# Eiropas Savienības C 376/2011

| | ISSN 1977-0952
  doi:10.3000/19770952.C_2011.376.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 376 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 54. sējums2011. gada 22. decembris |

ISSN 1977-0952

doi:10.3000/19770952.C_2011.376.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 376

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

54. sējums2011. gada 22. decembris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | I   Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi |
| | ATZINUMI |
| | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja |
| | 474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī |
| 2011/C 376/01 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Atjaunojamo energoresursu veicināšana un Eiropas kaimiņattiecību politika – Eiropas un Vidusjūras reģiona valstis (izpētes atzinums) | 1 |
| 2011/C 376/02 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu iekļaušana stratēģijā Eiropa 2020  (pašiniciatīvas atzinums) | 7 |
| 2011/C 376/03 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu LEADER kā vietējās attīstības instruments (pašiniciatīvas atzinums) | 15 |
| 2011/C 376/04 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne (pašiniciatīvas atzinums) | 19 |
| 2011/C 376/05 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Lauku attīstība un nodarbinātība Rietumbalkānu reģionā | 25 |
| 2011/C 376/06 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veicināšana Euromed reģionā (pašiniciatīvas atzinums) | 32 |
| 2011/C 376/07 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Eiropas vienotā gaisa telpa II (pašiniciatīvas atzinums) | 38 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

I   Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi

ATZINUMI

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī

2011/C 376/01

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Atjaunojamo energoresursu veicināšana un Eiropas kaimiņattiecību politika – Eiropas un Vidusjūras reģiona valstis (izpētes atzinums)

1

2011/C 376/02

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu iekļaušana stratēģijā Eiropa 2020  (pašiniciatīvas atzinums)

7

2011/C 376/03

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu LEADER kā vietējās attīstības instruments (pašiniciatīvas atzinums)

LEADER

15

2011/C 376/04

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne (pašiniciatīvas atzinums)

19

2011/C 376/05

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Lauku attīstība un nodarbinātība Rietumbalkānu reģionā

25

2011/C 376/06

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veicināšana Euromed reģionā (pašiniciatīvas atzinums)

Euromed

32

2011/C 376/07

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Eiropas vienotā gaisa telpa II (pašiniciatīvas atzinums)

38

| | III   Sagatavošanā esoši tiesību akti |
| --- | --- |
| | EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJA |
| | 474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī |
| 2011/C 376/08 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē – jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnesCOM(2010) 352 galīgā redakcija | 44 |
| 2011/C 376/09 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Pārskats par Eiropas mazās uzņēmējdarbības aktuCOM(2011) 78 galīgā redakcija | 51 |
| 2011/C 376/10 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salāsCOM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS) | 58 |
| 2011/C 376/11 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), tostarp publiskā un privātā sektora pārstāvju pulcēšanu Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centrāCOM(2011) 288 galīgā redakcija – 2011/0135 (COD) | 62 |
| 2011/C 376/12 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dažiem atļautiem nenosakāmu autoru darbu izmantošanas veidiemCOM(2011) 289 galīgā redakcija – 2011/0136 (COD) | 66 |
| 2011/C 376/13 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EKCOM(2011) 315 galīgā redakcija – 2011/0150 (COD) | 69 |
| 2011/C 376/14 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas SavienībāCOM(2010) 573 galīgā redakcija | 74 |
| 2011/C 376/15 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropas stratēģija invaliditātes jomā (2010–2020); atjaunināta apņemšanās veidot Eiropu bez šķēršļiemCOM(2010) 636 galīgā redakcija | 81 |
| 2011/C 376/16 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietāsCOM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS) un par tematu Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekāmCOM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS) | 87 |
| 2011/C 376/17 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropas e-pārvaldes rīcības plāns 2011.–2015. gadam – IKT izmantošana viedas, noturīgas un novatoriskas pārvaldes veicināšanāCOM(2010) 743 galīgā redakcija un Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Virzība uz Eiropas publisko pakalpojumu sadarbspējuCOM(2010) 744 galīgā redakcija | 92 |
| 2011/C 376/18 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Stratēģijas Eiropa 2020 pamatiniciatīva Resursu ziņā efektīva EiropaCOM(2011) 21 galīgā redakcija | 97 |
| 2011/C 376/19 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Rio+20 konference: virzība uz zaļo ekonomiku un labāku pārvaldībuCOM(2011) 363 galīgā redakcija – Eiropas organizētās pilsoniskās sabiedrības ieguldījums | 102 |
| 2011/C 376/20 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadamCOM(2011) 112 galīgā redakcija | 110 |
| 2011/C 376/21 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidiCOM(2011) 336 galīgā redakcija – 2011/0147 (COD) | 116 |

III   Sagatavošanā esoši tiesību akti

EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJA

474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī

2011/C 376/08

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē – jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnesCOM(2010) 352 galīgā redakcija

COM(2010) 352 galīgā redakcija

44

2011/C 376/09

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Pārskats par Eiropas mazās uzņēmējdarbības aktuCOM(2011) 78 galīgā redakcija

COM(2011) 78 galīgā redakcija

51

2011/C 376/10

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salāsCOM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS)

COM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS)

58

2011/C 376/11

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), tostarp publiskā un privātā sektora pārstāvju pulcēšanu Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centrāCOM(2011) 288 galīgā redakcija – 2011/0135 (COD)

COM(2011) 288 galīgā redakcija – 2011/0135 (COD)

62

2011/C 376/12

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dažiem atļautiem nenosakāmu autoru darbu izmantošanas veidiemCOM(2011) 289 galīgā redakcija – 2011/0136 (COD)

COM(2011) 289 galīgā redakcija – 2011/0136 (COD)

66

2011/C 376/13

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EKCOM(2011) 315 galīgā redakcija – 2011/0150 (COD)

COM(2011) 315 galīgā redakcija – 2011/0150 (COD)

69

2011/C 376/14

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas SavienībāCOM(2010) 573 galīgā redakcija

COM(2010) 573 galīgā redakcija

74

2011/C 376/15

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropas stratēģija invaliditātes jomā (2010–2020); atjaunināta apņemšanās veidot Eiropu bez šķēršļiemCOM(2010) 636 galīgā redakcija

COM(2010) 636 galīgā redakcija

81

2011/C 376/16

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietāsCOM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS) un par tematu Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekāmCOM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS)

COM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS)

COM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS)

87

2011/C 376/17

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Eiropas e-pārvaldes rīcības plāns 2011.–2015. gadam – IKT izmantošana viedas, noturīgas un novatoriskas pārvaldes veicināšanāCOM(2010) 743 galīgā redakcija un Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Virzība uz Eiropas publisko pakalpojumu sadarbspējuCOM(2010) 744 galīgā redakcija

COM(2010) 743 galīgā redakcija

COM(2010) 744 galīgā redakcija

92

2011/C 376/18

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Stratēģijas Eiropa 2020 pamatiniciatīva Resursu ziņā efektīva EiropaCOM(2011) 21 galīgā redakcija

COM(2011) 21 galīgā redakcija

97

2011/C 376/19

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Rio+20 konference: virzība uz zaļo ekonomiku un labāku pārvaldībuCOM(2011) 363 galīgā redakcija – Eiropas organizētās pilsoniskās sabiedrības ieguldījums

COM(2011) 363 galīgā redakcija

102

2011/C 376/20

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadamCOM(2011) 112 galīgā redakcija

COM(2011) 112 galīgā redakcija

110

2011/C 376/21

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidiCOM(2011) 336 galīgā redakcija – 2011/0147 (COD)

COM(2011) 336 galīgā redakcija – 2011/0147 (COD)

116

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

I Rezolūcijas, ieteikumi un atzinumi

ATZINUMI

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/1 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/1

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Atjaunojamo energoresursu veicināšana un Eiropas kaimiņattiecību politika – Eiropas un Vidusjūras reģiona valstis” (izpētes atzinums)

2011/C 376/01

Ziņotājs:
  Pierre Jean COULON kgs

Līdzziņotājs:
  Stéphane BUFFETAUT kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 262. pantu 2011. gada 28. janvārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Atjaunojamo energoresursu veicināšana un Eiropas kaimiņattiecību politika – Eiropas un Vidusjūras reģiona valstis”

(izpētes atzinums).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2011. gada 8. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 164 balsīm par, 2 balsīm pret un 9 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi – no kakofonijas līdz simfonijai

1.1   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja aicina atjaunot mieru Vidusjūras reģiona valstīs un nodrošināt stabilitāti Eiropas un Vidusjūras reģionā.

1.2   Nesenie notikumi Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstīs apstiprina, ka “brīvais” (laisser-faire) scenārijs vairs nav iespējams un jāveido ilgtspējīgāka nākotne, kurā galvenā uzmanība pievērsta iedzīvotāju labklājībai un sociālajai attīstībai.

1.3   Tādēļ ir svarīgi, lai atjaunojamo energoresursu, īpaši saules enerģijas, veicināšana būtu orientēta uz reģionālo sadarbību, kuras mērķis ir līdzattīstība.

1.4   Mēs atzinīgi vērtējam reģionālās iniciatīvas plašai atjaunojamo energoresursu attīstībai Vidusjūras reģionā (PSM, Dii, Medgrid u.c.) un stingri aicinām nekavējoties, efektīvi un koordinēti īstenot minētās iniciatīvas.

1.5   Papildus minētajām iniciatīvām EESK aicina ieviest reģionā ierosmi “Jauns zaļais kurss” (New Green Deal), kas vērsts uz energotaupību un mūsu patēriņa un ražošanas modeļu radikālu pārveidi.

1.6   Vidusjūras reģionam ir ievērojams enerģijas un oglekļa emisijas ietaupījuma potenciāls. Tas atkarīgs daļēji no tehnoloģiju un daļēji no jaunas prakses veicināšanas. Energoefektivitātes paaugstināšana ir būtiska atjaunojamo energoresursu attīstības sastāvdaļa.

1.7   Zema oglekļa patēriņa energosistēmu efektīva ieviešana nav tikai katras valsts enerģētikas nozares uzdevums. Vajadzīga arī abos Vidusjūras krastos esošajām valstīm izdevīga cieša reģionālā sadarbība un liels finansējums.

1.8   Vidusjūras reģiona valstīm faktiski ir kopīgi, taču diferencēti uzdevumi, ņemot vērā dažādās valstīs atšķirīgo situāciju pieejamo resursu, vajadzību līmeņa un siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas līmeņa ziņā. Tāpēc ir vajadzīgs reģionāls redzējums, kas atspoguļojas pielāgotās un stabilās valstu stratēģijās.

1.9   Vidusjūras dienvidu valstu nacionālajā plānā jāievieš programmas (likumdošana, nodokļu atvieglojumi, standarti), lai radītu labvēlīgus nosacījumus atjaunojamo energoresursu attīstībai. Minētajā plānā jāiekļauj arī ilgtermiņa programma, kas vērsta uz fosilajam kurināmajam paredzēto kaitīgo subsīdiju atcelšanu.

1.10   Mēs atzinīgi vērtējam Eiropas Komisijas iniciatīvu, kurā ir pārskatīta tās pieeja attiecībā uz Vidusjūras reģionu un kurā svarīga nozīme piešķirta strukturētai un pastiprinātai sadarbībai, kuras pamatelements ir atjaunojamie energoresursi (1).

1.11   Mēs tomēr uzskatām, ka šāda vēlme sadarboties steidzami jāīsteno darbībās un programmās. EESK uzsver, ka ikvienā uzsāktajā dialogā jau no paša sākuma jāiekļauj sadaļa, kurā apskatīti sociālie aspekti.

1.12   Mēs apstiprinām EESK 2011. gada marta publicētajā atzinumā “Energoapgāde. Kādai jābūt mūsu kaimiņattiecību politikai” (2) ietverto aicinājumu atbalstīt Enerģētikas kopienas paplašināšanu (Dienvidaustrumeiropas Enerģētikas kopiena, kuras sastāvā ir Balkānu valstis), iekļaujot tajā Vidusjūras reģiona dienvidu valstis, un īpašo uzdevumu veicināt energoefektivitāti, atjaunojamos energoresursus, tīklu savienošanu un to savietojamību.

1.13   Sākot ar Magribas valstīm, šādā kopienā būtu jāiekļauj vairāki atbilstīgi Eiropas Savienības tiesību aktu aspekti. Bez tam jaunās kopienas mērķim jābūt šādam: popularizēt jauno Enerģētikas hartu un jauno protokolu par energoefektivitāti un atjaunojamo energoresursu attīstību.

1.14   Tādēļ Komiteja norāda, ka ir svarīgi ir izveidot sociālo forumu, līdzīgi tam, kāds jau ir izveidots saistībā ar Dienvidaustrumeiropas Enerģētikas kopienu. Atjaunojamo energoresursu attīstību nevajadzētu aprobežot tikai ar rūpnieciskiem projektiem.

1.15   EESK uzskata, ka ir vajadzīga tehniskā palīdzība vietējās kompetences veidošanai atjaunojamo energoresursu un energoefektivitātes jomā, kas veicinātu atjaunojamo energoresursu attīstību, kā arī Dienvidu-Dienvidu sadarbība. Vispirms jānosaka apmācības vajadzības saistībā ar atjaunojamas enerģijas tehnoloģijām un pēc tam jāizstrādā pielāgots Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu rīcības plāns.

1.16   Mēs stingri iesakām palielināt atbalstu pētniecībai un izstrādei, lai veicinātu atjaunojamo energoresursu projektu saimniecisko rentabilitāti. Tehnoloģijas tālāknodošanu varētu īstenot kopēja reģionāla pētniecības un izstrādes forums, kurā iekļautas universitātes un pētniecības centri.

1.17   Ņemot vērā iepriekšminēto, EESK ierosina izveidot Vidusjūras reģionā enerģētikas jomas ERASMUS, kas dotu iespēju studentiem no visa reģiona (ziemeļiem, dienvidiem, austrumiem un rietumiem) apgūt metodes, kas saistītas ar atjaunojamiem un ilgtspējīgiem energoresursiem.

1.18   Vajadzīgi arī jauni atjaunojamo energoresursu atbalsta un veicināšanas pasākumi. To mērķis ir nodrošināt projektu, tai skaitā ES direktīvas par atjaunojamo energoresursu izmantošanu 9. pantā paredzēto projektu (3), finansiālo līdzsvarotību.

1.19   EESK atbalsta projektu par Eiropas un Vidusjūras reģiona investīciju bankas izveidi, kā arī Eiropas Parlamenta un Savienības Vidusjūrai parlamentārās asamblejas nesenos paziņojumus par minēto tematu.

1.20   EESK uzskata, ka jāizstrādā novatoriski un pielāgoti mehānismi atjaunojamu energoresursu atbalstam. Minētie mehānismi jānosaka Eiropas un Vidusjūras reģiona ietvarā, un pēc tam ar Eiropas un Vidusjūras reģiona investīciju bankas atbalstu jāuzsāk izmēģinājuma projekti, lai sekmētu ierosmes “Jauns zaļais kurss” īstenošanu.

1.21   Svarīgi ir arī tirdzniecības sarunās iekļaut jautājumus par atjaunojamus energoresursus veicinošu preču un pakalpojumu tirgus liberalizāciju.

1.22   Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) rīcības plāni ir galvenais instruments, lai divpusējās attiecībās veicinātu valstu un reģionāla mēroga mērķus enerģētikas jomā.

1.23   EESK arī uzsver, ka gadījumā, ja Komisija neuzsāks sarunas ar trešām valstīm, kā tas paredzēts direktīvā, jaunā Emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas direktīva (4) saistībā ar oglekļa emisiju finansēšanu varētu apdraudēt daļu Vidusjūras dienvidu reģionā uzsākto projektu finansējuma.

1.24   Jāsecina, ka Vidusjūras reģiona saules enerģijas izmantošanas plāna uzsākšana ir rosinājusi vairākas atjaunojamo energoresursu attīstības iniciatīvas reģionā, un šī attīstība vērtējama atzinīgi. Taču ja nebūs pienācīgas koordinācijas starp dažādajām iniciatīvām — arī starp iestādēm, kas tās pārvalda un atbalsta (Eiropas Komisija, Savienība Vidusjūrai u.c.),— gaidītos rezultātus nevarēs sasniegt. Ar ES tehniskās palīdzības programmām dienvidu valstīm un šo iniciatīvu atbalstam varētu veicināt efektīvu un saskaņotu atjaunojamo energoresursu izplatīšanu reģionā un pārvērst pašreizējo kakofoniju simfonijā.

1.25   Attiecībā uz enerģētikas tīkliem decentralizēta saules enerģijas ražošana varētu būt efektīvs un saimnieciski izdevīgs risinājums izolētos apgabalos, kuros nav tīklu. Saules enerģijas decentralizēta ražošana ir īpaši noderīga plašās teritorijās ar zemu iedzīvotāju blīvumu.

1.26   Būtu vēlams ES līmenī izstrādāt politiskā riska garantijas instrumentu Vidusjūras reģiona dienvidu valstīs (piemēram, emitējot ES garantētas obligācijas). Vajadzētu panākt, lai turpmāk dalībvalstis uzņemtos saistības pirkt elektroenerģijas minimālu daudzumu no dienvidu valstīm.

1.27   Ir ļoti svarīgi palielināt visu iesaistīto pušu, tostarp pilsoniskās sabiedrības, izpratni par visām attiecīgajām iniciatīvām. Valstu programmās atjaunojamo energoresursu veicināšanai vajadzētu iekļaut sabiedrības informēšanas kampaņas par energoefektivitāti un atjaunojamiem energoresursiem. Būtisks atbalsts šādai mobilizēšanai varētu būt sociālo kontaktu tīkli un jaunas informācijas un komunikācijas tehnoloģijas.

2.   Ievads

2.1   Jau vairākus gadu desmitus reģionā ir spēcīga sociāli ekonomiskā izaugsme un strauja urbanizācija, jo īpaši piekrastes teritorijās. Paredzams, kas šī tendence turpināsies. Visu minēto faktoru dēļ Vidusjūras ekosistēma ir kļuvusi trausla, un tās stāvoklis pasliktinās (5).

2.2   Vidusjūras reģionam enerģētikas jomā raksturīga divu veidu acīmredzama un liela nevienlīdzība: nevienlīdzība starp reģiona ziemeļu valstīm, kuras ir bagātākās un vairāk patērē enerģiju, un reģiona dienvidu valstīm; un nevienlīdzība energoresursu ziņā.

2.3   Neraugoties uz panākto progresu, pašreizējās tendences enerģētikas jomā reģionā nav ilgtspējīgas. Minētās tendences ir jāmaina, veicot saskaņotus pasākumus, lai nepieļautu tādu attīstību, kam raksturīgs liels oglekļa patēriņš un enerģijas izšķērdēšana. Nākotnē var radīt darba vietas jaunās, specializētās jomās, piemēram, energoefektivitāte, ekobūvniecība, piekļuve pamatpakalpojumiem, atjaunojamu energoresursu nozares un tehnoloģijas.

2.4   Var minēt tādus veiksmīgus labas prakses piemērus kā Alžīrija pieņemtais likums atjaunojamu energoresursu atbalstam, vairāki īstenotie projekti, galvenokārt, saules un vēja enerģijas jomā Ēģiptē, Marokā un Tunisijā, tomēr pašreizējie centieni, lai padarītu šādu praksi ilgtspējīgu un plašāk ieviestu to, vairumā gadījumu, diemžēl, nav pietiekami.

2.5   Taču jāsecina, ka pēc ilga skepticisma vai vienaldzības perioda ilgtspējīga enerģētikas attīstība Vidusjūras reģionā pašreiz sāk vairāk vai mazāk konkrēti ietekmēt uzņēmumu, vietējo pašvaldību, valstu un sadarbības praksi.

3.   Enerģijas perspektīvas Vidusjūras reģionā: atjaunojamo energoresursu potenciāls un priekšrocības un augstāka energoefektivitāte

3.1   Energoatkarība Vidusjūras reģionā un Eiropas Savienībā, iespējams, būtiski palielināsies. Reģiona energoatkarības līmenis 2007. gadā bija 42 %. Vidusjūras Enerģētikas novērošanas centra (OME) pētījums liecina, ka līdz 2030. gadam šis līmenis nostabilizēsies un pat samazināsies līdz 40 % (40 % naftai, 30 % gāzei un 70 % oglēm), bet ziemeļu valstīs tas sasniegs 97 %. Taču Vidusjūras reģiona enerģijas novērošanas centra alternatīvais scenārijs liecina, ka šo spriedzi būtu iespējams mazināt un līdz 2030. gadam pazemināt reģiona energoatkarības līmeni līdz 18 %. Tomēr pat tādā gadījumā valstu starpā joprojām saglabāsies būtiskas atšķirības. Ar piegādes izmaksu pieaugumu un tā ietekmi uz valstu, mājsaimniecību un uzņēmumu enerģijas rēķiniem saistītais sociālais un saimnieciskais apdraudējums, iespējams, būtiski palielināsies.

3.2   Jebkurā gadījumā CO2 emisijas, ko rada fosilo energoresursu patēriņš reģionā, vismaz par 30 % pārsniegs attiecīgo 1990. gada līmeni. Turklāt 2030. gadā Vidusjūras reģiona dienvidu un austrumu valstu emisiju apjoms uz vienu iedzīvotāju, kaut arī par 40 % mazāks nekā Vidusjūras reģiona ziemeļu valstīs, iespējams, veidos 55 % no Vidusjūras baseina emisiju kopapjoma salīdzinājumā ar 36 % 2007. gadā.

3.3   Arvien lielāku risku rada arvien lielāks ūdens resursu trūkums reģionā. Ūdens atsāļošana, kas daudzās valstīs jau ir ļoti attīstīta, ir gandrīz nenovēršama, un tas var palielināt spriedzi, kas saistīta ar ūdens resursu un enerģijas savstarpējo atkarību.

3.4   Ekonomikas un sociālās attīstības mērķis ir pamatots; lai to sasniegtu, ir vajadzīga enerģija. Enerģijas faktors vien var būtiski apdraudēt ekonomikas un sociālo attīstību un ne tikai “visneaizsargātākajās” valstīs.

3.5   Jaunā enerģijas paradigma nozīmē, ka jāizstrādā “energosistēma”, kas ietver ne tikai enerģētikas nozari (piedāvājums), bet arī energopatēriņu (pieprasījums), bet arī jāpanāk šīs sistēmas attīstība tā, lai nodrošinātu energopakalpojumu ar labākajiem iespējamajiem nosacījumiem attiecībā uz resursiem, saimnieciskajām un sociālajām izmaksām un vietēja un pasaules mēroga vides aizsardzību. Tādējādi priekšplānā tiek izvirzīti jauni dalībnieki — uzņēmumi, kopienas, mājsaimniecības, būvniecības nozare, transports, rūpnieciskā vai lauksaimnieciskā ražošana un pakalpojumu nozare.

3.6   Vidusjūras reģionam ir ievērojams enerģijas un oglekļa emisijas ietaupījuma potenciāls. Pamatojoties uz vairākām ticamām aplēsēm, nākamajos divdesmit gados enerģijas patēriņu iespējams samazināt par 20 % (un vairāk, ja enerģijas cenas turpinās pieaugt).

3.7   Energoefektivitātes paaugstināšana ir atjaunojamo energoresursu attīstības būtiska sastāvdaļa. Jāatzīmē, ka energoefektivitāte un energotaupība galvenokārt ir atkarīga no iedzīvotāju, uzņēmumu un darba ņēmēju rīcības un viņu attieksmes maiņas (6).

3.8   Taču šā potenciāla attīstību kavē vairāki šķēršļi. Tie ir saistīti ar institucionāliem, reglamentējošiem, tehniskiem, finansiāliem aspektiem vai saistīti ar apmācību, informēšanu u.c. Jāatzīst, ka lielākajā daļā gadījumu atjaunojamie energoresursi ir mazāk konkurētspējīgi nekā tradicionālie energoresursi, jo īpaši pašreizējos apstākļos, kad netiek veikta ārējo izmaksu internalizācija.

3.9   Lai novērstu minētos trūkumus, valstu plānos jāparedz programmas, kuru mērķis ir radīt labvēlīgus apstākļus atjaunojamo energoresursu attīstībai un kuras orientētas uz valstu tiesību aktiem atjaunojamo energoresursu attīstības atbalstam, nodokļu atvieglojumiem un standartiem. Lai veicinātu atjaunojamo energoresursu attīstību, ir jāizstrādā arī valstu ilgtermiņa plāni, kuru mērķis pastāvīgi samazināt vai pat atcelt fosilajam kurināmajam paredzētās kaitīgās subsīdijas. Plānos jāņem vērā neaizsargātāko sabiedrības grupu stāvoklis.

3.10   Vajadzīga arī skaidra normatīvā sistēma un jauni atjaunojamo energoresursu atbalsta un veicināšanas pasākumi, kas nodrošinātu projektu finansiālo līdzsvarotību, kā tas paredzēts ES direktīvas par atjaunojamo energoresursu izmantošanu 9. pantā.

3.11   Galvenais aspekts atjaunojamo energoresursu attīstībā ir atbalsts elektroenerģijas decentralizētai ražošanai, jo īpaši saules enerģijas ražošanai, ar atbilstīgu tiesību aktu, finansējuma un apmācības starpniecību.

3.12   Būtisks šķērslis ir dažādo ieinteresēto pušu izpratne par atjaunojamiem energoresursiem. Būtiska nozīme ir visu iesaistīto pušu, tostarp pilsoniskās sabiedrības, izpratnes veicināšanai. Valstu programmās atjaunojamo energoresursu veicināšanai varētu iekļaut sabiedrības informēšanas kampaņas gan par energoefektivitāti, gan par turpmāk attīstāmiem atjaunojamiem energoresursiem.

4.   Enerģētika, vide, sadarbība Vidusjūras reģiona valstīs: reģionālā dimensija

4.1   Ņemot vērā atšķirīgos apstākļus dažādās valstīs, Vidusjūras reģiona valstīm ir kopīgi, bet diferencēti uzdevumi. Kopīgs uzdevums ir plānot ilgtspējīgu enerģētikas nākotni, noteikt galvenos darbības virzienus un kopīgi veidot kopēju pamatu (resursi, finansēšanas mehānismi, labas prakses apmaiņa, apmācība, veiktspējas uzlabošana, tehnoloģiju tālāknodošana u. c.). Diferencēti uzdevumi saistīti ar īstenošanu, kurā jāņem vērā katras valsts īpatnības (bez tehnoloģijas iepriekšējas pārņemšanas). Tāpēc ir vajadzīgs reģionāls redzējums, kas atspoguļojas pielāgotās un stabilās valstu stratēģijās.

4.2   Enerģijas pieprasījuma straujā pieauguma tendence reģionā, ilgtspējīgas sociāli ekonomiskās attīstības problēmu apjoms, bažas par apgādes drošību un vajadzība pāriet uz ekonomiku ar zemu oglekļa emisijas līmeni, lai pielāgotos klimata pārmaiņām, vēl jo vairāk uzsver steidzamo nepieciešamību plašāk izvērst energotaupības politikas īstenošanu reģionā.

4.3   Minēto mērķi varēs sasniegt tikai tad, ja tiks izveidota Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sadarbība, kuras pamatā ir uz ilgtspējīgu attīstību orientētu energosistēmu jauns modelis, lai tādējādi apmierinātu pašreizējās vajadzības, neliedzot iespēju nākamajām paaudzēm apmierināt viņu vajadzības. Lai izveidotu konkurētspējīgu videi nekaitīgas enerģijas tirgu, reģionālajā līmenī izšķiroša nozīme būs tiesību aktu saskaņošanai un elastīgu instrumentu pieņemšanai.

4.4   EESK pauž gandarījumu, ka Eiropas Komisija saistībā ar kaimiņattiecību politiku svarīgu nozīmi piešķir sadarbības potenciālam atjaunojamo energoresursu ražošanas un pārvaldības jomā, un atzinīgi vērtē tās izteikto vēlmi, lai sadarbība enerģētikas jomā būtu plašāka, veidojot ciešāku dialogu ar Vidusjūras reģiona valstīm.

4.5   EESK tomēr uzskata, ka minētā vēlme sadarboties steidzami jāatspoguļo iniciatīvās un programmās, kas paredzētas šādas sadarbības veicināšanai. Komiteja uzsver, ka ikvienā uzsāktajā dialogā jau no paša sākuma jāiekļauj sociālie aspekti, lai nodrošinātu, ka atjaunojamo energoresursu attīstība ir iekļauta plašākā saimnieciskās un sociālās attīstības plānā. Lai minētais process noritētu sekmīgi, lielāka nozīme jāpiešķir sociālajiem partneriem. Tāpat būtu vēlams iesaistīt plašas pilsoniskās sabiedrības aprindas, kā arī plašsaziņas līdzekļus, lai nodrošinātu iedzīvotāju atbalstu turpmākiem pasākumiem ziemeļu un dienvidu valstu “īpašo kopīgo interešu” īstenošanā.

4.6   EESK atkārto 2011. gada martā publicētajā atzinumā “Energoapgāde. Kādai jābūt mūsu kaimiņattiecību politikai, lai energoapgāde būtu nodrošināta” (7) pausto aicinājumu un atbalsta Komisijas priekšlikumu nodrošināt reālas iespējas Vidusjūras reģiona dienvidu valstu pakāpeniskai un diferencētai integrācijai ES iekšējā enerģijas tirgū un izveidot ES un Vidusjūras reģiona dienvidu valstu “enerģētikas kopienu” vai līgumu par enerģētikas kopienas izveidi attiecināt arī uz tām kaimiņvalstīm, kas vēl nav pievienojušās minētajam līgumam.

4.7   EESK uzskata, ka minētās jaunās enerģētikas kopienas mērķim jābūt šādam: popularizēt jauno Enerģētikas hartu un jauno protokolu par energoefektivitāti un atjaunojamo energoresursu attīstību. Tādēļ Komiteja atgādina arī, cik svarīgi ir izveidot sociālo forumu, līdzīgi tam, kāds jau ir izveidots saistība ar Dienvidaustrumeiropas enerģētikas kopienu (Balkānu valstis).

4.8   EESK aicina ieviest Vidusjūras reģionā “Jaunu zaļo kursu”, kas vērsts uz energotaupību un radikālām pārmaiņām mūsu patēriņa un ražošanas modeļos.

4.9   Īpaši svarīgs ir jautājums par finansējumu. Lai veicinātu privāto finansējumu, ir jāatrisina, piemēram, jautājums par politisko risku. Piemēram, Vidusjūras reģiona saules enerģijas izmantošanas plāna ietvaros, būtu vēlams ES līmenī izstrādāt politiskā riska garantijas instrumentu (piemēram, emitējot ES garantētas obligācijas).

4.10   EESK atbalsta projektu par Eiropas un Vidusjūras reģiona investīciju bankas izveidi, kā arī Eiropas Parlamenta (8) un Savienības Vidusjūrai parlamentārās asamblejas (9) nesenos paziņojumus par minēto tematu. Komiteja pauž cerību, ka Eiropas Investīciju banka sadarbībā ar Vidusjūras reģiona dienvidu valstu finanšu iestādēm uzņemsies iniciatīvu veidot minēto Eiropas un Vidusjūras reģiona banku.

5.   Pētniecības, tehnoloģiju tālāknodošanas, veiktspējas uzlabošanas, apmācības, tirdzniecības un pilsoniskās sabiedrības līdzdalības aspekti

5.1   Būtiskās izmaiņas enerģijas paradigmā, kurā prioritāte tiek piešķirta nevis piedāvājumam, bet gan pieprasījumam, būtiski maina arī iedzīvotāju attieksmi pret energosistēmām. Tādēļ Komiteja aicina izveidot Vidusjūras abos krastos esošo valstu universitāšu tīklu un vēlas, lai tiktu atbalstītas iniciatīvas, kas dotu iespēju visām ieinteresētajām pusēm dalīties pieredzē un labas prakses piemēros, par paraugu izmantojot Vidusjūras reģiona valstu vasaras skolu, kuras temats ir ilgtspējīga enerģētikas nozare Vidusjūras reģionā.

5.2   Mēs stingri iesakām palielināt atbalstu pētniecības un izstrādes darbībai, lai, veicinot tehnoloģiju inovāciju, varētu ievērojami paaugstināt produktivitāti, tādējādi paaugstinot atjaunojamo energoresursu projektu saimniecisko rentabilitāti līdz tādam līmenim, kas spēj piesaistīt investorus. Jāveicina tehnoloģiju tālāknodošana visā Vidusjūras reģionā; to varētu realizēt kopējs reģionāls pētniecības un izstrādes forums, kurā iesaistītas universitātes un pētniecības centri un kurā ņemti vērā dažādi iekārtu uzstādīšanas un ekspluatācijas aspekti.

5.3   Ņemot vērā iepriekšminēto, EESK ierosina izveidot Vidusjūras reģionā enerģētikas nozares ERASMUS, kas dotu iespēju studentiem no visa reģiona (ziemeļiem, dienvidiem, austrumiem un rietumiem) apgūt metodes saistībā ar atjaunojamiem un ilgtspējīgiem energoresursiem.

5.4   Visi šie savstarpēji saistītie faktori kopā a priori apliecina, ka jāstrādā pie alternatīviem risinājumiem un turpmākajās stratēģijās par ilgtspējīgu enerģētikas attīstību Vidusjūras reģionā prioritāte pakāpeniski jāpiešķir uzņēmumu/teritoriju/apmācības partnerattiecībām.

5.5   EESK uzskata, ka ir vajadzīga tehniskā palīdzība vietējās kompetences veidošanai, kas veicinātu atjaunojamo energoresursu attīstību un Dienvidu-Dienvidu sadarbību. Vispirms jānosaka apmācības vajadzības un pēc tam jāizstrādā pielāgots Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu rīcības plāns.

5.6   Atjaunojamo energoresursu attīstība varētu radīt pienācīgas darba vietas, bet būs vajadzīga arī sākotnēja apmācība un tālākizglītība reģionālajā un starpreģionālajā līmenī. To varēs efektīvi īstenot tikai ar organizēta sociālā dialoga starpniecību.

5.7   Lai pašreiz notiekošajās un turpmākajās tirdzniecības sarunās plašāk pievērstos jautājumam par atjaunojamiem energoresursiem, jāpanāk atjaunojamos energoresursus veicinošu preču un pakalpojumu tirdzniecības liberalizācija.

5.8   Eiropas kaimiņattiecību politikas rīcības plāns ir galvenais instruments, lai divpusējās attiecībās sekmētu valstu un reģionālā mēroga mērķus enerģētikas jomā. EESK aicina Komisiju aktualizēt minētos rīcības plānus, lai atjaunojamo energoresursu attīstībai pavērtos labvēlīgākas perspektīvas. Šajā saistībā jānodrošina, lai rīcības plāni atjaunojamo energoresursu jomā būtu savstarpēji saskaņoti.

5.9   Svarīga nozīme atjaunojamo energoresursu veicināšanas programmās ir pilsoniskās sabiedrības iesaistei (NVO, apvienības, pilsoniskās sabiedrības organizācijas, arodbiedrības u.c.). Minēto programmu veiksmīga īstenošana būs atkarīga ne tikai no sabiedrības izpratnes, bet arī no plašākas informācijas, lai sekmētu sabiedriskās domas un visu ieinteresēto pušu piesaisti.

6.   Reģionālas iniciatīvas atjaunojamo energoresursu attīstības atbalstam

6.1.   Saules enerģijas izmantošanas plāns Vidusjūras reģionam — reģiona ilgtspējīgu attīstību veicinošs faktors

6.1.1   Saules enerģijas izmantošanas plāna galvenais mērķis ir apmierināt dienvidu valstu enerģijas pieprasījumu un daļu saražotās elektroenerģijas transportēt uz Eiropas valstīm, kas ir projektu saimnieciskās un finansiālās rentabilitātes svarīgs papildu faktors. “Zaļās elektroenerģijas” eksports uz Eiropu ir iespējams, pamatojoties uz ES direktīvas par atjaunojamo energoresursu izmantošanu 9. pantu. Taču priekšnoteikums šādam eksportam ir savstarpēji savienojumi, un jāparedz īpaša regula, lai nepieļautu oportūnistisku rīcību un tirgus kropļošanu.

6.1.2   Vidusjūras reģiona saules enerģijas izmantošanas plāna kvantitatīvais mērķis ir līdz 2020. gadam uzstādīt 20 GW jaunas atjaunojamo energoresursu (galvenokārt saules un vēja) ražošanas jaudas un attīstīt elektrotīklus un Ziemeļu-Dienvidu un Dienvidu-Dienvidu savstarpējos savienojumus. Neraugoties uz iepriekš uzsvērto potenciālu un problēmām reģionā, energoefektivitāte un tehnoloģiju tālāknodošana diemžēl pašreiz tiek uzskatītas par papildpasākumiem. Salīdzinājumā ar Vidusjūras reģiona enerģijas novērošanas centra prognozēm 2020. gadam Saules enerģijas izmantošanas plāna mērķis paredz papildus uzstādīt 11 GW jaunas atjaunojamo energoresursu ražošanas jaudas “brīvā” scenārija gadījumā un tikai 1 GW jaudas alternatīvā scenārija gadījumā. Tādēļ būtu vēlams nodrošināt, ka dalībvalstis uzņemas saistības pirkt garantētu minimālu elektroenerģijas daudzumu no dienvidu valstīm, lai atbalstītu minēto projektu.

6.1.3   Saules enerģijas izmantošanas plānu raksturo divas problēmas: pirmkārt, projektu rentabilitātes veicināšana, izmantojot vietējās un eksporta elektroenerģijas iepirkuma cenas, kā arī koncesijas līdzekļus, subsīdijas un oglekļa kredītus; otrkārt, projektiem nepieciešamā finansējuma nodrošināšana, izmantojot pašu kapitālu, kas iegūstams, ja ir nodrošināta pietiekama rentabilitāte un riska kontrole, un aizņemoties iesākumā no attīstību veicinošām finanšu iestādēm (EIB, AFD, KfW, ERAB, Pasaules Banka, Āfrikas Attīstības banka, Islāmiskā Attīstības banka) un pēc tam no komercbankām.

6.1.4   Saules enerģijas izmantošanas plāna iniciatīva ir plašāka nekā līdz šim īstenotā sadarbība. Tā apvienos Savienības Vidusjūrai dalībvalstis, Eiropas Komisiju, uzņēmumus, pētniecības iestādes, nozares NVO, daudz publisko un privāto investoru, kā arī finanšu iestādes.

6.1.5   EESK aicina Eiropas Komisiju cieši sadarboties ar Savienības Vidusjūrai sekretariātu, kas pilnvarots īstenot minēto plānu un jo īpaši tā ģenerālplānu. Lai sekmētu minētā ģenerālplāna īstenošanu, jāizstrādā kopēji pamatprincipi. Ir svarīgi īstenot kopēju pieeju galvenajiem jautājumiem, piemēram, attiecībā uz finanšu instrumentiem un tehnoloģiju tālāknodošanu.

6.2.   Medgrid — Līdzattīstības projekts elektroenerģijas tirdzniecībai Vidusjūras reģionā

6.2.1   Kā jau minēts iepriekš, viens no galvenajiem uzdevumiem ir vajadzība pilnveidot un nostiprināt Vidusjūras abos krastos esošo valstu elektrotīklu savstarpējo savienojumu; šobrīd vienīgais šāds savienojums ir starp Spāniju un Maroku ar pārvades jaudu 1 400 MW. Saskaņā ar MEDELEC (Vidusjūras reģiona elektroenerģijas ražošanas uzņēmumu apvienība) informāciju maksimālā elektroenerģijas pārvades jauda, ko tīklā var sasniegt, balstoties uz pašreizējiem investīciju plāniem, ir aptuveni 5 GW. Lai sasniegtu saules enerģijas izmantošanas plāna mērķus, ir vajadzīgi būtiski pasākumi savienojumu jaudas palielināšanai gan starp Vidusjūras reģiona dienvidu valstīm, gan Vidusjūras reģiona dienvidu un ziemeļu valstīm.

6.2.2   Medgrid mērķis ir noteikt Vidusjūras reģiona tīkla attīstības plānu 2020. gadam, veicināt elektroenerģijas tirdzniecības institucionālo un normatīvo sistēmu, novērtēt ieguldījumu tīkla infrastruktūrā ienesīgumu, attīstīt tehnisko un tehnoloģisko sadarbību ar Vidusjūras dienvidu un austrumu valstīm, kā arī veicināt elektroenerģijas pārvades progresīvās tehnoloģijas.

6.3.   Dii GmbH — atjaunojamie energoresursi, kas savieno kontinentus (Renewable energy bridging continents)

6.3.1   Salīdzinājumā ar saules enerģijas izmantošanas plānu Dii ir tālāka perspektīva, proti, 2050. gads. Dii balstīts uz mērķi līdz 2050. gadam panākt, lai 15 % Eiropas valstu elektroenerģijas pieprasījuma tiktu nodrošināts ar saules enerģijas ražošanas iekārtām, kas uzstādītas Vidusjūras reģiona dienvidu valstu tuksnešos. Taču kopš Dii uzsākšanas 2009. gadā, tā mērķis ir pārorientēts uz līdzattīstību, pievēršoties vispārīgai atjaunojamo energoresursu attīstībai un nevis tikai saules enerģijai un eksportam starp dienvidu un ziemeļu valstīm. Dii faktiski atbilst Saules enerģijas izmantošanas plāna redzējumam, taču tālākā perspektīvā un bez kvantitatīviem mērķiem.

6.4.   Citas iniciatīvas

6.4.1   Jāatzīmē arī citas iniciatīvas, piemēram, ES tehniskās palīdzības projekts (“Ceļā uz Vidusjūras reģiona saules enerģijas izmantošanas plānu” (Paving the Way for the Mediterranean Solar Plan)) atjaunojamo energoresursu attīstībai reģionā, Eiropas finansējums Vidusjūras dienvidu valstīm — Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisms (FIV) un Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu investīciju un partnerattiecību programma (FEMIP), — ko var izmantot atjaunojamo energoresursu projektu finansēšanai, un Komisijas paziņojums “Enerģētikas infrastruktūras prioritātes 2020. gadam un pēc tam. Projekts integrētam Eiropas enerģētikas tīklam” (COM(2010) 677 galīgā redakcija), kurā iekļauti jautājumi gan par “zaļās” elektroenerģijas tirdzniecību starp dienvidiem un ziemeļiem, gan par šādu tirdzniecību atvieglojošu starpsavienojumu pastiprināšanu. Vairākas valstis ir arī uzsākušas īstenot nacionālos plānus, piemēram, Marokas saules enerģijas izmantošanas plāns un Tunisijas saules enerģijas izmantošanas plāns, kas ietver virkni valsts līmeņa projektu atjaunojamo energoresursu attīstībai.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2011) 200 galīgā redakcija un COM(2011) 303 galīgā redakcija.

1

(2)  OV C 132, 03.05.2011., 15. lpp.

2

(3)  OV L 140, 05.06.2009., 16.-62. lpp.

3

(4)  OV L 140, 05.06.2009., 63.-87. lpp (11.a) panta 5. punkts).

4

(5)  EESK informatīvais ziņojums par tematu “Klimata pārmaiņas un Vidusjūras reģions: uzdevumi vides un enerģētikas jomā”, CESE 682/2009, 2009. gada 30. septembris.

5

CESE

(6)  OV C 318, 29.10.2011., 155. lpp.

6

(7)  OV C 132, 03.05.2011., 15. lpp.

7

(8)  EP 2011. gada 17. februāra rezolūcija - P7_TC1-COD(2010)0101

8

(9)  Savienības Vidusjūrai Parlamentārās asamblejas Politisko lietu, drošības un cilvēktiesību komisijas ieteikums, 2011. gada 4. martā Romā.

9

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/7 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/7

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu iekļaušana stratēģijā “Eiropa 2020” ” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/02

Ziņotājs:
  VAN IERSEL kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 20. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu iekļaušana stratēģijā “Eiropa 2020” ”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ekonomikas un monetārās savienības, ekonomiskās un sociālās kohēzijas specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 1. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 142 balsīm par, 3 balsīm pret un 1 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   EESK atzinīgi vērtē to, ka Eiropas iestādes — Padome, Komisija, Eiropas Parlaments un Reģionu komiteja — saistībā ar “Teritoriālās attīstības programmu līdz 2020. gadam” arvien vairāk novērtē lielpilsētu attīstības nozīmi. Komiteja pēdējos desmit gadus aicinājusi pievērst uzmanību šai prioritātei, kas kļūst arvien nozīmīgāka.

1.2   Lielpilsētas teritorija nav vienīgi liela pilsēta. EESK uzskata, ka tā ir teritorija, kurā ir liela pilsēta/policentriska pilsētu grupa un tās apkaimē esošas mazākas pašvaldības un lauku teritorijas un kurā kopā dzīvo vismaz 500 000 (vai vairāk) cilvēku. Lielpilsētu teritorijas ir funkcionāli reģioni, svarīgas ekonomikas zonas un darba tirgi. Tās parasti neatbilst tradicionālajām administratīvajām vienībām, piemēram, apgabaliem vai rajoniem. Lielpilsētu teritorijas veido Eiropas transporta tīklu galvenos mezglus, vienlaikus pašas būdamas sarežģīti transporta tīkli.

1.3   EESK uzskata, ka 21. gadsimta pilsētu atdzimšanai un elastīgu un konkurētspējīgu lielpilsētu teritoriju veidošanai ir jāpieiet radoši. Ekonomikas, sociālo, vides un teritoriālo attīstības tendenču, kā arī pesimistisko finansiālo izredžu dēļ ir steidzami vajadzīgs saskaņots ES pilsētvides attīstības plāns, kas ir cieši saistīts ar stratēģiju “Eiropa 2020”. EESK viedoklis par pilsētvides attīstības plānu un stratēģijas “Eiropa 2020” nozīmi ir formulēts šā atzinuma 5. un 6. punktā.

1.4   Pašlaik valda neizpratne par to, kā šo jautājumu risināt ES līmenī un nereti arī dalībvalstu līmenī, un tas daļēji ir saistīts ar pārvaldības un atbildības problēmām, daļēji arī ar atšķirīgajām pieejām. Spriedzi rada atšķirīgie viedokļi par to, kāda augšupēja un lejupēja pieeja būtu jāizmanto, un lielu pilsētu domstarpības ar nelielākām (piepilsētu) pašvaldībām un lauku teritorijām. Būtiska problēma ir arī tā, ka lielpilsētu attīstība bieži neiekļaujas administratīvajās robežās.

1.5   EESK ir pārliecināta, ka līdzsvaroti attīstītas un stabilas lielpilsētu teritorijas, kurām sniegs atbalstu saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, kļūs par turpmākās attīstības virzītājspēkiem, teritorijām nezaudējot identitāti un tām raksturīgās iezīmes. Tam būs pozitīva ietekme arī uz Eiropas makroekonomiku. Īstenojot ar lielpilsētu attīstību saistītus pasākumus, vienlaikus jācenšas mazināt reģionu atšķirības.

1.6   EESK ierosina papildus jau izveidotajai Komisijas starpdienestu grupai pilsētattīstības jautājumos izveidot arī augsta līmeņa grupu vai darba grupu lielpilsētu attīstības jautājumos. Minētajai darba grupai vajadzētu būt starpdisciplinārai, un tajā vajadzētu iesaistīt dažādus dalībvalstu un lielpilsētu teritoriju pārstāvjus, ieinteresētās personas no publiskā un privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus. Jānodrošina strukturēta praktiķu un pētnieku pieredzes apmaiņa, izmantojot, piemēram, Eiropas Lielpilsētu tīkla institūtu, kopīgās plānošanas iniciatīvu “Eiropas pilsētas” un Eiropas lielpilsētu rajonu tīklu “METREX”.

1.7   Darba grupa jāizveido, lai tā izstrādātu Eiropas lielpilsētu tālākās nākotnes ilgtermiņa redzējumu, neņemot vērā valstu robežas. Vajadzētu izstrādāt saskanīgu un efektīvu Eiropas pilsētvides attīstības plānu līdz 2050. gadam, lai aizstātu atšķirīgās, nekonsekventās pieejas ar vispārēju koncepciju, kas atbilst stratēģijas “Eiropa 2020” visaptverošajai viedas, ilgtspējīgas un iekļaujošas izaugsmes programmai.

