiploma”-nimisen tutkintotodistuksensa.

Kantaja väittää lisäksi, että vaikka hän olikin paikallinen teknisen avun toimihenkilö ennen kuin hänet palkattiin sopimussuhteiseksi toimihenkilöksi, häneen on sovellettava yhteisöjen muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 86 artiklassa säädettyä periaatetta. Tämä periaate edellyttää, että kun toimihenkilö vaihtaa toimea saman tehtäväryhmän sisällä, häntä ei voida luokitella alempaan palkkaluokkaan tai alemmalle palkkatasolle kuin aiempaa toimea varten on vahvistettu.

----

----

Kanne 17.7.2006 — Alessandro Lofaro v. Euroopan yhteisöjen komissio

(Asia F-75/06)

(2006/C 212/86)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Kantaja: Alessandro Lofaro (Bryssel, Belgia) (edustaja: asianajaja J.-L. Laffineur)

Vastaaja: Euroopan yhteisöjen komissio

Vaatimukset

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kantaja, joka on komission entinen väliaikainen toimenhaltija, otettiin 16.9.2004 alkaen palvelukseen lähtökohtaisesti 15.9.2009 saakka sellaisen sopimuksen perusteella, johon muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 14 artiklan mukaisesti sisältyi koeaikaa koskeva määräys. Kantajan ensimmäinen arviointikertomus oli kielteinen, mikä johti hänen koeaikansa pidentämiseen kuudella kuukaudella, ja myös toinen arviointikertomus oli kielteinen, mikä johti siihen, että vastaaja irtisanoi kyseisen sopimuksen.

Kantaja väittää kanteessaan, että vastaaja on tehnyt ilmeisiä arviointivirheitä, koska se on yhtäältä tukeutunut paikkansapitämättömiin tosiseikkoihin ja tulkinnut tosiseikkoja virheellisesti ja toisaalta koska se on arvostellut kantajaa sellaisista ongelmista, joita ei voinut lukea kantajan syyksi.

Kantajan mukaan vastaaja on lisäksi loukannut sellaisia yleisiä periaatteita, joilla taataan oikeus arvokkuuteen ja puolustautumiseen, sekä esittänyt aiheetonta arvostelua.

Kantaja väittää lopuksi, että koska vastaaja ei ole saattanut arviointikertomusta päätökseen viimeistään kuukautta ennen koeajan päättymistä, se on loukannut muihin toimenhaltijoihin sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 14 artikla.

----

----

Virkamiestuomioistuimen määräys 13.7.2006 — Lacombe v. neuvosto

(Asia F-9/05) (1)

(2006/C 212/87)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Täysistunnon puheenjohtajan määräyksellä asia on poistettu virkamiestuomioistuimen rekisteristä.

----

(1)EUVL C 115, 14.5.2005 (alun perin Euroopan yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa numerolla T-116/05 rekisteröity asia, joka siirrettiin 15.12.2005 annetulla määräyksellä Euroopan unionin virkamiestuomioistuimeen).

----

III Tiedotteita

----

(2006/C 212/88)

Tuomioistuimen viimeisin julkaisu Euroopan unionin virallinen lehti

EUVL C 190, 12.8.2006

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 178, 29.7.2006

EUVL C 165, 15.7.2006

EUVL C 154, 1.7.2006

EUVL C 143, 17.6.2006

EUVL C 131, 3.6.2006

EUVL C 121, 20.5.2006

Nämä tekstit ovat saatavilla:

----