1.8   Plāna izstrādes pamatā jābūt padziļinātai pašreizējo (un gaidāmo) attīstības tendenču analīzei, izmantojot Eurostat statistiku, kā arī datus un pētījumus, ko veicis Eiropas Telpiskās plānošanas novērošanas tīkls (European Spatial Planning Observatory Network — ESPON) un citi ticami avoti.

1.9   Lai īstenotu Lisabonas līgumu un stratēģiju “Eiropa 2020”, vajadzīgas arī pārmaiņas pārvaldības jomā. Pašlaik vajadzētu nopietni pievērsties daudzlīmeņu pārvaldības praktiskai īstenošanai, lai tā nebūtu tikai teorētiska koncepcija. Jāatzīst, ka lielpilsētu teritorijām ir svarīga nozīme reģionu attīstības procesā. Pilsētu un lielpilsētu jautājumi Komisijā ir labāk jākoordinē un atbilstoši jāatspoguļo. Būtībā politika lielpilsētu jomā ir Eiropas, valstu (jo tā skar vissvarīgākās teritorijas Eiropā un valstī), reģionālās un vietējās politikas komponents. Lielpilsētu teritoriju varas iestādēm jābūt tām, kas koordinē visus minētos aspektus.

1.10   Eiropā pašlaik norit strauja lielpilsētu attīstība. EESK ir pārliecināta, ka uz nākotni vērsta ES platforma — darba grupa un starpdienestu grupa — var darboties kā katalizators, virzot debates par pašreizējiem procesiem, formulējot lejupējās un augšupējās pieejas, mudinot reģionālās/vietējās pašvaldības un pilsonisko sabiedrību izstrādāt piemērotus attīstības modeļus, veicinot savstarpējās saiknes un atbalstot pārrobežu iniciatīvas.

1.11   Minētā jautājuma aktualitāte arvien pieaug. Šajā atzinumā EESK veic analīzi un iepazīstina ar argumentiem un priekšlikumiem, lai atbalstītu vēlamos risinājumus. EESK lūdz Komisiju un Padomi tos ņemt vērā Komisijas pārdomu procesā par “Rītdienas pilsētām”, lai gaidāmajā tiesību aktu kopumā par kohēzijas politiku stiprinātu pilsētu dimensiju.

2.   Analītiskas piezīmes

2.1   Eiropas Savienības attiecības ar pilsētām un lielpilsētu teritorijām ir ļoti sarežģītas. Minētie sarežģījumi ir saistīti ar daudziem iemesliem, sākot no pārvaldības problēmām līdz pat daudziem un dažādiem konkrētiem apstākļiem un norisēm.

2.2.   Jautājuma līdzšinējā risināšana Komisijā un Padomē

2.2.1   Eiropadome 1972. gadā paziņoja, ka Eiropas reģionālā politika ir būtisks Kopienas stiprināšanas faktors. Lai veicinātu līdzsvarotu un saskanīgu Eiropas attīstību, sākotnēji finansiālo atbalstu piešķīra reģioniem, kuru stāvoklis bija nelabvēlīgāks. Jau 1986. gadā par vienotā tirgus izveides papildmērķi bija izvirzīta reģionu atšķirību mazināšana.

2.2.2   Divdesmitā gadsimta astoņdesmitajos un deviņdesmitajos gados paplašināja politikas un programmu darbības jomu. Pēc Eiropas Savienības līguma stāšanās spēkā 1992. gadā un dažus gadus vēlāk notikušajām sarunām par Savienības paplašināšanu ievērojami tika palielināti struktūrfondu līdzekļi.

2.2.3   ES politikas veidotāji pilsētām pievērsās vēlāk, lai arī jau pagājušā gadsimta deviņdesmito gadu sākumā sāka īstenot ar pilsētām saistītas izmēģinājuma programmas. Tolaik īpaši nepievērsa uzmanību atšķirībām starp lielajām un mazajām pilsētām. Ilgu laiku debatēja vienīgi par atšķirību starp pārtikušajām un trūcīgajām ES teritorijām, proti, starp tā saukto Rietumeiropas “banānu” un pārējām Eiropas daļām.

2.2.4   Komisija 1998. gadā spēra nozīmīgu soli, publicējot paziņojumu “Ilgtspējīga pilsētu attīstība Eiropas Savienībā: darbības principi”. Tomēr tas ļoti maz ietekmēja debates Padomē un ikdienas darbu.

2.2.5   Pa to laiku Reģionālās politikas ĢD, Pētniecības un inovācijas ĢD, Mobilitātes un transporta ĢD, Enerģētikas ĢD un Nodarbinātības, sociālo lietu un iekļautības ĢD izstrādāja pilsētām paredzētas programmas un projektus. ESPON uzņēmās atbildību par reģionu un lielpilsētu attīstības mērķtiecīgu izpēti, ko īstenoja ar Kopienas iniciatīvas Eiropas pārrobežu sadarbībai (INTERREG) atbalstu.

2.2.6   Padome 2004. gadā sāka tieši pievērsties pilsētu jautājumiem. Tā sāka divreiz gadā rīkot neoficiālas sanāksmes ministriem, kas atbildīgi par teritoriālo plānošanu un teritoriālo attīstību, un šo sanāksmju galvenais temats bija ar pilsētām saistīti jautājumi. Komisijas un Padomes iespējas īstenot konkrētus pasākumus bija ierobežotas, jo tām attiecīgajā jomā nebija oficiālu Līgumos noteiktu pilnvaru.

2.2.7   Neoficiālajās ministru sanāksmēs pieņēma vairākas deklarācijas. Viena no svarīgākajām ir 2007. gada Leipcigas harta, ar kuru bija plānots noteikt pilsētvides attīstības plānu. Tajā norādīja vairākus ar pilsētām un arī lielajām pilsētām saistītus jautājumus, kas jārisina ar kopīgu Eiropas programmu, ievērojot subsidiaritātes principu. Pēc minētās deklarācijas pieņemšanas pieeja kļuva strukturētāka. Kā nozīmīgs centienu turpinājums jāmin arī ministru sanāksmes secinājumi (1) par arhitektūras un kultūras ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā. Vēlāk turpināja izstrādāt mērķus un argumentus, jo īpaši neoficiālajās ministru sanāksmēs, kas notika Marseļā un Toledo (2). Gedelles 2011. gada maija secinājumi un deklarācija liecina, ka pienācis laiks izstrādāt vienotu un starpdisciplināru pieeju, ar kuru veicinātu lielpilsētu līdzsvarotu attīstību (3).

2.2.8   Lai arī Komisijas paziņojumos un ES programmās pievērš uzmanību pilsētām, vispārējais stāvoklis un progress pilsētvides attīstības plāna izstrādes jomā nav pietiekams. Tas saistīts ne vien ar oficiālu pilnvaru, bet arī ar konkrētu mērķu un mērķtiecīgas pieejas trūkumu. Iekšpolitisku iemeslu un subsidiaritātes principa dēļ dalībvalstis nelabprāt ES līmenī apspriež pilsētu jautājumus.

2.3.   EESK līdzšinējais viedoklis

2.3.1   EESK 2004. gadā ierosināja (4) Eiropas Savienībai vairāk uzmanības pievērst lielpilsētu teritorijām un lielām pilsētām, kuru iedzīvotāju skaits sasniedz 500 000, un minēja divus svarīgākos iemeslus: pirmkārt, tās ir “pasaules tautsaimniecības laboratorijas” ar ievērojamu pozitīvu un negatīvu ietekmi; otrkārt, aglomerācijas, visticamāk, turpinās paplašināties. Abas tendences pēdējās desmitgades laikā ir pastiprinājušās. Nesen to pilnībā atzina arī ministru neoficiālajās sanāksmēs.

2.3.2   EESK norādīja, ka, cenšoties mazināt reģionu atšķirības, tikpat liela uzmanība jāvelta arī attīstītām lielpilsētu teritorijām, jo tās ir turpmākās attīstības virzītājspēks.

2.3.3   Tāpat kā citur pasaulē, arī Eiropā plašās konurbācijās parasti ir koncentrēta kvalitatīva darbība, starptautiski uzņēmumi un pētniecības centri, pakalpojumi, dažādas radošās darbības izpausmes un izglītības iestādes. Globalizācijas ietekmē konurbācijām pievērš vēl vairāk uzmanības, jo valstu robežas vairs nerada tik nepārvaramus šķēršļus un mūsdienu transporta un digitālo sakaru dēļ konurbācijas saiknes sniedzas pāri valstu robežām un veidojas apstākļi, kas piesaista talantīgus cilvēkus.

2.3.4   Lielpilsētu teritorijas un pilsētu reģioni piesaista visdažādākos ES iedzīvotājus un arī imigrantus, tāpēc tajos ir arī diezgan liels bezdarbnieku un mazkvalificētu iedzīvotāju īpatsvars — šo jautājumu ir grūti risināt, un tas nereti rada (ievērojamas) sociālas, kultūras un ekonomiskas problēmas. Nav noliedzamas arī dažādas ekoloģiskās problēmas.

2.3.5   EESK 2008. gada atzinumā īsi raksturoja stāvokli dalībvalstīs. Neraugoties uz decentralizāciju un to, ka Eiropā debatē par vēlamāko pieeju lielpilsētu attīstībai un vēlamajiem ar to saistītajiem pasākumiem, ikvienai valstij ir cita darba kārtība, kas ir cieši saistīta ar valsts vēsturisko un tiesisko attīstību. Tāpēc EESK aicināja izveidot ES augsta līmeņa grupu, kurā apspriestu un izstrādātu pilsētvides attīstības plānu lielpilsētu teritorijām (5), koncentrējoties uz konkurētspējīgu, noturīgu un iekļaujošu izaugsmi. Saistībā ar minēto vajadzētu rosināt lielpilsētu teritorijas sadarbībā ar dalībvalstu valdībām izstrādāt savas programmas Lisabonas mērķu sasniegšanai. Minētais process un arī paraugprakse ir jāapspriež ES līmenī, Komisijai aktīvi piedaloties un veicot uzraudzību.

2.3.6   Līdz šim minēto pieeju vēl neīsteno praksē. Joprojām nav skaidrs, kas attiecīgajā vietā un apstākļos par ko ir atbildīgs.

3.   Pašreizējais stāvoklis

3.1   Mūsdienās vairs nav šaubu par lielpilsētu nozīmi (6). Arī Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija un Pasaules banka pievērsušās visā pasaulē vērojamo tendenču analīzei. Eiropas pētniecības centri pauž atziņas, kuru ir pamatā ir tādi paši pieņēmumi kā šajā atzinumā minētie. Tomēr joprojām valda neziņa par to, kā šo jautājumu risināt ES līmenī un bieži vien arī dalībvalstu līmenī. Nenoteiktība daļēji ir saistīta ar pārvaldības un atbildības problēmām, daļēji arī ar atšķirīgajām pieejām. Daži piemēri:

| — | plašās urbanizētās teritorijās pilsētplānotāju (par teritoriālo attīstību, infrastruktūru, mājokļiem un vispārējiem pakalpojumiem atbildīgo) viedoklis nereti ir pretrunā ekonomikas attīstības veicinātāju, dinamikas nodrošinātāju un darba vietu radītāju viedoklim, proti, visbiežāk nav panākta vienošanās par kopīgu mērķi; |
| --- | --- |

—

plašās urbanizētās teritorijās pilsētplānotāju (par teritoriālo attīstību, infrastruktūru, mājokļiem un vispārējiem pakalpojumiem atbildīgo) viedoklis nereti ir pretrunā ekonomikas attīstības veicinātāju, dinamikas nodrošinātāju un darba vietu radītāju viedoklim, proti, visbiežāk nav panākta vienošanās par kopīgu mērķi;

| — | akadēmiķi un pētniecības iestādes publicē arvien vairāk lietderīgu pētījumu par konkrētām konurbācijām, bet efektīva saziņa ar pārvaldes iestādēm joprojām notiek vien retos gadījumos; |
| --- | --- |

—

akadēmiķi un pētniecības iestādes publicē arvien vairāk lietderīgu pētījumu par konkrētām konurbācijām, bet efektīva saziņa ar pārvaldes iestādēm joprojām notiek vien retos gadījumos;

| — | dalībvalstu, reģionālā un vietējā līmeņa pārvaldes iestādes parasti nelabprāt apspriežas ar privāto sektoru, piemēram, ar attīstītājiem un ieguldītājiem nekustamā īpašuma jomā; |
| --- | --- |

—

dalībvalstu, reģionālā un vietējā līmeņa pārvaldes iestādes parasti nelabprāt apspriežas ar privāto sektoru, piemēram, ar attīstītājiem un ieguldītājiem nekustamā īpašuma jomā;

| — | pilsētas, reģioni un dalībvalstu valdības parasti uzskata “Briseli” galvenokārt par iespēju saņemt finansiālu atbalstu un visbiežāk neizmanto iespējas apspriesties par vēlamo stratēģiju vai ES tiesību aktu ietekmi uz lielpilsētu teritorijām. |
| --- | --- |

—

pilsētas, reģioni un dalībvalstu valdības parasti uzskata “Briseli” galvenokārt par iespēju saņemt finansiālu atbalstu un visbiežāk neizmanto iespējas apspriesties par vēlamo stratēģiju vai ES tiesību aktu ietekmi uz lielpilsētu teritorijām.

3.2   Pieaugot Komisijas un Padomes vēlmei risināt šo jautājumu, paplašinās arī izstrādāto programmu klāsts. Tā kā izmanto dažādu nozaru pieejas, minēto programmu mērķi atšķiras un programmu pamatā parasti ir atšķirīgas problēmu definīcijas. Daudzo un atšķirīgo pieeju dēļ programmām nav pietiekamas publiskās atpazīstamības, kas savukārt mazina programmu efektivitāti, kura ir svarīga gan ar tām nesaistītajām personām, gan tiešajiem lietotājiem.

3.3   Lisabonas stratēģija neapšaubāmi ir veicinājusi pilsētattīstības iekļaušanu plašākā Eiropas sistēmā un ar to saistītu Eiropas mērķu izvirzīšanu. Tomēr dalībvalstis bieži nevēlas pārnacionāla līmeņa iejaukšanos to iekšējās lietās, kas saistītas ar pilsētām. Tāpēc Eiropas finansējuma piešķiršana pilsētu projektiem parasti notiek ar valstu līmeņa pārvaldes iestāžu starpniecību, un Komisija nevar sadarboties tieši ar vietējā līmeņa pārvaldēm bez iejaukšanās no “augšas”.

3.4   Kaut arī netrūkst uzskatāmu pozitīvu piemēru, dalībvalstīs un arī Eiropas līmenī kopumā nav skaidrības par to, kādas augšupējas un lejupējas pieejas būtu jāizmanto. Tāpēc nav strukturētas pieejas un katra lielpilsēta atsevišķi cīnās par savām interesēm.

3.5   Debates negatīvi ietekmē arī biežie nelietderīgie konflikti starp lauku un pilsētu teritorijām (arī piepilsētu pašvaldībām).

3.6   Veiksmīgu daudzlīmeņu pārvaldību visbiežāk apgrūtina ar vēsturi un kultūru saistīti šķēršļi, kas neļauj konstruktīvi risināt īstās problēmas.

3.7   Dalībvalstis un konurbācijas kopumā turpina koncentrēties pārsvarā uz ikdienas darbību un nepietiekami pievēršas integrētām stratēģijām vai ilgtermiņa mērķiem. Pievienotā vērtība, ko sniedz Eiropas Savienība, nav skaidri formulēta. Daļēji tas saistīts ar to, ka dalībvalstis nav vienojušās par Komisijas pilnvarām un Padomes (neoficiālo sanāksmju) nozīmi, daļēji arī ar to, ka Komisijai pašlaik nav tiesību rīkoties, reaģējot uz dalībvalstu atšķirīgajiem viedokļiem par tās lomu.

4.   Proaktīva pieeja pilsētu atdzimšanai 21. gadsimtā

4.1   Lai arī Komisijas paziņojumos un ES programmās pilsētām pievērš arvien vairāk uzmanības, kopējā pieeja joprojām ir sadrumstalota. Ekonomikas, sociālo un vides prasību, kā arī pesimistisko finansiālo izredžu dēļ ir vajadzīgs saskaņots un praktisks pilsētvides attīstības plāns. Minētais plāns palīdzētu vairot Eiropā pastāvošās un vēl neizmantotās ekonomiskās, sociālās, kultūras un tehnoloģiskās iespējas.

4.2   Jau pieņemtos atzinumos EESK ir sniegusi pārliecinošus argumentus, kāpēc šāds ES plāns ir vajadzīgs, tos saistot ar starptautiskām politiskām un akadēmiskām debatēm par pilsētu atdzimšanas veicināšanu 21. gadsimtā. Debatēs par lielpilsētām min šādus aspektus:

| — | globalizācijas laikmetā, kad tīkli un vērtību radīšanas ķēdes kļūst starptautiski un valstu robežas vairs nerada nepārvaramus šķēršļus, lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu nozīme arvien palielinās; |
| --- | --- |

—

globalizācijas laikmetā, kad tīkli un vērtību radīšanas ķēdes kļūst starptautiski un valstu robežas vairs nerada nepārvaramus šķēršļus, lielpilsētu teritoriju un pilsētreģionu nozīme arvien palielinās;

| — | rūpniecības reģionos notiek pāreja un pārstrukturēšanās, attīstot ražojošo rūpniecību un pakalpojumus ar jaunu specializāciju, un šis process ietekmē ekonomikas zonas un lielpilsētu teritorijas; |
| --- | --- |

—

rūpniecības reģionos notiek pāreja un pārstrukturēšanās, attīstot ražojošo rūpniecību un pakalpojumus ar jaunu specializāciju, un šis process ietekmē ekonomikas zonas un lielpilsētu teritorijas;

| — | pilsētas specializējas, veidojot klasterus ieguldījumu piesaistīšanai; |
| --- | --- |

—

pilsētas specializējas, veidojot klasterus ieguldījumu piesaistīšanai;

| — | lielpilsētās notiek universitāšu, pētniecības centru, augsti kvalificētu speciālistu, reģionālo vērtības radīšanas ķēžu un augsti attīstītu pakalpojumu koncentrācija; |
| --- | --- |

—

lielpilsētās notiek universitāšu, pētniecības centru, augsti kvalificētu speciālistu, reģionālo vērtības radīšanas ķēžu un augsti attīstītu pakalpojumu koncentrācija;

| — | paplašinās starptautiskie transporta savienojumi, un vienlaikus veidojas viedas iekšējās mobilitātes un transporta sistēmas; |
| --- | --- |

—

paplašinās starptautiskie transporta savienojumi, un vienlaikus veidojas viedas iekšējās mobilitātes un transporta sistēmas;

| — | “zaļās pilsētas”: klimata pārmaiņu, enerģijas patēriņa samazināšanas un vides prasību dēļ vietējai un reģionālajai pārvaldei ir jākļūst spēcīgākai un mērķtiecīgākai un jāveido publiskā un privātā sektora partnerības; |
| --- | --- |

—

“zaļās pilsētas”: klimata pārmaiņu, enerģijas patēriņa samazināšanas un vides prasību dēļ vietējai un reģionālajai pārvaldei ir jākļūst spēcīgākai un mērķtiecīgākai un jāveido publiskā un privātā sektora partnerības;

| — | vispārēji atzīts, ka vajadzētu palielināt pilsētu apdzīvotības blīvumu, nepieļaujot pilsētu teritoriju izplešanos; |
| --- | --- |

—

vispārēji atzīts, ka vajadzētu palielināt pilsētu apdzīvotības blīvumu, nepieļaujot pilsētu teritoriju izplešanos;

| — | jāuzlabo pilsētu un lauku teritoriju mijiedarbība; |
| --- | --- |

—

jāuzlabo pilsētu un lauku teritoriju mijiedarbība;

| — | reģionos jānodrošina atbilstoša izglītība un apmācība, kas veicinātu sociālo ilgtspēju, ļautu risināt demogrāfisko pārmaiņu radītās problēmas un nodrošinātu kvalitatīvas darbavietas visiem sabiedrības līmeņiem; |
| --- | --- |

—

reģionos jānodrošina atbilstoša izglītība un apmācība, kas veicinātu sociālo ilgtspēju, ļautu risināt demogrāfisko pārmaiņu radītās problēmas un nodrošinātu kvalitatīvas darbavietas visiem sabiedrības līmeņiem;

| — | steidzami jāmazina plaisa starp dažādām kultūrām, lai mazākuma pārstāvjiem radītu iespējas, kas sniedz ieguvumu visai sabiedrībai; |
| --- | --- |

—

steidzami jāmazina plaisa starp dažādām kultūrām, lai mazākuma pārstāvjiem radītu iespējas, kas sniedz ieguvumu visai sabiedrībai;

| — | jāuzlabo, dzīves un mājokļu kvalitāte, it īpaši saistībā ar migrāciju; |
| --- | --- |

—

jāuzlabo, dzīves un mājokļu kvalitāte, it īpaši saistībā ar migrāciju;

| — | plānojot pilsētvides attīstību, vairāk jākoncentrējas uz kopējo lielpilsētas teritorijas attīstību, un tāpēc jāiesaista arī pilsētattīstības speciālisti un arhitekti; |
| --- | --- |

—

plānojot pilsētvides attīstību, vairāk jākoncentrējas uz kopējo lielpilsētas teritorijas attīstību, un tāpēc jāiesaista arī pilsētattīstības speciālisti un arhitekti;

| — | jāgarantē iekšējā un ārējā drošība un drošums; |
| --- | --- |

—

jāgarantē iekšējā un ārējā drošība un drošums;

| — | jāpievērš uzmanība brīvā laika pavadīšanas iespējām. |
| --- | --- |

—

jāpievērš uzmanība brīvā laika pavadīšanas iespējām.

4.3   Lai lielpilsētu teritoriju un pilsētu pārvalde būtu efektīva, ir ļoti svarīgi apvienot lejupējās un augšupējās pieejas. Lielpilsētas teritoriju līmenī jānodrošina visu ieinteresēto personu iesaistīšana. Vislabākos rezultātus var sasniegt, ja visi sabiedrības līmeņi uzņemas atbildību. Jo labāka būs sadarbība starp lēmumu pieņemšanas un īstenošanas līmeņiem, jo labāks būs rezultāts (daudzlīmeņu pārvaldības princips).

4.4   Reģionālā un vietējā līmeņa vēlētajiem pārstāvjiem ir būtiska nozīme tādā procesā kā atbildības uzņemšanās. Iespējams attīstīt arī jaunus līdzdalības demokrātijas veidus. Lai to paveiktu, būtu lietderīgi apzināt tendences ES līmenī.

4.5   Līgumā par Eiropas Savienību ir tieši atzīts, ka vispārējs mērķis ir ne vien ekonomiskā un sociālā kohēzija, bet arī teritoriālā kohēzija (7). Visi trīs kohēzijas aspekti ir minēti kā politikas jomas, kurās ES un dalībvalstīm ir kopīga kompetence. Tas nozīmē, ka ar reģioniem saistīti pasākumi vairs nav joma, par kuru subsidiaritātes principa dēļ ir atbildīgas vienīgi dalībvalstis. Minēto apliecina arī noteikumi par Eiropas komunikāciju tīkliem (8).

4.6   Turklāt subsidiaritātes principa darbības joma ir paplašināta uz reģionālo un vietējo līmeni, jo Līgumā ir skaidri uzsvērta vietējā un reģionālā līmeņa patstāvība (9), un tas lielā mērā atbilst patiesajām vajadzībām. Lai stratēģijas iekšējā tirgus, rūpniecības, pētniecības un izstrādes, enerģētikas, vides un veselības jomās būtu veiksmīgas, ļoti liela nozīme ir to īstenošanai reģionos, īpaši lielpilsētu teritorijās.

5.   Pilsētvides attīstības plāns un lielpilsētu attīstība

5.1   Eiropas sabiedrībai ir jāgatavojas nākotnei. Viens no tās rīcībā esošajiem līdzekļiem ir teritoriālā kohēzija. EESK uzskata, ka holistiska pieeja lielpilsētu teritoriju — “smaguma centru” — un lielpilsētu attīstībai nenodarītu kaitējumu Eiropas pilsētu unikalitātei un vairotu to spēju pārvarēt sociālas un ekonomiskas grūtības.

5.2   Lai visaptveroši risinātu ar lielpilsētu attīstību saistītos jautājumus, vajadzīgs jauns un virtuāls veids, kā raudzīties uz Eiropas karti. Vairs nepietiek vienīgi ar pārskatu par atsevišķu dalībvalstu sadarbību vai atšķirību iezīmēšanu starp lielām un mazām vienībām vai laukiem un pilsētām. Vajadzīga karte, kas atspoguļotu lielpilsētu attīstību (dalībvalstīs un pāri to robežām), proti, to, kā teritorijas pielāgojas pašreizējām un gaidāmajām pārmaiņām sabiedrībā, ekonomikā un tehnoloģiju jomā. Tāpēc var izdarīt secinājumu, ka lielpilsētu attīstības plāns palīdzētu Eiropas sabiedrībai vislabāk pielāgoties pārmaiņām.

5.3   EESK uzskata, ka lielpilsētu attīstība ir jāvirza tā, lai mazinātu lauku teritoriju un pilsētu polarizāciju. Par šo jautājumu pašlaik notiek spraigas debates. Ir daudz argumentu, kas apliecina pilsētu un lauku mijiedarbības pozitīvo ietekmi. Jāveido jauni instrumenti, kas ļautu palielināt abpusējo ieguvumu. Daudzsološa šķiet Eiropas lielpilsētu rajonu tīkla “METREX” jaunā iniciatīva “URMA” (pilsētu un lauku sadarbība lielpilsētu teritorijās), un tā paredz iepazīstināt ar metodēm un konkrētiem projektiem stāvokļa uzlabošanai. Praktiskus uzlabojumus var panākt, arī atbilstoši piemērojot policentrisma principu un īstenojot projektus, kuros izmanto jaunus pārvaldības veidus. Jāpopularizē paraugprakses piemēri.

5.4   Lielpilsētu attīstības veicināšanai pievērš arvien vairāk uzmanības, un papildus projektiem, ko EESK minēja 2008. gadā, pašlaik īsteno vēl daudz citu attīstības projektu. Lielākajai daļai no tiem pamatā ir ekonomiski apsvērumi. Tomēr liela nozīme ir arī teritoriāliem, sociāliem un kultūras faktoriem. No daudziem un dažādiem piemēriem un modeļiem īpaši jāmin šādi:

| — | īstenojot iniciatīvu “Initiativkreis Europäische Metropolregionen”, pastiprinās Vācijas lielpilsētu reģionu sadarbība; |
| --- | --- |

—

īstenojot iniciatīvu “Initiativkreis Europäische Metropolregionen”, pastiprinās Vācijas lielpilsētu reģionu sadarbība;

| — | Francijas lielpilsētu iniciatīva “pôles métropolitaines”, ko īsteno vienlaikus ar iniciatīvu “pôles d'excellence”; |
| --- | --- |

—

Francijas lielpilsētu iniciatīva “pôles métropolitaines”, ko īsteno vienlaikus ar iniciatīvu “pôles d'excellence”;

| — | Parīzes lielpilsētas teritorijas attīstības plāns “Grand Paris”, kas paredz veidot arī savienojumus ar Atlantijas okeānu un ziemeļiem; |
| --- | --- |

—

Parīzes lielpilsētas teritorijas attīstības plāns “Grand Paris”, kas paredz veidot arī savienojumus ar Atlantijas okeānu un ziemeļiem;

| — | Ēresunda reģiona gaidāmā paplašināšana un Stokholmas lielpilsētas reģiona stiprināšana; |
| --- | --- |

—

Ēresunda reģiona gaidāmā paplašināšana un Stokholmas lielpilsētas reģiona stiprināšana;

| — | Nīderlandē pastiprināti īsteno projektus Randstades aglomerācijā (tā aptver Amsterdamas apkārtni un Roterdamas–Hāgas “dubultpilsētu”, kas veidojas); |
| --- | --- |

—

Nīderlandē pastiprināti īsteno projektus Randstades aglomerācijā (tā aptver Amsterdamas apkārtni un Roterdamas–Hāgas “dubultpilsētu”, kas veidojas);

| — | Barselonas, Valensijas un Bilbao lielpilsētu teritoriju veidošana; |
| --- | --- |

—

Barselonas, Valensijas un Bilbao lielpilsētu teritoriju veidošana;

| — | dažās no lielākajām Anglijas pilsētām sāk īstenot vietējo uzņēmumu partnerības projektus; |
| --- | --- |

—

dažās no lielākajām Anglijas pilsētām sāk īstenot vietējo uzņēmumu partnerības projektus;

| — | lielpilsētu attīstība Varšavas, Gdaņskas un Silēzijas pilsētas Katovices pilsētreģionos; Gdaņskā un Katovicē plāno arī nozīmīgu pārrobežu darbību (Baltijas jūras valstis un Čehijas Republika); |
| --- | --- |

—

lielpilsētu attīstība Varšavas, Gdaņskas un Silēzijas pilsētas Katovices pilsētreģionos; Gdaņskā un Katovicē plāno arī nozīmīgu pārrobežu darbību (Baltijas jūras valstis un Čehijas Republika);

| — | lielpilsētu teritoriju veidošanās ap Prāgu un Budapeštu; |
| --- | --- |

—

lielpilsētu teritoriju veidošanās ap Prāgu un Budapeštu;

| — | topošā Vīnes–Bratislavas “dubultpilsēta”; |
| --- | --- |

—

topošā Vīnes–Bratislavas “dubultpilsēta”;

| — | lielpilsētas projekts Leipcigas apkārtnē, kura vienojošais motīvs ir “Lutera desmitgade”, kultūras pasākums par godu reformācijas (1517.g.) piecsimtajai gadadienai. |
| --- | --- |

—

lielpilsētas projekts Leipcigas apkārtnē, kura vienojošais motīvs ir “Lutera desmitgade”, kultūras pasākums par godu reformācijas (1517.g.) piecsimtajai gadadienai.

5.5   Īpašu stimulu lielpilsētu attīstībai varētu sniegt makroreģioni, piemēram, Baltijas jūras reģions, Donavas reģions un Ziemeļrietumu Eiropa (avotos neoficiāli kā vienu no makroreģioniem min arī teritoriju, kas aptver Ziemeļu Padekalē, Beļģiju, Luksemburgu, Nīderlandi un Ziemeļreinu–Vestfāleni).

5.6   No Eiropas viedokļa īpaši svarīgas ir pārrobežu iniciatīvas, ko dažkārt īsteno ar dalībvalstu valdību atbalstu, bet bieži vien arī bez tā. Nozīmīga ir Vācijas iniciatīva “Initiativkreis Metropolitane Grenzregionen”. Bez jau izveidotā Ēresunda reģiona un Lilles–Kurtrē projekta īsteno arī vairākas jaunas iniciatīvas. Piemēram, Augšreina (Bāzele, Strazbūra, Karlsrūe), Lejasreina (Reinzeme–Pfalca, Luksemburga, Nansī), Katovice, Savoja–Aosta u.c. Hamburga plāno stiprināt saikni ar Ēresunda reģionu, uzlabojot sadarbību. Attiecību veidošanās starp Krievijas pilsētu Kaļiņingradu un Gdaņskas lielpilsētas teritoriju sniedz interesantus sadarbības piemērus.

5.7   Efektīvi plānotas pārrobežu iniciatīvas var sniegt īpašas priekšrocības mazākajām dalībvalstīm, piemēram, Slovēnijai. Kopš 2007. gada jaunu pārrobežu iniciatīvu veidošanu stimulē ar juridisko instrumentu “Eiropas teritoriālās sadarbības grupas” (ETSG).

5.8   EESK iesaka veidot Eiropas teritoriālās sadarbības grupas arī ar partneriem, kas nav tiešie pārrobežu kaimiņi. Jāmudina Eiropas lielpilsētu reģioni, kas vēlas uzlabot Eiropas spēju konkurēt ar trešām valstīm (Ķīnu), pastiprināt sadarbību vērtības radīšanas ķēdēs, papildus veidojot vispārīgas tradicionālās sadarbības struktūras kultūras, izglītības un pārvaldes jomā, lai sadarbību ekonomikas jomā tik spēcīgi neietekmētu krīzes. Eiropas teritoriālās sadarbības grupu varētu veidot, piemēram, Hamburga un Tulūza, kas specializējušās gaisa kuģu rūpniecībā.

5.8.1   EESK iesaka, 2011. gadā pārskatot ETSG direktīvu, risināt ETSG uzraudzības ziņojumā par 2010. gadu minētās problēmas, ar kurām saskārušies izveidoto un topošo grupu pārstāvji un pilnvarojošās iestādes.

5.9   Eiropas Savienībā ir padziļināti jāanalizē tas, kā lielpilsētu attīstību ietekmē pašreizējie sociālie un ekonomiskie apstākļi. Lai veiktu šādu analīzi, vajadzīga mūsdienīga Eiropas ģeogrāfiskā karte, kas sniedz pārskatu par pašreizējo stāvokli ekonomikas, sociālajā un tehnoloģiju jomā. Šajā ziņā būtiski var palīdzēt ESPON. Arī Eurostat ir liela nozīme ticamu datu iegūšanā. Vajadzētu arī efektīvāk izmantot tādus instrumentus kā Urban Audit (“Pilsētvides novērtēšana”) un URBACT (Eiropas Apmaiņas un izglītības programma ilgtspējīgai pilsētattīstībai — European exchange and learning programme promoting sustainable urban development), lai izplatītu izpētes rezultātus un praktisko pieredzi.

5.10   EESK uzskata, ka, pamatā izmantojot stratēģiju “Eiropa 2020”, papildus jau izveidotajai starpdienestu grupai pilsētattīstības jautājumos ir jāizveido arī augsta līmeņa grupa vai darba grupa lielpilsētu attīstības jautājumos. Šai augsta līmeņa grupai vajadzētu būt starpdisciplinārai, un tajā vajadzētu iesaistīt dažādus dalībvalstu un lielpilsētu teritoriju pārstāvjus, ieinteresētās personas no publiskā un privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus.

5.11   Darba grupai, atbilstoši tam, kas paredzēts arī kopīgās plānošanas iniciatīvā “Eiropas pilsētas”, vajadzētu izstrādāt Eiropas lielpilsētu (arī lielpilsētu pārrobežu teritoriju) tālākās nākotnes redzējumu ar ilgtermiņa plānu Eiropai līdz 2050. gadam.

5.12   Ievērojot 4.2. punktā minētos lielpilsētu attīstības aspektus, Eiropas līmeņa platforma varētu darboties kā katalizators, proti:

| — | apzināt kopīgās iezīmes visu lielpilsētu attīstībā, neraugoties uz lielpilsētu teritoriju ievērojamām atšķirībām, kā arī popularizēt paraugpraksi; |
| --- | --- |

—

apzināt kopīgās iezīmes visu lielpilsētu attīstībā, neraugoties uz lielpilsētu teritoriju ievērojamām atšķirībām, kā arī popularizēt paraugpraksi;

| — | izmantot stratēģiju “Eiropa 2020”, tās visaptverošo pieeju un tajā ietverto principu iesaistīt pēc iespējas vairāk ieinteresēto personu, lai lielpilsētu teritorijās sasniegtu ES viedās, ilgtspējīgās un integrējošās izaugsmes mērķus; |
| --- | --- |

—

izmantot stratēģiju “Eiropa 2020”, tās visaptverošo pieeju un tajā ietverto principu iesaistīt pēc iespējas vairāk ieinteresēto personu, lai lielpilsētu teritorijās sasniegtu ES viedās, ilgtspējīgās un integrējošās izaugsmes mērķus;

| — | apspriest nozīmīgas problēmas vadības un pārvaldības jomā un attīstību; |
| --- | --- |

—

apspriest nozīmīgas problēmas vadības un pārvaldības jomā un attīstību;

| — | gūt labumu no zināšanu apmaiņas starp pētniecības un valsts iestādēm; |
| --- | --- |

—

gūt labumu no zināšanu apmaiņas starp pētniecības un valsts iestādēm;

| — | formulēt racionālus risinājumus laikposmam, kurā turpinās finanšu tēriņu ierobežošana, kas pati par sevi liek efektīvāk izmantot pieejamos resursus; |
| --- | --- |

—

formulēt racionālus risinājumus laikposmam, kurā turpinās finanšu tēriņu ierobežošana, kas pati par sevi liek efektīvāk izmantot pieejamos resursus;

| — | veidot “zināšanu trīsstūri” (izglītība, pētniecība un inovācija), kas visvairāk sekmē lielpilsētu veidošanos Eiropā; |
| --- | --- |

—

veidot “zināšanu trīsstūri” (izglītība, pētniecība un inovācija), kas visvairāk sekmē lielpilsētu veidošanos Eiropā;

| — | saistībā ar koncepciju “ilgtspējīga nākotnes pilsēta” apspriest un uzsākt viedus izmēģinājuma projektus, piemēram, “Dzīvošanai ērta pilsēta”, “Sadarbības pilsēta”, “Pilsēta, kas veicina uzņēmējdarbību” un “Progresīva pilsēta”; |
| --- | --- |

—

saistībā ar koncepciju “ilgtspējīga nākotnes pilsēta” apspriest un uzsākt viedus izmēģinājuma projektus, piemēram, “Dzīvošanai ērta pilsēta”, “Sadarbības pilsēta”, “Pilsēta, kas veicina uzņēmējdarbību” un “Progresīva pilsēta”;

| — | novērtēt ar klimata pārmaiņām saistīto Eiropas pasākumu ietekmi uz pilsētām (enerģētikas, transporta, būvniecības jomā) un formulēt piemērotas pieejas; |
| --- | --- |

—

novērtēt ar klimata pārmaiņām saistīto Eiropas pasākumu ietekmi uz pilsētām (enerģētikas, transporta, būvniecības jomā) un formulēt piemērotas pieejas;

| — | palīdzēt mazināt lauku teritoriju un pilsētu polarizāciju; |
| --- | --- |

—

palīdzēt mazināt lauku teritoriju un pilsētu polarizāciju;

| — | nodrošināt pievienoto vērtību dalībvalstu arvien spraigākajās debatēs par lielpilsētu attīstību un radīt iespējas reģioniem kļūt elastīgākiem; |
| --- | --- |

—

nodrošināt pievienoto vērtību dalībvalstu arvien spraigākajās debatēs par lielpilsētu attīstību un radīt iespējas reģioniem kļūt elastīgākiem;

| — | apzināt lielpilsētu teritoriju kā funkcionālu reģionu nozīmi plašākā (vispasaules) kontekstā. |
| --- | --- |

—

apzināt lielpilsētu teritoriju kā funkcionālu reģionu nozīmi plašākā (vispasaules) kontekstā.

5.13   Strukturēta pieredzes un gūto atziņu apmaiņa līdz šim notikusi ļoti reti. ES darba grupa varētu ievērojami veicināt minēto apmaiņu un izplatīt paraugprakses piemērus un praktisku pieredzi. Tas var būt arī lietderīgi, lai formulētu Eiropas stratēģijas un novirzītu Eiropas fondu līdzekļus vietējā līmeņa projektiem.

5.14   Eiropā pilsētu attīstība ir daudz pētīta un analizēta. Eiropas līmeņa programma palīdzētu novērst sadrumstalotību un pastiprināt sadarbību. Vajadzētu arī izveidot ciešāku saikni starp Eiropas pētniecības centriem, kas specializējušies noteiktās jomās, un universitātēm.

5.15   Eiropā varētu īstenot izmēģinājuma projektu, piemēram, izveidojot fiktīvas “dzīvošanas laboratorijas” (kopienas, kurās izmēģina noteiktu praksi) konkrētās jomās, piemēram, saimnieciskās darbības klasteri, zināšanu trīsstūri, ilgtspējīga attīstība, iekļaujošas publiskā un privātā sektora partnerības, sociālie mājokļi, vietējā līmeņa teritoriālās attīstības vadība. Ikvienu “laboratoriju” varētu koordinēt kāda no lielpilsētu teritorijām, un tajā varētu iesaistīt dažādas ieinteresētās personas no publiskā un privātā sektora.

5.16   Varētu paredzēt arī iespēju īstenot pieprasījuma virzītas iniciatīvas, kurās lielpilsētu teritorijas iepazīstina Eiropas Savienību ar konkrētiem uzdevumiem un problēmām. Pēc tam Eiropā varētu meklēt veidus un līdzekļus, lai palīdzētu tās atbilstoši risināt. Vēlākā īstenošanas posmā varētu apkopot politikas ieteikumus un pieredzi un veidot pārskatu par veiksmīgāko un neveiksmīgāko praksi.

5.17   Varētu paredzēt arī šādas iniciatīvas: Eiropas apmācību sistēma pilsētām un lielpilsētu teritorijām, kura sniegtu ticamus datus par plānotajiem projektiem, kas jau īstenoti citviet; ikgadēja konference par lielpilsētu attīstības stāvokli; ļoti svarīgi ir arī apzināt pilsētās gūtās atziņas, kas varētu sekmēt vienotā tirgus izveides pabeigšanu.

5.18   EESK uzskata, ka, attīstot mijiedarbības metodes un patiešām ieviešot daudzlīmeņu pārvaldību un iesaistot pilsētas un lielpilsētu teritorijas Eiropas integrācijas mērķu sasniegšanā, atklāsies daudz pilnīgi jaunu iespēju un, visticamāk, veidosies atvērta un no aizspriedumiem brīva attieksme.

6.   “Eiropa 2020” — stabils ES pilsētvides attīstības plāna pamats

6.1   EESK uzskata, ka stratēģija “Eiropa 2020” piedāvā lietderīgus instrumentus iespēju paplašināšanai un atvērtas attieksmes veidošanai. Lielpilsētu attīstībai veltot pienācīgu uzmanību, uzlabosies sociālie un ekonomiskie apstākļi un palielināsies lielpilsētu atpazīstamība dalībvalstīs un starptautiskajā līmenī.

6.2   EESK piekrīt viedoklim, ko 2010. gada jūnijā Toledo neoficiālajā ministru sanāksmē par pilsētattīstību pauda komisārs Hāns, atzīstot pilsētas un lielpilsētu teritorijas par nozīmīgiem stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanas dalībniekiem: “tieši pilsētas ir pirmās, kas īsteno inovāciju un virza ekonomikas progresu, lai pielāgotos straujajai globalizācijai un strukturālajām pārmaiņām”.

6.3   EESK 2008. gadā pieņemtā atzinumā aicināja veidot programmu lielpilsētu teritorijām, par pamatu izmantojot Lisabonas stratēģiju (10). Ar stratēģiju “Eiropa 2020”, kas papildina Lisabonas stratēģiju ar jaunām dimensijām, saistītā visaptverošā plānošana piedāvā lielpilsētu teritorijām īpašas iespējas un paver izdevību uzlabot daudzlīmeņu pārvaldību, kas jau ļoti ilgi īstenota neapmierinoši.

6.4   Lielpilsētu teritorijās saziņa notiek daudz ātrāk nekā dalībvalstu līmenī. Lēmumu pieņemšanas un plānošanas procesi parasti ir vienkāršāki un produktīvāki. Pārvaldes iestādes un citas iesaistītās personas — sociālie partneri un pilsoniskā sabiedrība, īpaši visu līmeņu izglītības iestādes, pilsētattīstības speciālisti, attīstītāji un ieguldītāji nekustamā īpašuma jomā — parasti rīkojas daudz mērķtiecīgāk. Veiksmīgi piemēri liecina, ka lielpilsētu teritoriju progresam īpaši noteicoša ir mērķtiecība, kopīga izpratne un pat pilsētu patriotisms.

6.5   Arvien biežāk īsteno mērķtiecīgas stratēģijas, kuru izstrādi veicinājuši veiksmīgi paraugi. Vairums veiksmīgo piemēru ir pilsētās, ko vada tālredzīgs mērs, kura redzējumu ir atbalstījusi liela daļa iedzīvotāju. Daži piemēri ir Bilbao lielpilsētas teritorija, Kopenhāgena–Malme, Vīne un Birmingema.

6.6   Pilsētvides attīstības plāns sniegtu abpusēju ieguvumu: stratēģija “Eiropa 2020” var sniegt plānam noderīgu struktūru, savukārt lielpilsētu teritoriju veiksmīga attīstība pozitīvi ietekmēs “Eiropa 2020” īstenošanu (11). Turpmāk minēti pamataspekti, kam jāpievērš galvenā uzmanība.

6.6.1   Lai īstenotu stratēģiju “Eiropa 2020”, vajadzīga efektīvāka koordinācija Komisijā, cieši sadarbojoties ar Padomi. Politikas veidošanu un ES programmas vajadzētu vairāk saskaņot. EESK aicina Komisiju apvienot projektus. Tas ļautu palielināt arī Komisijas darbības un Eiropas līmeņa koordinācijas atpazīstamību.

6.6.2   Pareizi formulēta vispārējā pieeja varētu palīdzēt līdzsvarot negatīvo ietekmi, ko rada līdzekļu taupīšana, kura skārusi visu dalībvalstu pilsētas saistībā ar pašreizējo ekonomikas lejupslīdi.

6.6.3   Līdz šim pilsētvides attīstības plāna izstrādi ir kavējis subsidiaritātes princips. EESK uzskata — lai īstenotu stratēģiju “Eiropa 2020”, ciešāk jāsaskaņo ES un dalībvalstu rīcība, attieksmei pret subsidiaritāti jābūt elastīgākai un vairs nevajadzētu tik krasi nošķirt ES un dalībvalstu pilnvaras.

6.6.4   Elastība ir svarīga, lai veidotu piemērotus nosacījumus reģionālo, lielpilsētu un vietējo pašvaldību atbildīgai līdzdalībai ES programmās. Vairākus gadus notiek plašas debates par daudzlīmeņu pārvaldību, taču tām nav tikpat kā nekādu praktisku rezultātu. Pašlaik pienācis īstais mirklis no teorijas pāriet uz reālu daudzlīmeņu pārvaldību un pastiprināt jau notiekošo mijiedarbību starp publiskā un privātā sektora dalībniekiem un arī pilsonisko sabiedrību.

6.6.5   Gatavojot stratēģijas “Eiropa 2020” pilsētvides attīstības plānu, Komisijai būtu vairāk jāseko līdzi jautājumiem, kas ir tieši saistīti ar pilsētām un lielpilsētu teritorijām. Tas nozīmē, ka, īstenojot stratēģijas un ES programmas, pilsētas un lielpilsētu teritorijas, citstarp arī ieinteresētās personas un pilsoniskā sabiedrība, ir jāuzskata par līdzvērtīgiem dalībniekiem.

6.6.6   Stratēģijā “Eiropa 2020” ierosināts veidot ciešākas saiknes starp dalībvalstīm. Saistībā ar minēto jāpievērš uzmanība diviem svarīgiem jautājumiem.

| — | Dalībvalstīm ir rūpīgāk jāseko līdzi praksei un progresam citās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

—

Dalībvalstīm ir rūpīgāk jāseko līdzi praksei un progresam citās dalībvalstīs.

| — | Ciešāka saikne starp dalībvalstīm sniegtu labumu robežreģioniem un radītu tajos labvēlīgākus apstākļus lielpilsētu teritoriju attīstībai. Divpusēji un trīspusēji dalībvalstu valdību projekti būtiski sekmētu ciešāku pārrobežu sadarbību. |
| --- | --- |

—

Ciešāka saikne starp dalībvalstīm sniegtu labumu robežreģioniem un radītu tajos labvēlīgākus apstākļus lielpilsētu teritoriju attīstībai. Divpusēji un trīspusēji dalībvalstu valdību projekti būtiski sekmētu ciešāku pārrobežu sadarbību.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  OV C 319/05, 13.12.2008., 13. lpp.

1

(2)  Attiecīgās deklarācijas pieņēma Francijas un Spānijas prezidentūru laikā 2008. gadā Marseļā un 2009. gadā Toledo.

2

(3)  Sk. prezidentvalsts Ungārijas secinājumus un Eiropas Savienības Teritoriālās attīstības programmu 2020. gadam, par ko vienojās neoficiālajā ministru sanāksme Gedellē 2011. gada 19. maijā.

3

(4)  EESK pašiniciatīvas atzinums par tematu “Lielpilsētu teritorijas — sociālā un ekonomiskā ietekme uz Eiropas nākotni”, OV C 302, 07.12.2004., 101. lpp. Papildinot minēto pašiniciatīvas atzinumu, 2007. gadā EESK sīkāk pievērsās vairākiem konkrētiem jautājumiem — OV C 168/02, 20.07.2007., 10. lpp.

4

(5)  EESK izpētes atzinums par tematu “Ceļā uz pilsētvides līdzsvarotu attīstību: problēmas un iespējas”, ziņotājs Van Iersel kgs, OV C 77/27, 31.03.2009., 123. lpp.

5

Van Iersel

(6)  Par attiecīgo tēmu ir publicētas vairākas plašu popularitāti iekarojušas grāmatas: Richard Florida “Cities and the creative class”, Charles Landry “The Creative City” un Edward Glaeser “Triumph of the City”.

6

Richard Florida “Cities and the creative class”

Charles Landry “The Creative City”

Edward Glaeser “Triumph of the City”.

(7)  Sk. LES 3. panta 3. punktu.

7

(8)  Sk. LESD 170. –172. pantu.

8

(9)  Sk. LES 5. panta 3. punktu.

9

(10)  Skatīt 5. zemsvītras piezīmi.

10

(11)  Saistībā ar minēto dažas noderīgas piezīmes atrodamas Eiropas Parlamenta 2011. gada jūnijā pieņemtajā ziņojumā par Eiropas pilsētvides attīstības plānu un tā nākotni saistībā ar kohēzijas politiku, A7-0218/2011, referents — Oldřich Vlasák.

11

A7-0218/2011

Oldřich Vlasák

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/15 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/15

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “LEADER kā vietējās attīstības instruments” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/03

Ziņotājs:
  Roman HAKEN kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 20. janvārī nolēma sagatavot pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“LEADER kā vietējās attīstības instruments”

(pašiniciatīvas atzinums).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 6. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 151 balsi par un 15 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Pēdējos divdesmit gados LEADER metode ir apliecinājusi savu efektivitāti. Tādēļ būtu jāapsver iespēja plašāk izmantot šo pārbaudīto attīstības instrumentu, saglabājot galvenos tā elementus, proti, gan pilsoniskās sabiedrības tiešu līdzdalību, tās pārstāvjiem iesaistoties vietējās partnerībās, gan pastāvīgu dialogu ar vietējiem iedzīvotājiem par turpmākās attīstības prioritātēm.

1.2   Attiecībā uz darbības programmām laika posmam pēc 2013. gada nepieciešams būtiski stiprināt partnerībā balstītu pieeju (īpaši vietējo un reģionālo starpnozaru partnerību gan lauku, gan — atsevišķi — pilsētu teritorijās), saskaņojot procesus un partnerības sadarbības kārtību, kā arī gādājot, lai projektiem būtu augsta pievienotā vērtība, lietderība un efektivitāte. Partnerība vienmēr jāveido, izmantojot augšupēju pieeju.

1.3   Komiteja atbalsta LEADER pieeju un ierosina tās izmantošanu paplašināt, ietverot augšupējo partnerību arī attiecībā uz finansējumu no citiem ES fondiem, kas paredzēti lauku teritorijām. EESK arī stingri iesaka šo pašu metodi, gan ar citu nosaukumu, piemērot pilsētās, lai īstenotu ieguldījumu un attīstības stratēģiju. Partnerības varētu veicināt vietējo pašvaldību, uzņēmumu, bezpeļņas organizāciju un iedzīvotāju darbību sasaisti, balstoties uz ilgtspējības principiem. Taču tas nozīmē atkāpšanos no pašreizējās “nozaru pieejas” ELFLA un struktūrfondu starpā, mazinot tendenci strikti nodalīt katru fondu atsevišķi; vienlaikus līdzīgu noteikumu ieviešana ļautu visus atšķirīgos fondus izmantot vienas uzraudzības un rādītāju sistēmas ietvaros.

1.4   Laika posmam pēc 2013. gada Komiteja ierosina:

| a) | tādu visaptverošu pieeju lauku teritoriju vietējai attīstībai, kura paredzētu dažādu fondu līdzekļu apvienošanu vienā budžetā un kuras pamatā būtu iespēja izmantot Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Zivsaimniecības fondu, Eiropas Sociālo fondu un citus fondus, lietojot vienkāršotu procedūru bez papildu administratīvā sloga; |
| --- | --- |

a)

tādu visaptverošu pieeju lauku teritoriju vietējai attīstībai, kura paredzētu dažādu fondu līdzekļu apvienošanu vienā budžetā un kuras pamatā būtu iespēja izmantot Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai, Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Zivsaimniecības fondu, Eiropas Sociālo fondu un citus fondus, lietojot vienkāršotu procedūru bez papildu administratīvā sloga;

| b) | apspriest un apstiprināt lauku apgabalu vienotu definīciju, kā arī pieprasīt integrētas pieejas izmantošanu vietējās attīstības stratēģiju izstrādē; |
| --- | --- |

b)

apspriest un apstiprināt lauku apgabalu vienotu definīciju, kā arī pieprasīt integrētas pieejas izmantošanu vietējās attīstības stratēģiju izstrādē;

| c) | izmantot LEADER pieeju kā piemērotu modeli augšupēju partnerību veidošanai un pārvaldīšanai; |
| --- | --- |

c)

izmantot LEADER pieeju kā piemērotu modeli augšupēju partnerību veidošanai un pārvaldīšanai;

| d) | katrā fondā paredzēt finansējumu tādas integrētas attīstības stratēģijas izstrādei un ieviešanai, kurā būtu izmantotas vietējo partnerību iespējas un prasmes; |
| --- | --- |

d)

katrā fondā paredzēt finansējumu tādas integrētas attīstības stratēģijas izstrādei un ieviešanai, kurā būtu izmantotas vietējo partnerību iespējas un prasmes;

| e) | rūpīgi izstrādāt skaidru interešu konflikta definīciju attiecībā uz vietējo rīcības grupu locekļiem, tādējādi palīdzot mazināt kritiku par LEADER īstenošanu; lai palielinātu pārredzamību, nostiprinātu publisko kontroli un uzlabotu sabiedrības informētību, apkopot informāciju par to, ko pārstāv vietējās rīcības grupas, par to darbību, konkrētajiem rezultātiem dažādās pašvaldībās utt.; šajā nolūkā izmantot konferences, seminārus, publikācijas un kampaņas vietējos plašsaziņas līdzekļos (radio, televīzijā, presē utt.). |
| --- | --- |

e)

rūpīgi izstrādāt skaidru interešu konflikta definīciju attiecībā uz vietējo rīcības grupu locekļiem, tādējādi palīdzot mazināt kritiku par LEADER īstenošanu; lai palielinātu pārredzamību, nostiprinātu publisko kontroli un uzlabotu sabiedrības informētību, apkopot informāciju par to, ko pārstāv vietējās rīcības grupas, par to darbību, konkrētajiem rezultātiem dažādās pašvaldībās utt.; šajā nolūkā izmantot konferences, seminārus, publikācijas un kampaņas vietējos plašsaziņas līdzekļos (radio, televīzijā, presē utt.).

1.5   Viena no galvenajām Barca ziņojuma (1) koncepcijām ir “konkrētai vietai paredzēti attīstības plāni”, kas veicinātu integrētu vietējo vai reģionālo pieeju problēmu risināšanai. Šādas konkrētai vietai pielāgotas politikas mērķis ir beidzot likt lietā līdz šim pastāvīgi neizmantoto vietējo potenciālu. Šāda nostādne pilnībā atbilst LEADER metodes būtībai un mērķiem, proti, izmantot augšupēju pieeju, pamatojoties uz vietējās problemātikas īpatnībām; turklāt problēmas tiek risinātas visu vietējo ieinteresēto pušu kopīgiem spēkiem, maksimāli izmantojot sava reģiona potenciālu. Debatēs par šiem jautājumiem bieži uzsvērts, ka subsidiaritātes koncepcija līdz ar Lisabonas līgumu kļuvusi vēl stiprāka, jo ir pieaugusi vietējo un reģionālo pašvaldību nozīme.

1.6   Komiteja iesaka gan būtiski samazināt administratīvo slogu, it īpaši attiecībā uz neliela mēroga projektiem (piemēram, samazinot iesniedzamo dokumentu un ziņojumu daudzumu), gan arī iekļaut LEADER pieeju vienkāršojamo procedūru skaitā; tas ļautu rīkoties elastīgāk un stimulētu inovāciju reģionos. Attiecībā uz projektiem Komiteja iesaka plaši ieviest Eiropas avansa finansējuma vai nepārtraukta finansējuma sistēmu. Tādējādi būtiski palielinātos finansējuma apgūšanas spēja reģionos, bet netiktu apdraudēta naudas plūsma tiem mazajiem uzņēmumiem, kas ir šādu projektu iniciatori, finansējuma saņēmēji un tātad arī pārvaldītāji. Vienlaikus Komiteja iesaka valsts līdzfinansējumu aizstāt ar atbalstu natūrā, piemēram, brīvprātīgā darba veidā.

1.7   Attiecībā uz pāreju uz apjomīgākiem resursiem, t.i., vienlaicīgu vairāku fondu lietošanu un minētās pieejas izmantošanu pilsētās, Komiteja iesaka “mācību ceļā” atgriezties pie tā LEADER attīstības posma, kad šī pieeja vēl bija “laboratorijas” stadijā, un par pamatu ņemt pēdējos divdesmit gados uzkrāto nenoliedzami pozitīvo pieredzi, kas gūta, kad minēto pieeju un Kopienas iniciatīvas sāka īstenot lauku rajonos. Komiteja iesaka šo novatorisko procesu izmantot elastīgāk. Tādējādi reģioni varētu attīstīties straujāk.

2.   Ievads

2.1   LEADER pieeja un tās pirmsākumi. Vēsture un ietekme

2.1.1   Komisija 1991. gadā nāca klajā ar Kopienas iniciatīvu — LEADER pieeju; tās izstrāde bija ilglaicīgs un vairākos posmos iedalāms process. Ja LEADER I var uzskatīt par eksperimentu, tad LEADER II bija “laboratorijas posms”, bet 2006. gadā LEADER+ posmā iniciatīva sasniedza savu brieduma pakāpi. No 2004. līdz 2006. gadam pieeju izmēģinājuma kārtā īstenoja jaunajās dalībvalstīs. Kopš 2007. gada — pašreizējā plānošanas perioda sākuma — LEADER ir kļuvusi par vienu no četriem kopējās lauksaimniecības politikas otrā pīlāra pamatvirzieniem un par nozīmīgu šīs politikas instrumentu. Patlaban dalībvalstu lauku attīstības programmu ietvaros LEADER saņem finansējumu no ELFLA un līdzfinansējumu no dalībvalstīm, kā paredz dalītās pārvaldības princips, proti, ka pārvaldību veic gan Eiropas Komisija, gan dalībvalstis. Kopš 1991. gada dažādām LEADER Kopienas iniciatīvām un ELFLA pašreizējai IV Asij piešķirti kopumā 9,75 miljardi euro. Šobrīd Eiropas Savienībā darbojas vairāk nekā 2 200 vietējās rīcības grupas. Pēdējos 20 gados LEADER iniciatīvai piešķirtais ES finansējums ir palīdzējis izveidot unikālu tīklu, kurā iesaistījušies lauku ekonomikas dalībnieki no visām 27 Savienības dalībvalstīm.

2.1.2   Tādējādi ir radīta unikāla un novatoriska partnerības un sadarbības metode, kas nodrošina projektu finansēšanas pārredzamību arī ES 27 dalībvalstu tālākajos reģionos, kuriem līdz ar to kļuvis pieejams Eiropas finansējums.

2.2   Pašreizējā situācija Eiropas Savienībā. Vietējās rīcības grupas

2.2.1   Ne vien lauku apvidu vietējo rīcības grupu locekļi, bet it īpaši vietējās pašvaldības un citas ieinteresētās puses, kas darbojas lauku pašvaldībās, augstu vērtē LEADER gan kā finansēšanas instrumentu, gan kā pieeju. Visās ES 27 dalībvalstīs izveidotas vietējās rīcības grupas; grupas Bulgārijā un Rumānijā darbu sāks tuvākajā laikā. LEADER ir būtiski svarīga arī ES kandidātvalstu un potenciālo kandidātvalstu pirmspievienošanās stratēģijā.

2.2.2   Eiropas Savienības 27 dalībvalstīs līdz šim izraudzītas 2 192 vietējās rīcības grupas, un laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam tām atvēlētais ELFLA finansējums kopumā ir aptuveni 5,5 miljardi euro.

2.2.3   Laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam LEADER ir ELFLA IV Ass pamatā. Kopējie izdevumi, tostarp dalībvalstu publiskā un privātā sektora līdzfinansējums, sasniedz 13,9 miljardus euro no publiskajiem resursiem un 5 miljardus euro no privātiem līdzekļiem.

2.2.4   Jaunajās dalībvalstīs LEADER tiek izmantota aktīvāk nekā ES-15 dalībvalstīs. Dažās dalībvalstīs vietējo rīcības grupu darbība aptver gandrīz visu valsts teritoriju, un šīs grupas ir efektīvs instruments lauku rajonu un laukos atrodošos mazpilsētu attīstības veicināšanai. Tās darbojas kā labs atbalsts pašvaldībām.

2.2.5   Vietējās rīcības grupas attīstījušas tādu administratīvo spēju, ka vietējā līmenī var nodrošināt pārredzamu ES finansējuma sadali.

2.2.6   Pašreizējos ekonomikas krīzes apstākļos šādas elastīgas vietējās struktūras kā vidutāji efektīvi veicina nodarbinātību vietējā līmenī.

2.3   LEADER+ novērtējums

2.3.1   Kopienas iniciatīvas LEADER+ īstenošanu ir izvērtējusi Eiropas Revīzijas palāta. Tā ir iesniegusi Eiropas Komisijai un dalībvalstīm sešus būtiskus ieteikumus, kuros apkopotas LEADER+ pieejas nepilnības. Komisija ir sniegusi atbildi uz šiem ieteikumiem, un Revīzijas palātas piezīmes tiks ņemtas vērā gan pašreizējā perioda atlikušajā posmā, gan LEADER+ pilnveidošanā nākamajā plānošanas periodā.

2.3.2   Tiek lēsts, ka no ES-15 dalībvalstīm Kopienas iniciatīvā LEADER+ iesaistījās 893 vietējās rīcības grupas. Savukārt 2004. gadā LEADER rosinātus pasākumus sāka īstenot vēl 250 vietējās rīcības grupas no sešām jaunajām dalībvalstīm. Kopienas iniciatīva kopumā saņēmusi 2,1 miljardu euro.

2.3.3   Lauku reģionos līdz ar LEADER metodes izmantošanu radusies iespēja veidot publiskā un privātā sektora partnerības. Turklāt LEADER pieeja ļāvusi būtiski uzlabot Eiropas finansējuma apgūšanas spēju.

2.3.4   LEADER+ pašreizējā periodā veicinājusi vietējo rīcības grupu skaita turpmāku palielināšanos, un šobrīd jau darbojas vairāk nekā 2 200 grupas.

2.3.5   Lai gan Eiropas Revīzijas palāta sniegusi kritisku vērtējumu, LEADER pieeja tomēr ir devusi konkrētus rezultātus un pilnībā atbilst ES politikai, jo ir efektīva, rada pozitīvas pārmaiņas, ir mērķtiecīga, plaša un pārredzama. Tādējādi LEADER pieejas izmantošana Eiropas lauku attīstības politikā un dalībvalstu lauku attīstības programmās ir pilnīgi pamatota, un tā būtu vairāk jāatbalsta, turklāt ne tikai kopējās lauksaimniecības politikas ietvaros. LEADER sekmē starpnozaru partnerību veidošanu vietējā līmenī un darbojas kā vietējas nozīmes finansēšanas instruments, kas atbilst subsidiaritātes principam un domāts to projektu atbalstam, kuri virzīti uz attīstību, — tādu attīstību, kas saskan ar vietējo iedzīvotāju vajadzībām un vienlaikus uzlabo dzīves līmeni lauku teritorijās.

2.3.6   Domājams, ka šis atzinums rosinās lielāku interesi par LEADER pieeju un veicinās vietējo rīcības grupu sistemātisku izmantošanu, arī attiecībā uz citiem finansējuma instrumentiem, kas nav saistīti ar lauku attīstību. Turklāt šis atzinums varētu palīdzēt pamatot, kāpēc LEADER metodei jāsaglabā vismaz vispārējā KLP budžetā piešķirtais finansējums, jo tādējādi tiktu panākts, ka LEADER pieejai arī turpmāk ir īpaša nozīme kopējā lauksaimniecības politikā.

2.3.7   LEADER metodi var izmantot arī programmām, kas saistītas ar citiem ES fondiem. Turklāt LEADER pieeja lauku teritorijās ir veicinājusi lauku kopienu kohēziju.

3.   Ieteikumi attiecībā uz lauku teritorijām

3.1   LEADER pieeja var paātrināt lauku apdzīvoto vietu attīstību, tāpēc šo ļoti efektīvo metodi iespēju robežās vajadzētu piemērot visām Eiropas Savienības lauku teritorijām. Komiteja ne vien iesaka saglabāt LEADER metodi KLP sistēmā, bet arī uzsver, ka šī pieeja ļauj izmantot arī fondus kohēzijas politikas un vides jomā. Tas stimulētu daudzpusīgu pieeju lauku attīstībai un dotu iespēju lauku teritorijās efektīvāk atbalstīt integrētu, ilgtspējīgu attīstību. Tādējādi varētu arī veidot ciešākas saiknes un mijiedarbību starp pilsētām un laukiem (2). Arī ELFLA kontekstā LEADER pieeja veido noderīgu saikni starp pilsētām un lauku apgabaliem. Attiecībā uz pilsētu teritorijām vajadzētu izveidot atsevišķu programmu ar atšķirīgu pieejas principu, tādējādi to nošķirot no LEADER, piemēram, ieviešot programmu LEADEV jeb “Saiknes, kas vieno pilsētu ekonomikas attīstības pasākumus” (Liaisons Entre Actions de Développement de l'Économie des Villes).

3.2   Komiteja iesaka LEADER pieeju plašāk izmantot finansēšanas darbībās arī citu, ne tikai ar lauku attīstību saistīto programmu līdzekļu izmantošanā. Šo metodi lieto arī saistībā ar Eiropas Zivsaimniecības fondu. Komiteja ierosina arī citām darbības programmām, ko īsteno lauku teritorijās un kam lauku teritorijās ir potenciāli saņēmēji (mazās pašvaldības, lauku skolas, mikrouzņēmumi, MVU, lauksaimnieku apvienības, bezpeļņas organizācijas utt.), dot iespēju iesaistīties attiecīgā programmā, izmantojot LEADER pieeju, ko īsteno ELFLA ietvaros; šim mērķim būtu jāpiešķir 5 līdz 25 % no finansējuma. Tādā veidā tiktu sekmēta nepieciešamā integrētu un inovatīvu projektu īstenošana, saskaņoti rīkojoties lauku kopienām.

3.3   Komiteja ierosina atzīt, ka LEADER metode ir novatoriska augšupēja pieeja, kas pēc iespējas būtu jāpasargā no administratīvo un tematisko prasību radītajiem ierobežojumiem. Vietējie iedzīvotāji vislabāk zina, kas viņiem nepieciešams; tieši šāds apsvērums ir subsidiaritātes principa pamatā. Partnerībās, kas balstītas uz vietējo iedzīvotāju iniciatīvu, būtu jāpiemēro publiskās kontroles princips.

3.4   Vietējo rīcības grupu un partnerību lielākā pievienotā vērtība ir iedzīvotāju mobilizēšana un viņu mijiedarbības veicināšana. Vērtējot Kopienas iniciatīvas LEADER+ īstenošanu, šim aspektam netiek veltīta pienācīga uzmanība, tāpēc Komiteja ierosina īpaši uzsvērt, cik svarīga nozīme ir vietējo rīcības grupu locekļu veiktajam darbam konkrētajā teritorijā. Tādējādi varētu nodrošināt atvērtu pieeju vietējās attīstības stratēģijas izstrādē, lielāku saskaņotību vietējā līmenī un visu ieinteresēto pušu iesaisti ilgtspējīgā un daudzveidīgā attīstībā, kas garantētu labāku dzīves kvalitāti. Turklāt Komiteja iesaka vietējās rīcības grupās ļaut darboties un arī iesniegt priekšlikumus projektiem tām vietējām pašvaldībām, kuras brīvprātīgi veidojušas partnerību. Tomēr ir pilnīgi skaidrs, ka ar LEADER palīdzību nevar atrisināt tās pašvaldību problēmas, kas saistītas ar nepietiekamiem budžeta ieņēmumiem, un finansēt vietējā līmenī vispārējas nozīmes pakalpojumu sniegšanu ES dalībvalstīs.

3.5   LEADER metodes piemērošanā būtiska nozīme ir vietējo rīcības grupu teritoriālai un starpvalstu sadarbībai. Pēdējos divdesmit gados šīs metodes ļoti pozitīvā ietekme starpreģionālās (starp vairākām vietējām rīcības grupām) un starptautiskās partnerības un sadarbības īstenošanā nav bijusi pietiekami novērtēta un atzīta. Eiropas Savienības dalībvalstu dzīves līmenis dažkārt ir ļoti atšķirīgs, un arī lauku teritorijās situācija ir ļoti dažāda (pat vienas valsts robežās), tāpēc minētās darbības ir ārkārtīgi svarīgas un nepieciešamas lauku apgabalos, jo tās izšķiroši ietekmē šo teritoriju attīstību.

4.   Ieteikumi attiecībā uz pilsētām

4.1   Ja partnerības metodes var izmantot saistībā ar visiem Eiropas fondiem, tad LEADER pieejas principu, ko piemēro lauku teritorijās, var atsevišķi izmantot arī pilsētās un to rajonos, lai veidotu “vietējo partnerību”. Sākumā šīs idejas īstenošanai varētu noteikt pārejas periodu, un pēc tam to izvērtēt. Komiteja uzskata, ka saistībā ar minēto partnerības pieeju būtu lietderīgi lietot jēdzienu “pilsētu attīstības programma” un ka šādu iespēju vajadzētu iekļaut visos attīstības fondos, ko pārvalda dažādie ģenerāldirektorāti. Resursu integrācija palielinātu to pieejamību.

4.2   EESK iesaka izmantot LEADER metodes pamatprincipu arī piepilsētu teritorijās, tomēr piemērot to atšķirīgi un nošķirti no LEADER. Šajās teritorijās pilsētas un mazpilsētas dotu savu ieguldījumu metodes izmantošanā, tādējādi pakāpeniski mazinot lauku un pilsētu attīstības atšķirības.

4.3   Komiteja iesaka saistīt un integrēt iepriekšējo Kopienas iniciatīvu URBAN, programmu LIFE un citas programmas, kuras darbojas pēc LEADER metodes principiem, tādējādi palielinot kopējo pievienoto vērtību.

4.4   Projektu sagatavošanā un īstenošanā ir svarīgi, lai vietējās pašvaldības vai nu tieši piedalītos pilsētas teritorijas partnerībā, vai arī tiktu uzklausītas saistībā ar atsevišķām darbībām. Tādējādi varētu novērst dažādu projektu iespējamās savstarpējās pretrunas un veidot sinerģiju starp projektiem, kurus pārvalda vietējās pašvaldības un vietējā partnerība, turklāt attiecīgā gadījumā saņemot partnerības projektu atbalstu. Labākais veids sinerģijas radīšanai ir integrētu plānu izstrāde konkrētu pilsētu, pilsētu teritoriju un piepilsētu teritoriju attīstībai.

4.5   Pilsētu teritorijās LEADER metodi var piemērot, veidojot partnerību konkrētai pilsētas pašvaldībai saskaņā ar iepriekš noteiktiem kritērijiem, kā tas šobrīd notiek lauku teritorijās.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  http://ec.europa.eu/regional_policy/policy/future/barca_en.htm.

1

(2)  http://ec.europa.eu/regional_policy/newsroom/pdf/pawel_samecki_orientation_paper.pdf (10. lpp.).

2

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/19 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/19

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/04

Ziņotājs:
  Pedro NARRO kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 20. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Eiropas jauno lauksaimnieku nākotne”

(pašiniciatīvas atzinums).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 21. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), ar 136 balsīm par un 6. atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Statistikas dati skaidri liecina par gados jaunu lauksaimnieku skaita vispārēju samazināšanos un lauksaimniecības darbības pamešanu. Ņemot vērā šo nenovēršamo parādību, kas neapšaubāmi ir pretrunā pārtikas problēmu risināšanas mērķim, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja vēlas, lai par Eiropas un valstu iestāžu patiesu prioritāti kļūtu jaunajiem lauksaimniekiem labvēlīgas politikas noteikšana.

1.2   EESK atzīst, ka lauki sniedz jaunas iespējas, kuras varētu izmantot lauku jaunieši. Darbība lauksaimniecības jomā kļūst arvien sarežģītāka, tehniskāka, un tai vajadzīga labāka sagatavotība. Jauniešiem ir priekšrocības, jo viņi uztver lauksaimniecību kā mūsdienīgu un jaunajām tehnoloģijām pielāgotu uzņēmējdarbības jēdzienu. Jaunajiem lauksaimniekiem, ja vien viņu rīcībā ir atbilstoši instrumenti un tiesiskais regulējums, ir vislielākās iespējas risināt pārtikas nodrošinājuma problēmas un ražot kvalitatīvus pārtikas produktus, racionāli izmantojot dabas resursus.

1.3   Galvenās problēmas jaunajiem lauksaimniekiem rada sarežģītā piekļuve zemes resursiem un kredītiem. Šajā sakarā steidzami ir jāveicina jauna sistēma, kas nodrošinātu piekļuvi zemes resursiem, kā arī ar Eiropas garantiju sistēmas palīdzību jānodrošina piekļuve kredītresursiem.

1.4   Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ierosina izveidot Eiropas līmeņa novērošanas centru, kurš analizētu un izvērtētu problēmas, kas saistītas ar saimniecību iekārtošanu un nodošanu, kā arī visus jautājumus, kas saistīti ar paaudžu nomaiņu lauksaimniecībā.

1.5   Atbalsts jaunajiem lauksaimniekiem nevar aprobežoties tikai ar lauku attīstības jomu. Veicot pašreizējo KLP reformu, KLP pirmajā pīlārā būtu jāiekļauj jauna atbalsta sadaļa, kas paredzēta īpaši jaunajiem lauksaimniekiem. Otrajā pīlārā paredzētais atbalsts lauku saimniecību veidošanai būtu jānosaka par obligātu pasākumu visā Eiropas Savienībā.

1.6   Viens no galvenajiem uzdevumiem Eiropā ir sekmēt saimniecību nodošanu jauniešiem. EESK uzskata, ka šīs politikas veiksmīgu attīstību lielā mērā ietekmētu pensiju palielināšana, lai vecāka gadagājuma lauksaimnieki varētu pārtraukt darbību savā profesijā un baudīt cienīgas vecumdienas.

1.7   Jauno lauksaimnieku apmācība un viņu rīcībā esošās jaunās tehnoloģijas ir pamats uzņēmēju domāšanas veida un mentalitātes attīstībai. Nepietiek tikai ar teorētisku un novecojušu apmācību, kas nav pietiekami aktualizēta. Jaunieši ir pelnījuši pastāvīgas un profesionālas konsultācijas, kas pielāgotas viņu darbības reālajām vajadzībām. Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ierosina izveidot jaunu jauno lauksaimnieku apmaiņas programmu “Erasmus farmer”, pielāgot “Leonardo” programmu, un, ņemot vērā nozares novecošanos, prasa nodrošināt jaunas iespējas jauniešu līdzdalībai lauksaimniecības kooperatīvos un organizācijās. Būtu jāpopularizē īpaši apmācīšanas un izglītošanas pasākumi, tostarp vasaras nometnes un citas iniciatīvas, kas paredzētas bērniem no lauku rajoniem.

1.8   Eiropas Savienība ir lielā mērā atbildīga par jaunajiem lauksaimniekiem. Tomēr ir svarīgi, lai arī dalībvalstis, īstenojot savas pilnvaras, piešķirtu nodokļu priekšrocības, novērstu birokrātiju, ieguldītu līdzekļus lauku apvidu infrastruktūrā un sabiedriskajos pakalpojumos, veicinātu īsāku ķēžu izmantošanu, sekmētu daudzveidību un visbeidzot — censtos lauku vidi padarīt pievilcīgāku dzīvošanai un strādāšanai.

2.   Jaunie lauksaimnieki Eiropā

2.1   Ir pagājuši 10 gadi, kopš Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja izstrādāja iepriekšējo atzinumu par jaunajiem lauksaimniekiem. (1) Diemžēl atzinumā paustās bažas ir izrādījušās pamatotas, jo ir turpinājis samazināties jauno lauksaimnieku skaits, savukārt tie, kuri pēc 10 gadiem vēl darbojas nozarē, tuneļa galā drīzāk redz tumsu, nevis gaismu.

2.2   Eiropā ir viens par 35 gadiem jaunāks lauksaimnieks uz katriem deviņiem lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem. Tādās dalībvalstīs kā Portugāle, Spānija, Itālija, Apvienotā Karaliste vai Bulgārija jauno lauksaimnieku skaits ir patiešām mazs (tikai viens jaunais lauksaimnieks uz katriem 20 lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem). Savukārt, tādās valstīs kā Polija, Austrija vai Vācija aina ir citāda — viens jaunais lauksaimnieks uz katriem 3 lauksaimniekiem, kuri ir vecāki par 55 gadiem. Minētās atšķirības galvenokārt ir skaidrojamas ar to, ka atsevišķās dalībvalstīs ir spēkā tiesību akti, kas ir veicinājuši nākamās paaudzes darbību laukos, izmantojot saimniecību īpašuma nodošanu veicinošus pasākumus.

2.3   Lauksaimniecības struktūru analīze liecina, ka, lai arī ar atšķirīgu intensitāti, sistemātiski samazinās lauksaimnieku skaits un ir novērojama straujāka novecošanās nekā citās ekonomikas nozarēs. Kopš 2000. gada par 9 % ir samazinājies lauksaimnieku skaits kopumā un par 45 % ir samazinājies jauno lauksaimnieku skaits.

2.4   Ekonomiski aktīvo lauksaimnieku skaita samazināšanos ilgtermiņā nevar kompensēt ar produktivitātes palielināšanu. Ņemot vērā izejvielu cenu lielās svārstības, īpaša nozīme ir pārtikas drošības un suverenitātes stratēģiskajiem jēdzieniem (2), kuri vairākkārt ir izskatīti Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumos. Vides un citu sabiedrisko īpašumu aizsardzība ir globālas intereses, kuras nav iespējams importēt, līdz ar to lauksaimnieku loma ir kas vairāk par saimniecisko darbību vien. Stratēģija “Eiropa 2020”, kuras pamatā ir videi labvēlīga, vieda un ilgtspējīga izaugsme, bez lauksaimniekiem būs tikai utopija.

2.5   Lauksaimniecības stratēģiskā nozīme nav apstrīdama; tomēr šķiet, ka lauksaimniecības darbību pārtraukšana turpinās un, ņemot vērā, ka tiek veikta KLP reforma, steidzami ir jānoskaidro, uz ko ir jākoncentrē uzmanība, lai veicinātu piesaisti lauksaimniecībai un tās rentabilitāti. Īpaši apdraudēta ir lopkopības nozare. Ja jaunieši nesaskatīs izaugsmes iespējas šajā profesijā, visi īpašie un labi domātie pasākumi attiecībā uz saimniecību izveidi, apmācību, īpašumu nodošanu, nodokļu politiku utt. izrādīsies veltīgi.

3.   Eiropas jauno lauksaimnieku problēmas

3.1   Kopienas lauksaimniecības nozarē notiek pārmaiņas, un daudzi tās uztver kā pāreju uz jaunu lauksaimniecības modeli. Jauno lauksaimnieku uzdevums ir uzņemties jaunus izaicinājumus un savu lauksaimniecības darbību virzīt uz noteikto mērķu sasniegšanu. Stabilu un ilgtermiņa politisko nostādņu trūkums nozarē ir radījis nedrošību un nestabilitāti, ietekmējot lauksaimnieku saimnieciskās darbības plānošanu.

3.2   Lauksaimnieki ir nonākuši paradoksālā situācijā: viņi uzņemas lielāku risku, veic lielākus ieguldījumus, saskaras ar lielākām ražošanas izmaksām, ir labāk izglītoti, bet, neskatoties uz to, saņem viszemāko maksu, kāda jelkad maksāta par viņu ražojumiem. Debatēs par jaunajiem lauksaimniekiem paredzētiem instrumentiem un īpašām politiskajām nostādnēm nevar nepieminēt, ka Eiropā darbība lauksaimniecības nozarē ievērojami samazināsies, ja lauksaimniekiem nenodrošinās viņu darbības minimālu rentabilitāti un taisnīgu samaksu par ražojumiem. Lai nodrošinātu lauksaimniekiem pietiekamus ienākumus no viņu darbības, EESK iesaka ieviest lauksaimniecības tirgu regulējumu, kas balstīts uz lauksaimniecības produktu tirgu pārredzamību un tādu pārtikas tirdzniecības organizēšanu, kas nodrošina pārtikas apgādes neatkarību, šim mērķim izveidojot lielus lauksaimniecības produktu ražošanas un tirdzniecības reģionus. Tā kā PTO noteikumi nav piemēroti lauksaimniecībai, ir jāparedz īpašu iestāžu izveide, kā to iesaka, piemēram, MOMAGRI (Pasaules Lauksaimniecības organizācijas kustība).

3.3   Līdzsvara trūkums pārtikas apgādes ķēdē būtiski sekmē jauniešu nevēlēšanos pievērsties lauksaimniecībai. Pārtikas apgādes ķēdes darbību raksturo lielā atšķirība starp lauksaimnieku saņemto maksu un patērētāju maksāto galīgo cenu, pārredzamības trūkums un negodīga prakse (3).

3.4   ES ir iesaistījusies vērienīgā tirdzniecības liberalizācijas procesā Vidusjūras reģionā, Mercosur valstīs un Kanādā. Jaunajiem lauksaimniekiem rodas jautājums, kā lai viņu ražojumi, kuriem noteikti augsti kvalitātes, vides un sociālie standarti, konkurē ar lētajiem importa ražojumiem, kuriem nebūt netiek noteikti tik augsti standarti kā Kopienas ražojumiem. Šis process veicina ražošanas koncentrāciju reģionos, kuros ir vislielākā konkurētspēja, un lauku teritoriju ievērojamas daļas pamešanu (4).

3.5   KLP reforma paver jaunas iespējas virzīt atbalstu jauno lauksaimnieku vajadzībām un koncentrēt to uz lauksaimniecības preču ražošanu. Atbalstīt jauniešus nenozīmē ierobežot vecāka gadagājuma lauksaimniekus, bet gan izstrādāt saskaņotu atbalsta sistēmu, kas nodrošina lauksaimniecības dzīvotspēju.

3.6   Līdz šim Kopienas likumdevēja pūliņi attiecībā uz jaunajiem lauksaimniekiem bija koncentrēti uz saimniecību veidošanas politiku. Ir pienācis laiks ar KLP pirmā un otrā pīlāra starpniecību sākt īstenot jaunus pasākumus, kas veicina jauniešu darbību. Jaunajam modelim jābūt balstītam uz prioritātēm, kas jānosaka atbalsta piešķiršanai.

3.7   Valdībām mērķtiecīgi jāiesaistās lauksaimnieku darba novērtēšanā un veicināšanā. Neskatoties uz daudzajiem ES noteikumiem marķēšanas, kvalitātes un reklāmas jomā, ir vērojams būtisks zināšanu trūkums un arvien lielāka vienaldzība pret to, kas saistīts ar veselīgu un kvalitatīvu pārtikas produktu ražošanu (5). Eiropā patērētāji gandrīz 14 % sava budžeta līdzekļu tērē pārtikai. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzīst svarīgo darbu, ko valstu un Eiropas līmenī veic lauksaimnieku profesionālās organizācijas, sekmējot un izglītojoši popularizējot lauksaimnieku darbu un tā stratēģisko nozīmi pārtikas rūpniecības nozarē.

3.8   Par Kopienas saukli “no lauku saimniecības līdz galdam”, proti, izsekojamību, patērētājam jāatgādina pastāvīgi. Produktu kvalitātes stratēģija ir ļoti svarīga, lai uzturētu uzņēmumu konkurētspēju un aizsargātu patērētāju veselību. Tāpēc tā ir efektīvi jāizvērš un jāattiecina uz produktiem, kas Eiropas Savienībā importēti no trešām valstīm, lai cīnītos pret negodīgu tirdzniecības praksi un to aizkavētu.

3.9   Budžets vienmēr ir jebkuras stratēģijas pamatelements, tomēr Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja atzīst, ka daudzi pasākumi, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu lauksaimniecības dzīvotspēju, nav tik daudz atkarīgi no papildu līdzekļiem, cik no politiskās gribas īstenot pārmaiņas un saskaņotu stratēģiju, kā arī ilgtermiņā piesaistīt cilvēkus lauku apvidiem (6).

4.   Darbības jomas

Lauku attīstība — saimniecību veidošana

4.1   Līdz šim Eiropā debates par jauno lauksaimnieku un lopkopju nākotni ir bijušas koncentrētas uz saimniecību veidošanas politikas analīzi. Statistikas dati, lai arī skopi un nepilnīgi, skaidri liecina, ka Eiropā jauniešiem paredzētā atbalsta prioritātes un intensitāte ir ļoti neviendabīga. Francijā jauniešu saimniecību izveides mērķim atvēl aptuveni 10 % no lauku attīstībai paredzētā budžeta, bet citās valstīs, piemēram, Nīderlandē, Maltā, Īrijā, Slovākijā u. c., dažādu iemeslu dēļ šādu veicinošu pasākumu nav. Eiropas Savienībā kopumā 2007.–2013. gada finanšu periodā 3 % no lauku attīstībai atvēlētajiem līdzekļiem ir paredzēti jauniešiem. Jauniešu, kuri iekārto saimniecības, vidējais vecums ir 28 gadi. Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka, ņemot vērā lauku saimniecību izveides stratēģisko nozīmi Eiropas Savienībā, būtu lietderīgi šo pasākumu noteikt par obligātu lauku attīstības plānos un paredzēt obligātu atbalsta minimumu procentuālā izteiksmē.

4.2   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka Kopienas sistēmai attiecībā uz saimniecību veidošanu ir jābūt elastīgai, lai tādējādi veicinātu iekļaušanos, jo īpaši noteiktajos termiņos. Šķēršļus rada sistēmas sarežģītība un milzīgā birokrātija. Dažkārt dalībvalstīm vajadzētu paredzēt dažādus atšķirīga ilguma saimniecību iekārtošanas plānus un līdz ar to — atšķirīgu finansējumu. Daudzās valstīs prasība izveidot saimniecību ne ātrāk par 5 gadiem apgrūtina jauniešu lēmumu iesaistīties nozarē. Iekārtošanās atbalsts ir jāveido vairākos līmeņos, proti, būtu lietderīgi nošķirt atbalstu jaunajiem lauksaimniekiem, kuriem lauksaimniecība ir pamatnodarbošanās un tiem, kuriem tā ir papildu nodarbošanās. ES jaunajā tiesību aktu satvarā vajadzētu ņemt vērā ne vien tos jaunos lauksaimniekus, kas uzsākuši darbību lauksaimniecības nozarē pēc 2014. gada, bet arī tos, kas minēto darbību uzsākuši pirms minētā laika.

Jauniešu nozīme KLP pirmajā pīlārā

4.3   Īstenojot pašreizējo KLP reformu, īpašu uzmanību vajadzētu pievērst jauno lauksaimnieku situācijai saistībā ar tiešā atbalsta jauno modeli. Jaunajos Komisijas norādījumos tiešo maksājumu jomā ir jāsekmē prioritārs atbalsts jauniešiem. Šādu atbalstu var veidot ar tādu atbalsta papildu daļu, kas paredzēta noteiktām prioritārām lauksaimnieku kategorijām, tostarp jauniešiem. Cita iespēja ir noteikt īpašu maksājumu jauniešiem. Šādu maksājumu piešķirtu nevis pamatojoties uz platībām, bet tas būtu pielāgots tādiem kritērijiem kā nodarbinātība, saimniecības veids un veikto ieguldījumu veids. Eiropas Ekonomikas un sociālo lieto komiteja atbalsta notiekošās diskusijas par jēdzienu “aktīvs lauksaimnieks kā atbalsta saņēmējs” un norāda uz nepieciešamību apspriest aktīva kooperatīva jēdzienu.

Jauno lauksaimnieku loma atbilstoši KLP otrajam pīlāram

4.4   Otrā, tāpat kā pirmā KLP pīlāra pasākumiem jādod būtisks ieguldījums, lai atbalstītu un motivētu jaunos lauksaimniekus viņu centienu īstenošanā.

4.4.1   Ar KLP otrā pīlāra pasākumiem var un vajag radīt nepieciešamos nosacījumus, lai jaunajiem lauksaimniekiem tie būtu pieejami, un lai tiktu ņemti vērā visi pretendenti gadījumā, ja trūkst budžeta līdzekļu.

4.4.2   Otrā pīlāra ietvaros ir jāizveido atbalsta struktūras, kas ir vajadzīgas jaunajiem lauksaimniekiem, cita starpā, konsultatīvais dienests un atbalsta dienests lopkopības uzņēmumiem. Tā kā lauksaimniecības dzīvnieku kopšana ir darbs, kas jāveic katru dienu bez izņēmuma, dalībvalstīs jāpieņem attiecīgie politikas pasākumi un jāizveido struktūras, kas nodrošinātu iespējas aizstāt lauksaimnieku slimības gadījumā un atvaļinājumā. Lauku saimniecību atbalsta dienestam ir īpaša nozīme laikā, kad jaunieši pieņem lēmumu, vai saglabāt ģimenes uzņēmumu. Mūsdienās jaunieši vairs nevēlas uzņemties lauku saimniecības vadību, zinot, ka visu mūžu būs jāstrādā 365 dienas gadā bez brīvdienām. Tā kā vairākās dalībvalstīs vēl nav šāda atbalsta dienesta, atbilstoši KLP otrā pīlāra ietvaros jāparedz obligāti pasākumi, kas slimības gadījumā (ieskaitot grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu pirms un pēc bērna piedzimšanas), kā arī brīvdienās un/vai ikgadējā atvaļinājuma laikā lauksaimniekiem dotu iespēju izmantot šāda dienesta pakalpojumus.

Apmācība — jaunas tehnoloģijas

4.5   Topošo lauksaimnieku apmācība ir viens no veiksmīgas lauksaimniecības pamatnosacījumiem. Atsevišķās valstīs apmācība ir kvalitatīva, savukārt citās valstīs administrāciju piedāvātā apmācība neatbilst lauksaimnieku reālajām vajadzībām. Jauniešu apmācības procesā ir jāņem vērā lauksaimniecības organizāciju viedoklis. Runa ir par nepieciešamību nodrošināt jauniešiem kvalitatīvu apmācību, ko vada augsti kvalificēti pasniedzēji, izmantojot mūsdienīgus mācību materiālus, kas atbilst jauno lauksaimnieku vajadzībām. Reizēm mācību kursi kļūst par birokrātisku prasību, lai piekļūtu atbalstam un tie netiek pietiekami popularizēti. Šādi radītais motivācijas trūkums kļūst par problēmu, jo īpaši situācijā, kad ir visi vajadzīgie nosacījumi, lai apmācību padarītu par ļoti noderīgu instrumentu jauno lauksaimnieku rokās. Apmācībai ir būtiska praktiska nozīme. Dānijas modelī ir veiksmīgi iekļauta un apvienota teorētiskā un praktiskā apmācība saimniecībās. Lai iegūtu “zaļo karti”, ir vajadzīgi 3 gadi un 8 mēneši.

4.6   ES vajadzētu atbalstīt Eiropas apmācības programmas tādiem lauksaimniekiem vai saimniecībām, kuras vismaz gadu nodrošina darbavietu jauniešiem, kas pēdējos divos gados beiguši apmācību lauksaimniecības jomā. Atbalsta saņēmējam būtu jāuzņemas izstrādāt apmācības plānu, kas būtu labvēlīgs jaunietim, kurš vajadzības gadījumā varētu pārņemt saimniecības vadīšanu, bet mācību gaitā — saimniecībā izmantot savas zināšanas un jaunu, novatoriskāku domāšanas veidu. Kopumā ir jāatbalsta un jānodrošina jauno un vecāka gadagājuma lauksaimnieku vajadzības, kas bieži ir savstarpēji papildinošas. Tāpat būtu noderīgi, ja konkrētās Kopienas programmās, piemēram, “Leonardo”, Septītajā pamatprogrammā pētniecības jomā, programmā “Jaunatne kustībā” u.c. iekļautu īpašas jauniem lauksaimniekiem paredzētas nostādnes. EESK uzskata, ka vajadzētu pielāgot studentiem un jauniem uzņēmējiem paredzēto “Erasmus” programmu, lai tajā varētu piedalīties arī jaunie lauksaimnieki, dodot tiem iespēju strādāt praksi citās ES saimniecībās, kas nodarbojas ar zemkopību un lopkopību.

4.7   Ekoloģiskā lauksaimniecība ir interesanta alternatīva jaunpienācējiem nozarē, taču tā nebūt nav vienīgā iespēja. Eiropas līmenī ir jāattīsta arī integrētā ražošana vai saglabājošā lauksaimniecība. Apmācībai jābūt virzītai uz jaunām ražošanas sistēmām, kas uzlabo ražu, un dabas resursu ilgtspējīgu pārvaldību. Arī biotehnoloģija Eiropā varētu pavērt jaunas iespējas jaunajiem lauksaimniekiem (7).

Vienotībā ir spēks

4.8   Jauniešu aktīva iesaistīšanās lauksaimniecības organizāciju un kooperatīvu darbā ir būtiska, lai to papildinātu ar jaunām idejām, inovācijām un aktīvāku uzņēmējdarbības garu. Situācijā, kad pieprasījumu nosaka vairākas lielās izplatītāju ķēdes, kooperatīviem ir jānodrošina jauns stimuls tirdzniecības uzlabošanai. EESK ierosina veidot lauksaimnieku pārvaldītas tirdzniecības bāzes, lai līdzsvarotu spēku samēru attiecībā uz ietekmīgajām lielveikalu tīklu iepirkumu bāzēm. Šajā sakarā ir jāveicina jauniešu līdzdalība kooperatīvu vadības struktūrās, un jaunieši ir jāiesaista lēmumu pieņemšanas procedūrās, ņemot vērā viņu izglītību un uzņēmējdarbības redzējumu. Lielākais lauksaimniecības kooperatīvs Francijā “Terrena” sadarbojas ar dažādām jauniešu komitejām, palīdzot uzsākt un veidot darbību sarežģītajā lauksaimniecības kooperatīvu vidē.

Citas politiskās nostādnes Eiropā

4.9   ES ir jāizmanto dažādām Kopienas politikas jomām paredzētie līdzekļi, lai, pirmkārt, radītu labvēlīgus apstākļus dzīvei laukos un, otrkārt, veicinātu tādu saimnieciskās darbības virzienu nostiprināšanu, kuri tāpat kā lauksaimniecība veido sociāli ekonomisko pamatu lauku apvidos. Tādējādi Kopienas projektos vides, pētniecības un uzņēmējdarbības jomā ir jāparedz īpašs atbalsts jauniešiem kopumā un īpaši — jaunajiem lauksaimniekiem. Vajadzētu no jauna pievērsties dažiem ES pozitīvās pieredzes aspektiem. Uzskatāms piemērs bija apmaiņas projekts PEJA, kas Eiropas jaunajiem lauksaimniekiem nodrošināja vērtīgu apmācības laiku citās ES saimniecībās, un izglītības programma “Tellus” (CEJA un Eiropas Komisijas sadarbības rezultāts), kuras mērķis bija iepazīstināt skolniekus ar viņiem svešo lauksaimnieka darbu. Par skaidru ES mērķi jānosaka paaudžu nomaiņa lauku apgabalos. Šajā sakarā Eiropas novērošanas centra izveide, lai analizētu jauno lauksaimnieku situāciju un viņu vajadzības, varētu būt labs pamats jaunām likumdošanas iniciatīvām. Mērķis ir nevis veidot jaunas birokrātiskas struktūras, bet gan instrumentus, kas atbilstoši precīzām un skaidri noteiktām funkcijām analizētu un sniegtu vajadzīgo informāciju un statistiku par paaudžu nomaiņu Eiropas lauku teritorijās.

Valstu iniciatīvas

4.10   Eiropas politiskās nostādnes attiecībā uz jaunajiem lauksaimniekiem ir jāpapildina ar īpašām iniciatīvām, kas jāpieņem valstu līmenī. Jaunieši galvenokārt bažījas par paaudžu nomaiņu, piekļuvi īpašumtiesībām un nodokļu sistēmu. Steidzami ir jāveicina efektīvi pasākumi, kas stimulētu saimniecisko darbību lauksaimniecības jomā. Tomēr vairākās ES dalībvalstīs pastāv sarežģīta birokrātija, kas ietekmē daudzu pasākumu īstenošanu.

4.11   Dalībvalstīm vajadzētu koncentrēt centienus, lai izstrādātu mehānismus, kas jaunajiem lauksaimniekiem atvieglotu piekļuvi zemes resursiem, garantējot nepieciešamo lielo ieguldījumu drošību, kas ir viens no lielākajiem saimniecību izveides šķēršļiem. Dažas valstu iniciatīvas liecina par konkrētiem rīcības virzieniem. Francijā uzņēmums “SAFER” ir apņēmies ierobežot zemes platību koncentrēšanu un veicināt jauniešu piekļuvi zemes resursiem.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  OV C 36, 08.02.2002., 29.-35. lpp.“Jauna ekonomika, zināšanu sabiedrība un lauku attīstība. Jauno lauksaimnieku perspektīvas”.

1

(2)  OV C 54, 19.02.2002., 20.-23. lpp.“Piegādes drošība lauksaimniecības un pārtikas nozarē Eiropas Savienībā”.

2

(3)  OV C 48, 15.02.2011., 145.-149. lpp.“Pārtikas apgādes ķēdes labāka darbība”.

3

(4)  OV C 255, 22.09.2010., 1.-9. lpp.“Tirdzniecība un pārtikas nekaitīgums”.

4

(5)  OV C 18, 19.01.2011., 5.-10. lpp.“Kopienas lauksaimniecības modelis: produkcijas kvalitāte un patērētāju informēšana kā konkurētspējas faktors”.

5

(6)  OV C 132, 03.05.2011., 63.-70. lpp.“KLP nākotne”.

6

(7)  OV C 100, 30.04.2009., 44.-52. lpp.“ES uzdevumi pasaules mēroga pārtikas problēmu risināšanā”.

7

---

PIELIKUMS

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinumam

Turpmāk minētie grozījumi ieguva vismaz vienu ceturto daļu nodoto balsu, taču tika noraidīti debatēs:

3.2. punkts

Grozīt šādi:

“Lauksaimnieki ir nonākuši paradoksālā situācijā: viņi uzņemas lielāku risku, veic lielākus ieguldījumus, saskaras ar lielākām ražošanas izmaksām, ir labāk izglītoti, bet, neskatoties uz to, saņem viszemāko maksu, kāda jelkad maksāta par viņu ražojumiem. Debatēs par jaunajiem lauksaimniekiem paredzētiem instrumentiem un īpašām politiskajām nostādnēm nevar nepieminēt, ka Eiropā darbība lauksaimniecības nozarē ievērojami samazināsies, ja lauksaimniekiem viņu darbības minimālu rentabilitāti un samaksu par ražojumiem, . ).”

Balsošanas rezultāti:

Balsošanas rezultāti:

| Par | 36 |
| --- | --- |
| Pret | 66 |
| Atturas | 27 |

Par

36

Pret

66

Atturas

27

4.7. punkts

4.7. punkts

Grozīt šādi:

“Jauniešu aktīva iesaistīšanās lauksaimniecības organizāciju un kooperatīvu darbā ir būtiska, lai to papildinātu ar jaunām idejām, inovācijām un aktīvāku uzņēmējdarbības garu. Situācijā, kad pieprasījumu nosaka vairākas lielās izplatītāju ķēdes, kooperatīviem ir jānodrošina jauns stimuls tirdzniecības uzlabošanai. . Šajā sakarā ir jāveicina jauniešu līdzdalība kooperatīvu vadības struktūrās, un jaunieši ir jāiesaista lēmumu pieņemšanas procedūrās, ņemot vērā viņu izglītību un uzņēmējdarbības redzējumu. Lielākais lauksaimniecības kooperatīvs Francijā “Terrena” sadarbojas ar dažādām jauniešu komitejām, palīdzot uzsākt un veidot darbību sarežģītajā lauksaimniecības kooperatīvu vidē.”

Balsošanas rezultāti:

Balsošanas rezultāti:

| Par | 47 |
| --- | --- |
| Pret | 60 |
| Atturas | 17 |

Par

47

Pret

60

Atturas

17

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/25 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/25

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Lauku attīstība un nodarbinātība Rietumbalkānu reģionā”

2011/C 376/05

Ziņotājs:
  Cveto STANTIČ

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2011. gada 19. un 20. janvāra plenārajā sesijā saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu nolēma sagatavot pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Lauku attīstība un nodarbinātība Rietumbalkānu reģionā”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētās nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 8. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī, ar 166 balsīm par, 1 balsi pret un 4 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Dati, kas raksturo sociālo un ekonomisko stāvokli ES un Rietumbalkānu valstu (1) lauku rajonos, ir pretrunīgi un nav salīdzināmi, un tas daļēji izskaidrojams ar to, ka trūkst vienotas jēdziena “lauku rajoni” definīcijas. EESK tāpēc atbalsta ieceri ES līmenī saskaņot kritērijus jēdziena “lauku rajoni” definēšanai, lai varētu labāk salīdzināt gan lauku rajonus, gan īstenoto rīcībpolitiku un pasākumus.

1.2   Rietumbalkānu reģiona lauku rajonos ir daudz strukturālu, sociālu un ekonomisku problēmu, kuras var atrisināt ES lauku attīstības politikas un kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) ietvaros. EESK stingri iesaka Rietumbalkānu valstīm lauku attīstības politikas veidošanā izmantot ES pieredzi, ievērojot valstu īpašās problēmas un prioritātes.

1.3   Ļoti lieli Rietumbalkānu reģiona lauku rajoni joprojām ir reti apdzīvoti un to resursus neizmanto, savukārt pilsētās vērojama salīdzinājumā ļoti liela iedzīvotāju un ekonomiskās darbības koncentrācija. Šai tendencei ir negatīva ekonomiskā, sociālā, teritoriālā un ekoloģiskā ietekme. Tāpēc jāizstrādā un jāīsteno īpaši un ar attiecīgo rajonu saistīti pasākumi, lai tajos sekmētu ilgtspējīgu saimniecisko izaugsmi.

1.4   Rietumbalkānu reģionu lauku rajonu ekonomikai raksturīgas tādas iezīmes kā naturālā un daļēji naturālā lauksaimniecība, kas ir ļoti izplatīta, augsts bezdarba līmenis, slēptais bezdarbs un darbaspēka nepietiekama mobilitāte. Lauku rajonu vienīgās konkurences priekšrocības ir zemās darbaspēka izmaksas un augstvērtīgie dabas resursi. Uzņēmējdarbības attīstību ierobežo tādi faktori kā infrastruktūras nepietiekamā attīstība, kvalificēta darbaspēka trūkums, ierobežota piekļuve tirgum un finansējumam, nepietiekamais atbalsts ieguldījumiem un mazs uzņēmējdarbības potenciāls.

1.5   Rietumbalkānu valstu lauku rajonos būtisks lauku ekonomikas virzītājspēks un galvenais nodarbinātības avots joprojām ir ekstensīvā lauksaimniecība. Taču tā ir jāmodernizē, jāpaaugstina tās produktivitāte, un tas nozarē radīs darbaspēka pārpalikumu. Risinājums ir lauku ekonomikas dažādošana, lai mazinātu riskus, kas apdraud lauku mājsaimniecību ienākumus.

1.6   Lauku attīstības rīcībpolitika, kam jāsekmē lauku ekonomikas dažādošana, joprojām ir neatbilstoša un nesaskan ar ES lauku atbilstības politiku. Arī tad, ja valstis ir paredzējušas noteiktu rīcībpolitiku, politiskā nestabilitāte un biežās valdību maiņas neļauj nodrošināt nepārtrauktību un kavē tās īstenošanu. Vairumā valstu ir paredzēti līdzekļi lauku attīstībai, bet salīdzinājumā ar ES to apjoms joprojām ir neliels.

1.7   Pirmspievienošanās atbalsts lauksaimniecībai un lauku attīstībai (IPARD) joprojām ir nozīmīgākais lauku rajoniem sniegtās finansiālās palīdzības avots. Lielākā daļa valstu, pārņemot ES pašreizējo lauku attīstības modeli, sastopas ar grūtībām tā sarežģītības un darbietilpīgās ieviešanas kārtības dēļ. Tāpēc ES būtu jāapsver iespējas vienkāršot IPARD pārvaldības un kontroles principus un kārtību, lai atvieglotu pieejamo līdzekļu un pasākumu efektīvu izmantošanu.

1.8   Šķiet, ka vislielākais šķērslis, kas kavē piekļuvi IPARD, ir valsts un vietējā līmeņa pārvaldes un iestāžu un iespējamo atbalsta saņēmēju nepietiekamā veiktspēja. Valstu valdībām noteikti jāvelta vairāk pūļu, lai nostiprinātu iestādes un uzlabotu iespējamo atbalsta saņēmēju veiktspēju.

1.9   EESK arī iesaka pirmspievienošanās atbalstu lauku attīstībai izmantot elastīgāk, un, jo īpaši, lauksaimniecībai un lauku attīstībai paredzēto atbalstu darīt pieejamu, atsakoties no dalījuma kandidātvalstīs un iespējamās kandidātvalstīs. Tā kā stāvoklis valstīs nav vienāds, vairāk uzmanības jāvelta katras valsts pārvaldes veiktspējas un absorbcijas spējas novērtēšanai.

1.10   Lai varētu efektīvāk risināt tādas problēmas kā bezdarbs, nabadzība un atstumtība lauku rajonos, labāk jākoordinē dažādi rīcībpolitikas pasākumi un dažādi pieejamie fondi. Reģionālā politika var sniegt nozīmīgu papildu atbalstu lauku attīstības politikai, ja tās abas ir pareizi saistītas un tiek īstenotas saskaņoti.

1.11   Daži valstu īstenotās politikas pasākumi un citi pasākumi, kas būtu jānostiprina un labāk jākoordinē, ir šādi:

—   aktīvas iekļaušanas politika: labāka piekļuve informācijai un konsultācijām par valsts atbalstu;

—   darba tirgus politika: nodarbinātības līmeni var paaugstināt un reģionu atšķirības var mazināt, aktīvi īstenojot efektīvus pasākumus darba tirgū;

—   izglītība un apmācība: nodrošināt izglītības iespējas visos līmeņos, cīnīties ar mācību skolā priekšlaicīgu pārtraukšanu, uzlabot jauniešu prasmes un kvalifikāciju, nodrošināt vajadzībām pielāgotu apmācību, lai mazinātu prasmju neatbilstību prasībām darba vietās;

—   lauku attīstības politika: vairāk uzmanības jāvelta 2. asij un 3. asij, jo vairumā valstu 1. ass pasākumus jau īsteno (2).

1.12   Lauku rajonos pilsoniskajās sabiedrības nozīme ir ierobežota, kas izskaidrojams ar uzņēmējdarbības un organizatorisko prasmju trūkumu, demogrāfiskajām problēmām un salīdzinājumā ar pilsētām slikto sociālās infrastruktūras kvalitāti. Iespējamais risinājums varētu būt izveidot vietējo pilsoniskās sabiedrības organizāciju tīklus, lai aptvertu pietiekami lielu iedzīvotāju skaitu pietiekami lielā teritorijā. Tāpēc LEADER
   (3) pieeja varētu būt lietderīgs līdzeklis, lai uzlabotu pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanu.

1.13   Lai uzlabotu dzīves kvalitāti un rosinātu jauniešu nepamest lauku rajonus, to ekonomika ir jādažādo. Cenšoties sasniegt šo mērķi, svarīgākie uzdevumi joprojām ir ieguldījumi lauku infrastruktūrā, uz zinātnes atziņām balstītas lauksaimniecības saikne ar pārtikas rūpniecību, cilvēkkapitāla uzlabošana, uzņēmējiem labvēlīga vide un sociālo pakalpojumu pilnveidošana. Labas iespējas paver arī lauku tūrisms un ekotūrisms, kurš balstās uz bagātīgo kultūras, vēstures un dabas mantojumu.

2.   Ievads un pamatojums

2.1   Jēdziena “lauku rajoni” definīcija

2.1.1   Iztirzājot tematu, grūtības rada arī tas, ka ES līmenī nav vienotas jēdziena “lauku rajoni” definīcijas. Atsevišķās valstīs ir dažādas oficiālās definīcijas, kurās lietoti dažādi kritēriji, piemēram, apdzīvotības blīvums, ekonomika, kurā galvenā nozīme ir lauksaimniecībai, nošķirtība, svarīgāko pakalpojumu pieejamības trūkums utt. Lai varētu veikt starptautisku salīdzināšanu, bieži lieto Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas izstrādāto definīciju. Arī Rietumbalkānu reģiona valstis pēdējā laikā savu statistiku pielāgo minētajai metodoloģijai.

2.1.2   EESK tāpēc atbalsta ieceri ES līmenī saskaņot kritērijus jēdziena “lauku rajoni” definēšanai. Tas ļautu labāk salīdzināt un pārraudzīt īstenoto rīcībpolitiku un pasākumu efektivitāti.

2.2   Lauku attīstība Eiropas Savienībā kā svarīgs kopējās lauksaimniecības politikas (KPL) un tās turpmākās reformas elements

2.2.1   Tā kā gandrīz 60 % ES iedzīvotāju dzīvo lauku rajonos, kas veido 90 % no ES teritorijas, lauku attīstība Eiropas Savienībai ir īpaši svarīga politikas joma. Lauku attīstības finansējums ļauj īstenot ļoti dažādus pasākumus. Pašreizējā ES modeļa pamatā ir četras prioritāšu asis, kas ļauj dalībvalstīm un reģionālajām pašvaldībām rīkoties pietiekami elastīgi un pielāgot rīcībpolitiku to konkrētajām vajadzībām.

2.2.2   Līdzsvarota teritoriālā attīstība ir viens no KPL turpmākās reformas mērķiem. Tāpēc EESK ir pārliecināta — ja Eiropas turpmākā lauksaimniecības un lauku attīstības politika būs vērsta uz inovāciju un konkurētspēju, tā pavērs jaunas iespējas uzņēmējdarbībai, sekmēs darbavietu skaita palielināšanos un ienākumu gūšanas iespēju dažādošanu lauku rajonos (4).

2.3   Lauku attīstības politikas ietekme uz Rietumbalkānu valstu ekonomiku

2.3.1   Ievērojot lauku rajonu lielumu un to iedzīvotāju proporciju no iedzīvotāju kopskaita (5), kā arī lauksaimniecības būtisko nozīmi tautsaimniecībā, ir skaidrs, ka lauku attīstībai jākļūst par ļoti svarīgu politikas jomu arī Rietumbalkānu reģionā.

2.3.2   Rietumbalkānu reģiona lauku rajonos ir daudz strukturālu, sociālu un ekonomisku problēmu, piemēram, zems ienākumu līmenis, nodarbinātības iespēju trūkums, dzīves kvalitātes pasliktināšanās, iedzīvotāju skaita samazināšanās utt. Tās var sekmīgi risināt ar atbilstošu lauku attīstības politiku, balstoties uz komplekso ES sistēmu lauku attīstības jomā.

3.   Dažas kopīgas Rietumbalkānu reģiona lauku rajonu iezīmes — svarīgākie faktori, kas ietekmē to ekonomisko potenciālu

3.1   Rietumbalkānu reģions ar tā augu un dzīvnieku valsts neatkārtojamo bagātību ir viens no Eiropas reģioniem, kur ir vislielākā bioloģiskā daudzveidība. Rietumbalkānu reģionā sastopami ļoti dažādi dabiskie biotopi, sākot ar piekrastes lagūnām un mitrājiem un beidzot ar Vidusjūras reģiona mežiem, kalnu pļavām un ganībām, saldūdens mitrājiem un karsta veidojumiem.

3.2   Iedzīvotāju skaita samazināšanās, galvenokārt attālos un mazāk auglīgos rajonos, un iedzīvotāju novecošana (izņemot Albāniju un Kosovu) ļoti negatīvi ietekmē darba tirgu lauku rajonos. Visām reģiona valstīm raksturīga attīstības tendence ir migrācija no lauku rajoniem uz pilsētas teritorijām un piekrastes zonām, kā arī uz ārzemēm. Uz lauku rajoniem pārceļas galvenokārt pensionāri vai bēgļi.

3.3   Lauku ekonomikas turpmākās izredzes būtiski ietekmē nelabvēlīgā izglītības struktūra, ekonomiski aktīvo iedzīvotāju zemais kvalifikācijas līmenis un nepietiekamās zināšanas un prasmes. Darba tirgum raksturīga darbaspēka nepietiekama mobilitāte un tāpēc nespēja rast citas nodarbinātības un ienākumu gūšanas iespējas.

3.4   Vairumā lauku rajonu galvenais lauksaimnieciskās darbības veids ir zemas intensitātes lopkopība un zemkopība. Lauksaimniecībā nodarbināto daļa salīdzinājumā ar ES valstīm ir viena no lielākajām.

3.5   Lauku mājsaimniecībām, īpaši tām, kuru līdzekļi ir ierobežoti, ir grūti piekļūt lauksaimniecības, darba un finanšu tirgum, kā arī informācijai un zināšanām. Tāpēc ievērojami samazinās to izredzes izvairīties no nabadzības draudiem.

3.6   Lauku rajoniem galvenās problēmas ir ekonomiskās darbības un ienākumu gūšanas nepietiekamā dažādība un mazais nodarbināto skaits privātajā sektorā. Saimniecisko pakalpojumu sniegšana un sociālā infrastruktūra ir nepietiekama un vāji attīstīta. Tas ietekmē lauku iedzīvotāju dzīves kvalitāti un lauku rajonu konkurētspēju un sociālo struktūru.

4.   Lauksaimniecība joprojām ir būtisks Rietumbalkānu reģiona lauku ekonomikas virzītājspēks

4.1   Kaut arī lauksaimniecības daļa ekonomikā kopš 2000. gada samazinās, Rietumbalkānu reģionā tā tomēr ir lielāka nekā vidēji ES — gan pievienotās vērtības, gan nodarbinātības ziņā.

4.2   Lielākajā daļā Rietumbalkānu valstu vispārēja lauksaimniecības iezīme ir mazas privātās lauku saimniecības un to sadrumstalotība. Vidējais lauku saimniecības lielums ir no 1,2 hektāriem Albānijā līdz mazāk kā 4 hektāriem Serbijā. Citi faktori, kas kavē lauksaimniecības attīstību, ir: vāji attīstītas tirgus struktūras, neatbilstoša infrastruktūra, mazs tirgum ražotās produkcijas īpatsvars, zināšanu un prasmju trūkums un nespēja ievērot pārtikas nekaitīguma standartus.

4.3   Sabiedrībā notiekošo pārmaiņu un pat dažās valstīs notikušā kara dēļ lauksaimnieciskā ražošana samazinājās, bet kopš 2000. gada tā atkal pieaug galvenokārt tāpēc, ka veikti ieguldījumi ražošanas tehnoloģijā. Vairumā valstu tomēr joprojām saražo mazāk nekā laika posmā pirms pārmaiņām. Neraugoties uz dažiem trūkumiem, vairumā Rietumbalkānu reģiona valstu apstākļi ir diezgan piemēroti, lai nodarbotos ar lauksaimniecību (salīdzinoši zemas darbaspēka izmaksas, zemes un ūdens resursi, labi klimatiski apstākļi un augsne noteiktu produktu, piemēram, tabakas, dažu augļu un dārzeņu šķirņu, vīna, labības un gaļas ražošanai).

4.4   Balkānu pussalas ziemeļu daļā ir arī lauksaimnieciski reģioni ar ļoti augstu ražību un labi integrētu ekonomiku (Savas baseins, Donavas baseins, Panonijas līdzenums). Minētajā reģionā ir labvēlīgi augsnes un klimata apstākļi, lai nodarbotos ar kapitāla ietilpīgu lauksaimniecisko ražošanu. Tur ir arī atbilstošs cilvēkkapitāls, attīstīta uzņēmējdarbība, pietiekami daudzveidīga rūpniecība un labi attīstīta infrastruktūra.

5.   Ar lauksaimniecību nesaistīto lauku attīstības problēmu risināšana

5.1   Lauksaimniecības devums iekšzemes kopproduktā nav tieši atbilstošs lielajai daļai ekonomiski aktīvo iedzīvotāju, kas nodarbināti lauksaimniecībā.

5.2   Tāpēc lauku ekonomikai turpmāk jāspēj piedāvāt citas nodarbinātības iespējas tiem, kuriem vairs nebūs darba lauksaimniecībā.

5.3   Rūpniecības uzņēmumu dibināšana lauku rajonos bieži ir bijis efektīvs līdzeklis, lai radītu jaunas darba iespējas un nodrošinātu papildu ieņēmumus. Līdzšinējā pieredze arī liecina, ka ieguldījumi lauku saimniecībās, modernizācija, apmācība un vides pasākumi ļauj paaugstināt nodarbinātības līmeni un samazināt slēpto bezdarbu lauku saimniecībās. Nozares ar lielu izaugsmes potenciālu ir: pārstrādes rūpniecība, produktu ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi ražošana, ekoloģiski tīras pārtikas ražošana, lauku tūrisms, amatniecība, koka izstrādājumu ražošana un atjaunīgas enerģijas ražošana, kā arī ļoti dažādi veselības aprūpes un sociālie pakalpojumi.

5.4   Lai attīstība laukos noritētu ātrāk, vairāk un efektīvāk līdzekļi ir jāiegulda, lai nodrošinātu sabiedriskos labumus un pakalpojumus: jāuzlabo ceļi un apūdeņošanas infrastruktūra, jāpilnveido uzņēmējdarbības vide un efektīvi jānodod informācija, zināšanas un tehnoloģijas.

6.   Lauksaimniecības un lauku attīstības politika saistībā ar pievienošanos Eiropas Savienībai

6.1   Visas reģiona valstis izteikti vēlas pievienoties Eiropas Savienībai. Tāpēc tām visām ir jārisina līdzīgas problēmas, pārveidojot un modernizējot ļoti sadrumstalotās lauksaimniecības un pārtikas ražošanas nozares, lai nodrošinātu to konkurētspēju ES tirgū.

6.2   Pēdējos Eiropas Komisijas progresa ziņojumos (6) par lauksaimniecību un lauku attīstību norādīts, ka vairumam Rietumbalkānu reģiona valstu jāturpina pūliņi, lai nodrošinātu lielāku atbilstību ES lauksaimniecības acquis un ES lauku attīstības politikai.

6.3   Salīdzinājumā ar Eiropas Savienību līdzekļu apjoms, ko Rietumbalkānu valstis atvēl lauksaimniecības atbalstam, joprojām ir diezgan mazs. Rietumbalkānu reģionā īsteno ļoti dažādus pasākumus un izmanto dažādus atbalsta mehānismus. Pēdējos gados no lauksaimniecības budžeta līdzekļi galvenokārt piešķirti tiešam ražotāju atbalstam.

6.4   ES finansiālā palīdzība

6.4.1   Pirmspievienošanās atbalsts lauksaimniecībai un lauku attīstībai (IPARD
   (7) ir Pirmspievienošanās instrumenta IPA (lielāks ES instruments, lai palīdzētu sagatavoties dalībai ES un sniegtu palīdzību pirms pievienošanās) piektais komponents. IPARD līdzekļus var saņemt vienīgi valstis ar kandidātvalsts statusu (Horvātija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika un Turcija).

6.4.2   EESK vēlētos pievērst uzmanību īpašajām grūtībām, ar kurām Rietumbalkānu valstis saskaras, īstenojot lauku attīstībai paredzētās pirmspievienošanās palīdzības programmas. Pasākumus, kas nepieciešami ieguldījumu veikšanai IPARD ietvaros, ir grūti īstenot, jo jābūt izveidotām visām vietējām struktūrām, kuras veic īstenošanu un pārbaudes (IPARD pārvaldība un atbildība par to ir pilnībā decentralizēta, ES iestādes veic tikai pēckontroli). Tāpēc daudzus projektus noraida un gan valstij, gan potenciālajiem saņēmējiem sagatavošanas posmā ir jāiegulda daudz līdzekļu.

6.4.3   IPARD pārvaldību un kontroles principus un kārtību varētu vienkāršot, lai rosinātu Rietumbalkānu valstis efektīvāk izmantot pasākumus, kas tieši ietekmētu lauku attīstību, piemēram, lauku infrastruktūras uzlabošana, ekonomiskās darbības dažādošana un apmācība (IPARD 3. ass).

6.4.4   Būtisks iemesls, kāpēc ES līdzekļu apgūšana norit lēni, ir arī nepietiekamā administratīvā kapacitāte un atbilstošu iestāžu trūkums valsts un jo īpaši vietējā līmenī, un tas mazina spēju absorbēt pirmsiestāšanās līdzekļus. Atbilstošu vispārēju pakalpojumu trūkums (būvatļaujas saņemšana, zemesgrāmatas, neatbilstoši augu aizsardzības un veterinārie pakalpojumi utt.) arī ir iemesls, kāpēc panākumi pēdējos uzaicinājumos iesniegt lauku attīstības projektus ir bijuši nelieli.

6.4.5   Vēl viens šķērslis, kas kavē ES līdzekļu efektīvāku izlietošanu, ir potenciālo atbalsta saņēmēju nepietiekamā veiktspēja. To varētu uzlabot, veidojot efektīvākus tālākās izglītības un konsultatīvos dienestus.

6.4.6   Stāvoklis dažādās valstīs ir atšķirīgs, un tas ne vienmēr ir saistīts ar pievienošanās procesā gūtajiem panākumiem vai kandidātvalsts statusu. EESK tāpēc iesaka pirmspievienošanās atbalstu lauku attīstībai izmantot elastīgāk, un, jo īpaši, atbalstu darīt pieejamu, atsakoties no dalījuma kandidātvalstīs un iespējamās kandidātvalstīs, un vairāk ņemt vērā katras valsts administratīvās kapacitātes un absorbcijas spējas novērtējumu.

7.   Darba tirgus Rietumbalkānu reģiona lauku rajonos

7.1   Vairumā Rietumbalkānu reģiona valstu darba tirgum lauku rajonos raksturīgas šādas kopīgas pazīmes:

| — | lielākā daļa nodarbināto ir lauksaimniecībā strādājošie, savukārt pakalpojumu sektorā nodarbināto un pašnodarbināto (izņemot pašnodarbinātos lauksaimniecībā) proporcija ir daudz mazāka nekā vidējais rādītājs; |
| --- | --- |

—

lielākā daļa nodarbināto ir lauksaimniecībā strādājošie, savukārt pakalpojumu sektorā nodarbināto un pašnodarbināto (izņemot pašnodarbinātos lauksaimniecībā) proporcija ir daudz mazāka nekā vidējais rādītājs;

| — | nepilna darba laika darbs un sezonas darbs ļoti bieži ir vienīgais ienākumu avots vairumam lauku iedzīvotāju; |
| --- | --- |

—

nepilna darba laika darbs un sezonas darbs ļoti bieži ir vienīgais ienākumu avots vairumam lauku iedzīvotāju;

| — | sabiedrības novecošanas un skolu priekšlaicīgi pametušo skaita pieauguma dēļ ir izveidojusies nelabvēlīga izglītības struktūra un trūkst zināšanu un prasmju; |
| --- | --- |

—

sabiedrības novecošanas un skolu priekšlaicīgi pametušo skaita pieauguma dēļ ir izveidojusies nelabvēlīga izglītības struktūra un trūkst zināšanu un prasmju;

| — | ar lauksaimniecību nesaistītu darba iespēju trūkums palielina atkarību no sezonālā darba un veicina slēpto bezdarbu; |
| --- | --- |

—

ar lauksaimniecību nesaistītu darba iespēju trūkums palielina atkarību no sezonālā darba un veicina slēpto bezdarbu;

| — | visneaizsargātākās grupas, kuras apdraud iespēja tikt atstumtām no darba tirgus, ir jaunieši, sievietes, vecāka gadagājuma cilvēki, mazākumtautības (romi) un kara bēgļi. Dažas no šīm kategorijām ne vienmēr reģistrē kā bezdarbniekus (“slēptais bezdarbs”); |
| --- | --- |

—

visneaizsargātākās grupas, kuras apdraud iespēja tikt atstumtām no darba tirgus, ir jaunieši, sievietes, vecāka gadagājuma cilvēki, mazākumtautības (romi) un kara bēgļi. Dažas no šīm kategorijām ne vienmēr reģistrē kā bezdarbniekus (“slēptais bezdarbs”);

| — | laukstrādnieki reti ir iesaistīti dažādās valdību īstenotajās nodarbinātības programmās. Šādas programmas ir labāk jāpopularizē, un jāizveido ar tām saistīti konsultatīvie dienesti. |
| --- | --- |

—

laukstrādnieki reti ir iesaistīti dažādās valdību īstenotajās nodarbinātības programmās. Šādas programmas ir labāk jāpopularizē, un jāizveido ar tām saistīti konsultatīvie dienesti.

8.   Ar lauku attīstību un nodarbinātību saistītās stratēģijas un rīcībpolitika

8.1   Valstu pašreizējo rīcībpolitiku, kas saistīta ar laukiem, raksturo šādas pamatiezīmes: nepietiekama politiskā izpratne, nepietiekama izpratne par ES lauku attīstības koncepciju, integrētas pieejas un plānošanas struktūru trūkums, politikas vertikālās un horizontālās koordinācijas trūkums un slikta ministriju sadarbība lauku attīstības jomā.

8.2   Valstu rīcībpolitikā lauku attīstības jomā pietiekama uzmanība nav veltīta dažām būtiskām problēmām un attīstības iespējām: nav paredzēti pietiekami stimuli bioloģiskās lauksaimniecības uzņēmumiem, ģenētisko resursu izmantošanai, mežsaimniecībai, tūrismam utt. Netiek risinātas arī problēmas, kas saistītas ar mazāk labvēlīgiem apgabaliem un daļēji naturālām saimniecībām.

8.3   Lauku attīstības politika, ko papildina reģionālā politika un atbilstošas nozaru darbības programmas var būtiski sekmēt nodarbinātības līmeņa paaugstināšanos un ciešāku sociālo integrāciju lauku rajonos. Laba reģionālā politika var sniegt nozīmīgu papildu atbalstu, lai stiprinātu trūcīgākos lauku reģionus.

8.4   Salīdzinājumā ar Eiropas Savienību reģionālā politika vairumā attiecīgo valstu ir vēl nepilnīgāka nekā lauku attīstības politika. Tāpēc vajadzīga saskaņotāka pieeja un jāuzlabo politikas un pieejamo līdzekļu izlietošanas koordinācija, apvienojot dažādus līdzekļus (valsts līdzekļus, ES līdzekļus, līdzekļu devēju piešķiro finansējumu).

8.5   Politiskā nestabilitāte un biežās valdību maiņas vairumā reģiona valstu neļauj nodrošināt dažādu rīcībpolitiku un lauku attīstības pasākumu īstenošanas nepārtrauktību.

9.   Pilsoniskās sabiedrības organizāciju nozīme lauku attīstībā

9.1   EESK atzinumā par tematu “Pilsoniskā sabiedrība lauku rajonos” (8) norādīja uz vairākām problēmām un uzdevumiem saistībā ar pilsoniskās sabiedrības organizāciju attīstību lauku rajonos, jo īpaši, jaunajās dalībvalstīs. Minētās problēmas ietver šķēršļus, kas kavē piekļuvi zināšanām un informācijai, uzņēmējdarbības prasmju trūkumu, demogrāfiskās problēmas un sociālās infrastruktūras kvalitāti, kas ir zemāka nekā pilsētās.

9.2   Vairākos EESK atzinumos analizēti tādi jautājumi kā Rietumbalkānu reģiona pilsoniskās sabiedrības statuss un nozīme, kā arī problēmjautājumi, ar kuriem saskaras pilsoniskā sabiedrība (9). Kaut arī katrai valstij ir īpašas problēmas, kas saistītas ar tiesību normām, valsts finansējumu pilsoniskās sabiedrības organizācijām un to fiskālo statusu, pilsoniskā un sociālā dialoga līmeni, dažas problēmas reģionam un jo īpaši lauku rajoniem ir kopīgas:

| — | kopumā trūkst spēcīgu pilsoniskās sabiedrības tradīciju; |
| --- | --- |

—

kopumā trūkst spēcīgu pilsoniskās sabiedrības tradīciju;

| — | pilsoniskās sabiedrības organizācijām veltītais publiskais finansējums parasti ir nepietiekams un nav pietiekami pārredzams; |
| --- | --- |

—

pilsoniskās sabiedrības organizācijām veltītais publiskais finansējums parasti ir nepietiekams un nav pietiekami pārredzams;

| — | ES nesen paredzējusi finansējumu, lai sniegtu tehnisko palīdzību Rietumbalkānu reģiona pilsoniskās sabiedrības organizācijām (10), bet tas vēl nesniedz vēlamos rezultātus; |
| --- | --- |

—

ES nesen paredzējusi finansējumu, lai sniegtu tehnisko palīdzību Rietumbalkānu reģiona pilsoniskās sabiedrības organizācijām (10), bet tas vēl nesniedz vēlamos rezultātus;

| — | kopumā dažādās jomās ir jāuzlabo veiktspēja un jāattīsta īpašas zināšanas un prasmes; |
| --- | --- |

—

kopumā dažādās jomās ir jāuzlabo veiktspēja un jāattīsta īpašas zināšanas un prasmes;

| — | vietējā un reģionālajā līmenī vērojams, ka vietējās pašvaldības neizprot, kādas priekšrocības ir sadarbībai ar pilsonisko sabiedrību; |
| --- | --- |

—

vietējā un reģionālajā līmenī vērojams, ka vietējās pašvaldības neizprot, kādas priekšrocības ir sadarbībai ar pilsonisko sabiedrību;

| — | informācijas līmenis pilsētās un laukos: pilsoniskās sabiedrības organizācijas darbojas galvenokārt vai nu galvaspilsētā, vai arī vēl divās vai trīs pilsētās, un lauku rajonos nezina par pilsoniskās sabiedrības nozīmi un tās darbību; |
| --- | --- |

—

informācijas līmenis pilsētās un laukos: pilsoniskās sabiedrības organizācijas darbojas galvenokārt vai nu galvaspilsētā, vai arī vēl divās vai trīs pilsētās, un lauku rajonos nezina par pilsoniskās sabiedrības nozīmi un tās darbību;

| — | vairums pilsoniskās sabiedrības organizāciju, arī lauksaimnieku organizācijas, ir sadrumstalotas un nevis sadarbojas, bet gan tās negatīvi ietekmē savstarpēja konkurence. Tas liedz šīm organizācijām izveidot ietekmīgas lobētāju grupas. |
| --- | --- |

—

vairums pilsoniskās sabiedrības organizāciju, arī lauksaimnieku organizācijas, ir sadrumstalotas un nevis sadarbojas, bet gan tās negatīvi ietekmē savstarpēja konkurence. Tas liedz šīm organizācijām izveidot ietekmīgas lobētāju grupas.

9.3   Rietumbalkānu reģiona lauku rajonos tradicionāli darbojas šādas pilsoniskās sabiedrības organizācijas: reliģiskas grupas un mazākumtautību apvienības, ugunsdzēsēju, mednieku un zvejnieku apvienības, kultūras un mākslas organizācijas, sporta klubi, sieviešu organizācijas u.c. To ģeogrāfiskais izvietojums nav viendabīgs, taču nav šaubu, ka vislabāk organizētas ir reliģiskās grupas un mazākumtautības, kas prasmīgi aizstāv savas intereses,

9.4   Lēmēji ne vienmēr pietiekami atzīst, ka šīs organizācijas varētu aktīvāk iesaistīt programmās, kuru mērķis ir saglabāt nemateriālo kultūras mantojumu un vidi. To ietekme uz attīstības iniciatīvām ir maza un nepārsniedz vietējās kopienas (ciema) šaurās robežas Sadarbība augstākā līmenī nenotiek.

9.5   Līdzekļu devēju projektu īstenošana likusi izveidot jauna veida pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuru galvenais mērķis ir nodot informāciju un zināšanas tādās jomās kā pievienošanās politika, lauksaimniecība, vide, cilvēktiesību aizsardzība u.c. Līdzekļu devēju atbalstam samazinoties, daudzas no šīm organizācijām ir pārtraukušas darbību.

9.6   Lauksaimnieku organizāciju nozīme: pārmaiņu periodā vecā kooperatīvu sistēma no sociālisma laikiem vairāk vai mazāk izjuka. Vēlāk daudzi līdzekļu devēju projekti, kuru mērķis galvenokārt bija lauksaimnieciskās ražošanas modernizācija, rosināja, ka lauksaimniekiem ir jāveido apvienības, vai to veidošanu pat izvirzīja par nosacījumu. Pašlaik lauksaimnieku un ražotāju dažādo apvienību patiesā ietekme uz lauksaimniecības un lauku attīstības politiku ir diezgan maza. Vairums šo organizāciju tomēr veic nozīmīgu darbu, nododot zināšanas, sniedzot dažādus konsultāciju pakalpojumus un popularizējot lauksaimniecības ražojumus.

9.7   
  LEADER pieeja lauku attīstībai liecina, ka sadarbība un dialoga veicināšana vietējā līmenī var sekmēt pilsoniskās sabiedrības līdzdalību vietējās attīstības stratēģiju sagatavošanā un īstenošanā. LEADER raksturīgā augšupējā un uz partnerību vērstā pieeja, iesaistot dažādas vietējā līmeņa ieinteresētās personas, daudzās ES valstīs ļāvusi sasniegt cerīgus rezultātus, un to uzskata par lietderīgu instrumentu, lai veicinātu nodarbinātību lauku rajonos.

10.   Jautājumi, kas jārisina, lai panāktu lielāku lauku ekonomikas dažādību

10.1   Daudzveidīga un uz zinātnes atziņām balstīta lauksaimniecība

10.1.1   Lauksaimnieciskās ražošanas intensifikācija un tehnoloģiski uzlabojumi paver jaunas nodarbinātības iespējas dažādās ar to saistītajās darbības jomās, piemēram, transports, iepakošana, uzglabāšana, mehānisko iekārtu tirdzniecība un apkope, kvalitātes kontrole utt.

10.1.2   Diversifikācija pašā lauksaimniecības nozarē, cenšoties palielināt lauksaimniecisko ražojumu pievienoto vērtību (bioloģiskā lauksaimniecība, augstvērtīgas pārtikas un gaļas ražošana, produkti ar aizsargātu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi, mājas apstākļos ražota tradicionālā pārtika utt.), arī var pavērt iespējas turpmākai attīstībai un slēptā bezdarba mazināšanai.

10.2   Ieguldījumi lauku infrastruktūrā

Kvalitatīva infrastruktūra, piemēram, ceļi, ūdens un elektroenerģijas apgāde, informācijas un telekomunikācijas pakalpojumi var sekmēt gan lauksaimniecības uzņēmumu, gan ar to nesaistītu uzņēmumu attīstību. Kvalitatīva infrastruktūra arī paaugstina dzīves līmeni lauku mājsaimniecībās, jo tā palielina mobilitātes iespējas un uzlabo sociālo pakalpojumu, arī veselības aprūpes un izglītības pieejamību.

10.3   Cilvēkkapitāla attīstība

Ja lauku rajonos darbaspēks būs izglītotāks un spēs labāk pielāgoties, tam būs vairāk iespēju atrast darbu, kas nav saistīts ar lauksaimniecību. Īpaši svarīgi ir nodrošināt, ka arodizglītības programmas atbilst lauku diversifikācijas programmu prasībām. Īpaši nozīmīgas ir mūžizglītības, vadības zinību un prasmju apguves un uzlabošanas programmas.

10.4   Uzņēmējdarbībai labvēlīgas vides veidošana

10.4.1   Uzņēmējdarbības veicināšana un straujāka mazu un vidēju uzņēmumu (MVU) izveide lauku rajonos arī palīdzētu dažādot ekonomisko darbību un novērst to, ka jaunieši pamet lauku rajonus. Nepiemērota nodokļu sistēma, neefektīvs uzņēmumu reģistrācijas process, slikta infrastruktūra un izglītotu jauniešu trūkums — tie ir faktori, kas rada šķēršļus jauniem ieguldījumiem un jauniem uzņēmumiem.

10.4.2   Lauku iedzīvotāju vajadzībām atbilstošu kredītpakalpojumu pieejamība joprojām ir īpaša problēma. Bankas un citas finanšu iestādes ir jārosina atvieglot līdzekļu aizdošanu lauksaimniecībai. Tas ir svarīgi arī saistībā ar IPARD līdzfinansēšanas noteikumiem.

10.5   Efektīvu tālākās izglītības un konsultatīvo dienestu izveide

Tālākās izglītības un konsultatīvajiem dienestiem turpmāk būtu jāmaina pieeja un lauksaimniekiem jāsniedz nevis tehniskas konsultācijas, bet jāpievēršas novatoriskākai un uz pieprasījumu orientētai zināšanu un informācijas nodošanai. Mūsdienīgiem tālākās izglītības dienestiem jāspēj apmierināt dažādu lauku iedzīvotāju grupu (patērētāju, uzņēmēju, lauksaimnieku, trūcīgo iedzīvotāju utt.) vajadzības un arī jāpalīdz lauku iedzīvotājiem pieņemt jaunas politikas principus un noteikumus.

10.6   Kooperatīvu atjaunošana, pilnveidojot nepieciešamo institucionālo sistēmu, attīstot to cilvēkresursus un īstenojot atbalsta programmas

Kooperatīvi ir ierastas lauku sabiedrības organizācijas, kam var būt svarīga nozīme sociālā kapitāla vairošanā lauku rajonos. Tie paver jaunas nodarbinātības iespējas, nodrošina papildu ienākumus un ļauj cilvēkiem aktīvi piedalīties kopienas attīstībā. Sociālo uzņēmumu attīstība arī var pavērt iespējas radīt jaunas darbavietas, jo īpaši sievietēm un jauniešiem, kas ir visneaizsargātākās grupas.

10.7   Augšupējas pieejas (piemēram, LEADER programma) veicināšana

Jāuzlabo saikne starp dažādiem ar laukiem saistītiem dalībniekiem un jāpilnveido to darbības koordinācija gan vertikāli (pārvaldes iestādes dažādos līmeņos — valsts, reģionālajā un vietējā līmenī), gan horizontāli (uzņēmēji, profesionālās apvienības, lauksaimnieki utt.). Vietējās attīstības politika jāīsteno, vairāk koordinējot attiecīgo iestāžu darbību un pieņemot lēmumus augšupēji.

10.8   Tūrisms un lauku tūrisms

10.8.1   Lauku tūrisms var būt nozīmīgs attīstības rosinātājs lauku rajonos. Rietumbalkānu reģionā ir labi saglabāts dabas, kultūras un vēstures mantojums, tur ir ļoti kvalitatīva pārtika, un tas atrodas diezgan tuvu ES tūrisma tirgiem. Ekotūrisms un jaunās ilgtspējīgas attīstības tendences, kas saistītas ar veselīgu vidi un dzīvesveidu (arī “ekoloģiski produkti” un ekoloģiski tīra pārtika, piemēram, liellopu gaļa, ārstnieciskie augi, meža augļi, sēnes utt.), organiski iekļaujas reģiona kultūras un dabas mantojumā.

10.8.2   Mūsdienīgi un aktīvi lauku tūristi tomēr pieprasa augsta kvalitātes pakalpojumus, ērtas uzturēšanās vietas un dažādus atpūtas un kultūras pasākumus. Lauku tūrisma attīstību joprojām kavē vairāki šķēršļi: slikta infrastruktūra, nepietiekami attīstīti reģionālo ražojumu (suvenīru) zīmoli, nepietiekamas izmitināšanas iespējas un tās kvalitāte, norāžu uz tūristu piesaistes objektiem un tūrisma objektu pārvaldības trūkums utt.

10.9   Pārrobežu projekti arī varētu turpmāk būt piemērots līdzeklis, lai labāk izmantotu vietējās attīstības potenciālu (kopēja ceļu infrastruktūra, enerģētikas tīkli, tūrisma objekti, vietējie zīmoli utt.).

10.10   Atjaunīgā enerģija — potenciāls nodarbinātības un ienākumu avots

Vairums atjaunīgas enerģijas ražošanas iekārtu atradīsies lauku rajonos: piemēram enerģijas kultūru ražošana, biogāzes iekārtas, biodegvielas ražotnes, granulu un brikešu ražotnes, vēja enerģijas iekārtas utt. Šīs ražotnes būs ne tikai jāuzceļ, bet to darbības laikā tās būs arī jāuztur kārtībā un jāveic apkope, un tas nodrošinās papildu nodarbinātības un ienākumu gūšanas iespējas.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  Albānija, Bosnija un Hercogovina, Horvātija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova saskaņā ar ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1244/1999, Melnkalne un Serbija.

1

(2)  1. ass — lauksaimniecības konkurētspējas uzlabošana, 2. ass — vide un zemes apsaimniekošana, 3. ass — dzīves kvalitātes uzlabošana lauku rajonos un lauku ekonomikas dažādošana un 4. ass — LEADER pieeja.

2

LEADER

(3)  ES programma, kuras nosaukums ir franču valodas akronīms (Liaison Entre Actions de Développement de l'Economie Rurale), kas nozīmē “Lauku ekonomikas attīstības pasākumu savstarpējā saistība”.

3

Liaison Entre Actions de Développement de l'Economie Rurale

(4)  EESK atzinums OV C 132, 3.5.2011., 63. lpp., “KLP nākotne”, skatīt 3.3.4. punktu.

4

(5)  Visu Rietumbalkānu valstu teritorija aptver 264 462 km2 (6 % no ES teritorijas). Iedzīvotāju skaits sasniedz 26,3 miljonus, un no tiem 50 % dzīvo lauku rajonos. Vidējais iedzīvotāju blīvums ir 89,2 cilvēki uz vienu km2, un tas ir daudz zemāks nekā ES vidējais rādītājs (114,4).

5

(6)  Eiropas Komisijas progresa ziņojumi, 2010. gada novembris (http://ec.europa.eu/enlargement/press_corner/key-documents/reports_nov_2010_lv.htm).

6

(7)  Pirmspievienošanās instruments lauku attīstībai, IPARD (Instrument for Pre-Accession Assistance – Rural Development), paredzēts deviņiem pasākumiem trīs prioritārajos virzienos: 1. — “Tirgus efektivitātes paaugstināšana un ES standartu ieviešana”, 2. — “Sagatavošanas darbības lauksaimniecības un vides pasākumu īstenošanai” un LEADER, 3. — “Lauku ekonomikas attīstība”. Tā ietvaros atbalsta sniegšanai no 2007. līdz 2013. gadam piešķirts 1 miljards euro. Kopumā pirmspievienošanās instrumentam (IPA) no 2007. līdz 2013. gadam kopumā piešķirti vairāk nekā 10 miljardi euro.

7

IPARD (Instrument for Pre-Accession Assistance – Rural Development)

LEADER

euro

IPA

euro

(8)  EESK atzinums OV C 175, 28.7.2009., 37. lpp., “Pilsoniskā sabiedrība lauku rajonos”.

8

(9)  Atzinumi: OV C 18, 19.1.2011., 11. lpp., OV C 317, 23.12.2009., 15. lpp., OV C 224, 30.8.2008., 130. lpp., OV C 204, 9.8.2008., 120. lpp., OV C 27, 3.2.2009., 140. lpp., OV C 44, 16.2.2008., 121. lpp.,

9

(10)  Programma “Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai”.

10

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/32 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/32

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veicināšana Euromed reģionā” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/06

Ziņotājs:
  DIMITRIADIS kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 16. jūnijā nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veicināšana Euromed reģionā”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Ārējo attiecību specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 8. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 163 balsīm par, 6 balsīm pret un 17 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Kopsavilkums un secinājumi

1.1   Kopš 2010. gada beigām Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu reģiona valstu politiskajās sistēmās notiek nepieredzētas un vēsturiskas pārmaiņas, ko izraisījušas spēcīgas iedzīvotāju sacelšanās, kurās aktīvi iesaistījās visi sociālie slāņi un daudzas pilsoniskās sabiedrības organizācijas.

1.2   EESK pilnībā nosoda spēka izmantošanu pret protestētājiem atsevišķās Vidusjūras dienvidu un austrumu reģiona valstīs (it īpaši Sīrijā un Lībijā) un aicina Eiropas un starptautiskās organizācijas īstenot visus nepieciešamos pasākumus, lai apturētu cilvēktiesību, tostarp arodbiedrību tiesību pārkāpumus (Ēģiptē).

1.3   Pirms sacelšanās arābu valstīs ES politikai trūka iztēles un izpratnes par vietējās sabiedrības īpatnībām, un tā nepievērsa uzmanību vietējām tradīcijām, tikumiem, paražām un ieradumiem. ES iestādes neizmantoja palīdzību, ko varēja sniegt EESK vai Reģionu komiteja, kas Eiropas Savienībai varēja piedāvāt būtiskas iespējas ietekmēt vietējās pilsoniskās sabiedrības organizācijas un pašvaldības.

1.4   Euromed reģionā varētu veidoties jauna sabiedrība — par to liecina reģiona pilsoniskās sabiedrības aktivitāte —, un tāpēc Eiropas Savienībai būtu jārīkojas daudzveidīgi, elastīgi un gudri. Šai sakarā EESK atzinīgi vērtē Eiropas kaimiņattiecību politikas pārskatīšanu un atjaunināšanu, jo īpaši to, ka daudz vairāk uzsvērts nosacījumu ievērošanas un diferenciācijas princips un lielāka uzmanība veltīta pilsoniskās sabiedrības atbalsta pasākumiem (1).

1.5   Eiropas Savienībai, kas ir lielākā līdzekļu devēja visā reģionā, ne tikai jāuzstāj, ka divpusējos nolīgumos iekļauj klauzulas par demokrātisko brīvību un individuālo tiesību aizsardzību, bet arī aktīvi jāiestājas arī par to īstenošanu. ES līdzšinējā politika šajā ziņā nav bijusi pietiekami aktīva. EESK arī rosina, ka, vērtējot attiecīgās valsts pārvaldību, jāievēro kritēriji, kas raksturo attieksmi pret pilsonisko sabiedrību (tiesiskais regulējums, veiktspējas uzlabošana, dialogs u.c.) un stāvokli cilvēktiesību, kā arī ekonomikas, sociālo un kultūras tiesību jomā.

1.6   EESK aicina Eiropas Komisiju atbalstīt vietējās tiesu iestādes un attīstīt apmācības un izglītošanas programmas tiesnešiem un advokātiem. Pārredzamas tiesu sistēmas izveide ir viens no demokrātijas priekšnosacījumiem.

1.7   EESK uzskata, ka būtiska nozīme ir attīstībai vietējā līmenī un dienvidu–dienvidu sadarbības attīstīšanai, izmantojot ES atbalstu. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju nekavējoties nākt klajā ar jaunām iniciatīvām un izstrādāt praktiskus priekšlikumus, balstoties uz pieredzi, ko tā guvusi Eiropas valstīs un citās pasaules daļās.

1.8   EESK arī atbalsta ierosmi no jauna definēt Savienības Vidusjūrai lomu un uzdevumus. Savienība Vidusjūrai būs lietderīga reģionāla struktūra tikai tad, ja tur, kā sākotnēji bija paredzēts un iesaistot arī vietējā līmeņa pilsonisko sabiedrību, īstenos konkrētas un pārskatāmas programmas, kas paredzētas konkrētiem saņēmējiem, un šī savienība būs atbildīga par dažādu reģionāla līmeņa Eiropas rīcībpolitiku koordinēšanu un finansēšanu sadarbībā ar valsts un privāto sektoru un vietējā līmeņa finanšu iestādēm. Jānodrošina arī pastāvīgi mehānismi pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanai Savienības Vidusjūrai iniciatīvās. EESK aicina nekavējoties pieņemt lēmumus par Savienības Vidusjūrai lomu, uzdevumiem, organizāciju un finansējumu.

1.9   Sievietēm un jauniešiem bija īpaša nozīme procesos, kas izraisīja šīs vēsturiskās pārmaiņas; viņi efektīvi palīdzēja aktivizēt un mobilizēt vietējā līmeņa sabiedrību, izmantojot jaunākos sociālās saziņas līdzekļus. Noteikti nedrīkst pieļaut, kas šis aktīvas rīcības periods beidzas, un jānodrošina, ka sievietes un jaunieši ne tikai var izmantot visas politiskās, pilsoniskās, ekonomiskās un sociālās tiesības, bet arī aktīvi darboties visās sabiedriskās dzīves jomās.

1.10   EESK rosina paaugstināt ES finansēto projektu un ES sniegtās palīdzības efektivitāti, lai turpmāk panāktu lielāku progresu. Tā kā ES finansējuma piešķiršanas procedūras ir sarežģītas, to nevar saņemt daudzi nevalstiskā sektora dalībnieki, kuriem ir vislielākais potenciāls un šis atbalsts visvairāk ir vajadzīgs, bet kuriem pašlaik trūkst vajadzīgās lietpratības, lai pieteiktos finansējuma saņemšanai. Tāpēc vienam no šīs iniciatīvas mērķiem jābūt šādam: piemēram, rīkojot apmācības ES delegācijās, palīdzēt organizācijām iegūt finanšu līdzekļus.

1.11   EESK kopumā atbalsta Komisijas politiku imigrācijas, patvēruma un iedzīvotāju brīvas pārvietošanās jomā, taču Komiteja uzskata, ka ir nepieciešami īpaši un stingri pasākumi, lai cīnītos ar nelegālo imigrāciju un cilvēku tirdzniecību, piemēram, pasākumi, lai partnervalstīs veicinātu reģionālo attīstību un sociālo kohēziju.

1.12   EESK aicina dalībvalstis izrādīt solidaritāti tām ES dalībvalstīm, kas atrodas Vidusjūras reģionā un sastopas ar lielām grūtībām migrācijas jomā.

1.13   EESK uzskata, ka imigrācijas vilni uz ES valstīm iespējams apslāpēt, vienīgi sniedzot praktisku palīdzību Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstīm un īstenojot konkrētas ekonomiskas un sociālas palīdzības programmas ar mērķi palielināt šo valstu ekonomikas konkurētspēju, vietējā līmenī atbalstīt mazos un vidējos uzņēmumus, lauksaimniecību, reģionālo attīstību un sociālo kohēziju, kā arī attālo reģionu atvērtību.

1.14   EESK arī uzskata, ka dienvidu partnervalstu ekonomikā lauksaimniecības nozarei — un lauku attīstībai kopumā — ir liela nozīme, lai rastu risinājumus vietējai attīstībai un radītu darba vietas jauniešiem. Šai nozarei arī būs vislielākā ietekme uz pārtikas krīzes pārvarēšanu minētajās valstīs, un tāpēc tai ir jāvelta īpaša uzmanība. Ļoti lielas iespējas pašlaik paveras tādā nozarē kā atjaunojamas enerģijas ražošana, un šī nozare var būtiski veicināt nodarbinātību, sociālo attīstību un klimata pārmaiņu ierobežošanu abos Vidusjūras krastos.

1.15   EESK uzskata, ka ir jāuzlabo sociālais dialogs starp darba devējiem un darba ņēmējiem Vidusjūras reģionā un Komitejas Darba devēju grupa un Darba ņēmēju grupa varētu sekmēt šī mērķa sasniegšanu. EESK arī rosina Sociālajā forumā veicināt strukturētu sociālo dialogu. EESK turpinās ciešo sadarbību ar Starptautisko Darba organizāciju, lai reģionā veicinātu sociālo dialogu.

1.16   EESK atzinīgi vērtē Komisijas plānu līdz 2013. gadam piešķirt papildu līdzekļus (vairāk kā vienu miljardu euro), lai palīdzētu reģionam risināt neatliekamos problēmjautājumus. Komiteja arī lūdz Komisiju apvienot finansējumu, veidojot saņēmējvalstīs noteiktus politiskos un sociālos pamatnosacījumus, kas veicinātu demokrātijas principu ievērošanu, politisko un arodbiedrību brīvību, izglītības un mūžizglītības attīstību, vides aizsardzību un plašāku un ciešāku politisko sadarbību ar ES dalībvalstīm, kas atrodas Vidusjūras reģionā.

1.17   EESK uzsver, ka šajos centienos svarīga loma ir sociālajiem partneriem, pilsoniskās sabiedrības organizācijām un dalībvalstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm, kas var dalīties pieredzē un zināšanās, izplatīt informāciju, veikt salīdzinošo novērtēšanu, nodod zinātību un administratīvos resursus. EESK pauž gatavību sadarbībā gan ar Komisiju, gan ar Augsto pārstāvi un Komisijas priekšsēdētāja vietnieci īstenot konkrētus projektus, lai stiprinātu pilsonisko sabiedrību.

1.18   EESK ir iestāde, kas ES līmenī pārstāv Eiropas pilsonisko sabiedrību, un var aktīvi piedalīties jaunajā Eiropas sistēmā sadarbībai ar Vidusjūras reģiona valstu sabiedrību, īstenojot šādus pasākumus:

| — | atvērtā, demokrātiskā un regulārā dialogā ar visdažādākajām ieinteresētajām personām, sagatavojot dokumentus par pilsoniskās sabiedrības stāvokli reģiona valstīs; |
| --- | --- |

—

atvērtā, demokrātiskā un regulārā dialogā ar visdažādākajām ieinteresētajām personām, sagatavojot dokumentus par pilsoniskās sabiedrības stāvokli reģiona valstīs;

| — | palīdzot noteikt konkrētus kritērijus un procedūras, kas ļauj noteikt, vai organizācija patiesi pārstāv kādu sabiedrības sektoru; |
| --- | --- |

—

palīdzot noteikt konkrētus kritērijus un procedūras, kas ļauj noteikt, vai organizācija patiesi pārstāv kādu sabiedrības sektoru;

| — | iepazīstinot ar uzkrāto pieredzi ļoti dažādās jomās, arī tādās kā sociālais dialogs un ekonomiskās un sociālās tiesības, lai atbalstītu centienus uzlabot neatkarīgas un reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veiktspēju; |
| --- | --- |

—

iepazīstinot ar uzkrāto pieredzi ļoti dažādās jomās, arī tādās kā sociālais dialogs un ekonomiskās un sociālās tiesības, lai atbalstītu centienus uzlabot neatkarīgas un reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veiktspēju;

| — | daloties pieredzē par līdzdalības demokrātiju, lai palīdzētu vietējām ekonomikas un sociālo lietu padomēm; |
| --- | --- |

—

daloties pieredzē par līdzdalības demokrātiju, lai palīdzētu vietējām ekonomikas un sociālo lietu padomēm;

| — | piedaloties Komisijas programmās, kas stiprina organizācijas, kuras risina sociālos un ekonomiskos jautājumus. |
| --- | --- |

—

piedaloties Komisijas programmās, kas stiprina organizācijas, kuras risina sociālos un ekonomiskos jautājumus.

1.19   EESK uzskata, ka ir svarīgi sadarboties ar ES iestādēm un atbalstīt jaunās pilsoniskās sabiedrības organizācijas Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs. Stingri ievērojot pārskatītajā Eiropas kaimiņattiecību politikā uzsvērtos principus — nosacījumu ievērošanu un diferenciāciju —, EESK pielāgos savu Euromed reģiona ekonomikas un sociālo lietu padomju un līdzīgu struktūru tīklu un arī turpmāk veicinās reģionālo sadarbību, šim nolūkam izmantojot minēto tīklu.

2.   Mācīšanās no pagātnes

2.1   Eiropas Savienības līdzšinējās darbības kritiska analīze

2.1.1   Vispārēja demokrātijas trūkuma (ar dažiem izņēmumiem) dēļ Eiropas Savienībai, pamatojoties uz pragmatiskiem apsvērumiem, lai gan ne vienmēr attaisnoti, nācās pielāgot politiku un pieņemt par sarunu partneriem personas, kuras nekādā gadījumā nevar nosaukt par tautas demokrātiskiem pārstāvjiem.

2.1.2   EESK, ko ierobežo oficiālā ES politika un citu ES iestāžu nostāja attiecībās ar Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstu pašreizējām valdībām, kā arī ar Barselonas procesu saistītā politika un ekonomiskās vadlīnijas, ar ļoti ierobežotiem budžeta līdzekļiem rīkojās pragmatiski un sadarbojās ar ekonomikas un sociālo lietu padomēm, kā arī oficiālajām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, kurām ne vienmēr bija attiecīga demokrātiska leģitimitāte un kuras atbilstoši nepārstāvēja pilsonisko sabiedrību.

2.1.3   Visa Barselonas procesa laikā ES ļoti maz sazinājās un sadarbojās ar valdību neatbalstītām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, tā zaudējot iespēju ietekmēt politisko un sociālo attīstību. Eiropas Savienība tomēr ir un paliek vienīgais nozīmīgais spēks, ar ko šo valstu vietējā sabiedrība saista cerības saistībā ar miera nodrošināšanu, demokrātisko brīvību iedzīvināšanu un nostiprināšanu, kā arī atbalstu vietējās ekonomikas attīstībai.

2.1.4   Pirms sacelšanās arābu valstīs ES valstu politikas veidotāju uzskati par Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstīm bija pragmatiski, taču pretrunīgi un atšķirīgi, un tāpēc viņi nespēja izprast ļoti svarīgos procesus politiskajā, ekonomiskajā un sociālajā līmenī un viņus pilnīgi nesagatavotus pārsteidza to notikumu dinamika un mērogs, kuri izraisīja minētās neparedzētās pārmaiņas.

2.1.5   Pēc šiem notikumiem Eiropas Savienībai ir jāsazinās ar vietējo sabiedrību, jāmācās no pagātnes kļūdām, labāk jāizprot vietējās tradīcijas, ieradumi un paražas, jāiepazīst šo valstu kultūra (katra valsts ir ļoti atšķirīga) un jāsadarbojas, lai atbalstītu valdības, kuras izveidos patiesi brīvā un demokrātiskā ceļā.

3.   Pašreizējais stāvoklis un perspektīvas

3.1   EESK uzskata, ka steidzami ir jārisina šādas problēmas, kas jau daudzus gadus ir vairojušas Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstu vietējās sabiedrības neapmierinātību par to, ka šo valstu ražošanas infrastruktūru (ražošanas līdzekļus) izmanto noteiktas grupas, kam ir kopējas intereses un sakari ar iepriekšējiem režīmiem, kuriem nebija demokrātiskas leģitimitātes, un par nevienmērīgo un nevienlīdzīgo bagātības un labklājības sadalījumu, pārtikas pamatproduktu cenu ievērojamo paaugstināšanos, kuras dēļ iedzīvotājiem tie nav pieejami, individuālo tiesību un sociālo un arodbiedrību tiesību nepietiekamo aizsardzību, kā arī nenodrošināto ekonomisko un sociālo labklājību un izglītību.

3.2   Pašreizējo politisko stāvokli lielākajā daļā Vidusjūras Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu reģiona valstu raksturo šādas pazīmes:

| i. | valda cerība, ka tiks izveidotas brīvas un demokrātiskas valstis; |
| --- | --- |

i.

valda cerība, ka tiks izveidotas brīvas un demokrātiskas valstis;

| ii. | valstīm vajadzīgs atbalsts, lai atjaunotu ekonomiku; |
| --- | --- |

ii.

valstīm vajadzīgs atbalsts, lai atjaunotu ekonomiku;

| iii. | pirmās pazīmes liecina, ka darbojas dažas — jau iepriekš izveidotas un jaunas — brīvas pilsoniskās sabiedrības organizācijas un struktūras, kas risina sociālos un ekonomiskos jautājumus; |
| --- | --- |

iii.

pirmās pazīmes liecina, ka darbojas dažas — jau iepriekš izveidotas un jaunas — brīvas pilsoniskās sabiedrības organizācijas un struktūras, kas risina sociālos un ekonomiskos jautājumus;

| iv. | valstīm vajadzīgs koordinēts un labi organizēts starptautiskais atbalsts gan no Eiropas Savienības (kurai pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā ir nepieciešamie mehānismi, lai īstenotu kopēju ārpolitiku), gan no Augstās pārstāves un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces, gan no Eiropas Ārējās darbības dienesta, gan arī no citām starptautiskām organizācijām (ANO, Starptautiskās Darba organizācijas, Starptautiskā Valūtas fonda, Eiropas Investīciju bankas u.c.). Tāpēc ļoti noderīgi būtu kontakti ar pētniecības iestādēm, kuru specialitāte ir Euromed reģions (piemēram, Vidusjūras ekonomiskās perspektīvas institūts (IPEMED), Ekonomikas pētniecības institūtu tīkls (FEMISE)). |
| --- | --- |

iv.

valstīm vajadzīgs koordinēts un labi organizēts starptautiskais atbalsts gan no Eiropas Savienības (kurai pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā ir nepieciešamie mehānismi, lai īstenotu kopēju ārpolitiku), gan no Augstās pārstāves un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces, gan no Eiropas Ārējās darbības dienesta, gan arī no citām starptautiskām organizācijām (ANO, Starptautiskās Darba organizācijas, Starptautiskā Valūtas fonda, Eiropas Investīciju bankas u.c.). Tāpēc ļoti noderīgi būtu kontakti ar pētniecības iestādēm, kuru specialitāte ir Euromed reģions (piemēram, Vidusjūras ekonomiskās perspektīvas institūts (IPEMED), Ekonomikas pētniecības institūtu tīkls (FEMISE)).

EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai ir jāpauž nostāja.

3.3   Visā Vidusjūras dienvidu reģionā aktuāli ir šādi uzdevumi: jāiedzīvina un jānostiprina demokrātija, jāpaātrina ekonomiskā un sociālā attīstība un jānodrošina jaunākajai paaudzei apmācība un darba vietas.

3.4   Lielākā daļa Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstu saskaras ar problēmām, kas saistītas ar lielu gados jaunu iedzīvotāju īpatsvaru, un tas nozīmē, ka šajās valstīs steidzami jārada nākotnes perspektīva šai ļoti produktīvajai sabiedrības daļai, veicinot nodarbinātību ar atbilstošām apmācības un izglītības programmām un vienlaikus sekmējot pilsoņu tiesību un dzimumu līdztiesības principa ievērošanu.

3.5   Demokrātiskas vērtības un procedūras varēs iedibināt tikai tad, ja tiks pieņemti pārstāvības demokrātijas principi, kuru pamatā būs brīvas vēlēšanas un neatkarīgas politiskās partijas, ja tiks atbalstīta un stiprināta pilsoniskā sabiedrība un organizācijas, kuras risina sociālos un ekonomiskos jautājumus un var darboties droši, brīvi un neatkarīgi.

3.6   EESK aicina dalībvalstis izrādīt solidaritāti tām ES dalībvalstīm, kas atrodas Vidusjūras reģionā un sastopas ar lielām grūtībām migrācijas jomā, un

| a) | sadarboties FRONTEX ietvaros; |
| --- | --- |

a)

sadarboties FRONTEX ietvaros;

| b) | paredzēt īpašus ekonomiskus pasākumus un tos īstenot; |
| --- | --- |

b)

paredzēt īpašus ekonomiskus pasākumus un tos īstenot;

| c) | palīdzēt partnervalstīm reģionā mazināt cilvēku ciešanas attiecīgajās valstīs un reģionos. |
| --- | --- |

c)

palīdzēt partnervalstīm reģionā mazināt cilvēku ciešanas attiecīgajās valstīs un reģionos.

3.7   EESK atzinīgi vērtē ES Padomes 2011. gada 2. augusta lēmumu, reaģējot uz sacelšanos arābu valstīs, iecelt Spānijas diplomātu Bernardino Leon Gross kgu par ES īpašo pārstāvi Vidusjūras dienvidu reģionā. Viņa iecelšana amatā skaidri norāda uz to, ka ES vēlas arī turpmāk aktīvi sadarboties ar šo reģionu. EESK aicina īpašo pārstāvi cieši sadarboties ar pilsonisko sabiedrību, kurai reģionā ir būtiska nozīme, un šai nolūkā izmantot visas iespējas, kas ir ES rīcībā.

4.   Jauna Eiropas kaimiņattiecību politika

4.1   EESK atzinīgi vērtē Komisijas un Eiropas Ārējās darbības dienesta divus kopīgos paziņojumus (2), kuros novērtēts ES un Vidusjūras reģiona valstu attiecībās līdz šim sasniegtais progress un pirmo reizi analizētas iespējas un perspektīvas, kas radušās pēc sacelšanās arābu valstīs. EESK īpaši vēlas norādīt:

| 4.1.1 | Eiropas Savienība nekādā gadījumā nedrīkst būt pasīva notikumu vērotāja. |
| --- | --- |

4.1.1

Eiropas Savienība nekādā gadījumā nedrīkst būt pasīva notikumu vērotāja.

| 4.1.2 | EESK ir rūpīgi izpētījusi Eiropas Komisijas un Augstās pārstāves kopīgos paziņojumus un atbalsta visus tekstā ierosinātos attīstības pasākumus, bet atzīmē, ka pēc Barselonas procesa sākšanas 1995. gadā ES nelietderīgi izmantoja daudz laika, iekams tā veica minēto pasākumu novērtējumu un pārplānošanu. |
| --- | --- |

4.1.2

EESK ir rūpīgi izpētījusi Eiropas Komisijas un Augstās pārstāves kopīgos paziņojumus un atbalsta visus tekstā ierosinātos attīstības pasākumus, bet atzīmē, ka pēc Barselonas procesa sākšanas 1995. gadā ES nelietderīgi izmantoja daudz laika, iekams tā veica minēto pasākumu novērtējumu un pārplānošanu.

| 4.1.3 | Eiropas Savienībai Vidusjūras reģionā nekavējoties jāīsteno jaunā “partnerība demokrātijai un kopīgai labklājībai”. |
| --- | --- |

4.1.3

Eiropas Savienībai Vidusjūras reģionā nekavējoties jāīsteno jaunā “partnerība demokrātijai un kopīgai labklājībai”.

| 4.1.4 | Jaunajā partnerībā jāpiemēro katrai valstij atšķirīga pieeja, ievērojot tās politisko un sociālo attīstību. Valstīm, kuras ir panākušas augstāku attīstības līmeni, jāsniedz piekļuve lielākam finansējumam un iespēja izvērst plašāku politisko un ekonomisko sadarbību ar ES. Attiecības ar visām valstīm jābalsta uz skaidri noteiktu principu kopumu (demokrātija, individuālo tiesību aizsardzība u.c.) un īpašiem stimuliem, kas saistīti ar konkrētiem politiskiem mērķiem (korupcijas apkarošana, neatkarīga tiesu vara, neatkarīgi plašsaziņas līdzekļi utt.). Jāparedz arī konkrēti drošības pasākumi, proti, finansējuma samazināšana vai atlikšana, ja netiek pildītas saistības vai ievēroti termiņi. |
| --- | --- |

4.1.4

Jaunajā partnerībā jāpiemēro katrai valstij atšķirīga pieeja, ievērojot tās politisko un sociālo attīstību. Valstīm, kuras ir panākušas augstāku attīstības līmeni, jāsniedz piekļuve lielākam finansējumam un iespēja izvērst plašāku politisko un ekonomisko sadarbību ar ES. Attiecības ar visām valstīm jābalsta uz skaidri noteiktu principu kopumu (demokrātija, individuālo tiesību aizsardzība u.c.) un īpašiem stimuliem, kas saistīti ar konkrētiem politiskiem mērķiem (korupcijas apkarošana, neatkarīga tiesu vara, neatkarīgi plašsaziņas līdzekļi utt.). Jāparedz arī konkrēti drošības pasākumi, proti, finansējuma samazināšana vai atlikšana, ja netiek pildītas saistības vai ievēroti termiņi.

| 4.1.5 | Neapstrīdams priekšnosacījums partnerības izveidošanai ir brīvu un godīgu vēlēšanu sarīkošana. |
| --- | --- |

4.1.5

Neapstrīdams priekšnosacījums partnerības izveidošanai ir brīvu un godīgu vēlēšanu sarīkošana.

| 4.1.6 | Atbalsts, ko sniedz vietējā pilsoniskā sabiedrība, ir svarīgākais priekšnosacījums, lai nostiprinātu jaunās demokrātiskās valdības un garantētu ekonomiskās un sociālās tiesības, aizsargātu vidi un nodrošinātu sociālo un ekonomisko attīstību. EESK ir gatava atbalstīt šos centienus, daloties ar pieredzi, ko tā guvusi, īstenojot pasākumus visā pasaulē, un arī locekļu speciālajām zināšanām, kuras tie uzkrājuši, veicot īpašus atbalsta pasākumus sadarbībā ar Komisiju, Eiropas Parlamentu un Reģionu komiteju. |
| --- | --- |

4.1.6

Atbalsts, ko sniedz vietējā pilsoniskā sabiedrība, ir svarīgākais priekšnosacījums, lai nostiprinātu jaunās demokrātiskās valdības un garantētu ekonomiskās un sociālās tiesības, aizsargātu vidi un nodrošinātu sociālo un ekonomisko attīstību. EESK ir gatava atbalstīt šos centienus, daloties ar pieredzi, ko tā guvusi, īstenojot pasākumus visā pasaulē, un arī locekļu speciālajām zināšanām, kuras tie uzkrājuši, veicot īpašus atbalsta pasākumus sadarbībā ar Komisiju, Eiropas Parlamentu un Reģionu komiteju.

| 4.1.7 | Bez jauniešu un sieviešu līdzdalības sacelšanās arābu valstīs nebūtu vainagojusies panākumiem, tāpēc īpaša uzmanība jāpievērš viņu tiesību garantēšanai un viņu lomas palielināšanai jaunajās demokrātiskajās valstīs. Šai sakarā EESK aicina visas Euromed reģiona valstis ratificēt Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu. |
| --- | --- |

4.1.7

Bez jauniešu un sieviešu līdzdalības sacelšanās arābu valstīs nebūtu vainagojusies panākumiem, tāpēc īpaša uzmanība jāpievērš viņu tiesību garantēšanai un viņu lomas palielināšanai jaunajās demokrātiskajās valstīs. Šai sakarā EESK aicina visas Euromed reģiona valstis ratificēt Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu.

| 4.1.8 | Demokrātijas nostiprināšanā un arodbiedrību tiesību garantēšanā ļoti svarīga nozīme būs atvērtam sociālajam dialogam starp darba devējiem un darba ņēmējiem, jo tas ir ekonomikas un sociālās stabilitātes saglabāšanas nosacījums. |
| --- | --- |

4.1.8

Demokrātijas nostiprināšanā un arodbiedrību tiesību garantēšanā ļoti svarīga nozīme būs atvērtam sociālajam dialogam starp darba devējiem un darba ņēmējiem, jo tas ir ekonomikas un sociālās stabilitātes saglabāšanas nosacījums.

| 4.1.9 | Korupcijas apkarošana, labas pārvaldības nodrošināšana un efektīvas valsts pārvaldes izveide ir atbilstoši un vajadzīgi nosacījumi, lai panāktu ekonomisku labklājību un piesaistītu tik vajadzīgos ārvalstu tiešos ieguldījumus, kas palīdzēs nostiprināties demokrātiskām valdībām un radīt jaunas darba vietas. |
| --- | --- |

4.1.9

Korupcijas apkarošana, labas pārvaldības nodrošināšana un efektīvas valsts pārvaldes izveide ir atbilstoši un vajadzīgi nosacījumi, lai panāktu ekonomisku labklājību un piesaistītu tik vajadzīgos ārvalstu tiešos ieguldījumus, kas palīdzēs nostiprināties demokrātiskām valdībām un radīt jaunas darba vietas.

| 4.1.10 | Drošību reģionā var palielināt, ja Vidusjūras reģiona valstīs veidos mobilitātes un infrastruktūras partnerības, kas saistītas ar robežām, migrāciju un patvēruma politiku. |
| --- | --- |

4.1.10

Drošību reģionā var palielināt, ja Vidusjūras reģiona valstīs veidos mobilitātes un infrastruktūras partnerības, kas saistītas ar robežām, migrāciju un patvēruma politiku.

| 4.1.11 | Mazo un vidējo uzņēmumu izveidošana Vidusjūras reģiona valstīs ir būtisks priekšnosacījums, lai stabilā reglamentējošo noteikumu sistēmā un konstruktīvā finanšu vidē panāktu ekonomikas izaugsmi un radītu darba vietas. Šajā jomā īpaša nozīme būs Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ieguldījumu un partnerības instrumentam (FEMIP) un Eiropas Investīciju fondam (EIF). |
| --- | --- |

4.1.11

Mazo un vidējo uzņēmumu izveidošana Vidusjūras reģiona valstīs ir būtisks priekšnosacījums, lai stabilā reglamentējošo noteikumu sistēmā un konstruktīvā finanšu vidē panāktu ekonomikas izaugsmi un radītu darba vietas. Šajā jomā īpaša nozīme būs Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ieguldījumu un partnerības instrumentam (FEMIP) un Eiropas Investīciju fondam (EIF).

| 4.1.12 | Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstīs analfabētisms ir viena no sociālajām problēmām, kas steidzami jārisina, veltot īpašas pūles. ES šai jomā var sniegt atbalstu, un tai tas ir jādara. Eiropas Savienībai jāatbalsta arī apmācības un prasmju attīstīšanas pasākumi uzņēmējdarbības jomā. |
| --- | --- |

4.1.12

Ziemeļāfrikas un Tuvo Austrumu valstīs analfabētisms ir viena no sociālajām problēmām, kas steidzami jārisina, veltot īpašas pūles. ES šai jomā var sniegt atbalstu, un tai tas ir jādara. Eiropas Savienībai jāatbalsta arī apmācības un prasmju attīstīšanas pasākumi uzņēmējdarbības jomā.

| 4.1.13 | EESK atbalsta ieceri izveidot Eiropas Demokrātijas fondu, kas īstenotu mērķtiecīgus pasākumus demokrātisko procesu atbalstīšanai Vidusjūras dienvidu reģionā, veicinot politisko partiju un neatkarīgu plašsaziņas līdzekļu veidošanu un, galvenokārt, stiprinot pilsonisko sabiedrību (darba ņēmēju un darba devēju apvienības, NVO, lauksaimnieku organizācijas, sieviešu organizācijas un citi sociālie partneri). Pamatojoties uz pašas uzkrāto pieredzi, EESK norāda, ka noteikti ir jāsāk īpašs process pilsoniskās sabiedrības atbalstam, piemēram, jāīsteno ierosinātā Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta programma “Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai”, kuras finansējums būtu jāpalielina. Komiteja pauž gatavību iesaistīties programmas īstenošanā līdz ar citām Eiropas iestādēm un piedāvā izmatot tās īpašās zināšanas. EESK arī aicina Komisiju atzīt sabiedrisko un profesionālo organizāciju īpašo nozīmi Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta darbā un, jo īpaši, paredzētajā programmā “Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai”. |
| --- | --- |

4.1.13

EESK atbalsta ieceri izveidot Eiropas Demokrātijas fondu, kas īstenotu mērķtiecīgus pasākumus demokrātisko procesu atbalstīšanai Vidusjūras dienvidu reģionā, veicinot politisko partiju un neatkarīgu plašsaziņas līdzekļu veidošanu un, galvenokārt, stiprinot pilsonisko sabiedrību (darba ņēmēju un darba devēju apvienības, NVO, lauksaimnieku organizācijas, sieviešu organizācijas un citi sociālie partneri). Pamatojoties uz pašas uzkrāto pieredzi, EESK norāda, ka noteikti ir jāsāk īpašs process pilsoniskās sabiedrības atbalstam, piemēram, jāīsteno ierosinātā Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta programma “Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai”, kuras finansējums būtu jāpalielina. Komiteja pauž gatavību iesaistīties programmas īstenošanā līdz ar citām Eiropas iestādēm un piedāvā izmatot tās īpašās zināšanas. EESK arī aicina Komisiju atzīt sabiedrisko un profesionālo organizāciju īpašo nozīmi Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta darbā un, jo īpaši, paredzētajā programmā “Atbalsts pilsoniskajai sabiedrībai”.

| 4.1.14 | EESK piekrīt ES iestāžu viedoklim, ka Izraēlas un Palestīnas konflikta dēļ Vidusjūras valstu reģionā jau ļoti ilgu laiku valda pastāvīga spriedze, un tas kavē visus centienus veidot dialogu vai īstenot kopīgus pasākumus; tāpēc Komiteja aicina Augsto pārstāvi un Komisijas priekšsēdētāja vietnieci turpināt intensīvo darbu, lai rastu abpusēji pieņemamu risinājumu. Šajā īpaši jutīgajā jautājumā Eiropas Savienībai jāpauž vienots viedoklis. |
| --- | --- |

4.1.14

EESK piekrīt ES iestāžu viedoklim, ka Izraēlas un Palestīnas konflikta dēļ Vidusjūras valstu reģionā jau ļoti ilgu laiku valda pastāvīga spriedze, un tas kavē visus centienus veidot dialogu vai īstenot kopīgus pasākumus; tāpēc Komiteja aicina Augsto pārstāvi un Komisijas priekšsēdētāja vietnieci turpināt intensīvo darbu, lai rastu abpusēji pieņemamu risinājumu. Šajā īpaši jutīgajā jautājumā Eiropas Savienībai jāpauž vienots viedoklis.

| 4.1.15 | EESK piekrīt Komisijas viedoklim par vīzu režīma atvieglošanu atsevišķiem partneriem Vidusjūras reģionā un vīzu režīma liberalizāciju noteiktā laikā tām valstīm, kas spēj ciešāk sadarboties ar Eiropas Savienību tādās jomās kā mobilitāte, patvērums, atgriešanās izcelsmes valstī, nelegālās imigrācijas un cilvēku tirdzniecības apkarošana. |
| --- | --- |

4.1.15

EESK piekrīt Komisijas viedoklim par vīzu režīma atvieglošanu atsevišķiem partneriem Vidusjūras reģionā un vīzu režīma liberalizāciju noteiktā laikā tām valstīm, kas spēj ciešāk sadarboties ar Eiropas Savienību tādās jomās kā mobilitāte, patvērums, atgriešanās izcelsmes valstī, nelegālās imigrācijas un cilvēku tirdzniecības apkarošana.

| 4.1.16 | EESK uzskata, ka reliģiskās brīvības un pilsoņu pamatbrīvību respektēšana ir viena no cilvēka pamattiesībām, kas reģionā, ko raksturo reliģiska un politiska daudzveidība, ir vienmēr jāaizsargā, un aicina valstis, kuras vēl nav ratificējušas spēkā esošās vispārējās un reģionālās konvencijas un nolīgumus attiecībā uz politiskajām, pilsoniskajām un kultūras brīvībām un ekonomiskajām un sociālajām tiesībām, kas balstās uz Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, to nekavējoties izdarīt. |
| --- | --- |

4.1.16

EESK uzskata, ka reliģiskās brīvības un pilsoņu pamatbrīvību respektēšana ir viena no cilvēka pamattiesībām, kas reģionā, ko raksturo reliģiska un politiska daudzveidība, ir vienmēr jāaizsargā, un aicina valstis, kuras vēl nav ratificējušas spēkā esošās vispārējās un reģionālās konvencijas un nolīgumus attiecībā uz politiskajām, pilsoniskajām un kultūras brīvībām un ekonomiskajām un sociālajām tiesībām, kas balstās uz Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, to nekavējoties izdarīt.

| 4.1.17 | Plašsaziņas līdzekļiem Euromed reģionā ir svarīga loma informācijas izplatīšanā un rezultātu prognozēšanā saistībā ar notiekošajām pārmaiņām. ES atbalsts jāsniedz galvenokārt iniciatīvām, kas veicina plašsaziņas līdzekļu profesionalitāti un palielina to neatkarību un rada tādus apstākļus, kuros var attīstīties plašsaziņas līdzekļu daudzveidība un brīvība. |
| --- | --- |

4.1.17

Plašsaziņas līdzekļiem Euromed reģionā ir svarīga loma informācijas izplatīšanā un rezultātu prognozēšanā saistībā ar notiekošajām pārmaiņām. ES atbalsts jāsniedz galvenokārt iniciatīvām, kas veicina plašsaziņas līdzekļu profesionalitāti un palielina to neatkarību un rada tādus apstākļus, kuros var attīstīties plašsaziņas līdzekļu daudzveidība un brīvība.

5.   ES sadarbības izvēršana ar Vidusjūras reģiona pilsonisko sabiedrību

5.1   Tā kā sacelšanās arābu valstīs pārsteidza visas Eiropas iestādes nesagatavotas un tām nebija citas tūlītējas rīcības stratēģijas kā vien humanitārās palīdzības nodrošināšana, tās nolēma, ka nākotnē Eiropas Savienībai īpaša uzmanība jāpievērš pilsoniskās sabiedrības organizācijām un citām neatkarīgām sociālām un profesionālām struktūrām.

5.2   Divos paziņojumos, ko izstrādājusi Komisija un Augstā pārstāve un Komisijas priekšsēdētāja vietniece, jau ir iekļautas konkrētas nodaļas par pasākumiem pilsoniskās sabiedrības atbalstam Eiropas kaimiņattiecību politikas un Savienības Vidusjūrai ietvaros.

6.   Komisijas loma

6.1   Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm jāsniedz atbalsts, lai tās varētu izveidot un nostiprināt mehānismus, kas sekmēs pilsoniskās sabiedrības un struktūru, kas risina sociālos un ekonomiskos jautājumus, pienācīgu organizāciju un darbību (tiesību akti, darbības noteikumu pieņemšana, iestāžu stiprināšana, prasība veidot atvērtu un iekļaujošu demokrātisku dialogu utt.).

6.2   Ļoti svarīgi ir sadarboties ar dalībvalstīm un no jauna definēt Savienības Vidusjūrai lomu un uzdevumus (3), kā arī panākt atzīto pilsoniskās sabiedrības organizāciju aktīvu piedalīšanos tās programmās.

7.   EESK īpašā loma

7.1   EESK ir iestāde, kas pārstāv Eiropas pilsonisko sabiedrību, un var aktīvi piedalīties jaunajā Eiropas sistēmā sadarbībai ar Vidusjūras reģiona valstu sabiedrībām, īstenojot šādus pasākumus:

| — | atvērtā, demokrātiskā un regulārā dialogā ar visdažādākajām ieinteresētajām personām, sagatavojot dokumentus par pilsoniskās sabiedrības stāvokli Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs; |
| --- | --- |

—

atvērtā, demokrātiskā un regulārā dialogā ar visdažādākajām ieinteresētajām personām, sagatavojot dokumentus par pilsoniskās sabiedrības stāvokli Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs;

| — | palīdzot noteikt konkrētus kritērijus un procedūras, kas ļauj noteikt, vai organizācija patiesi pārstāv kādu sabiedrības sektoru un darbojas demokrātiskā un neatkarīgā veidā, vienlaikus sadarbojoties ar citām struktūrām; |
| --- | --- |

—

palīdzot noteikt konkrētus kritērijus un procedūras, kas ļauj noteikt, vai organizācija patiesi pārstāv kādu sabiedrības sektoru un darbojas demokrātiskā un neatkarīgā veidā, vienlaikus sadarbojoties ar citām struktūrām;

| — | iepazīstinot ar uzkrāto pieredzi tādās jomās kā sociālais dialogs, ekonomiskās un sociālās tiesības, profesionālā izglītība, laba pārvaldība, vienlīdzība darba tirgū, ilgtspējīga attīstība, sociālā kohēzija, patērētāju tiesību aizsardzība, kooperatīvi, MVU, pārliecināšanas spējas, migrācija, lauku attīstība, sieviešu tiesības, lai atbalstītu centienus uzlabot neatkarīgas un reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veiktspēju; |
| --- | --- |

—

iepazīstinot ar uzkrāto pieredzi tādās jomās kā sociālais dialogs, ekonomiskās un sociālās tiesības, profesionālā izglītība, laba pārvaldība, vienlīdzība darba tirgū, ilgtspējīga attīstība, sociālā kohēzija, patērētāju tiesību aizsardzība, kooperatīvi, MVU, pārliecināšanas spējas, migrācija, lauku attīstība, sieviešu tiesības, lai atbalstītu centienus uzlabot neatkarīgas un reprezentatīvas pilsoniskās sabiedrības veiktspēju;

| — | daloties pieredzē par līdzdalības demokrātiju, lai palīdzētu vietējām ekonomikas un sociālo lietu padomēm, un |
| --- | --- |

—

daloties pieredzē par līdzdalības demokrātiju, lai palīdzētu vietējām ekonomikas un sociālo lietu padomēm, un

| — | piedaloties Komisijas programmās, kas stiprina organizācijas, kuras risina sociālos un ekonomiskos jautājumus. |
| --- | --- |

—

piedaloties Komisijas programmās, kas stiprina organizācijas, kuras risina sociālos un ekonomiskos jautājumus.

7.2   EESK uzskata, ka ir jāuzlabo sociālais dialogs starp darba devējiem un darba ņēmējiem Vidusjūras reģionā un Komitejas Darba devēju grupa un Darba ņēmēju grupa varētu sekmēt šī mērķa sasniegšanu, izveidojot saziņas tīklu ar attiecīgajām ieinteresētajām personām. EESK arī rosina Sociālajā forumā veicināt strukturētu sociālo dialogu.

7.3   EESK uzskata, ka ir svarīgi sadarboties ar ES iestādēm un atbalstīt jaunās pilsoniskās sabiedrības organizācijas Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs, it īpaši tās, kas bija tieši iesaistītas nemieros, kuri izraisīja revolūciju, lai šīs organizācijas gūtu politisku atzinību un saņemtu vajadzīgo finansiālo palīdzību, kas ļautu tām turpināt līdzdalību demokrātiskajos procesos.

7.4   EESK jau ierosinājusi vairākas vizītes uz Vidusjūras dienvidu reģiona valstīm (Tunisiju un Maroku) un paredzējusi rīkot simpoziju ar Euromed reģiona nevalstiskajām organizācijām (2011. gada septembrī), kā arī gadskārtējo samitu ar plašu pilsoniskās sabiedrības līdzdalību (2011. gada novembrī Stambulā). Komiteja atzinumos un rezolūcijās par ES un Vidusjūras reģiona valstu sadarbību un 2010. gadā Romā notikušā Euromed reģiona valstu Ekonomikas un sociālo lietu padomju un tām līdzīgu iestāžu samita noslēguma deklarācijā arī formulējusi ieteikumus (4). Minētajā deklarācijā iekļauta virkne ieteikumu par Euromed reģiona valstu pilsoniskajai sabiedrībai aktuāliem tematiem, piemēram, Ekonomikas un sociālo lietu padomju un tām līdzīgu iestāžu asamblejas izveide, kas iekļautos Savienības Vidusjūrai institucionālajā struktūrā. Darba kārtībā bija arī citi jautājumi: pienācīgs darbs un ilgtspējīga attīstība Vidusjūras reģiona valstīs, profesionālā izglītība – konkurētspēju un darba vietu radīšanu veicinošs faktors, lielāka vienlīdzība Euromed reģiona valstu sabiedrībā, kā arī Savienības Vidusjūrai dalībvalstu lauksaimniecības politika. EESK arī cieši sadarbojas ar ES dalībvalstu, kas atrodas Vidusjūras reģionā, ekonomikas un sociālo lietu padomēm.

7.5   EESK pielāgos savu Euromed reģiona ekonomikas un sociālo lietu padomju un līdzīgu struktūru tīklu un arī turpmāk veicinās reģionālo sadarbību, šim nolūkam izmantojot minēto tīklu, kas var darboties kā forums apmaiņai starp ziemeļvalstu un dienvidvalstu pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  “Kopīgs paziņojums Eiropadomei, Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu” ” (COM(2011) 200 galīgā redakcija, 08.03.2011.) un “Kopīgs paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Jauna reakcija uz pārmaiņām kaimiņvalstīs” ” (COM(2011) 303 galīgā redakcija, 25.05.2011.).

1

(2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

2

(3)  Skatīt Reģionu komitejas 2011. gada 12. maijā pieņemto rezolūciju “Revolūciju ietekme un sekas Vidusjūras dienvidu reģiona valstīs” (OV C 192, 1.7.2011., 1.–3. lpp.).

3

(4)  EESK rezolūcija “Situācija Vidusjūras reģiona dienvidu valstīs” (OV C 132, 3.5.2011., 1.–2. lpp.); atzinums par tematu “Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments” (OV C 182, 4.8.2009.,13.–18. lpp.); atzinums par tematu “Biedrošanās brīvība Vidusjūras reģiona partnervalstīs” (OV C 211, 19.8.2008., 77.–81. lpp.).

4

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/38 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/38

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Eiropas vienotā gaisa telpa II” (pašiniciatīvas atzinums)

2011/C 376/07

Ziņotājs:
  KRAWCZYK kgs

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja saskaņā ar Reglamenta 29. panta 2. punktu 2011. gada 20. janvārī nolēma izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par tematu

“Eiropas vienotā gaisa telpa II”.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Transporta, enerģētikas, infrastruktūras un informācijas sabiedrības specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 22. jūnijā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja savā 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 152 balsīm par un 1 atturoties pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Eiropas gaisa satiksmes pārvaldības (ATM) sistēmai jau gadu desmitiem ir raksturīga sadrumstalotība un vājas vietas. Izveidojot Eiropas vienoto gaisa telpu (SES), var uzlabot drošību un lidojumu efektivitāti. Tas ievērojami samazinātu viena lidojuma radītās CO2 emisijas un būtiski mazinātu citu veidu ietekmi uz vidi (ar aviāciju saistītās CO2 emisijas varētu samazināt par 12 % uz vienu lidojumu), vienlaikus radot ievērojamus izmaksu ietaupījumus.

1.2   Eiropas vienotās gaisa telpas izveide ir arī svarīga, lai nodrošinātu ES aviācijas nozares konkurētspēju pasaules tirgū. Ir svarīgi, lai Eiropas Komisija uzņemtos galvenos pienākumus SES II īstenošanā. Tikai stingra un neapšaubāma Komisijas vadība ļaus sekmīgi pārvarēt dažādos šķēršļus un politiskās problēmas, ar kuriem saskārāmies iepriekšējos gados.

1.3   Veidojot Eiropas vienoto gaisa telpu, būtiski faktori ir darbības uzlabošanas sistēmas sekmīga īstenošana, kuras pamatā ir reāli sasniedzami, bet vērienīgi mērķi saistībā ar drošību, izmaksu efektivitāti, kapacitāti/kavējumiem un lidojumu efektivitāti. EESK pauž bažas, ka ES dalībvalstis nav pietiekami iesaistījušās virzībā uz Eiropas vienotās gaisa telpas izveidi.

1.4   Funkcionālie gaisa telpas bloki ir jāattīsta, pamatojoties uz operatīvajām vajadzībām un ņemot vērā drošības, gaisa telpas kapacitātes, izmaksu efektivitātes uzlabošanas mērķus un ar lielāku lidojumu efektivitāti panākamus vides aizsardzības uzlabojumus. Eiropas Komisijai būtu jānosaka un cieši jāuzrauga darbības rādītāji, kas ir jāsasniedz ar dažādām funkcionālo gaisa telpas bloku iniciatīvām, izmantojot SES II darbības sistēmu.

1.5   EESK uzskata, ka Eurocontrol varētu būt būtiska nozīme Eiropas ATM tīkla funkciju stiprināšanā, piemēram, maršrutu tīkla plānošanā, centrālās satiksmes plūsmas pārvaldībā un ierobežotu resursu apsaimniekošanā, bet tikai ar nosacījumu, ka tas notiek saskaņā ar ES tiesību aktiem, ka Eurocontrol aģentūras reforma ir sekmīgi pabeigta un ir turpmāk racionalizēta Eurocontrol izmaksu bāze. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas lēmumu iecelt Eurocontrol par Eiropas tīkla pārvaldītāju

1.6   EESK uzskata, ka jaunās paaudzes gaisa satiksmes vadības sistēmas (SESAR) programmas virzības pamatā arī turpmāk ir jābūt drošības un darbības mērķiem, kā arī sadarbspējai ar trešo valstu ATM sistēmām (piemēram, ASV NextGen iniciatīvu). Tādēļ EESK uzskata, ka saistībā ar SESAR ieviešanu ir jāveic šādi uzdevumi:

| — | nodrošināt infrastruktūras atjauninājumu sinhronizētu ieviešanu gaisā un uz zemes; |
| --- | --- |

—

nodrošināt infrastruktūras atjauninājumu sinhronizētu ieviešanu gaisā un uz zemes;

| — | savlaicīgi nodrošināt pienācīgus finanšu resursus SESAR ieviešanai; |
| --- | --- |

—

savlaicīgi nodrošināt pienācīgus finanšu resursus SESAR ieviešanai;

| — | izveidot pareizu SESAR ieviešanas pārvaldību. |
| --- | --- |

—

izveidot pareizu SESAR ieviešanas pārvaldību.

1.7   Drošība nozīmē ne tikai drošības noteikumus. Tā ietver arī cilvēka spējas, drošības kultūru, kompetences un mācības un komandas resursu pārvaldību. Šajā saistībā ir svarīgi

| — | atzīt cilvēka darbību proaktīvā drošības risku pārvaldībā; |
| --- | --- |

—

atzīt cilvēka darbību proaktīvā drošības risku pārvaldībā;

| — | nodrošināt atbilstošu kompetences līmeni un profesionāļu mācības; |
| --- | --- |

—

nodrošināt atbilstošu kompetences līmeni un profesionāļu mācības;

| — | veicināt sociālo partneru iesaistīšanos Eiropas vienotās gaisa telpas veidošanā visos līmeņos un |
| --- | --- |

—

veicināt sociālo partneru iesaistīšanos Eiropas vienotās gaisa telpas veidošanā visos līmeņos un

| — | veidot stabilu drošības kultūru, kurā kā drošības pamats apvienota atklāta ziņošanas kultūra un “taisnīguma kultūra”. |
| --- | --- |

—

veidot stabilu drošības kultūru, kurā kā drošības pamats apvienota atklāta ziņošanas kultūra un “taisnīguma kultūra”.

1.8   EESK norāda, ka ar SES II paketi ir paplašināta Eiropas Aviācijas drošības aģentūras (EASA) sistēmas darbības joma, ietverot arī ATM drošības regulējumu ES līmenī un tādējādi nodrošinot integrētu pieeju ATM drošības regulējumam un uzraudzībai Eiropas Savienībā saskaņā ar koncepciju “no izejas līdz izejai” (gate to gate).

2.   Ievads

2.1   Izveidojot Eiropas vienoto gaisa telpu, var uzlabot drošību un lidojumu efektivitāti. Tas ievērojami samazinātu viena lidojuma radītās CO2 emisijas un ievērojami mazinātu citu veidu ietekmi uz vidi (ar aviāciju saistītās CO2 emisijas varētu samazināt par 12 % uz vienu lidojumu), vienlaikus radot ievērojamus izmaksu ietaupījumus.

2.2   Eiropas vienotās gaisa telpas izveide ir arī svarīga, lai nodrošinātu ES aviācijas nozares konkurētspēju pasaules tirgū. Turklāt pašreizējā ATM sistēma nespēs apmierināt prognozēto satiksmes pieprasījumu laikposmam no šā brīža līdz 2030. gadam (saskaņā ar jaunāko Eurocontrol ilgtermiņa prognozi gaisa satiksme līdz 2030. gadam pieaugs līdz 16,9 miljoniem lidojumu (1,8 reizes vairāk nekā pašreizējais satiksmes līmenis)).

2.3   Sākotnējā ES vienotās gaisa telpas (SES I) pakete stājās spēkā 2004. gadā. Tolaik lielākā gaisa satiksmes pārvaldības problēma bija gaisa satiksmes sastrēgumi un to radītie kavējumi, tāpēc galvenās SES I prioritātes bija minētais jautājums, kā arī drošība.

2.4   Pēdējos gados situācija ATM jomā ir nedaudz mainījusies, un, lai gan drošība un kapacitāte joprojām ir galvenie mērķi, aina ir kļuvusi daudzveidīgāka, vairāk pievēršoties videi (lidojumu efektivitāte) un izmaksu efektivitātei. Turklāt pēc dalībvalstu un ieinteresēto pušu lūgumiem arī regulatīvā pieeja ir mainīta uz mazāk normatīvu pieeju (“labāks regulējums”).

2.5   Kaut arī vairāki SES mērķi tika sasniegti, dalībvalstu grūtības sasniegt dažus SES I mērķus, kā arī atjauninātie mērķi, piemēram, vide un efektivitāte, radīja nepieciešamību sākt Eiropas vienotās gaisa telpas II (SES II) paketes izstrādi. ES likumdevējs to pieņēma 2009. gadā un publicēja Oficiālajā Vēstnesī 2009. gada 14. novembrī. Tajā ir noteikti svarīgi instrumenti, tiesiskais regulējums un pamats Eiropas vienotās gaisa telpas īstenošanai, sākot ar 2012. gadu.

2.6   Kā tehnisks un darbības papildinājums ar SES II paredzētajām iestāžu reformām tika sākta arī SESAR programma.

2.7   Tomēr joprojām nav atrisinātas nozīmīgas problēmas. Lai tās pārvarētu un strauji īstenotu SES II paketi, kas pamatojas uz vērienīgiem darbības mērķiem un kuras galīgais mērķis ir novērst darbības atšķirības starp ES ATM sistēmu un trešo valstu ATM sistēmām, ir nepieciešami būtiski darbības uzlabojumi un nepārtraukta politiska rīcība.

2.8   To, ka ir vajadzīga Eiropas vienotā gaisa telpa, EESK jau ir uzsvērusi agrāk pieņemtos atzinumos, it īpaši TEN 354-355 par Eiropas aviācijas sistēmas efektivitātes uzlabošanu ar SES II palīdzību. Šā pašiniciatīvas atzinuma mērķis ir sniegt augsta līmeņa redzējumu par SES II paketes īstenošanu un SESAR ieviešanu, un tajā aplūkoti šādi aspekti:

| — | īstenot SES II darbības uzlabošanas shēmu ar vērienīgiem darbības mērķiem; |
| --- | --- |

—

īstenot SES II darbības uzlabošanas shēmu ar vērienīgiem darbības mērķiem;

| — | ieviest funkcionālos gaisa telpas blokus, kuru pamatā ir vērienīgie darbības mērķi; |
| --- | --- |

—

ieviest funkcionālos gaisa telpas blokus, kuru pamatā ir vērienīgie darbības mērķi;

| — | stiprināt ATM tīkla funkcijas, pamatojoties uz reformētu Eurocontrol; |
| --- | --- |

—

stiprināt ATM tīkla funkcijas, pamatojoties uz reformētu Eurocontrol;

| — | veikt Eurocontrol reformu, lai atbalstītu SES un samazinātu tās izdevumu bāzi; |
| --- | --- |

—

veikt Eurocontrol reformu, lai atbalstītu SES un samazinātu tās izdevumu bāzi;

| — | SESAR kā tehnisks un operatīvs SES elements ar publisko finansējumu īstenošanas posma atbalstam; |
| --- | --- |

—

SESAR kā tehnisks un operatīvs SES elements ar publisko finansējumu īstenošanas posma atbalstam;

| — | Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) kā vienots drošības regulators ar lidojumu drošības noteikumiem, kas pamatojas uz drošības principiem un spēkā esošajiem noteikumiem. |
| --- | --- |

—

Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) kā vienots drošības regulators ar lidojumu drošības noteikumiem, kas pamatojas uz drošības principiem un spēkā esošajiem noteikumiem.

Cilvēka faktoru princips un sociālā dialoga nepieciešamība ar vadošajiem darbiniekiem un pienācīga apspriešanās ar visām ieinteresētajām aprindām ir galvenais elements, kam ir jābūt visu minēto aspektu pamatā.

3.   Īstenot SES II darbības uzlabošanas shēmu ar vērienīgiem darbības mērķiem

3.1   Veidojot Eiropas vienoto gaisa telpu, būtisks faktors ir sekmīgi īstenot darbības uzlabošanas shēmu, kuras pamatā ir vērienīgi mērķi saistībā ar drošību, izmaksu efektivitāti, kapacitāti/kavējumiem un lidojumu efektivitāti. Lai nodrošinātu no tās ātru labuma gūšanu, būs nepieciešama stingra politiskā apņemšanās. Šajā saistībā EESK uzsver, ka ir svarīgi, lai ES dalībvalstis pildītu savu apņemšanos paātrināt Eiropas vienotās gaisa telpas izveidi, kā tika nolemts ES Transporta padomē 2010. gada maijā. EESK pauž bažas, ka pašreizējais ES dalībvalstu iesaistīšanās līmenis Eiropas vienotās gaisa telpas izveidē ir zems.

3.2   EESK uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt saskaņotību starp Kopienas mēroga darbības mērķiem un valsts funkcionālo gaisa telpas bloku mērķiem. Šajā nolūkā būs jāizstrādā sistēma, ar kuru novērš minēto mērķu pretrunas. Praksē tas nozīmē, ka dalībniekiem ar sliktākiem darbības rādītājiem vajadzēs noteikt vērienīgākus mērķus nekā tiem, kuru darbības rādītāji ir labāki. Eurocontrol Darbības pārskata komisijas ATM darbības rezultātu salīdzinošos novērtēšanas (ACE) ziņojumi būtu jāizmanto, lai noteiktu detalizētus mērķus individuāliem ATM pakalpojumu sniedzējiem. Lai nodrošinātu līdzsvarotu pieeju kopā ar citiem darbības mērķiem, būtu jāizstrādā un jāīsteno drošības metriskie mērķi. Šajā saistībā nevajadzētu pieļaut kompromisus attiecībā uz drošības līmeņiem, un drošību ir jāturpina nemitīgi uzlabot.

3.3   EESK uzsver, ka ir svarīgi saglabāt valsts uzraudzības iestāžu neatkarību no aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un no politiskās iejaukšanās; tas ir svarīgi, lai nodrošinātu sekmīgu Eiropas vienotās gaisa telpas izveidi. Tādēļ valsts uzraudzības iestādēm ir jānodrošina pietiekami resursi. Eiropas Komisijai, izmantojot SES II paketē pieejamos instrumentus, būtu rūpīgi jāuzrauga stingra minēto principu ievērošana. Turklāt valsts uzraudzības iestādēm vajadzētu veikt labāku koordināciju, intensīvi izmantojot izveidoto valsts uzraudzības iestāžu forumu, un vajadzības gadījumā jāparedz konsolidācija saistībā ar funkcionālajiem gaisa telpas blokiem, lai nodrošinātu apjomradītus ietaupījumus un nepieļautu uzraudzības izmaksu palielināšanos. Šajā sakarā varētu nostiprināt funkcionālo gaisa telpas bloku koordinatora lomu.

3.4   Darbības uzlabošanas shēmā būtu jāietver gan maršruta, gan termināla maksājumi. Tas ir svarīgi, lai, pamatojoties uz koncepciju “no izejas līdz izejai”, nodrošinātu nozīmīgus ieguvumus lidsabiedrībām un pasažieriem. Ja izdosies izstrādāt skaidru ceļvedi, tas ilgākā laika posmā palīdzēs pazemināt ES ATM sistēmas tiešās un netiešās izmaksas un tādējādi samazināt gaisa satiksmes vadības (ATC) maksājumus, kas jāveic gaisa telpas izmantotājiem, tādējādi ietekmējot pasažierus un kravu pārvadājumu pakalpojumu izmantotājus.

3.5   EESK uzskata, ka SES II darbības uzlabošanas shēma būtu jāsaista ar labi izstrādātu stimulu sistēmu. Lielākais stimuls būs pilnīgas izmaksu atgūšanas sistēmas ATM atcelšana, par ko jau ir panākta vienošanās SES II paketē, un tās aizstāšana ar fiksētu izmaksu sistēmu.

3.6   Tīkla funkcijas, piemēram, Eurocontrol Centrālā gaisa satiksmes plūsmu pārvaldības institūcija (Central Flow Management Unit, CFMU) un Centrālais maršruta maksājumu birojs (Central Route Charges Office, CRCO) arī būtu jāpamato ar skaidriem darbības mērķiem, bet tajās jāietver arī drošības pasākumi, lai nodrošinātu, ka ES Darbības izvērtēšanas iestāde (Performance Review Body, PRB) ir pilnīgi neatkarīga no šīm tīkla funkcijām.

4.   Ieviest funkcionālos gaisa telpas blokus, kuru pamatā ir vērienīgie darbības mērķi

4.1   Mērķis arī turpmāk ir koncentrēšanās uz minimālu skaitu funkcionālo gaisa telpas bloku, kas galvenokārt pamatojas uz satiksmes plūsmas prasībām, kapacitāti un izmaksu efektivitāti. Visiem funkcionālajiem gaisa telpas blokiem būtu jāpiemēro vieni un tie paši drošības pasākumi un procedūras. Funkcionālie gaisa telpas bloki ir svarīgs instruments, kas ļauj individuāliem aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem sasniegt vērienīgos darbības mērķus, sākot ar 2012. gadu.

4.2   Funkcionālie gaisa telpas bloki ir jāattīsta, pamatojoties uz operatīvajām vajadzībām un ņemot vērā drošības, gaisa telpas kapacitātes, izmaksu efektivitātes uzlabošanas mērķus un ar lielāku lidojumu efektivitāti panākamus vides aizsardzības uzlabojumus. Minētā mērķa sasniegšanai ir nepieciešama politiska apņemšanās un uzraudzība augstākajā līmenī. Eiropas Komisijai būtu jānosaka un cieši jāuzrauga darbības rādītāji, kas ir jāsasniedz ar dažādajām funkcionālo gaisa telpas bloku iniciatīvām, izmantojot SES II darbības sistēmu.

4.3   Funkcionālo gaisa telpas bloku uzdevums, pamatojoties uz ceļvedi un skaidri noteiktiem mērķiem, ir nodrošināt sadrumstalotās Eiropas ATM sistēmas pakāpenisku tehnisko integrāciju. Lai sasniegtu šo mērķi, ir nepieciešama skaidra funkcionālo gaisa telpas bloku koordinācija un sadarbība.

4.4   Saistībā ar izmaiņām darba praksē svarīgas ir sociālo partneru attiecības. Izmaiņas var panākt tikai, veicot attiecīgas un pastāvīgas konsultācijas vārda tiešā nozīmē. Ja turpmāk vēlamies novērst minētās problēmas, obligāts priekšnoteikums ir labs sociālais dialogs. Nozares galvenais līdzeklis ir darbinieki, un, ja pārmaiņas darba praksē neievieš pārdomāti, tās var nozarē izraisīt nemierus.

4.5   Saskaņā ar regulu par Eiropas vienoto gaisa telpu aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem ir jābūt izstrādātiem ārkārtas rīcības plāniem attiecībā uz visiem to sniegtajiem pakalpojumiem gadījumā, ja notikumi rada viņu sniegto pakalpojumu būtisku pasliktināšanos vai pārtraukšanu. Aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem ir jākoncentrējas uz risinājumiem, kas ir efektīvāki un rentablāki, vispirms meklējot iespējas esošajās valstu infrastruktūrās (t. i., citi lidojumu rajonu gaisa satiksmes vadības centri (ACC) vai militāras iekārtas), un jāprognozē funkcionālo gaisa telpas bloku veidošanas noteikumi šādās ārkārtas situācijās.

4.6   Lai nodrošinātu turpmāku SES attīstību un likvidētu kapacitātes svarīgākās sastrēguma vietas Eiropā, ļoti svarīga ir civilo un militāro pakalpojumu sniedzēju sadarbība. Dalībvalstīm un Eiropas Komisijai ir jāmeklē civilās un militārās sadarbības iespējas saistībā ar funkcionālajiem gaisa telpas blokiem, pragmatiski un nepolitiski saskaņojot civilās un militārās vajadzības. Ņemot vērā to, ka ir iesaistītas arī trešās valstis un ASV, svarīga ir ciešāka koordinācija ar NATO. EESK atzinīgi vērtē dažu militāro mācību zonu pārvietošanu tālāk no galvenajām civilās satiksmes plūsmām, kā paredzēts dažos funkcionālajos gaisa telpas blokos, un tas būtu aktīvi jāveicina ar visām funkcionālo gaisa telpas bloku iniciatīvām. Turklāt ATM nakts maršrutu tīkla ieviešana, kas paredzēta dažos funkcionālajos gaisa telpas blokos, arī būtu jāveic visos funkcionālajos gaisa telpas blokos kā līdzeklis, ar kuru uzlabo nakts lidojumu efektivitāti tad, kad militārās mācību zonas netiek izmantotas.

4.7   EESK arī uzskata, ka ir svarīgi paplašināt funkcionālos gaisa telpas blokus un Eiropas vienotās gaisa telpas principu aiz ES robežām, it īpaši attiecībā uz valstīm, kas atrodas Eiropai kaimiņos. Tam būs nepieciešama turpmāka sadarbība starptautiskā līmenī.

4.8   Lai nodrošinātu, ka funkcionālie gaisa telpas bloki sniedz reālus ieguvumus galalietotājiem, svarīga ir politiskā apņemšanās. Eiropas Komisijai un ES funkcionālo gaisa telpas bloku koordinatoram arī turpmāk vajadzētu atgādināt dalībvalstīm par pienākumu īstenot SES un funkcionālos gaisa telpas blokus.

5.   Eiropas tīklu pārvaldnieka izveide ATM tīkla funkciju pildīšanai

5.1   EESK piekrīt, ka Eiropas ATM tīkla funkciju stiprināšana, piemēram, maršrutu tīkla plānošana, centrālās satiksmes plūsmas pārvaldība un ierobežotu resursu apsaimniekošana (radiofrekvences un transponderu kodi) ir svarīgs SES II paketes elements.

5.2   EESK uzskata, ka Eurocontrol varētu uzņemties noteiktu lomu šo funkciju īstenošanā, bet tikai ar nosacījumu, ka tas notiek saskaņā ar ES tiesību aktiem, ka Eurocontrol aģentūras reforma ir sekmīgi pabeigta un ir turpmāk racionalizēta ilgtnespējīgā Eurocontrol izmaksu bāze. Lai pārstrukturētu aģentūru, būs vajadzīga visu Eurocontrol dalībvalstu pilnīga politiska apņēmība. EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas lēmumu iecelt Eurocontrol par Eiropas tīkla pārvaldītāju.

5.3   Tādēļ EESK lūdz Eiropas Komisijai, piešķirot pilnvaras Eurocontrol, nodrošināt stingru minētā būtiskā elementa ievērošanu.

5.4   EESK pauž bažas par prognozēto ATC kavējumu pieaugumu 2011. gada vasarā. EESK mudina Eurocontrol, kas ir SES tīkla vadītāja, sadarbībā ar aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem un gaisa telpas izmantotājiem rast īstermiņa risinājumus, lai mazinātu ietekmi uz gaisa satiksmi un ceļotājiem.

5.5   Visbeidzot EESK atgādina, ka Eljafjadlajegidla vulkāna izvirduma Islandē dēļ 2010. gadā bija jāslēdz gaisa telpa, radot lielas neērtības gaisa satiksmes nozarei un ceļotājiem. Tas radīja arī milzīgas izmaksas aviācijas nozarei un ES ekonomikai kopumā. Pēc minētajiem notikumiem tika panākta vienošanās, ka Eiropai ir jāpārskata procedūras. Šajā saistībā EESK uzsver, ka Eiropai ir jāpielāgo savas procedūras labākajai citu pasaules valstu praksei, piemēram, ASV. Proti, Eiropa ir vienīgais reģions pasaulē, kur par iespējamo vulkānisko pelnu apdraudējumu nav atbildīgas aviosabiedrības. Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas (ICAO) nesen veiktās vulkāna izvirduma simulācijas mācības (2011. gada aprīlī) liecina, ka, neraugoties uz zināmu progresu, ir nepieciešami daudz stingrāki norādījumi, lai izvairītos no vēl vienas sadrumstalotas pieejas. EESK mudina EASA sniegt skaidrus norādījumus visām ES dalībvalstīm, kad tās pieņems pārskatītu politiku.

6.   Eurocontrol reforma SES atbalstam un izmaksu bāzes samazināšanai

6.1   EESK atzinīgi vērtē nozīmīgo progresu, ko Eurocontrol ir panākusi tās ģenerāldirektora vadībā, pārstrukturējoties par vienkāršāku organizāciju SES atbalstam. Šis process būtu jāpaātrina, un tas prasīs Eurocontrol dalībvalstu pilnīgu iesaistīšanos.

6.2   EESK apsveic Eurocontrol ar SES pīlāra izveidi aģentūrā, ar kuru tiek sniegts tehnisks atbalsts SES. Dažādām Eurocontrol funkcijām, tām nepieciešamajiem resursiem un veidam, kā tās finansēt, ir jābūt pilnībā pārredzamiem. Protams, lidsabiedrībām nebūtu jāmaksā par valdības funkcijām, piemēram, SES pīlāru. Tāpēc būs jāiegulda papildu darbs, lai izstrādātu pareizas Eurocontrol pārvaldības principus, ar kuru palīdzību iespējams pilnībā ievērot SES mērķus.

6.3   EESK arī uzsver, ka ir svarīgi saglabāt Eiropas mēroga pieeju, kas sniedzas ārpus ES robežām. Tādēļ Eiropas Komisijai vajadzētu paplašināt Eiropas kopējo aviācijas telpu ar visām Eiropas Savienības kaimiņvalstīm.

7.   SESAR kā tehnisks un operatīvs SES elements ar publisko finansējumu īstenošanas posma atbalstam

7.1   SESAR programma tika izveidota kā tehnisks un operatīvs SES II papildinājums. Eiropas Komisija cer, ka SESAR izstrādās tādu Eiropas ATM turpmāko sistēmu laikposmam, sākot ar 2020. gadu un vēlāk, kura salīdzinājumā ar šodienas sniegumu var

| — | ļaut līdz trim reizēm palielināt gaisa satiksmes kustību, vienlaikus samazinot kavējumus; |
| --- | --- |

—

ļaut līdz trim reizēm palielināt gaisa satiksmes kustību, vienlaikus samazinot kavējumus;

| — | uzlabot drošības efektivitātes radītājus 10 reizes; |
| --- | --- |

—

uzlabot drošības efektivitātes radītājus 10 reizes;

| — | dot iespēju par 10 % samazināt gaisa kuģu ietekmi uz vidi un |
| --- | --- |

—

dot iespēju par 10 % samazināt gaisa kuģu ietekmi uz vidi un

| — | sniegt ATM pakalpojumus par cenu, kas gaisa telpas izmantotājiem ir vismaz par 50 % mazāka. |
| --- | --- |

—

sniegt ATM pakalpojumus par cenu, kas gaisa telpas izmantotājiem ir vismaz par 50 % mazāka.

7.2   EESK uzskata, ka minētajiem mērķiem, kā arī sadarbspējai ar trešo valstu ATM sistēmām (piemēram, ASV NextGen iniciatīvu) arī turpmāk ir jābūt SESAR programmas virzītājspēkam. EESK atzinīgi vērtē sadarbības memorandu, ko 2011. gada 3. martā Budapeštā parakstīja starp SESAR un NextGen; tas ir solis ceļā uz labāku sinhronizāciju starp diviem svarīgākajiem attīstības projektiem globālajās ATM sistēmās.

7.3   EESK uzskata, ka ir svarīgi SESAR izstrādē arī turpmāk iesaistīt darbiniekus, kas apkalpo klientus. Šajā saistībā par būtiskām ir uzskatāmas darbinieku mācības par jaunas tehnoloģijas izmantošanu un jaunām darbības koncepcijām.

7.4   EESK norāda, ka, neraugoties uz labumu, ko ilgākā laika posmā gūs gaisa telpas izmantotāji, ES iedzīvotāji un vide, SESAR saskaras ar daudzām sarežģītām problēmām. Laicīga un efektīva SESAR īstenošana ir ārkārtīgi svarīga. Turklāt līdztekus spēcīgai nozares iesaistīšanai būs vajadzīgs plašs politiskais un finansiālais atbalsts publiskajā un privātajā partnerībā. Tāpēc SESAR ieviešanai jābūt stratēģijas “ES 2020” neatņemamai sastāvdaļai, lai nodrošinātu stingru ekonomikas pārvaldību, kuras pamatā ir skaidrs uzņēmējdarbības modelis un savstarpēja sadarbība un saskaņošana ar ASV NextGen sistēmu.

7.5   Tāpēc EESK uzskata, ka saistībā ar SESAR ieviešanu ir jāpievēršas šādiem jautājumiem:

7.5.1   Nodrošināt infrastruktūras atjauninājumu sinhronizētu ieviešanu gaisā un uz zemes.

| — | Modernizēt ģenerālplānu, nosakot skaidru ceļvedi, ar ko Komisija, dalībvalstis, aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji un gaisa telpas izmantotāji apņemas nodrošināt lielāku saskaņotību ar SES sistēmu, tostarp funkcionālajiem gaisa telpas blokiem. Kopuzņēmumam SESAR ir steidzami jāizvirza par prioritāti līdz šim paveiktā darba pārskatīšana un jānosaka, kā katrs galvenais SES veicinātājs sekmēs ES, funkcionālo gaisa telpas bloku un valsts darbības mērķu sasniegšanu. |
| --- | --- |

—

Modernizēt ģenerālplānu, nosakot skaidru ceļvedi, ar ko Komisija, dalībvalstis, aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji un gaisa telpas izmantotāji apņemas nodrošināt lielāku saskaņotību ar SES sistēmu, tostarp funkcionālajiem gaisa telpas blokiem. Kopuzņēmumam SESAR ir steidzami jāizvirza par prioritāti līdz šim paveiktā darba pārskatīšana un jānosaka, kā katrs galvenais SES veicinātājs sekmēs ES, funkcionālo gaisa telpas bloku un valsts darbības mērķu sasniegšanu.

| — | SESAR tehnoloģijas būtu jāievieš saskaņā ar vispāratzītu pozitīvas uzņēmējdarbības modeli, kas ietver ticamu drošības analīzi un pozitīvu un ticamu izmaksu un ieguvumu analīzi, uz kuras pamata tiek saskaņotas un noteiktas darbības uzlabošanas vajadzības. Ja nevar pierādīt, ka tehnoloģijas veicina ES mēroga mērķu (tostarp attiecībā uz drošību) sasniegšanu vai nodrošina drošu un laikus īstenotu pāreju, darbs ir jāpārtrauc. |
| --- | --- |

—

SESAR tehnoloģijas būtu jāievieš saskaņā ar vispāratzītu pozitīvas uzņēmējdarbības modeli, kas ietver ticamu drošības analīzi un pozitīvu un ticamu izmaksu un ieguvumu analīzi, uz kuras pamata tiek saskaņotas un noteiktas darbības uzlabošanas vajadzības. Ja nevar pierādīt, ka tehnoloģijas veicina ES mēroga mērķu (tostarp attiecībā uz drošību) sasniegšanu vai nodrošina drošu un laikus īstenotu pāreju, darbs ir jāpārtrauc.

| — | SESAR ģenerālplāna īstenošanā būs nepieciešama pilnīga visu ES dalībvalstu iesaistīšanās. |
| --- | --- |

—

SESAR ģenerālplāna īstenošanā būs nepieciešama pilnīga visu ES dalībvalstu iesaistīšanās.

7.5.2   Savlaicīgi nodrošināt pienācīgus finanšu resursus SESAR ieviešanai.

7.5.2.1   SESAR īstenošana radīs nozīmīgu ekonomikas, vides un stratēģisko vērtību Eiropai kopumā. SESAR ieviešanas aizkavēšanās par 10 gadiem tiešā veidā negatīvi ietekmē IKP vairāk nekā 150 miljardu EUR apmērā ES 27 dalībvalstīs un rada energoefektivitātes zudumu vairāk nekā 150 miljonus tonnu CO2 apmērā.

7.5.2.2   Tomēr SESAR ieviešanai nepieciešamie kopējie ieguldījumi pārsniedz 30 miljardus EUR, un sākuma finansējums, un apgādāšana ar SESAR iekārtām (gaisā un uz zemes) ir galvenā problēma pēc iespējas ātrākai tādas darbības nodrošināšanai, kāda tiek gaidīta jauno tehnoloģiju ieviešanas rezultātā.

7.5.2.3   Grūtības ar SESAR ieviešanas finansēšanu daļēji saistītas ar to, ka pārejas posmā ieguldījumi ne vienmēr nozīmē arī peļņu: lidsabiedrība, kas investē jaunā gaisa aprīkojumā, jutīs ieguvumus tikai tad, kad attiecīgus ieguldījumus būs izdarījuši aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji. No otras puses, aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem (kuriem būs jāiegulda ar darbību ierobežotā vidē, lai nodrošinātu ieguvumus) uzņēmējdarbība kļūs pozitīva tikai tad, kad būs aprīkots pietiekams skaits gaisa kuģu. Visbeidzot varētu būt dažas pārmaiņas, kas var dot vispārīgu labumu tīklam un labvēlīgi ietekmēt uzņēmējdarbību, tomēr to veikšanai nepieciešams dažu ieinteresēto pušu ieguldījums, kas tām arī turpmāk būs neto izmaksas. Šajā gadījumā būtu jānodrošina finansējums.

7.5.2.4   Tādēļ ES piešķirtie līdzekļi ieviešanas atbalstam tiktu izlietoti, lai operatori (aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji, gaisa telpas izmantotāji, lidostas) varētu sinhronizēti un ātri pieņemt SESAR tehnoloģiju. Turklāt, lai nodrošinātu nepārtrauktus ieguldījumus pētniecībā, izstrādē un inovācijās, laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam ATM jomā būs nepieciešami papildu līdzekļi tikpat lielā apjomā, kāds ir pieejams pašreizējā pētniecības un izstrādes posmā.

7.5.2.5   Ir aplēsts: lai sasniegtu ATM darbības mērķu sasniegšanai nepieciešamo ātrumu, SESAR ieviešanai būs vajadzīgi ES līdzekļi aptuveni 3 miljardu EUR apmērā, summa, kas jāiegūst, kombinējot dažādus finansēšanas mehānismus, kas pašreiz tiek apspriesti, piemēram (bet ne tikai), pašas nozares līdzekļi, ES projektu obligācijas, garantijas, EIB aizdevumi u. c. avoti. Attiecībā uz laikposmu no 2014. līdz 2020. gadam var secināt:

bez efektīvas ES līdzekļu piešķiršanas SESAR atbalstam ir maz ticams, ka programmu varēs īstenot laikā.

7.5.3.   Izveidot pareizu SESAR ieviešanas pārvaldību.

| — | Neatkarīgas struktūrvienības izveide SESAR ieviešanai, kurā finansēšanu un ieviešanu ietver vienā vienotā pārvaldības sistēmā. |
| --- | --- |

—

Neatkarīgas struktūrvienības izveide SESAR ieviešanai, kurā finansēšanu un ieviešanu ietver vienā vienotā pārvaldības sistēmā.

| — | Šai ieviešanas struktūrvienībai ir jābūt nozares virzītai, un to jāpārvalda vadības struktūrai, kurā ietilpst gaisa telpas izmantotāji un aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji, kas ir divas galvenās puses, kuras uzņemas investīciju risku. Būtu jāapspriežas arī ar citām aviācijas nozarē iesaistītajām pusēm. |
| --- | --- |

—

Šai ieviešanas struktūrvienībai ir jābūt nozares virzītai, un to jāpārvalda vadības struktūrai, kurā ietilpst gaisa telpas izmantotāji un aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji, kas ir divas galvenās puses, kuras uzņemas investīciju risku. Būtu jāapspriežas arī ar citām aviācijas nozarē iesaistītajām pusēm.

| — | SESAR ieviešanas laikā pienācīgi jākonsultējas ar transporta nozares darba ņēmēju pārstāvjiem. |
| --- | --- |

—

SESAR ieviešanas laikā pienācīgi jākonsultējas ar transporta nozares darba ņēmēju pārstāvjiem.

| — | (Aprīkojuma) ražotāju galvenais uzdevums ieviešanas posmā ir pārdot SESAR atbilstošu aprīkojumu lidsabiedrībām un aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem. Tādēļ, lai izvairītos no interešu konfliktiem, ražotājus atšķirībā no pašreizējās kopuzņēmuma SESAR pārvaldības nevajadzētu iesaistīt SESAR ieviešanas pārvaldībā. |
| --- | --- |

—

(Aprīkojuma) ražotāju galvenais uzdevums ieviešanas posmā ir pārdot SESAR atbilstošu aprīkojumu lidsabiedrībām un aeronavigācijas pakalpojumu sniedzējiem. Tādēļ, lai izvairītos no interešu konfliktiem, ražotājus atšķirībā no pašreizējās kopuzņēmuma SESAR pārvaldības nevajadzētu iesaistīt SESAR ieviešanas pārvaldībā.

| — | Jānodrošina koordinācija Eiropas līmenī attiecībā uz sinhronizētu SES tehnoloģiju ieviešanu atbilstīgi saistošajiem tīkla mērķiem. Minētā uzdevuma izpildē struktūrvienība varētu sniegt ieteikumus finansējuma mērķiem. |
| --- | --- |

—

Jānodrošina koordinācija Eiropas līmenī attiecībā uz sinhronizētu SES tehnoloģiju ieviešanu atbilstīgi saistošajiem tīkla mērķiem. Minētā uzdevuma izpildē struktūrvienība varētu sniegt ieteikumus finansējuma mērķiem.

7.6   Visbeidzot EESK vēlas norādīt, ka SESAR sekmīgi darbosies tikai tad, ja nekavējoties tiks atrisinātas iepriekšējos punktos aprakstītās politiskās un iestāžu problēmas un ja ieviešanai tiks piešķirts nepieciešamais valsts finansējums.

8.   Vienots ES drošības regulators uz EASA sistēmas pamata

8.1   EESK norāda, ka ar SES II paketi ir paplašināta Eiropas Aviācijas drošības aģentūras (EASA) sistēmas darbības joma, ietverot arī ATM drošības regulējumu ES līmenī un tādējādi nodrošinot integrētu pieeju ATM drošības regulējumam un uzraudzībai Eiropas Savienībā saskaņā ar koncepciju “no izejas līdz izejai” (gate to gate).

8.2   SES īstenošanu sekmēs stingras EASA veiktas uzraudzības funkcijas, piemēram, funkcijas kas vērstas uz valstu drošības iestāžu darbības pārbaudi, lai nodrošinātu, ka aeronavigācijas pakalpojumu sniedzēji ievēro kopējās prasības.

8.3   Kaut arī EESK atbalsta šo koncepciju, tā uzskata, ka ir svarīgi cieši uzraudzīt šo jauno EASA kompetenču praktisku īstenošanu. Svarīgi, lai EASA ATM drošības noteikumu pamatā būtu pašreizējie SES noteikumi, nevis lai EASA mēģinātu no jauna izgudrot riteni, pieņemot apgrūtinošus noteikumus, kam nav pamatojuma drošības jomā.

8.4   EESK uzskata, ka īstermiņā Eurocontrol resursi un zināšanas būtu jāizmanto par tehnisku atbalstu EASA ATM drošības noteikumu darbības jomā.

8.5   Visbeidzot EESK vēlas atgādināt par “taisnīguma kultūras” nozīmi, kā jau tika izklāstīts tās atzinumā TEN/416 par tematu “Negadījumu un incidentu izmeklēšana un novēršana civilajā aviācijā”. Aviācijas drošības interesēs ir svarīgi noteikt tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru visas negadījumos vai incidentos iesaistītās puses var dalīties ar informāciju un runāt brīvi un konfidenciāli. EESK uzsver, ka Eiropas līmenī ir vajadzīga aktīvāka rīcība, lai nodrošinātu, ka visas dalībvalstis groza savas valsts krimināltiesību sistēmu un nodrošina taisnīguma kultūru. EESK īpaši uzsver, ka ir svarīgi izstrādāt ES hartu par “taisnīguma kultūru”.

9.   Drošība un cilvēka faktori

Drošība nozīmē ne tikai drošības noteikumus. Tā ietver arī cilvēka spējas, drošības kultūru, kompetences un mācības un komandas resursu pārvaldību.

Šajā saistībā ir svarīgi

| — | atzīt cilvēka darbību, it īpaši noguruma ietekmi, proaktīvā drošības risku pārvaldībā; |
| --- | --- |

—

atzīt cilvēka darbību, it īpaši noguruma ietekmi, proaktīvā drošības risku pārvaldībā;

| — | nodrošināt atbilstošu kompetences līmeni un profesionāļu mācības; |
| --- | --- |

—

nodrošināt atbilstošu kompetences līmeni un profesionāļu mācības;

| — | veicināt sociālo partneru iesaistīšanos Eiropas vienotās gaisa telpas veidošanā visos līmeņos un |
| --- | --- |

—

veicināt sociālo partneru iesaistīšanos Eiropas vienotās gaisa telpas veidošanā visos līmeņos un

| — | veidot stabilu drošības kultūru, kurā drošības pamats ir atklāta ziņošana un “taisnīguma kultūra”. |
| --- | --- |

—

veidot stabilu drošības kultūru, kurā drošības pamats ir atklāta ziņošana un “taisnīguma kultūra”.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

III Sagatavošanā esoši tiesību akti

EIROPAS EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJA

474. plenārā sesija 2011. gada 21. un 22. septembrī

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/44 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/44

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē – jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes””

COM(2010) 352 galīgā redakcija

2011/C 376/08

Ziņotājs:
  GKOFAS kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2010. gada 30. jūnijā nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē – jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes” ”

COM(2010) 352 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 30. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 121 balsi par, 14 balsīm pret un 8 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

| 1.1 | Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par Eiropas Parlamentam izvirzīto priekšlikumu “Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē — jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes” un uzsver, ka, neraugoties uz dažiem nozīmīgiem trūkumiem, minētajā dokumentā izklāstītas vairākas pozitīvas idejas, kas jāīsteno, tāpēc Komiteja izvirza ieteikumus šīs iniciatīvas nostiprināšanai un papildināšanai. |
| --- | --- |

1.1

Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par Eiropas Parlamentam izvirzīto priekšlikumu “Eiropa, tūristu apmeklētākā vieta pasaulē — jaunas Eiropas tūrisma nozares politiskās pamatnostādnes” un uzsver, ka, neraugoties uz dažiem nozīmīgiem trūkumiem, minētajā dokumentā izklāstītas vairākas pozitīvas idejas, kas jāīsteno, tāpēc Komiteja izvirza ieteikumus šīs iniciatīvas nostiprināšanai un papildināšanai.

| 1.2 | Ņemot vērā to, ka Eiropas tūrisma nozarē iesaistītas dažādas puses (valsts iestādes, organizācijas, sociālie partneri), līmeņi (vietējais, reģionālais, valsts un Eiropas līmenis) un jomas (transports, tūristu mītnes, papildpiedāvājumi utt.), plānoto iniciatīvu īstenošanā ir jāiesaista visas ieinteresētās puses. Šajā saistībā EESK atgādina par iespēju izveidot Eiropas Tūrisma aģentūru, kas efektīvi uzraudzītu informāciju saistībā ar plānoto pasākumu atbalstu un īstenošanu, kā arī apvienotu centienus, lai panāktu patiesu virzību uz vispārēju Eiropas tūrisma politiku, kurā ņemta vērā Eiropas kā tūrisma galamērķa daudzveidīgā būtība. |
| --- | --- |

1.2

Ņemot vērā to, ka Eiropas tūrisma nozarē iesaistītas dažādas puses (valsts iestādes, organizācijas, sociālie partneri), līmeņi (vietējais, reģionālais, valsts un Eiropas līmenis) un jomas (transports, tūristu mītnes, papildpiedāvājumi utt.), plānoto iniciatīvu īstenošanā ir jāiesaista visas ieinteresētās puses. Šajā saistībā EESK atgādina par iespēju izveidot Eiropas Tūrisma aģentūru, kas efektīvi uzraudzītu informāciju saistībā ar plānoto pasākumu atbalstu un īstenošanu, kā arī apvienotu centienus, lai panāktu patiesu virzību uz vispārēju Eiropas tūrisma politiku, kurā ņemta vērā Eiropas kā tūrisma galamērķa daudzveidīgā būtība.

| 1.3 | Komiteja rosina īpaši uzsvērt un nostiprināt vairākus turpmāk aplūkotos aspektus, lai būtu iespējams izpildīt Komisijas paziņojumā norādītos uzdevumus un īstenot īpašus šim nolūkam paredzētus pasākumus:






  — | veicināt visās ES valodās pieejama Eiropas portāla izveidošanu, kas dotu iespēju ceļotājiem elektroniski izteikt savus vērojumus un iespaidus; šāda portāla izveides mērķis ir gan iespējami labāk izvērtēt un izmantot tūrisma produktus, lai efektīvāk piesaistītu tūristus, gan arī sniegt iespēju izmantot jaunās tehnoloģijas (elektronisko rezervēšanu), |
| --- | --- | --- |

1.3

Komiteja rosina īpaši uzsvērt un nostiprināt vairākus turpmāk aplūkotos aspektus, lai būtu iespējams izpildīt Komisijas paziņojumā norādītos uzdevumus un īstenot īpašus šim nolūkam paredzētus pasākumus:

—

veicināt visās ES valodās pieejama Eiropas portāla izveidošanu, kas dotu iespēju ceļotājiem elektroniski izteikt savus vērojumus un iespaidus; šāda portāla izveides mērķis ir gan iespējami labāk izvērtēt un izmantot tūrisma produktus, lai efektīvāk piesaistītu tūristus, gan arī sniegt iespēju izmantot jaunās tehnoloģijas (elektronisko rezervēšanu),

| — | uzņemties atbildību par noteiktu jomu politisko pamatnostādņu izpēti, izstrādāšanu un īstenošanu; noteikt prioritātes, proti, popularizēt “tūrisma Eiropas robežās” produktus, pakalpojumus un tūrisma infrastruktūru visā Eiropā, piemēram, mudinot sadarboties iestādes un uzņēmumus, lai uzlabotu pakalpojumu un infrastruktūras (grafiku) kvalitāti, |
| --- | --- |

—

uzņemties atbildību par noteiktu jomu politisko pamatnostādņu izpēti, izstrādāšanu un īstenošanu; noteikt prioritātes, proti, popularizēt “tūrisma Eiropas robežās” produktus, pakalpojumus un tūrisma infrastruktūru visā Eiropā, piemēram, mudinot sadarboties iestādes un uzņēmumus, lai uzlabotu pakalpojumu un infrastruktūras (grafiku) kvalitāti,

| — | Eiropas Savienībā sekmēt autoceļu, dzelzceļa, gaisa un piekrastes transporta un satiksmes uzlabošanu un pilnveidot informācijas un jaunumu izplatīšanas iespējas internetā, īpašu uzmanību pievēršot retāk apmeklētiem maršrutiem, |
| --- | --- |

—

Eiropas Savienībā sekmēt autoceļu, dzelzceļa, gaisa un piekrastes transporta un satiksmes uzlabošanu un pilnveidot informācijas un jaunumu izplatīšanas iespējas internetā, īpašu uzmanību pievēršot retāk apmeklētiem maršrutiem,

| — | veicināt to tūrisma jomu popularizēšanu, kas ceļotājiem piedāvā veselības aprūpi, labsajūtas procedūras vai terapijas pakalpojumus, izglītojošo tūrismu, kultūras tūrismu, īpaši reģionālos festivālus un uzvedumus (operu, teātri, dejas, koncertus utt.), kā arī kultūras pasākumus, piemēram, izstādes, ceļojumus ar mērķi piedalīties konferencēs, vīna un gastronomijas tūrismu, vēstures un reliģijas tūrismu, lauku tūrismu un uz jūru orientētu tūrismu, vienlaikus popularizējot un saglabājot kultūras un kulinārijas tradīcijas, |
| --- | --- |

—

veicināt to tūrisma jomu popularizēšanu, kas ceļotājiem piedāvā veselības aprūpi, labsajūtas procedūras vai terapijas pakalpojumus, izglītojošo tūrismu, kultūras tūrismu, īpaši reģionālos festivālus un uzvedumus (operu, teātri, dejas, koncertus utt.), kā arī kultūras pasākumus, piemēram, izstādes, ceļojumus ar mērķi piedalīties konferencēs, vīna un gastronomijas tūrismu, vēstures un reliģijas tūrismu, lauku tūrismu un uz jūru orientētu tūrismu, vienlaikus popularizējot un saglabājot kultūras un kulinārijas tradīcijas,

| — | rosināt valstu valdības atbalstīt to tūrisma nozares mazo un mikoruzņēmumu attīstību, kuri izmanto reģiona vai apkārtnes sociālās, vides, vēsturiskās vai kultūras tradīcijas, vienlaikus pilnveidojot komplekso pakalpojumu piedāvājumu, |
| --- | --- |

—

rosināt valstu valdības atbalstīt to tūrisma nozares mazo un mikoruzņēmumu attīstību, kuri izmanto reģiona vai apkārtnes sociālās, vides, vēsturiskās vai kultūras tradīcijas, vienlaikus pilnveidojot komplekso pakalpojumu piedāvājumu,

| — | uzlabojot infrastruktūru un pakalpojumu kvalitāti un tos mērķtiecīgi reklamējot Eiropas Savienībā, atbalstīt gados vecu cilvēku un cilvēku ar invaliditāti un īpašām vajadzībām izvēli — ceļot uz galamērķiem Eiropas robežās, |
| --- | --- |

—

uzlabojot infrastruktūru un pakalpojumu kvalitāti un tos mērķtiecīgi reklamējot Eiropas Savienībā, atbalstīt gados vecu cilvēku un cilvēku ar invaliditāti un īpašām vajadzībām izvēli — ceļot uz galamērķiem Eiropas robežās,

| — | stimulēt tādas atbalsta politikas izstrādāšanu, kas mudinātu aviosabiedrības veicināt ceļojumus Eiropas robežās; aviosabiedrību noteiktās cenas lidojumiem Eiropas robežās nedrīkstētu pārsniegt cenas lidojumiem ārpus Eiropas Savienības robežām. Vienlaikus būtu jāveic pasākumi, lai lielie tūrisma operatori atbalstītu ceļojumus Eiropā, |
| --- | --- |

—

stimulēt tādas atbalsta politikas izstrādāšanu, kas mudinātu aviosabiedrības veicināt ceļojumus Eiropas robežās; aviosabiedrību noteiktās cenas lidojumiem Eiropas robežās nedrīkstētu pārsniegt cenas lidojumiem ārpus Eiropas Savienības robežām. Vienlaikus būtu jāveic pasākumi, lai lielie tūrisma operatori atbalstītu ceļojumus Eiropā,

| — | popularizēt un reklamēt drošību Eiropas Savienībā; salīdzinājumā ar citiem brīvdienu galamērķiem Eiropas Savienībā ir jau nodrošināta ceļošanas, uzturēšanās, pilsoņu tiesību, medicīniskās, farmaceitiskās un stacionārās aprūpes drošība, kā arī tiesiskā palīdzība, |
| --- | --- |

—

popularizēt un reklamēt drošību Eiropas Savienībā; salīdzinājumā ar citiem brīvdienu galamērķiem Eiropas Savienībā ir jau nodrošināta ceļošanas, uzturēšanās, pilsoņu tiesību, medicīniskās, farmaceitiskās un stacionārās aprūpes drošība, kā arī tiesiskā palīdzība,

| — | piedalīties tūrisma nozares un tās atsevišķu elementu precīzākas statistikas pārraudzības un saskaņošanas sistēmas izstrādāšanā; turklāt tas jādara, neradot papildu administratīvo (birokrātijas) slogu ne uzņēmumiem, ne iedzīvotājiem, |
| --- | --- |

—

piedalīties tūrisma nozares un tās atsevišķu elementu precīzākas statistikas pārraudzības un saskaņošanas sistēmas izstrādāšanā; turklāt tas jādara, neradot papildu administratīvo (birokrātijas) slogu ne uzņēmumiem, ne iedzīvotājiem,

| — | izstrādāt kopēju reklamēšanas kampaņu un popularizēt ceļojumu galamērķus Eiropas Savienībā, |
| --- | --- |

—

izstrādāt kopēju reklamēšanas kampaņu un popularizēt ceļojumu galamērķus Eiropas Savienībā,

| — | izglītojot un radot stabilas darbavietas, celt profesionālo pakalpojumu kvalitāti. |
| --- | --- |

—

izglītojot un radot stabilas darbavietas, celt profesionālo pakalpojumu kvalitāti.

| 1.4 | Dalībvalstu līmenī jāsāk analizēt klimata pārmaiņu ietekmi uz tūrismu un jāizstrādā attiecīgi pielāgošanās pasākumi, kuros ņemta vērā prognozēto klimata pārmaiņu ietekme uz konkurētspēju. |
| --- | --- |

1.4

Dalībvalstu līmenī jāsāk analizēt klimata pārmaiņu ietekmi uz tūrismu un jāizstrādā attiecīgi pielāgošanās pasākumi, kuros ņemta vērā prognozēto klimata pārmaiņu ietekme uz konkurētspēju.

| 1.5 | Jāturpina attīstīt specifiskus tūrisma veidus, piemēram, sociālo tūrismu, kultūras vai gastronomijas tūrismu, lauku tūrismu, sporta vai veselības tūrismu, tūrismu bez šķēršļiem, tūrismu dalībai konferencēs, reliģijas tūrismu utt, tādējādi īstenojot ES politiku par piedāvājumu dažādošanu un ņemot vērā jaunos, augošos tirgus. |
| --- | --- |

1.5

Jāturpina attīstīt specifiskus tūrisma veidus, piemēram, sociālo tūrismu, kultūras vai gastronomijas tūrismu, lauku tūrismu, sporta vai veselības tūrismu, tūrismu bez šķēršļiem, tūrismu dalībai konferencēs, reliģijas tūrismu utt, tādējādi īstenojot ES politiku par piedāvājumu dažādošanu un ņemot vērā jaunos, augošos tirgus.

| 1.6 | EESK uzskata, ka Eiropas Savienības līmeņa projekti, piemēram, Calypso, apliecinājuši dažādu Eiropas iestāžu, sociālo partneru un citu ieinteresēto pušu efektīvo sadarbību, kas devusi pozitīvu sociālo un ekonomisko ietekmi. EESK aicina Komisiju un Eiropas Parlamentu saglabāt savu apņemšanos un turpināt finansiāli atbalstīt šādas iniciatīvas. |
| --- | --- |

1.6

EESK uzskata, ka Eiropas Savienības līmeņa projekti, piemēram, Calypso, apliecinājuši dažādu Eiropas iestāžu, sociālo partneru un citu ieinteresēto pušu efektīvo sadarbību, kas devusi pozitīvu sociālo un ekonomisko ietekmi. EESK aicina Komisiju un Eiropas Parlamentu saglabāt savu apņemšanos un turpināt finansiāli atbalstīt šādas iniciatīvas.

| 1.7 | Drošība ir nepieciešama, tomēr vīzu dēļ problēmas var rasties tūrismam no valstīm, kuras nav pievienojušās Šengenas konvencijai. Problēmu iemesls dažkārt ir pārlieku birokrātiskās procedūras, ko piemēro atsevišķas dalībvalstis. Komiteja aicina Komisiju veikt īpašus pasākumus minētā jautājuma risināšanai. |
| --- | --- |

1.7

Drošība ir nepieciešama, tomēr vīzu dēļ problēmas var rasties tūrismam no valstīm, kuras nav pievienojušās Šengenas konvencijai. Problēmu iemesls dažkārt ir pārlieku birokrātiskās procedūras, ko piemēro atsevišķas dalībvalstis. Komiteja aicina Komisiju veikt īpašus pasākumus minētā jautājuma risināšanai.

| 1.8 | Komiteja rosina dalībvalstu valdības ieviest visās ES dalībvalstīs atzītu Eiropas Savienības profesionālās izglītības sertifikātu tūrisma nozares profesijām. EESK uzskata, ka atbilstoši Eiropas Komisijas un Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) pamatnostādnēm izglītībai šajā nozarē jābūt ne tikai atzītai visā ES teritorijā, bet tai jābūt arī augstā līmenī, lai sagatavotu augsti kvalificētus nozares speciālistus; turklāt īpaša vērība jāvelta izglītības rezultātiem un to apliecināšanai, kā arī, kur vien iespējams, tūrisma studijas jāintegrē augstskolas līmeņa programmās. Tūrisma nozare jāiekļauj stratēģijā “Eiropa 2020”, īpaši uzsverot gan jaunās prasmes jaunām darba vietām, gan arī citas iniciatīvas, piemēram, profesionālās pieredzes atzīšanu, neformālo apmācību un blakusizglītību, kā arī ES izglītības ministru un sociālo partneru pieņemtā Briges paziņojuma par profesionālo izglītību iespējamo ietekmi uz tūrisma nozari. |
| --- | --- |

1.8

Komiteja rosina dalībvalstu valdības ieviest visās ES dalībvalstīs atzītu Eiropas Savienības profesionālās izglītības sertifikātu tūrisma nozares profesijām. EESK uzskata, ka atbilstoši Eiropas Komisijas un Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) pamatnostādnēm izglītībai šajā nozarē jābūt ne tikai atzītai visā ES teritorijā, bet tai jābūt arī augstā līmenī, lai sagatavotu augsti kvalificētus nozares speciālistus; turklāt īpaša vērība jāvelta izglītības rezultātiem un to apliecināšanai, kā arī, kur vien iespējams, tūrisma studijas jāintegrē augstskolas līmeņa programmās. Tūrisma nozare jāiekļauj stratēģijā “Eiropa 2020”, īpaši uzsverot gan jaunās prasmes jaunām darba vietām, gan arī citas iniciatīvas, piemēram, profesionālās pieredzes atzīšanu, neformālo apmācību un blakusizglītību, kā arī ES izglītības ministru un sociālo partneru pieņemtā Briges paziņojuma par profesionālo izglītību iespējamo ietekmi uz tūrisma nozari.

| 1.9 | Komiteja norāda, ka tūrisma nozarē nevar būt standartveida risinājumu, un atzīst, ka dažādos galamērķos ir dažādas vajadzības un tie piesaista dažādas tirgus nišas. Tūrisma politikā jāņem vērā šīs atšķirības (attālāki reģioni, kontinentālās vai piekrastes zonas, lauku teritorijas, salu reģioni, nomaļāki apgabali utt.) un jārīkojas atbilstīgi konkrētajiem apstākļiem. |
| --- | --- |

1.9

Komiteja norāda, ka tūrisma nozarē nevar būt standartveida risinājumu, un atzīst, ka dažādos galamērķos ir dažādas vajadzības un tie piesaista dažādas tirgus nišas. Tūrisma politikā jāņem vērā šīs atšķirības (attālāki reģioni, kontinentālās vai piekrastes zonas, lauku teritorijas, salu reģioni, nomaļāki apgabali utt.) un jārīkojas atbilstīgi konkrētajiem apstākļiem.

| 1.10 | Iepriekšminēto priekšlikumu mērķis ir reģionu līmenī izstrādāt, precizēt un stratēģiski plānot Eiropas kopējo tūrisma politiku, kas stiprinātu ilgtspējīgu konkurētspēju un kvalitāti un nodrošinātu patērētājiem augsta līmeņa aizsardzību, turklāt tādējādi arī papildinātu dalībvalstu īstenoto darbību. Tomēr, ņemot vērā dalībvalstu daudzveidību, ir jāpieprasa, lai katra dalībvalsts iesniedz savu valsts tūrisma politikas stratēģisko plānu, kurā paredzētas katrā reģionā īstenojamas konkrētas darbības vismaz desmit gadiem. |
| --- | --- |

1.10

Iepriekšminēto priekšlikumu mērķis ir reģionu līmenī izstrādāt, precizēt un stratēģiski plānot Eiropas kopējo tūrisma politiku, kas stiprinātu ilgtspējīgu konkurētspēju un kvalitāti un nodrošinātu patērētājiem augsta līmeņa aizsardzību, turklāt tādējādi arī papildinātu dalībvalstu īstenoto darbību. Tomēr, ņemot vērā dalībvalstu daudzveidību, ir jāpieprasa, lai katra dalībvalsts iesniedz savu valsts tūrisma politikas stratēģisko plānu, kurā paredzētas katrā reģionā īstenojamas konkrētas darbības vismaz desmit gadiem.

| 1.11 | Komiteja rosina dalībvalstu valdības pielāgot vietējos nodokļus un censties samazināt arī PVN sociālā tūrisma produktiem, lai tos padarītu pievilcīgus un lai tālākā perspektīvā ar tūrismu saistītie pakalpojumi attīstītos un būtu vieglāk pieejami. Lai piedāvātu kvalitatīvus tūrisma pakalpojumus, kas uzlabotu gan iedzīvotāju dzīves kvalitāti, gan apstākļus tūristiem, ir jānodrošina atbilstoša infrastruktūra un vietējo pakalpojumu sniedzēju darbība. |
| --- | --- |

1.11

Komiteja rosina dalībvalstu valdības pielāgot vietējos nodokļus un censties samazināt arī PVN sociālā tūrisma produktiem, lai tos padarītu pievilcīgus un lai tālākā perspektīvā ar tūrismu saistītie pakalpojumi attīstītos un būtu vieglāk pieejami. Lai piedāvātu kvalitatīvus tūrisma pakalpojumus, kas uzlabotu gan iedzīvotāju dzīves kvalitāti, gan apstākļus tūristiem, ir jānodrošina atbilstoša infrastruktūra un vietējo pakalpojumu sniedzēju darbība.

| 1.12 | Eiropas Savienībā ir nepieciešama komunikācijas stratēģija gan Eiropas, gan tūrisma nozares pozitīvā tēla saglabāšanai un negatīvās reklāmas problēmas risināšanai. |
| --- | --- |

1.12

Eiropas Savienībā ir nepieciešama komunikācijas stratēģija gan Eiropas, gan tūrisma nozares pozitīvā tēla saglabāšanai un negatīvās reklāmas problēmas risināšanai.

| 1.13 | Nepieciešami arī pasākumi, kas novērstu strukturālo bezdarbu tūrisma uzņēmumos, lai uzlabotu nodarbinātības kvalitāti un stabilitāti, kā arī uzņēmumu rentabilitāti. |
| --- | --- |

1.13

Nepieciešami arī pasākumi, kas novērstu strukturālo bezdarbu tūrisma uzņēmumos, lai uzlabotu nodarbinātības kvalitāti un stabilitāti, kā arī uzņēmumu rentabilitāti.

| 1.14 | Komisijai pašreiz aktīvāk jāveido patiesa izpratne par kvalitatīvu tūrismu visās tā izpausmēs, kas ietver gan fizisko atpūtu, gan arī intelektuālus stimulus saskarsmē ar kultūras un civilizācijas meistardarbiem. Šādai plānošanai būtu jānotiek reģionālā līmenī, bet tās veicināšanas un komunikācijas darbībām — gan reģionālā un valstu, gan ES līmenī. |
| --- | --- |

1.14

Komisijai pašreiz aktīvāk jāveido patiesa izpratne par kvalitatīvu tūrismu visās tā izpausmēs, kas ietver gan fizisko atpūtu, gan arī intelektuālus stimulus saskarsmē ar kultūras un civilizācijas meistardarbiem. Šādai plānošanai būtu jānotiek reģionālā līmenī, bet tās veicināšanas un komunikācijas darbībām — gan reģionālā un valstu, gan ES līmenī.

| 1.15 | EESK norāda, ka paziņojumā nav skaidras atsauces uz tiesisko regulējumu, kurā noteiktas patērētāju tiesības tūrisma nozarē, un nav pamatojuma, kāpēc nepieņemami ir aizkavējusies 1990. gada 13. jūnija Direktīvas 90/314/EKK pārskatīšana. Sākotnēji Komisijas darba programmā bija paredzēts, ka to pārskatīs līdz 2010. gada beigām, bet pēc tam — 2011. gada sākumā, taču līdz šodienai tas nav īstenots. |
| --- | --- |

1.15

EESK norāda, ka paziņojumā nav skaidras atsauces uz tiesisko regulējumu, kurā noteiktas patērētāju tiesības tūrisma nozarē, un nav pamatojuma, kāpēc nepieņemami ir aizkavējusies 1990. gada 13. jūnija Direktīvas 90/314/EKK pārskatīšana. Sākotnēji Komisijas darba programmā bija paredzēts, ka to pārskatīs līdz 2010. gada beigām, bet pēc tam — 2011. gada sākumā, taču līdz šodienai tas nav īstenots.

| 1.16 | EESK atzinīgi vērtē Komisijas, Eiropas Parlamenta, kā arī Eiropas sociālo partneru ieguldījumu Eiropas tūrisma politikas izstrādē. Kā norādīts Komitejas atzinumos, EESK arī turpmāk būs uzticama sadarbības partnere un atbalstīs Eiropas tūrisma modeļa mērķus un vērtības. |
| --- | --- |

1.16

EESK atzinīgi vērtē Komisijas, Eiropas Parlamenta, kā arī Eiropas sociālo partneru ieguldījumu Eiropas tūrisma politikas izstrādē. Kā norādīts Komitejas atzinumos, EESK arī turpmāk būs uzticama sadarbības partnere un atbalstīs Eiropas tūrisma modeļa mērķus un vērtības.

2.   Ievads

| 2.1 | Jaunajā tūrisma politikā izvirzīti trīs galvenie mērķi, kuri veido jaunās sistēmas pamatu. Mērķi ir šādi:






  — | konkurētspēja, |
| --- | --- | --- |

2.1

Jaunajā tūrisma politikā izvirzīti trīs galvenie mērķi, kuri veido jaunās sistēmas pamatu. Mērķi ir šādi:

—

konkurētspēja,

| — | ilgtspēja, |
| --- | --- |

—

ilgtspēja,

| — | tūrisma veicināšana. |
| --- | --- |

—

tūrisma veicināšana.

Ja šiem pīlāriem tiks nodrošinātas atbilstīgas struktūras un resursi, tiks ielikti pamati ļoti stabilai un izdevīgai tūrisma politikai.

| 2.2 | Komisija norāda uz vairākām problēmām, ar kurām saskaras Eiropas tūrisma nozare un kuras radušās vai saasinājušās pēdējo gadu laikā. Galvenās problēmas gadu gaitā ir palikušas nemainīgas: tūrisma nozares sezonalitāte, tas, ka tūrisms joprojām nav atzīts par nozīmīgu nozari, kas strauji attīstās, nestabili darba apstākļi tūrismā strādājošajiem, strukturālais bezdarbs, ierobežota MVU piekļuve pienācīgam finansējumam, lai pielāgotos nemitīgi mainīgajai un attīstībā esošajai tūrisma nozarei, inovācijas trūkums nozarē. Komisijai noteikti jāpievēršas minēto problēmu risināšanai. Komiteja atzinumos vairākkārt uzsvērusi, ka svarīgi ir risināt šīs problēmas un veikt attiecīgus pasākumus (1). |
| --- | --- |

2.2

Komisija norāda uz vairākām problēmām, ar kurām saskaras Eiropas tūrisma nozare un kuras radušās vai saasinājušās pēdējo gadu laikā. Galvenās problēmas gadu gaitā ir palikušas nemainīgas: tūrisma nozares sezonalitāte, tas, ka tūrisms joprojām nav atzīts par nozīmīgu nozari, kas strauji attīstās, nestabili darba apstākļi tūrismā strādājošajiem, strukturālais bezdarbs, ierobežota MVU piekļuve pienācīgam finansējumam, lai pielāgotos nemitīgi mainīgajai un attīstībā esošajai tūrisma nozarei, inovācijas trūkums nozarē. Komisijai noteikti jāpievēršas minēto problēmu risināšanai. Komiteja atzinumos vairākkārt uzsvērusi, ka svarīgi ir risināt šīs problēmas un veikt attiecīgus pasākumus (1).

| 2.3 | Tūrisms ir ļoti svarīga nozare, kas īpaši pozitīvi ietekmē Eiropas saimniecisko izaugsmi, ilgtspējīgu attīstību un nodarbinātību. Tai ir liela nozīme Eiropas iedzīvotāju dzīvē. |
| --- | --- |

2.3

Tūrisms ir ļoti svarīga nozare, kas īpaši pozitīvi ietekmē Eiropas saimniecisko izaugsmi, ilgtspējīgu attīstību un nodarbinātību. Tai ir liela nozīme Eiropas iedzīvotāju dzīvē.

| 2.4 | Kopš 2008. gada negatīvu ietekmju rezultātā sarucis pieprasījums pēc tūrisma pakalpojumiem. Lai Eiropa arī turpmāk būtu tūristu apmeklētākā vieta pasaulē un varētu izmantot priekšrocības, ko sniedz tās reģionu bagātība un daudzveidība, Eiropas Savienībai ir jāizstrādā kopēja tūrisma politika. |
| --- | --- |

2.4

Kopš 2008. gada negatīvu ietekmju rezultātā sarucis pieprasījums pēc tūrisma pakalpojumiem. Lai Eiropa arī turpmāk būtu tūristu apmeklētākā vieta pasaulē un varētu izmantot priekšrocības, ko sniedz tās reģionu bagātība un daudzveidība, Eiropas Savienībai ir jāizstrādā kopēja tūrisma politika.

| 2.5 | Komiteja uzskata: ja Eiropas Komisija ir iecerējusi popularizēt jauno rīcības plānu ES tūrisma nozares konkurētspējas stiprināšanai un tās ilgstpējīgai attīstībai, tad Komisijai ir jāprecizē savi priekšlikumi, turklāt jāņem vērā, ka katra dalībvalsts ir ieinteresēta attīstīt savu tūrisma modeli un šīs nozares potenciālu. Tā kā tūrisms ir pārrobežu parādība, nav šaubu, ka tūrisma politikas ietvars jāveido ES mērogā, vienlaikus saglabājot ES dalībvalstīm vajadzīgo elastīgumu, lai tās varētu izstrādāt pašas savu valsts mēroga politiku. Ir jāpatur prātā, ka tas, kas tūrisma nozarē notiek vienā ES valstī, var ietekmēt tūrismu kādā citā ES valstī. |
| --- | --- |

2.5

Komiteja uzskata: ja Eiropas Komisija ir iecerējusi popularizēt jauno rīcības plānu ES tūrisma nozares konkurētspējas stiprināšanai un tās ilgstpējīgai attīstībai, tad Komisijai ir jāprecizē savi priekšlikumi, turklāt jāņem vērā, ka katra dalībvalsts ir ieinteresēta attīstīt savu tūrisma modeli un šīs nozares potenciālu. Tā kā tūrisms ir pārrobežu parādība, nav šaubu, ka tūrisma politikas ietvars jāveido ES mērogā, vienlaikus saglabājot ES dalībvalstīm vajadzīgo elastīgumu, lai tās varētu izstrādāt pašas savu valsts mēroga politiku. Ir jāpatur prātā, ka tas, kas tūrisma nozarē notiek vienā ES valstī, var ietekmēt tūrismu kādā citā ES valstī.

| 2.6 | Piemēram, Eiropas gaisa telpas slēgšana, ko 2010. gada pavasarī izraisīja vulkāna izvirduma pelni, neskāra Dienvideiropas valstis, tomēr tūrisma aktivitāte tajās samazinājās, jo negatīvās ziņas radīja nelabvēlīgu ietekmi un mazināja ceļotāju vēlmi šīs valstis izvēlēties par ceļojuma galamērķi. |
| --- | --- |

2.6

Piemēram, Eiropas gaisa telpas slēgšana, ko 2010. gada pavasarī izraisīja vulkāna izvirduma pelni, neskāra Dienvideiropas valstis, tomēr tūrisma aktivitāte tajās samazinājās, jo negatīvās ziņas radīja nelabvēlīgu ietekmi un mazināja ceļotāju vēlmi šīs valstis izvēlēties par ceļojuma galamērķi.

| 2.7 | Komiteja uzskata, ka Eiropas tūrisma nozares politikas pamatā jābūt skaidram tiesiskajam regulējumam, kurā noteiktas dažādu iesaistīto pušu tiesības un pienākumi, un Komisijas paziņojumā šā elementa trūkst. Tāpēc īpaši svarīgi ir pārskatīt 1990. gada 13. jūnija Direktīvu 90/314/EKK; sākotnēji Komisijas darba programmā bija paredzēts, ka to pārskatīs līdz 2010. gada beigām, bet pēc tam — 2011. gada sākumā, taču līdz šodienai tas nav īstenots, lai gan minētā direktīva ir pilnībā novecojusi. Šī kavēšanās ievērojami kaitē patērētāju aizsardzībai, mazina viņu uzticēšanos un kavē tūrisma attīstību. Pārskatīšana ir būtisks tiesiskā regulējuma elements, kas ir nepieciešams, lai praktiski īstenotu jaunās ES kompetences šajā jomā, kā noteikts Līgumā. |
| --- | --- |

2.7

Komiteja uzskata, ka Eiropas tūrisma nozares politikas pamatā jābūt skaidram tiesiskajam regulējumam, kurā noteiktas dažādu iesaistīto pušu tiesības un pienākumi, un Komisijas paziņojumā šā elementa trūkst. Tāpēc īpaši svarīgi ir pārskatīt 1990. gada 13. jūnija Direktīvu 90/314/EKK; sākotnēji Komisijas darba programmā bija paredzēts, ka to pārskatīs līdz 2010. gada beigām, bet pēc tam — 2011. gada sākumā, taču līdz šodienai tas nav īstenots, lai gan minētā direktīva ir pilnībā novecojusi. Šī kavēšanās ievērojami kaitē patērētāju aizsardzībai, mazina viņu uzticēšanos un kavē tūrisma attīstību. Pārskatīšana ir būtisks tiesiskā regulējuma elements, kas ir nepieciešams, lai praktiski īstenotu jaunās ES kompetences šajā jomā, kā noteikts Līgumā.

3.   Īpašas piezīmes

| 3.1 | Eiropas Savienības uzdevums ir piedalīties dinamiskas politikas izstrādāšanā un to atbalstīt, lai paātrinātu izaugsmi un radītu tūrismam pievilcīgu vidi Eiropā. Kopīgu plānošanu un konkrētu pasākumu izstrādi vajadzētu veikt nevis Komisijai, bet gan citai struktūrai, kas veidotu jaunu un precīzu politiku, neatkārtojot novecojušas idejas. Šīs struktūras locekļiem būtu jāpārstāv tūrisma nozares visas ieinteresētās puses, tostarp tūrisma operatoru un privātu tūrisma nozares dalībnieku apvienības, nozarē strādājošo arodbiedrības, reģionu un valstu tūrisma biroji. Eiropas Tūrisma aģentūrai šajā gadījumā varētu būt īpaša nozīme Eiropas iestāžu atbalstīšanā, kā EESK ierosinājusi iepriekšējos atzinumos. |
| --- | --- |

3.1

Eiropas Savienības uzdevums ir piedalīties dinamiskas politikas izstrādāšanā un to atbalstīt, lai paātrinātu izaugsmi un radītu tūrismam pievilcīgu vidi Eiropā. Kopīgu plānošanu un konkrētu pasākumu izstrādi vajadzētu veikt nevis Komisijai, bet gan citai struktūrai, kas veidotu jaunu un precīzu politiku, neatkārtojot novecojušas idejas. Šīs struktūras locekļiem būtu jāpārstāv tūrisma nozares visas ieinteresētās puses, tostarp tūrisma operatoru un privātu tūrisma nozares dalībnieku apvienības, nozarē strādājošo arodbiedrības, reģionu un valstu tūrisma biroji. Eiropas Tūrisma aģentūrai šajā gadījumā varētu būt īpaša nozīme Eiropas iestāžu atbalstīšanā, kā EESK ierosinājusi iepriekšējos atzinumos.

| 3.2 | EESK uzskata, ka ir būtiski, lai Komisija, tāpat kā citas ES iestādes, ievērotu lietpratīgas likumdošanas principu un lai visos ES tiesību aktu priekšlikumos būtu pienācīgi izvērtēts, kā ierosinātie pasākumi ietekmēs tūrisma nozari. Ierosinātajā pasākumu plānā nav minēts, ka katrā jaunā ES tiesību akta priekšlikumā būtu jāveic pienācīgi ietekmes novērtējumi, kas ļautu apzināt iespējamās sekas tūrisma nozarē. Dažos gadījumos, piemēram, ierosmē par pārtikas produktu marķēšanu vai pasažieru un patērētāju tiesību regulējumu, tas ir īpaši svarīgi. |
| --- | --- |

3.2

EESK uzskata, ka ir būtiski, lai Komisija, tāpat kā citas ES iestādes, ievērotu lietpratīgas likumdošanas principu un lai visos ES tiesību aktu priekšlikumos būtu pienācīgi izvērtēts, kā ierosinātie pasākumi ietekmēs tūrisma nozari. Ierosinātajā pasākumu plānā nav minēts, ka katrā jaunā ES tiesību akta priekšlikumā būtu jāveic pienācīgi ietekmes novērtējumi, kas ļautu apzināt iespējamās sekas tūrisma nozarē. Dažos gadījumos, piemēram, ierosmē par pārtikas produktu marķēšanu vai pasažieru un patērētāju tiesību regulējumu, tas ir īpaši svarīgi.

| 3.3 | Tūrisms nebūtu jāuzskata par neatkarīgu politiku, bet gan par horizontālu nozari, kuru ietekmē dažādas citas ES politikas jomas, piemēram, transports, izglītība, nodarbinātība, pētniecība un inovācijas, klimata pārmaiņas, iekšējais tirgus, drošība, patērētāju tiesību aizsardzība utt. Tātad tūrisma politika nav tikai Uzņēmējdarbības un rūpniecības ģenerāldirektorāta kompetence. Tūrisma nozare jāņem vērā visās ES politikas jomās. |
| --- | --- |

3.3

Tūrisms nebūtu jāuzskata par neatkarīgu politiku, bet gan par horizontālu nozari, kuru ietekmē dažādas citas ES politikas jomas, piemēram, transports, izglītība, nodarbinātība, pētniecība un inovācijas, klimata pārmaiņas, iekšējais tirgus, drošība, patērētāju tiesību aizsardzība utt. Tātad tūrisma politika nav tikai Uzņēmējdarbības un rūpniecības ģenerāldirektorāta kompetence. Tūrisma nozare jāņem vērā visās ES politikas jomās.

| 3.4 | Veids, kādā pašlaik tiek veicināta un attīstīta tūrisma pakalpojumu sniegšana Eiropas Savienībā, nav pietiekami koordinēts un organizēts, un tas rada problēmas cilvēkiem, kuri vēlas ceļot. Ceļošana ar sabiedrisko transportu Eiropas Savienībā ir sarežģīta, jo ceļotājiem jāspēj saskaņot vilcienu, prāmju, autobusu u.c. sabiedriskā transporta līdzekļu kustības sarakstus, tāpēc nav iespējams garantēt ceļošanu bez sarežģījumiem. |
| --- | --- |

3.4

Veids, kādā pašlaik tiek veicināta un attīstīta tūrisma pakalpojumu sniegšana Eiropas Savienībā, nav pietiekami koordinēts un organizēts, un tas rada problēmas cilvēkiem, kuri vēlas ceļot. Ceļošana ar sabiedrisko transportu Eiropas Savienībā ir sarežģīta, jo ceļotājiem jāspēj saskaņot vilcienu, prāmju, autobusu u.c. sabiedriskā transporta līdzekļu kustības sarakstus, tāpēc nav iespējams garantēt ceļošanu bez sarežģījumiem.

| 3.5 | Tūrisma nozare saskaras ar aizvien skaudrāku pasaules mēroga konkurenci; lielu tūristu skaitu piesaista valstis, kur strauji attīstās ekonomika, un jaunattīstības valstis. Lai saglabātu savu vietu šajās konkurētspējas sacensībās, Eiropas Savienībai jārada ilgtspējīga politika un jāizmanto visas savas priekšrocības:






  — | drošība sabiedrībā un vides drošība, |
| --- | --- | --- |

3.5

Tūrisma nozare saskaras ar aizvien skaudrāku pasaules mēroga konkurenci; lielu tūristu skaitu piesaista valstis, kur strauji attīstās ekonomika, un jaunattīstības valstis. Lai saglabātu savu vietu šajās konkurētspējas sacensībās, Eiropas Savienībai jārada ilgtspējīga politika un jāizmanto visas savas priekšrocības:

—

drošība sabiedrībā un vides drošība,

| — | pārvadājumu un ceļošanas drošība, |
| --- | --- |

—

pārvadājumu un ceļošanas drošība,

| — | visu veidu naktsmītņu drošība, |
| --- | --- |

—

visu veidu naktsmītņu drošība,

| — | droši bankas, tirdzniecības u.c. darījumi, |
| --- | --- |

—

droši bankas, tirdzniecības u.c. darījumi,

| — | drošība veselības un higiēnas noteikumu jomā, |
| --- | --- |

—

drošība veselības un higiēnas noteikumu jomā,

| — | medicīniskās aprūpes drošība, |
| --- | --- |

—

medicīniskās aprūpes drošība,

| — | policijas dienestu darbs un drošība, |
| --- | --- |

—

policijas dienestu darbs un drošība,

| — | piekļuves iespējas un infrastruktūra, ko var izmantot arī cilvēki ar invaliditāti un īpašām vajadzībām, |
| --- | --- |

—

piekļuves iespējas un infrastruktūra, ko var izmantot arī cilvēki ar invaliditāti un īpašām vajadzībām,

| — | drošība aprūpes jomā, |
| --- | --- |

—

drošība aprūpes jomā,

| — | kvalitāte, |
| --- | --- |

—

kvalitāte,

| — | profesionalitāte un tiešo un netiešo individuālo pakalpojumu kvalitāte, |
| --- | --- |

—

profesionalitāte un tiešo un netiešo individuālo pakalpojumu kvalitāte,

| — | drošība pilsoņu tiesību jautājumos. |
| --- | --- |

—

drošība pilsoņu tiesību jautājumos.

| 3.6 | Ceļojot Eiropā, mēs bieži aizmirstam, ka varam baudīt vienkāršas, bet būtiskas lietas, piemēram, ūdens visur ir dzerams, nav jābaidās saindēties ar pārtiku, droši var pārvietoties pa ceļiem un ceļot bez pavadoņa. Visas uzskaitītās vienkāršās lietas ir priekšrocības, ko Eiropa var piedāvāt tūristiem, tāpēc tās jāpopularizē. Minētās priekšrocības vajadzētu īpaši uzsvērt, jo tās tūristiem ļauj justies drošībā, un gandrīz nevienā citā no populārākajiem tūrisma galamērķiem pasaulē tādi apstākļi nav nodrošināti. Tās ir salīdzināmās priekšrocības, kas svarīgas brīvdienu galamērķu izvēlē un popularizēšanā. |
| --- | --- |

3.6

Ceļojot Eiropā, mēs bieži aizmirstam, ka varam baudīt vienkāršas, bet būtiskas lietas, piemēram, ūdens visur ir dzerams, nav jābaidās saindēties ar pārtiku, droši var pārvietoties pa ceļiem un ceļot bez pavadoņa. Visas uzskaitītās vienkāršās lietas ir priekšrocības, ko Eiropa var piedāvāt tūristiem, tāpēc tās jāpopularizē. Minētās priekšrocības vajadzētu īpaši uzsvērt, jo tās tūristiem ļauj justies drošībā, un gandrīz nevienā citā no populārākajiem tūrisma galamērķiem pasaulē tādi apstākļi nav nodrošināti. Tās ir salīdzināmās priekšrocības, kas svarīgas brīvdienu galamērķu izvēlē un popularizēšanā.

| 3.7 | Eiropas tēls pasaules tirgū ir jāattīsta un jānostiprina, kā arī jāveicina Eiropas sadarbība ar Ķīnu, Krieviju, Indiju, Brazīliju, Japānu, Amerikas Savienotajām Valstīm un Vidusjūras reģiona valstīm. Lai tas izdotos, jāveicina uzņēmējdarbības un jauninājumu attīstība un jāuzlabo piedāvāto produktu kvalitāte, lai Eiropas pakalpojumu sniedzēji un infrastruktūras spētu sacensties ar starptautiskajiem konkurentiem. Uzlabojot un dažādojot tūrisma pakalpojumu piedāvājumu, jāsamazina sezonalitāte un lielās pieprasījuma svārstības. Eiropas Savienībā jāuzlabo visu tūrisma nozarē strādājošo profesionālās prasmes un tās jāapliecina ar kopīgiem un visā ES teritorijā atzītiem profesionālās apmācības sertifikātiem, īpašu vērību veltot izglītības rezultātiem un to apliecināšanai. Minētie kopīgie un atzītie sertifikāti noderēs gan uzņēmumiem, gan darba ņēmējiem visā Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

3.7

Eiropas tēls pasaules tirgū ir jāattīsta un jānostiprina, kā arī jāveicina Eiropas sadarbība ar Ķīnu, Krieviju, Indiju, Brazīliju, Japānu, Amerikas Savienotajām Valstīm un Vidusjūras reģiona valstīm. Lai tas izdotos, jāveicina uzņēmējdarbības un jauninājumu attīstība un jāuzlabo piedāvāto produktu kvalitāte, lai Eiropas pakalpojumu sniedzēji un infrastruktūras spētu sacensties ar starptautiskajiem konkurentiem. Uzlabojot un dažādojot tūrisma pakalpojumu piedāvājumu, jāsamazina sezonalitāte un lielās pieprasījuma svārstības. Eiropas Savienībā jāuzlabo visu tūrisma nozarē strādājošo profesionālās prasmes un tās jāapliecina ar kopīgiem un visā ES teritorijā atzītiem profesionālās apmācības sertifikātiem, īpašu vērību veltot izglītības rezultātiem un to apliecināšanai. Minētie kopīgie un atzītie sertifikāti noderēs gan uzņēmumiem, gan darba ņēmējiem visā Eiropas Savienībā.

| 3.8 | Pašreizējās statistikas datu apkopošanas un analīzes metodes ir nepilnīgas. Datu nepietiekamības dēļ pamatnostādņu izstrādāšanas gaitā tiek pieņemti nepilnīgi vai kļūdaini lēmumi. Šajā saistībā dokumentā uzsvērts, ka ir jāuzlabo tūrisma statistika un analīze. Komisija uzskata, ka tas ir būtiski, jo tādējādi Eiropas līmenī tiktu gūta plašāka sociālekonomisko zināšanu bāze attiecībā uz tūrismu. Statistikas datu strukturēta apkopošana sniegtu iespēju iegūt informāciju un izdarīt piemērotāko izvēli, turklāt veicinātu arī dažādu nozaru pētnieku sadarbību, kā arī viedokļu un pieredzes apmaiņu. Noteikti ir jāuzlabo statistikas metodes un rezultātu kvalitāte, tomēr jāpatur prātā, ka datu vākšana nedrīkst radīt papildu administratīvo (birokrātijas) slogu ne uzņēmumiem, ne iedzīvotājiem. |
| --- | --- |

3.8

Pašreizējās statistikas datu apkopošanas un analīzes metodes ir nepilnīgas. Datu nepietiekamības dēļ pamatnostādņu izstrādāšanas gaitā tiek pieņemti nepilnīgi vai kļūdaini lēmumi. Šajā saistībā dokumentā uzsvērts, ka ir jāuzlabo tūrisma statistika un analīze. Komisija uzskata, ka tas ir būtiski, jo tādējādi Eiropas līmenī tiktu gūta plašāka sociālekonomisko zināšanu bāze attiecībā uz tūrismu. Statistikas datu strukturēta apkopošana sniegtu iespēju iegūt informāciju un izdarīt piemērotāko izvēli, turklāt veicinātu arī dažādu nozaru pētnieku sadarbību, kā arī viedokļu un pieredzes apmaiņu. Noteikti ir jāuzlabo statistikas metodes un rezultātu kvalitāte, tomēr jāpatur prātā, ka datu vākšana nedrīkst radīt papildu administratīvo (birokrātijas) slogu ne uzņēmumiem, ne iedzīvotājiem.

| 3.9 | Vairāk nekā pusē ES dalībvalstu ir ieviests tūrisma satelītkonts, un pieredze liecina, ka šis rīks ir ārkārtīgi efektīvs. Komisijai būtu jārod veids, kā mudināt un stimulēt arī pārējās valstis izmantot šo metodi, kas turklāt ļautu salīdzinoši un detalizēti novērtēt sniegumu. Īpaši svarīgi tas ir patlaban, kad ar tūrismu saistītie rīcības modeļi un tendences Eiropā piedzīvo ievērojamas pārmaiņas. |
| --- | --- |

3.9

Vairāk nekā pusē ES dalībvalstu ir ieviests tūrisma satelītkonts, un pieredze liecina, ka šis rīks ir ārkārtīgi efektīvs. Komisijai būtu jārod veids, kā mudināt un stimulēt arī pārējās valstis izmantot šo metodi, kas turklāt ļautu salīdzinoši un detalizēti novērtēt sniegumu. Īpaši svarīgi tas ir patlaban, kad ar tūrismu saistītie rīcības modeļi un tendences Eiropā piedzīvo ievērojamas pārmaiņas.

| 3.10 | Daudzveidība ir Eiropas tūrisma attīstības galvenais trumpis. Katrā Eiropas valstī ir plašas tūrisma izvēles iespējas, kas piesaista ceļotājus un rosina izvēlēties kādu no šīm valstīm par sava ceļojuma galamērķi. Daudzveidīgais kultūras mantojums, savdabīgās dabas ainavas, gastronomija un vīni, kā arī atšķirīgā vēsture ir Eiropas valstu bagātība, kas tūristiem piedāvā dažādu pieredzi katrā apceļotajā valstī. Svarīgi ir saglabāt šīs atšķirības, kas ir Eiropas galvenais arguments pasaules tūrisma tirgū. |
| --- | --- |

3.10

Daudzveidība ir Eiropas tūrisma attīstības galvenais trumpis. Katrā Eiropas valstī ir plašas tūrisma izvēles iespējas, kas piesaista ceļotājus un rosina izvēlēties kādu no šīm valstīm par sava ceļojuma galamērķi. Daudzveidīgais kultūras mantojums, savdabīgās dabas ainavas, gastronomija un vīni, kā arī atšķirīgā vēsture ir Eiropas valstu bagātība, kas tūristiem piedāvā dažādu pieredzi katrā apceļotajā valstī. Svarīgi ir saglabāt šīs atšķirības, kas ir Eiropas galvenais arguments pasaules tūrisma tirgū.

| 3.11 | Lielākā daļa tūrisma nozares uzņēmumu ir mazie un vidējie uzņēmumi, tāpēc jāizmanto to dinamiskums un jāpalīdz tiem attīstīt uzņēmējdarbību, īpašu uzmanību veltot to ieguldījumam kultūras mantojuma saglabāšanā un vietējās sabiedrības attīstībā. Tieši šie uzņēmumi ir pirmie, kas piedāvā darbu (ekonomiskajiem migrantiem, nekvalificētiem darba ņēmējiem utt.) un, nodarbinot lielu daļu darbspējīgā vecuma iedzīvotāju, ļauj ievērojami samazināt bezdarba līmeni un arī sociālo atstumtību. Privātais sektors jāiesaista tūrisma un nodarbinātības veicināšanā, turklāt jāatbalsta kontaktu veidošana starp nozares uzņēmumiem. |
| --- | --- |

3.11

Lielākā daļa tūrisma nozares uzņēmumu ir mazie un vidējie uzņēmumi, tāpēc jāizmanto to dinamiskums un jāpalīdz tiem attīstīt uzņēmējdarbību, īpašu uzmanību veltot to ieguldījumam kultūras mantojuma saglabāšanā un vietējās sabiedrības attīstībā. Tieši šie uzņēmumi ir pirmie, kas piedāvā darbu (ekonomiskajiem migrantiem, nekvalificētiem darba ņēmējiem utt.) un, nodarbinot lielu daļu darbspējīgā vecuma iedzīvotāju, ļauj ievērojami samazināt bezdarba līmeni un arī sociālo atstumtību. Privātais sektors jāiesaista tūrisma un nodarbinātības veicināšanā, turklāt jāatbalsta kontaktu veidošana starp nozares uzņēmumiem.

| 3.12 | Tūrisma politika ir transversāla. Tā jo īpaši ietekmē transporta politiku (pasažieru tiesības un drošību un pārvadājumu kvalitāti), valsts atbalstu, iekšējo tirgu (tiesības veikt ar tūrismu saistītu uzņēmējdarbību un sniegt attiecīgus pakalpojumus, pakalpojumu kvalitātes uzlabošanu, e-komercijas attīstību), kā arī nodokļu politiku (nodokļu šķēršļus labai iekšējā tirgus darbībai, nodokļu noteikumus maziem un vidējiem nozares uzņēmumiem, nodokļu atvieglojumus), bieži vien radot arī negatīvas sekas. Tāpēc nozare jāatbalsta ar īpašām finanšu darbībām, savukārt tūrisma uzņēmumiem jāapņemas iesaistīties nodarbinātības jautājumu risināšanā, veicot ieguldījumus, stiprinot un palielinot nodarbinātību. |
| --- | --- |

3.12

Tūrisma politika ir transversāla. Tā jo īpaši ietekmē transporta politiku (pasažieru tiesības un drošību un pārvadājumu kvalitāti), valsts atbalstu, iekšējo tirgu (tiesības veikt ar tūrismu saistītu uzņēmējdarbību un sniegt attiecīgus pakalpojumus, pakalpojumu kvalitātes uzlabošanu, e-komercijas attīstību), kā arī nodokļu politiku (nodokļu šķēršļus labai iekšējā tirgus darbībai, nodokļu noteikumus maziem un vidējiem nozares uzņēmumiem, nodokļu atvieglojumus), bieži vien radot arī negatīvas sekas. Tāpēc nozare jāatbalsta ar īpašām finanšu darbībām, savukārt tūrisma uzņēmumiem jāapņemas iesaistīties nodarbinātības jautājumu risināšanā, veicot ieguldījumus, stiprinot un palielinot nodarbinātību.

| 3.13 | Komiteja ir pārliecināta, ka jāveicina tādas sistēmas izveide, kas uzlabotu un nostiprinātu savstarpēju “tūrisma apmaiņu” dalībvalstīs. Šāda sistēma sniegtu iespēju ceļot, it īpaši ārpus tūrisma sezonas, atsevišķām iedzīvotāju grupām, piemēram, jauniešiem (būtu jāsaskaņo skolas brīvdienu grafiki), vecāka gadagājuma cilvēkiem, cilvēkiem ar kustību traucējumiem un ģimenēm ar zemiem ienākumiem. Dalībvalstīm, kuru ekonomika nav orientēta uz tūrismu, būtu jāatbalsta tās valstis, kurās tūrisms ir būtisks tautsaimniecības komponents, un jāpopularizē savu iedzīvotāju vidū ceļojumi uz Eiropu. Eiropas aviosabiedrībām jāsaprot, ka tās neveicina tūrismu un iekšējo tirgu, ja Ziemeļeiropas iedzīvotājiem biļetes uz Āziju piedāvā par cenām, kas bieži ir izdevīgākas nekā cenas lidojumiem uz Eiropas dienvidaustrumiem. |
| --- | --- |

3.13

Komiteja ir pārliecināta, ka jāveicina tādas sistēmas izveide, kas uzlabotu un nostiprinātu savstarpēju “tūrisma apmaiņu” dalībvalstīs. Šāda sistēma sniegtu iespēju ceļot, it īpaši ārpus tūrisma sezonas, atsevišķām iedzīvotāju grupām, piemēram, jauniešiem (būtu jāsaskaņo skolas brīvdienu grafiki), vecāka gadagājuma cilvēkiem, cilvēkiem ar kustību traucējumiem un ģimenēm ar zemiem ienākumiem. Dalībvalstīm, kuru ekonomika nav orientēta uz tūrismu, būtu jāatbalsta tās valstis, kurās tūrisms ir būtisks tautsaimniecības komponents, un jāpopularizē savu iedzīvotāju vidū ceļojumi uz Eiropu. Eiropas aviosabiedrībām jāsaprot, ka tās neveicina tūrismu un iekšējo tirgu, ja Ziemeļeiropas iedzīvotājiem biļetes uz Āziju piedāvā par cenām, kas bieži ir izdevīgākas nekā cenas lidojumiem uz Eiropas dienvidaustrumiem.

| 3.14 | Komiteja uzskata, ka ir jāizstrādā īpaša un inovatīva kopējā tūrisma politika, domājot gan par vecāka gadagājuma cilvēkiem un pensionāriem (viņu īpatsvars 2020. gadā var sasniegt 20 % no visiem iedzīvotājiem), gan arī par cilvēkiem ar invaliditāti, īpašām vajadzībām vai kustību traucējumiem (nesen veikti aprēķini liecina, ka ir 127 miljoni šādu cilvēku). Lai viņus piesaistītu, jāpiedāvā minētajām sabiedrības grupām pielāgoti tūrisma produkti. Vienlaikus ir jāparedz specializēta apmācība, kā nodrošināt šo iedzīvotāju grupu vajadzības. Lai šiem cilvēkiem būtu vieglāk izmantot savas tiesības uz tūrisma pakalpojumiem un vienlaikus nebūtu jācieš no jebkādas diskriminācijas, ES jo īpaši jāveicina uz minētajām grupām orientēta kopējā politika; turklāt bieži vien šiem cilvēkiem ir gan pirktspēja, gan ar kultūru saistītas intereses, gan brīvs laiks, un tas ir ļoti liels tirgus potenciāls. Tomēr centieni jāiegulda arī privātajam sektoram, lai nodrošinātu infrastruktūru, kas būtu piemērota šāda tirgus vajadzībām. |
| --- | --- |

3.14

Komiteja uzskata, ka ir jāizstrādā īpaša un inovatīva kopējā tūrisma politika, domājot gan par vecāka gadagājuma cilvēkiem un pensionāriem (viņu īpatsvars 2020. gadā var sasniegt 20 % no visiem iedzīvotājiem), gan arī par cilvēkiem ar invaliditāti, īpašām vajadzībām vai kustību traucējumiem (nesen veikti aprēķini liecina, ka ir 127 miljoni šādu cilvēku). Lai viņus piesaistītu, jāpiedāvā minētajām sabiedrības grupām pielāgoti tūrisma produkti. Vienlaikus ir jāparedz specializēta apmācība, kā nodrošināt šo iedzīvotāju grupu vajadzības. Lai šiem cilvēkiem būtu vieglāk izmantot savas tiesības uz tūrisma pakalpojumiem un vienlaikus nebūtu jācieš no jebkādas diskriminācijas, ES jo īpaši jāveicina uz minētajām grupām orientēta kopējā politika; turklāt bieži vien šiem cilvēkiem ir gan pirktspēja, gan ar kultūru saistītas intereses, gan brīvs laiks, un tas ir ļoti liels tirgus potenciāls. Tomēr centieni jāiegulda arī privātajam sektoram, lai nodrošinātu infrastruktūru, kas būtu piemērota šāda tirgus vajadzībām.

| 3.15 | Komiteja uzskata, ka jāveicina starptautiskā sadarbība, it īpaši ar to valstu tirgiem, kas Eiropas Savienībai ir būtiski. Jārada vajadzīgie apstākļi, lai vienkāršotu vienotas Eiropas vīzas izsniegšanas procedūru ar mērķi piesaistīt vairāk tūristu no valstīm, kas nav Šengenas zonā. Tūristiem jābūt iespējai pārvietoties no vienas ES dalībvalsts uz citu, tāpēc jāvienkāršo attiecīgie noteikumi un direktīvas. |
| --- | --- |

3.15

Komiteja uzskata, ka jāveicina starptautiskā sadarbība, it īpaši ar to valstu tirgiem, kas Eiropas Savienībai ir būtiski. Jārada vajadzīgie apstākļi, lai vienkāršotu vienotas Eiropas vīzas izsniegšanas procedūru ar mērķi piesaistīt vairāk tūristu no valstīm, kas nav Šengenas zonā. Tūristiem jābūt iespējai pārvietoties no vienas ES dalībvalsts uz citu, tāpēc jāvienkāršo attiecīgie noteikumi un direktīvas.

| 3.16 | Reģionos aktīvāk jāpopularizē tādi Eiropas tūrisma produkti kā kultūras maršruti, mūsdienu kultūras mantojums, aizsargājamās dabas teritorijas, tradicionālo ēku un uzņēmējdarbības saglabāšana un popularizēšana, veselības un labsajūtas uzlabošanas tūrisms, medicīnas un izglītojošais tūrisms, vīna un gastronomijas tūrisms, vēstures un reliģiskais tūrisms, lauku tūrisms un uz jūru orientēts tūrisms, popularizējot un saglabājot kultūras un kulinārijas tradīcijas (tradicionālos restorānus un uzņēmējdarbību, kas tieši saistīta ar reģiona vēsturi) un neatstājot bez ievērības arī zemūdens kultūras mantojumu. Ne vienmēr ir jāpalielina gultasvietu skaits; drīzāk ir jāuzlabo pakalpojumu kvalitāte un infrastruktūra, kā arī jāizstrādā jauni piedāvājumi, piemēram, ūdens procedūru un SPA centru apmeklēšana utt. Komisijas priekšlikumā nekur nav minēts, kā konkrēti varētu īstenot šādas darbības; nav norādītas ne prioritātes, ne arī plāns to īstenošanai katrā dalībvalstī, ņemot vērā reģionālās īpatnības, lai minētās darbības būtu Eiropas tūrisma politikas sastāvdaļa. Nav paredzēti arī kopīgi reklāmas pasākumi, lai gan šāda iniciatīva būtu ļoti nepieciešama. |
| --- | --- |

3.16

Reģionos aktīvāk jāpopularizē tādi Eiropas tūrisma produkti kā kultūras maršruti, mūsdienu kultūras mantojums, aizsargājamās dabas teritorijas, tradicionālo ēku un uzņēmējdarbības saglabāšana un popularizēšana, veselības un labsajūtas uzlabošanas tūrisms, medicīnas un izglītojošais tūrisms, vīna un gastronomijas tūrisms, vēstures un reliģiskais tūrisms, lauku tūrisms un uz jūru orientēts tūrisms, popularizējot un saglabājot kultūras un kulinārijas tradīcijas (tradicionālos restorānus un uzņēmējdarbību, kas tieši saistīta ar reģiona vēsturi) un neatstājot bez ievērības arī zemūdens kultūras mantojumu. Ne vienmēr ir jāpalielina gultasvietu skaits; drīzāk ir jāuzlabo pakalpojumu kvalitāte un infrastruktūra, kā arī jāizstrādā jauni piedāvājumi, piemēram, ūdens procedūru un SPA centru apmeklēšana utt. Komisijas priekšlikumā nekur nav minēts, kā konkrēti varētu īstenot šādas darbības; nav norādītas ne prioritātes, ne arī plāns to īstenošanai katrā dalībvalstī, ņemot vērā reģionālās īpatnības, lai minētās darbības būtu Eiropas tūrisma politikas sastāvdaļa. Nav paredzēti arī kopīgi reklāmas pasākumi, lai gan šāda iniciatīva būtu ļoti nepieciešama.

| 3.17 | Komiteja piekrīt “Eiropas kultūras mantojuma zīmes” izveidei un ierosina ieviest arī “Eiropas gastronomijas mantojuma zīmi”, kas vienlaikus ar citām iniciatīvām, piemēram, Eiropas mantojuma dienām un Eiropas Savienības balvu par kultūras mantojumu, ļautu vērtēt ēdināšanas uzņēmumus un, lietojot vienotu un saskaņotu pieeju, piešķirt tiem “zvaigznes” un tos sertificēt, atbilstīgi izmantojot dažādas valstu un Eiropas programmas. Turklāt Komiteja ierosina saskaņot “zvaigžņu” piešķiršanas sistēmu viesnīcām un to sertifikāciju Eiropas Savienībā. EESK aicina Komisiju saglabāt Eiropas tūrisma forumu kā vietu, kur visi tūrisma operatori, valstu atbildīgie ierēdņi, vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvji un sociālie partneri var tikties un apspriest aktuālus jautājumus, lai nostiprinātu Eiropas tūrisma identitāti — tā daudzveidību. |
| --- | --- |

3.17

Komiteja piekrīt “Eiropas kultūras mantojuma zīmes” izveidei un ierosina ieviest arī “Eiropas gastronomijas mantojuma zīmi”, kas vienlaikus ar citām iniciatīvām, piemēram, Eiropas mantojuma dienām un Eiropas Savienības balvu par kultūras mantojumu, ļautu vērtēt ēdināšanas uzņēmumus un, lietojot vienotu un saskaņotu pieeju, piešķirt tiem “zvaigznes” un tos sertificēt, atbilstīgi izmantojot dažādas valstu un Eiropas programmas. Turklāt Komiteja ierosina saskaņot “zvaigžņu” piešķiršanas sistēmu viesnīcām un to sertifikāciju Eiropas Savienībā. EESK aicina Komisiju saglabāt Eiropas tūrisma forumu kā vietu, kur visi tūrisma operatori, valstu atbildīgie ierēdņi, vietējo un reģionālo pašvaldību pārstāvji un sociālie partneri var tikties un apspriest aktuālus jautājumus, lai nostiprinātu Eiropas tūrisma identitāti — tā daudzveidību.

| 3.18 | Pamatnostādnēs rosināts izstrādāt arī Eiropas tūrisma kvalitātes zīmi un marķējumu “Kvalitatīvs tūrisms”, kas liks paaugstināt standartus visā nozarē un tādēļ vērtējams atzinīgi. Tomēr līdzās kvalitātes marķējumam vajadzīgi arī piemēroti finansēšanas mehānismi, lai tūrisma pakalpojumu sniedzēji varētu uzlabot piedāvājumu klāstu un ieguldīt līdzekļus infrastruktūras un pakalpojumu standartu paaugstināšanā, kā arī personāla apmācībā un pārkvalificēšanā. |
| --- | --- |

3.18

Pamatnostādnēs rosināts izstrādāt arī Eiropas tūrisma kvalitātes zīmi un marķējumu “Kvalitatīvs tūrisms”, kas liks paaugstināt standartus visā nozarē un tādēļ vērtējams atzinīgi. Tomēr līdzās kvalitātes marķējumam vajadzīgi arī piemēroti finansēšanas mehānismi, lai tūrisma pakalpojumu sniedzēji varētu uzlabot piedāvājumu klāstu un ieguldīt līdzekļus infrastruktūras un pakalpojumu standartu paaugstināšanā, kā arī personāla apmācībā un pārkvalificēšanā.

| 3.19 | Gastronomijas, ēdināšanas un tūrisma savstarpējās saiknes izveide acīmredzami ir viens no risinājumiem, kā panākt kvalitatīvu tūrisma piedāvājumu, veidojot tūristu tiešu saskarsmi ar katras dalībvalsts kulinārajām tradīcijām. Tādējādi viņi var izdarīt izvēli sniegto pakalpojumu klāstā. Eiropas Savienībā ir arvien vairāk tūristu, kuri novērtē augstvērtīgu kulinārijas mākslu. Tāpēc ēdināšanas pakalpojumi ir viens no līdzekļiem Eiropas produktu un ēdiena baudīšanas popularizēšanai. Svarīgi ir veicināt koordinētu sadarbību, lai popularizētu pārtikas produktus, dzērienus, receptes un ar ēdieniem un vīnu saistītus maršrutus, tādējādi piedāvājot alternatīvu pievienoto vērtību un stiprinot tūrisma un gastronomijas savstarpējo saikni. |
| --- | --- |

3.19

Gastronomijas, ēdināšanas un tūrisma savstarpējās saiknes izveide acīmredzami ir viens no risinājumiem, kā panākt kvalitatīvu tūrisma piedāvājumu, veidojot tūristu tiešu saskarsmi ar katras dalībvalsts kulinārajām tradīcijām. Tādējādi viņi var izdarīt izvēli sniegto pakalpojumu klāstā. Eiropas Savienībā ir arvien vairāk tūristu, kuri novērtē augstvērtīgu kulinārijas mākslu. Tāpēc ēdināšanas pakalpojumi ir viens no līdzekļiem Eiropas produktu un ēdiena baudīšanas popularizēšanai. Svarīgi ir veicināt koordinētu sadarbību, lai popularizētu pārtikas produktus, dzērienus, receptes un ar ēdieniem un vīnu saistītus maršrutus, tādējādi piedāvājot alternatīvu pievienoto vērtību un stiprinot tūrisma un gastronomijas savstarpējo saikni.

| 3.20 | Tūrisma nozarē strādājošo apmācība noteikti ir būtisks ieguldījums Eiropas tūrisma attīstībā; īpaši tas attiecināms uz maziem un vidējiem uzņēmumiem. Jauno tehnoloģiju un mūsdienīgu darba metožu izmantošana radījusi nepieciešamību pēc kvalificētiem darbiniekiem. Būtu vēlams paplašināt ES apmācības un kvalifikācijas celšanas programmas, kuras jau izmanto citās nozarēs, un tās attiecināt arī uz tūrisma nozarē strādājošajiem; tas ļaus labāk pielāgoties jauno tehnoloģiju attīstībai šajā nozarē. Ir jāizstrādā uz kopīgām prasībām orientēts Eiropas profesionālās izglītības sertifikāts, kura izsniegšanas pamats ir izglītības rezultāti. Piemērojot valsts vai vietēja līmeņa akreditācijas procedūru, šo sertifikātu varētu izmantot neatkarīgi, tomēr saskaņā ar dalībvalstīs ieviestajiem prasmju sertifikātiem. Tūrisma nozarē strādājošajiem būtu obligāti jānodrošina apmācība, kuru apstiprina profesionāls sertifikāts. EESK uzskata, ka Briges paziņojums par profesionālo apmācību Eiropas Savienībā ir nozīmīgs arī saistībā ar apmācību tūrisma nozarē. Tūrisma nozare īpaši piesaistīs darba ņēmējus, ja piedāvās stabilus un tiešām kvalitatīvus darba apstākļus. |
| --- | --- |

3.20

Tūrisma nozarē strādājošo apmācība noteikti ir būtisks ieguldījums Eiropas tūrisma attīstībā; īpaši tas attiecināms uz maziem un vidējiem uzņēmumiem. Jauno tehnoloģiju un mūsdienīgu darba metožu izmantošana radījusi nepieciešamību pēc kvalificētiem darbiniekiem. Būtu vēlams paplašināt ES apmācības un kvalifikācijas celšanas programmas, kuras jau izmanto citās nozarēs, un tās attiecināt arī uz tūrisma nozarē strādājošajiem; tas ļaus labāk pielāgoties jauno tehnoloģiju attīstībai šajā nozarē. Ir jāizstrādā uz kopīgām prasībām orientēts Eiropas profesionālās izglītības sertifikāts, kura izsniegšanas pamats ir izglītības rezultāti. Piemērojot valsts vai vietēja līmeņa akreditācijas procedūru, šo sertifikātu varētu izmantot neatkarīgi, tomēr saskaņā ar dalībvalstīs ieviestajiem prasmju sertifikātiem. Tūrisma nozarē strādājošajiem būtu obligāti jānodrošina apmācība, kuru apstiprina profesionāls sertifikāts. EESK uzskata, ka Briges paziņojums par profesionālo apmācību Eiropas Savienībā ir nozīmīgs arī saistībā ar apmācību tūrisma nozarē. Tūrisma nozare īpaši piesaistīs darba ņēmējus, ja piedāvās stabilus un tiešām kvalitatīvus darba apstākļus.

| 3.21 | Tūrisma nozarē strādājošo apmācības un saskarsmes iemaņu izkopšanas plānā obligāti jāiekļauj svešvalodu apmācība un kultūras īpatnību apguve, vienlaikus paredzot izsniegt profesionālās izglītības sertifikātus atbilstoši Eiropas Komisijas un Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) pamatnostādnēm. Īpaša uzmanība jāpievērš tiem tūrisma nozarē strādājošajiem, kuru darbs ir tieši saistīts ar kultūras mantojumu, piemēram, ekskursiju vadītājiem. Viņiem būtu vajadzīga tāda kvalifikācija, kas apliecinātu viņu prasmi izcelt kultūras mantojuma kvalitāti. Vietējās pašvaldības izsniegtam sertifikātam būtu jāapliecina gan ekskursiju vadītāja zināšanas par kultūras mantojuma objektiem tajā reģionā, kurā viņš paredzējis strādāt, turklāt arī tad, ja tas būs tikai īslaicīgs darbs, gan arī nepieciešamās vietējās valodas un svešvalodu zināšanas, kā to līdz 1975. gadam noteica CEN standarts (NE 13809, 2003) un kā to šobrīd nosaka Direktīva Nr. 75/368/EK un Direktīva Nr. 92/51/EK. Līdzīga veida sertifikācija nepieciešama arī citās tūrisma nozares profesijās strādājošajiem, piemēram, viesmīļiem, pavāriem, pasākumu vadītājiem, būtībā visiem, kuru darbs saistīts ar tūristiem. |
| --- | --- |

3.21

Tūrisma nozarē strādājošo apmācības un saskarsmes iemaņu izkopšanas plānā obligāti jāiekļauj svešvalodu apmācība un kultūras īpatnību apguve, vienlaikus paredzot izsniegt profesionālās izglītības sertifikātus atbilstoši Eiropas Komisijas un Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra (Cedefop) pamatnostādnēm. Īpaša uzmanība jāpievērš tiem tūrisma nozarē strādājošajiem, kuru darbs ir tieši saistīts ar kultūras mantojumu, piemēram, ekskursiju vadītājiem. Viņiem būtu vajadzīga tāda kvalifikācija, kas apliecinātu viņu prasmi izcelt kultūras mantojuma kvalitāti. Vietējās pašvaldības izsniegtam sertifikātam būtu jāapliecina gan ekskursiju vadītāja zināšanas par kultūras mantojuma objektiem tajā reģionā, kurā viņš paredzējis strādāt, turklāt arī tad, ja tas būs tikai īslaicīgs darbs, gan arī nepieciešamās vietējās valodas un svešvalodu zināšanas, kā to līdz 1975. gadam noteica CEN standarts (NE 13809, 2003) un kā to šobrīd nosaka Direktīva Nr. 75/368/EK un Direktīva Nr. 92/51/EK. Līdzīga veida sertifikācija nepieciešama arī citās tūrisma nozares profesijās strādājošajiem, piemēram, viesmīļiem, pavāriem, pasākumu vadītājiem, būtībā visiem, kuru darbs saistīts ar tūristiem.

| 3.22 | Komiteja uzskata, ka nopietni jāņem vērā šāds fakts: pilna servisa komplekso pakalpojumu politikai, kuru piemēro liela daļa uzņēmumu daudzās dalībvalstīs, ir diametrāli pretējs rezultāts, nekā sākumā iecerēts; diemžēl noskaidrojies, ka pilna servisa komplekso pakalpojumu klubu un lielo viesnīcu kompleksu modelis ir radījis vairāk problēmu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas darbojas attiecīgajos reģionos minēto klubu un kompleksu tuvumā. |
| --- | --- |

3.22

Komiteja uzskata, ka nopietni jāņem vērā šāds fakts: pilna servisa komplekso pakalpojumu politikai, kuru piemēro liela daļa uzņēmumu daudzās dalībvalstīs, ir diametrāli pretējs rezultāts, nekā sākumā iecerēts; diemžēl noskaidrojies, ka pilna servisa komplekso pakalpojumu klubu un lielo viesnīcu kompleksu modelis ir radījis vairāk problēmu mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas darbojas attiecīgajos reģionos minēto klubu un kompleksu tuvumā.

| 3.23 | Sīvā konkurence starp lielajiem ārvalstu tūrisma operatoriem, no vienas puses, un viesnīcām, kas vietu aizpildīšanas nolūkā cenšas slēgt komplekso pakalpojumu līgumus ar ārvalstu operatoriem, no otras puses, izraisījusi pakalpojumu kvalitātes krišanos, kā rezultātā ārvalstīs tikuši kritizēti atsevišķi tūrisma reģioni. Šādas konkurences apstākļos mazie un vidējie uzņēmumi ir spiesti sniegt pakalpojumus par cenām, kas ir zemākas nekā pakalpojumu faktiskās izmaksas, un līdz ar to ir apdraudēta to turpmākā darbība. |
| --- | --- |

3.23

Sīvā konkurence starp lielajiem ārvalstu tūrisma operatoriem, no vienas puses, un viesnīcām, kas vietu aizpildīšanas nolūkā cenšas slēgt komplekso pakalpojumu līgumus ar ārvalstu operatoriem, no otras puses, izraisījusi pakalpojumu kvalitātes krišanos, kā rezultātā ārvalstīs tikuši kritizēti atsevišķi tūrisma reģioni. Šādas konkurences apstākļos mazie un vidējie uzņēmumi ir spiesti sniegt pakalpojumus par cenām, kas ir zemākas nekā pakalpojumu faktiskās izmaksas, un līdz ar to ir apdraudēta to turpmākā darbība.

| 3.24 | Mums nevajadzētu kategoriski noraidīt pilna servisa komplekso pakalpojumu sistēmu, jo tā, iespējams, atbilst noteikta tūrisma tirgus segmenta vajadzībām, tomēr, tāpat kā pārējie tūrisma produkti, tā ir jāpiemēro juridiski pamatoti un godīgā konkurencē ar citiem piedāvājumiem, kā arī, izmantojot pašu līdzekļus, nevis valsts atbalstu. Ienākumi no tūrisma ir jāsadala pēc iespējas plašāk, lai attīstību nodrošinātu arī viesnīcu kompleksu apkaimē. Apmeklētājam ir jādod izvēles iespēja, cik daudz naudas tērēt attiecīgajā viesnīcā vai ārpus tās. Tomēr šis ir viens no tiem retajiem tirgus segmentiem, kuros pēdējo gadu laikā vērojams pieaugums, par spīti tradicionālo tūrisma operatoru aktivitātes apsīkumam. Kvalitātes apdraudējums, protams, nav pieļaujams, tomēr ir svarīgi apzināties, ka gadu gaitā šo tirgu sekmīgi attīstījuši veseli atpūtas kompleksi. Tālab ir jāizstrādā skaidra definīcija jēdzienam “pilna servisa komplekso tūrisma pakalpojumu tirgus”, kurā jāatspoguļo kvalitatīvs produkts, to nošķirot no zemākas kvalitātes produktiem un pakalpojumiem, ko pārdod pilna servisa komplekso pakalpojumu aizsegā. |
| --- | --- |

3.24

Mums nevajadzētu kategoriski noraidīt pilna servisa komplekso pakalpojumu sistēmu, jo tā, iespējams, atbilst noteikta tūrisma tirgus segmenta vajadzībām, tomēr, tāpat kā pārējie tūrisma produkti, tā ir jāpiemēro juridiski pamatoti un godīgā konkurencē ar citiem piedāvājumiem, kā arī, izmantojot pašu līdzekļus, nevis valsts atbalstu. Ienākumi no tūrisma ir jāsadala pēc iespējas plašāk, lai attīstību nodrošinātu arī viesnīcu kompleksu apkaimē. Apmeklētājam ir jādod izvēles iespēja, cik daudz naudas tērēt attiecīgajā viesnīcā vai ārpus tās. Tomēr šis ir viens no tiem retajiem tirgus segmentiem, kuros pēdējo gadu laikā vērojams pieaugums, par spīti tradicionālo tūrisma operatoru aktivitātes apsīkumam. Kvalitātes apdraudējums, protams, nav pieļaujams, tomēr ir svarīgi apzināties, ka gadu gaitā šo tirgu sekmīgi attīstījuši veseli atpūtas kompleksi. Tālab ir jāizstrādā skaidra definīcija jēdzienam “pilna servisa komplekso tūrisma pakalpojumu tirgus”, kurā jāatspoguļo kvalitatīvs produkts, to nošķirot no zemākas kvalitātes produktiem un pakalpojumiem, ko pārdod pilna servisa komplekso pakalpojumu aizsegā.

| 3.25 | Tūrisma sezonalitāte, proti, lielais tūrisma pakalpojumu pieprasījums galvenokārt jūlijā un augustā, ierobežo nozares attīstības iespējas un neļauj tai pozitīvi ietekmēt tautsaimniecību kopumā; sezonalitāte ietekmē ienākumu plūsmu un rada situāciju, ka esošā tūrisma infrastruktūra un personāls netiek izmantots optimāli. Darbības, kas paredzētas, lai palielinātu infrastruktūras izmantojamību un rentabilitāti arī mazāk noslogotos periodos, palīdzēs izveidot dinamiskāku un produktīvāku cilvēkresursu potenciālu, bet koordinācijas pasākumi, lai atsevišķas iedzīvotāju grupas vai skolas izmantotu infrastruktūru arī “klusās” sezonas laikā, būtiski pagarinās tūrisma sezonu ar visām no tā izrietošajām priekšrocībām. Viens no labākajiem veidiem, kā mazināt tūrisma sezonalitāti, ir labāk sadalīt darbinieku atvaļinājumu laiku, izmantojot atbilstošus stimulus. Ja tukšajā sezonā uzņēmumi vairāk izmantotu pieejamo tūrisma infrastruktūru un personālu, to infrastruktūra kļūtu rentablāka un produktīvāka, pateicoties stabilākam un labāk motivētam darbaspēkam. EESK atzinīgi vērtē iniciatīvu “Calypso” kā pirmo soli šajā virzienā un aicina Komisiju un Eiropas Parlamentu atbalstīt šīs iniciatīvas attīstību un, ņemot vērā tās sociālo ietekmi un Eiropas tūrismam radītos ieguvumus, iedalīt attiecīgu finansējumu. |
| --- | --- |

3.25

Tūrisma sezonalitāte, proti, lielais tūrisma pakalpojumu pieprasījums galvenokārt jūlijā un augustā, ierobežo nozares attīstības iespējas un neļauj tai pozitīvi ietekmēt tautsaimniecību kopumā; sezonalitāte ietekmē ienākumu plūsmu un rada situāciju, ka esošā tūrisma infrastruktūra un personāls netiek izmantots optimāli. Darbības, kas paredzētas, lai palielinātu infrastruktūras izmantojamību un rentabilitāti arī mazāk noslogotos periodos, palīdzēs izveidot dinamiskāku un produktīvāku cilvēkresursu potenciālu, bet koordinācijas pasākumi, lai atsevišķas iedzīvotāju grupas vai skolas izmantotu infrastruktūru arī “klusās” sezonas laikā, būtiski pagarinās tūrisma sezonu ar visām no tā izrietošajām priekšrocībām. Viens no labākajiem veidiem, kā mazināt tūrisma sezonalitāti, ir labāk sadalīt darbinieku atvaļinājumu laiku, izmantojot atbilstošus stimulus. Ja tukšajā sezonā uzņēmumi vairāk izmantotu pieejamo tūrisma infrastruktūru un personālu, to infrastruktūra kļūtu rentablāka un produktīvāka, pateicoties stabilākam un labāk motivētam darbaspēkam. EESK atzinīgi vērtē iniciatīvu “Calypso” kā pirmo soli šajā virzienā un aicina Komisiju un Eiropas Parlamentu atbalstīt šīs iniciatīvas attīstību un, ņemot vērā tās sociālo ietekmi un Eiropas tūrismam radītos ieguvumus, iedalīt attiecīgu finansējumu.

| 3.26 | Komiteja uzskata, ka tūrismā būtisks ir vides aspekts, tāpēc tūrisma nozare ir ieinteresēta vidi aizsargāt un celt tās vērtību. Tūrisms neiznīcina kultūras mantojuma objektus, neizsaimnieko resursus un nemaina dabas procesus, tomēr nozare nevar attīstīties bez atbilstošas plānošanas un piemērotas tūrisma politikas. Pateicoties tieši tūrismam, ir labiekārtoti veseli kvartāli, kurus agrāk uzskatīja par nelabvēlīgām teritorijām. Minēsim kaut vai tikai divus piemērus: Londonas Doklendas kvartālu un jūras piekrasti ostas rajonā Barselonā. Turklāt tūrisms dod darbu miljoniem Eiropas Savienības iedzīvotāju. |
| --- | --- |

3.26

Komiteja uzskata, ka tūrismā būtisks ir vides aspekts, tāpēc tūrisma nozare ir ieinteresēta vidi aizsargāt un celt tās vērtību. Tūrisms neiznīcina kultūras mantojuma objektus, neizsaimnieko resursus un nemaina dabas procesus, tomēr nozare nevar attīstīties bez atbilstošas plānošanas un piemērotas tūrisma politikas. Pateicoties tieši tūrismam, ir labiekārtoti veseli kvartāli, kurus agrāk uzskatīja par nelabvēlīgām teritorijām. Minēsim kaut vai tikai divus piemērus: Londonas Doklendas kvartālu un jūras piekrasti ostas rajonā Barselonā. Turklāt tūrisms dod darbu miljoniem Eiropas Savienības iedzīvotāju.

| 3.27 | Raugoties tālākā perspektīvā, Komisija apzinās, ka klimata pārmaiņu radītās problēmas būs tas virzītājspēks, kas rosinās lielas izmaiņas ceļojumu un izmitināšanas pakalpojumos. Nozares uzņēmumi jau šobrīd novērojuši, ka mainās tūrisma pakalpojumu izstrādes, komplektēšanas un tirgvedības paradigmas un ka pieaug vidi saudzējošas prakses nozīme. Dalībvalstu līmenī jāsāk analizēt klimata pārmaiņu ietekmi uz tūrismu un jāizstrādā attiecīgi pielāgošanās pasākumi, kuros aplēsts, kā prognozētās klimata pārmaiņas ietekmēs konkurētspēju. |
| --- | --- |

3.27

Raugoties tālākā perspektīvā, Komisija apzinās, ka klimata pārmaiņu radītās problēmas būs tas virzītājspēks, kas rosinās lielas izmaiņas ceļojumu un izmitināšanas pakalpojumos. Nozares uzņēmumi jau šobrīd novērojuši, ka mainās tūrisma pakalpojumu izstrādes, komplektēšanas un tirgvedības paradigmas un ka pieaug vidi saudzējošas prakses nozīme. Dalībvalstu līmenī jāsāk analizēt klimata pārmaiņu ietekmi uz tūrismu un jāizstrādā attiecīgi pielāgošanās pasākumi, kuros aplēsts, kā prognozētās klimata pārmaiņas ietekmēs konkurētspēju.

| 3.28 | Darbībās, ko Komisija paredz uzsākt tūrisma piedāvājuma dažādošanai, ir ņemts vērā tūrismam raksturīgais dinamiskums, jo tā ir nozare, kurā nekavējoties jāreaģē uz cilvēku daudzveidīgajiem pieprasījumiem. Atbalsts oriģināliem tūrisma piedāvājumiem un to sistemātiskāka reklamēšana automātiski izcels vietējās dabas īpatnības un katra reģiona salīdzinošās priekšrocības. |
| --- | --- |

3.28

Darbībās, ko Komisija paredz uzsākt tūrisma piedāvājuma dažādošanai, ir ņemts vērā tūrismam raksturīgais dinamiskums, jo tā ir nozare, kurā nekavējoties jāreaģē uz cilvēku daudzveidīgajiem pieprasījumiem. Atbalsts oriģināliem tūrisma piedāvājumiem un to sistemātiskāka reklamēšana automātiski izcels vietējās dabas īpatnības un katra reģiona salīdzinošās priekšrocības.

| 3.29 | Eiropas Savienībai ir jārisina problēmas, kas saistītas ar sociālo jomu, teritoriālo kohēziju un tās saglabāšanu. |
| --- | --- |

3.29

Eiropas Savienībai ir jārisina problēmas, kas saistītas ar sociālo jomu, teritoriālo kohēziju un tās saglabāšanu.

| 3.30 | Visbeidzot, pasākumi ES finanšu resursu plašākai mobilizēšanai tūrisma attīstībā atraisīs nozares potenciālu, izvirzot par prioritāriem reģionus, kuru tautsaimniecībā samazinās rūpniecības īpatsvars un kuriem ir perspektīvas tūrisma jomā. |
| --- | --- |

3.30

Visbeidzot, pasākumi ES finanšu resursu plašākai mobilizēšanai tūrisma attīstībā atraisīs nozares potenciālu, izvirzot par prioritāriem reģionus, kuru tautsaimniecībā samazinās rūpniecības īpatsvars un kuriem ir perspektīvas tūrisma jomā.

| 3.31 | Būtiska nozīme tautsaimniecības attīstības veicināšanā ir jūras un piekrastes tūrismam. ES integrētās jūrlietu politikas ietvaros jāveic pasākumi, kas veicinātu šāda veida tūrisma attīstību. Tautsaimniecības dažādošana, lielāku uzmanību pievēršot tūrismam, ir prioritāte daudzās piekrastes zonās, kur samazinājusies saimnieciskā darbība, kas saistīta ar zvejniecību, kuģu būvi, lauksaimniecību vai ieguves rūpniecību, un attiecīgi pazeminājušies ienākumi un palielinājies bezdarbs. Tūrisma nozares uzņēmumi, īpaši mazie un mikrouzņēmumi, bieži vien aktīvi darbojas piekrastēs un tai līdzīgās tūrisma zonās. Līdzās to uzņēmējdarbības un sociālajam aspektam būtisks ir senu vēsturisko tradīciju aspekts. Dažās ES dalībvalstīs šīm tradīcijām ir vairāk nekā pusgadsimtu sena vēsture, un tās ir šo apvidu iedzīvotāju kultūras mantojums. Tāpēc, ievērojot ES noteikumus un rūpējoties par kultūras mantojuma, kvalitātes un vēstures saglabāšanu vietās, kur izveidoti šie ģimenes uzņēmumi, ir jārosina konkrētas iniciatīvas, lai šos uzņēmumus saglabātu tur, kur tie ir. |
| --- | --- |

3.31

Būtiska nozīme tautsaimniecības attīstības veicināšanā ir jūras un piekrastes tūrismam. ES integrētās jūrlietu politikas ietvaros jāveic pasākumi, kas veicinātu šāda veida tūrisma attīstību. Tautsaimniecības dažādošana, lielāku uzmanību pievēršot tūrismam, ir prioritāte daudzās piekrastes zonās, kur samazinājusies saimnieciskā darbība, kas saistīta ar zvejniecību, kuģu būvi, lauksaimniecību vai ieguves rūpniecību, un attiecīgi pazeminājušies ienākumi un palielinājies bezdarbs. Tūrisma nozares uzņēmumi, īpaši mazie un mikrouzņēmumi, bieži vien aktīvi darbojas piekrastēs un tai līdzīgās tūrisma zonās. Līdzās to uzņēmējdarbības un sociālajam aspektam būtisks ir senu vēsturisko tradīciju aspekts. Dažās ES dalībvalstīs šīm tradīcijām ir vairāk nekā pusgadsimtu sena vēsture, un tās ir šo apvidu iedzīvotāju kultūras mantojums. Tāpēc, ievērojot ES noteikumus un rūpējoties par kultūras mantojuma, kvalitātes un vēstures saglabāšanu vietās, kur izveidoti šie ģimenes uzņēmumi, ir jārosina konkrētas iniciatīvas, lai šos uzņēmumus saglabātu tur, kur tie ir.

| 3.32 | Eiropas Savienībai jāpievērš uzmanība publikācijām par dalībvalstīm, jo potenciālajiem tūristiem no trešām valstīm tās var radīt negatīvu tēlu un šaubas par to, vai apmeklēt Eiropu, tādējādi būtiski kaitējot ES tūrisma attīstībai. Turklāt Eiropas Savienībai jāveido īpaša Eiropas tūrisma nozares krīzes komunikācijas vadības grupa un jānosaka, ka dalībvalstīm jāizveido līdzīga struktūra un jānodrošina tās darbība. |
| --- | --- |

3.32

Eiropas Savienībai jāpievērš uzmanība publikācijām par dalībvalstīm, jo potenciālajiem tūristiem no trešām valstīm tās var radīt negatīvu tēlu un šaubas par to, vai apmeklēt Eiropu, tādējādi būtiski kaitējot ES tūrisma attīstībai. Turklāt Eiropas Savienībai jāveido īpaša Eiropas tūrisma nozares krīzes komunikācijas vadības grupa un jānosaka, ka dalībvalstīm jāizveido līdzīga struktūra un jānodrošina tās darbība.

| 3.33 | Eiropas un dalībvalstu tūrisma politikā jāņem vērā visas strukturālās pārmaiņas, veicot pasākumus strukturālā bezdarba novēršanai un nodrošinot tūrisma investīciju efektīvu sadali. |
| --- | --- |

3.33

Eiropas un dalībvalstu tūrisma politikā jāņem vērā visas strukturālās pārmaiņas, veicot pasākumus strukturālā bezdarba novēršanai un nodrošinot tūrisma investīciju efektīvu sadali.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  OV C 32, 5.2.2004., 1. lpp.

1

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/51 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/51

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Pārskats par “Eiropas mazās uzņēmējdarbības aktu”””

COM(2011) 78 galīgā redakcija

2011/C 376/09

Ziņotājs:
  LANNOO

  kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 23. februārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Pārskats par “Eiropas mazās uzņēmējdarbības aktu” ” ”

COM(2011)78 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 30. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 155 balsīm par, 3 balsīm pret un 11 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) pauž gandarījumu, ka daudzi tās ierosinātie pasākumi iekļauti pārskatītajā Mazās uzņēmējdarbības aktā (MUA). Komiteja secina, ka pēdējos gados Kopienas dokumentu izstrādē vairāk ņemti vērā MVU (1) un mikrouzņēmumi. Komiteja arī apzinās, cik svarīgs ir Parlamenta un dalībvalstu atbalsts, lai efektīvāk ievērotu minēto uzņēmumu vajadzības. MUA ir būtisks pavērsiens Eiropas pieejā, jo tajā paredzēts veidot pārvaldību, kas balstīta uz partnerattiecībām starp valsts pārvaldes iestādēm, pašvaldībām, ekonomikas un sociālajiem partneriem, MVU un mikrouzņēmumu pārstāvības organizācijām.

1.2   Pārskatīts Eiropas mazās uzņēmējdarbības akts ir jauns svarīgs posms MVU un jo īpaši mikrouzņēmumu politiskajā atzīšanā. EESK īpaši aicina Komisiju, Parlamentu un Padomi, kā arī dalībvalstis un reģionus izvirzīt pamatprincipu “Vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” par vadošo principu lēmumu pieņemšanā Eiropas, valstu un teritoriālajā līmenī. Komiteja iesaka dalībvalstīm un reģioniem pieņemt to kā MVU atbalsta politikas, ekonomikas un rūpniecības politikas pamatu. Komiteja uzskata, ka MUA jābūt saistošākam, jo īpaši attiecībā uz ES iestādēm.

1.3   Pārskatītais MUA apstiprina, ka arvien pieaug mazajiem un vidējiem uzņēmumiem piešķirtā nozīme. Tomēr MUA un principa “Vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” īstenošana ir nevienmērīga un dažās dalībvalstīs pat neesoša. Tas pats sakāms par Kopienas tiesību aktu izstrādes un lēmumu pieņemšanas procesu.

1.4   EESK uzskata, ka MVU sūtņa (SME Envoys) iecelšana valstu līmenī varētu palīdzēt dalībvalstīm īstenot MUA. EESK iesaka iecelt MVU sūtņus arī reģionu līmenī.

1.5   EESK atzinīgi vērtē daudzgadu finanšu shēmas projektā iekļautos priekšlikumus ar mērķi izstrādāt MVU konkurētspējas programmu, kā arī MVU atbalsta pasākumus galvenajās programmās laikposmam pēc 2013. gada. Tomēr Komiteja secina, ka Komisijai, īpaši Uzņēmējdarbības ĢD, nav pietiekamu cilvēkresursu, lai efektīvi īstenotu MUA. Komiteja aicina ES iestādes pieņemt MVU konkurētspējas programmu, to īpaši orientējot uz mazajiem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem, un piešķirt tai vajadzīgos cilvēkresursus un finanšu resursus.

1.6   Tagad ir jāpāriet uz nākamo posmu “vispirms rīkoties mazo uzņēmumu interesēs” (“Act small first”). MUA dos gaidītos rezultātus tikai tad, ja tiks izveidota
  uz partnerību balstīta pārvaldība, kurā iesaistīti vairāki dalībnieki un līmeņi.
  Ir jāpanāk, lai ekonomikas un sociālie partneri, kā arī visi publiskā un privātā sektora pārstāvji būtu iesaistīti politiskajās pārdomās un tiesību aktu izstrādes procesā jau no paša sākumposma. EESK prasa, lai dažādu MVU kategoriju pārstāvības organizācijas konkrēti piedalītos tiesību aktu izstrādes un lēmumu pieņemšanas procesā visos līmeņos.

1.7   Visbeidzot, EESK aicina Komisiju nekavējoties sākt apspriešanos ar Eiropas organizācijām, kas pārstāv dažādas MVU kategorijas, lai vienotos par prioritāri īstenojamiem pasākumiem. EESK uzskata, ka ir svarīgi veicināt šādu vienošanos starp valsts iestādēm un ekonomikas un sociālajiem partneriem dalībvalstīs un reģionos.

2.   Vispārīgas piezīmes

2.1   Joprojām pārāk vispārēja pieeja reālajai situācijai MVU jomā

2.1.1   Princips “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” vienmēr tiek interpretēts kā “vispirms domāt par MVU”, lai gan 92 % uzņēmumu ir mikrouzņēmumi, kas darbojas dažādos tirgos. Tā ir būtiska darba devēju daļa, kurai jābūt MUA un ES politikas jomu prioritārai mērķgrupai. Taču mikrouzņēmumiem ir grūtāk īstenot ES politikas un tiesību aktus, tādēļ tiem ir jāpievērš lielāka uzmanība un jāpiemēro pielāgota un vienkāršota pieeja.

2.1.2   MUA ierosinātajos pasākumos jāņem vērā mazo uzņēmumu situācija, piemēram, uzņēmuma vadītāja daudzveidīgās funkcijas, prasmju tālāknodošana vai iekļaušanās vietējā vidē. Jāņem vērā arī fakts, ka MVU atbilstības panākšana daudzajiem Kopienas noteikumiem ir atkarīga no ļoti ierobežota cilvēku skaita; gluži pretēja situācija ir lielajos uzņēmumos, kuru dienestos strādā daudz speciālistu.

2.1.3   Pārskatā par MUA apstiprināts, ka jāņem vērā dažādu MVU kategoriju faktiskā situācija, proti, to lielums, raksturīgās īpašības un struktūra (ražošana, tirdzniecība, brīvās profesijas u.c.), kā arī darbības veids atkarībā no tirgus. EESK uzskata, ka gan ES, gan valstu un reģionālajā līmenī īpaša uzmanība jāpievērš ģimeņu uzņēmumiem un individuālajiem uzņēmumiem. Komiteja aicina Komisiju un dalībvalstis pieņemt šādiem uzņēmumiem paredzētus reglamentējošus, administratīvus, nodokļu un apmācības pasākumus.

2.1.4   Tā kā ietekmes novērtējumi pašlaik ir orientēti uz MVU kopumā, ir grūti iegūt precīzu informāciju par ES politikas jomu un programmu radītajām sekām, ierobežojumiem un priekšrocībām attiecībā uz katru konkrēto MVU kategoriju. Lai novērstu šīs nepilnības, visās ES programmās prioritāri jāizstrādā uz konkrētajām kategorijām orientēti pētījumi un novērtējumi.

2.1.5   ES politikas jomām un programmām, kā arī MUA pasākumiem jāatbalsta ne tikai uzņēmumu ar lielu izaugsmes potenciālu, bet gan visu uzņēmumu konkurētspējas palielināšana. Jāsniedz atbalsts arī 95 % mazo un mikrouzņēmumu, kas darbojas vietējā tirgū un neatkarīgi no to lieluma piedāvā būtiskas attīstības iespējas un jaunas darba vietas vietējā mērogā. Tomēr pašreizējās statistikas metodes, kuru pamatā ir apgrozījuma apjoms, apdraud šo mazo uzņēmumu sociālo un kultūras nozīmi, jo sevišķi reģionālajā un vietējā līmenī. EESK lūdz Komisijai to ņemt vērā savās analīzēs un izstrādāt atbilstošus vajadzīgos rādītājus.

2.1.6   EESK pauž gandarījumu, ka Mazās uzņēmējdarbības aktā apskatīta MVU starptautiskā dimensija. Tomēr Komiteja uzsver, ka lielākajai daļai mazo uzņēmumu to darbība starptautiskajā mērogā visbiežāk ir nevis pašmērķis, bet uzņēmumu attīstības rezultāts. Eiropas Savienībai vajadzētu aktīvāk veicināt šo darbību, atbalstot iniciatīvas dalībvalstīs un atsākot INTERPRISE sadarbības programmas īstenošanu.

2.2   Vai MUA tik tiešām ir ņemts vērā galvenajās ES politikas jomās?

2.2.1   Neraugoties uz atsaucēm īpašajos dokumentos, piemēram, stratēģijā “Eiropa 2020” un dažādās tās pamatiniciatīvās, MUA un tā principi nav pietiekami ņemti vērā galveno ES politikas jomu izstrādē. Mazie un mikrouzņēmumi, šķiet, joprojām tiek ignorēti vai nav pietiekami ņemti vērā tiesību aktu izstrādes procesā. Turpmāk minētie piemēri apstiprina šo apgalvojumu.

2.2.2   Inovācijas politikā prioritāte ir ātri augošiem uzņēmumiem. Šis ierobežotais redzējums neatbilst inovācijas realitātei mazajos uzņēmumos, kur galvenokārt ir vajadzīgi atbalsta pakalpojumi un instrumenti, kas ir pielāgoti to īpatnībām.

Tas pats sakāms par enerģētikas politiku. Atzinumā par tematu “Eiropas Savienības enerģētikas politikas efektivitātes palielināšana attiecībā uz MVU un jo īpaši mikrouzņēmumiem” (2) EESK uzsvēra, ka šajā ES nākotnei nozīmīgajā politikā nekad nav aplūkots jautājums par tās īstenošanu mazajos uzņēmumos un mikrouzņēmumos.

Visbeidzot, ietekmes novērtējumos par iekšējā tirgus izveides pasākumiem ir nepietiekami ņemti vērā mazo uzņēmumu situācija un problēmas, kas tiem var rasties pārrobežu tirdzniecībā vai vietējās un tuvējās darbībās.

2.2.3   EESK aicina visos politiskajos priekšlikumos saistībā ar ES prioritātēm ievērot principu “Vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem”. Komiteja aicina ES iestādes stratēģijas “Eiropa 2020” un “Akta par vienoto tirgu” pamatiniciatīvu īstenošanā ņemt vērā mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu intereses.

2.2.4   Tādēļ EESK pauž gandarījumu, ka Komisijas paziņojumā par divpadsmit mehānismiem vienotā tirgus veicināšanai kā pirmā darbība minēti pasākumi, lai atvieglotu MVU piekļuvi riska kapitālam; tas saistīts ar vissteidzamāk risināmo problēmu, ar ko saskaras MVU, proti, piekļuvi finansējumam. Komiteja aicina šo pamatdarbību neizstrādāt nošķirti, bet gan papildinājumā ar citām darbībām, kuras paredzētas pārskatītajā “Mazās uzņēmējdarbības aktā”.

2.3   Mazās uzņēmējdarbības aktā nav minēts atbalsts mazajiem uzņēmumiem, ne arī uzņēmēju organizāciju nozīme.

2.3.1   MUA atzīts, ka mazajiem uzņēmumiem ir vajadzīgs atbalsts. EESK daudzkārt norādījusi, ka jāstiprina atbalsta un konsultāciju pasākumi mazajiem uzņēmumiem, izmantojot atbilstošus pakalpojumus, ko dažādos veidos sniedz publiskās vai privātās struktūras. Komiteja arī uzskata, ka uzņēmēju organizācijām ir svarīga nozīme, jo tās īsteno starpnieka funkciju starp politikas veidotājiem un uzņēmumiem un padomdevēja funkciju attiecībā uz uzņēmumiem, no vienas puses, un politikas veidotājiem, no otras puses.

2.3.2   EESK uzskata, ka mazo uzņēmumu konkurētspējas veicināšanas divi galvenie faktori ir šādi: stiprināt atbalstu ar dažādu MVU pārstāvības organizāciju starpniecību un uzlabot MVU un politikas veidotāju dialogu visos līmeņos. Minētās organizācijas bieži vien ir vienīgās, kam ir tieša, individuāla un katra uzņēmuma vajadzībām pielāgota saikne ar konkrēto uzņēmumu. Ar minēto organizāciju palīdzību vismazākie uzņēmumi var īstenot tiesību aktus, uzņēmumi var izmantot ES finansējumu un politikas veidotāji var uzzināt par to reālajām vajadzībām, lai attiecīgi pielāgotu politikas jomas.

2.3.3   EESK aicina:

| — | uzlabot ES programmu pieejamību MVU organizācijām, lai tās varētu īstenot kopīgu rīcību, |
| --- | --- |

—

uzlabot ES programmu pieejamību MVU organizācijām, lai tās varētu īstenot kopīgu rīcību,

| — | paredzēt ES tiesību aktos tehniskā atbalsta līdzekļus, ar kuriem MVU organizācijas varētu īstenot informācijas, atbalsta un apmācības pasākumus, |
| --- | --- |

—

paredzēt ES tiesību aktos tehniskā atbalsta līdzekļus, ar kuriem MVU organizācijas varētu īstenot informācijas, atbalsta un apmācības pasākumus,

| — | izvērtēt un stiprināt minēto organizāciju “vienas pieturas aģentūras” nozīmi, jo īpaši attiecībā uz informēšanas un atbilstības nodrošināšanas pasākumiem un ES programmu pieejamību. |
| --- | --- |

—

izvērtēt un stiprināt minēto organizāciju “vienas pieturas aģentūras” nozīmi, jo īpaši attiecībā uz informēšanas un atbilstības nodrošināšanas pasākumiem un ES programmu pieejamību.

2.3.4   Ņemot vērā budžeta ierobežojumus un vajadzību mobilizēt līdzekļus prioritātēm, EESK uzskata, ka atbalsts MVU, īpaši mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu konsultēšanai, informēšanai un apmācībai ir viena no galvenajām prioritātēm. Komiteja aicina ES programmās šo atbalstu uzskatīt par prioritāru un paredzēt vajadzīgo palīdzību starpniekorganizācijām, kuras pārstāv visas MVU kategorijas.

3.   Īpašas piezīmes

3.1   Piekļuve finansējumam

3.1.1   Ekonomikas krīzei izvēršoties, mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) ir aizvien grūtāk piekļūt finansējumam. Šādos apstākļos būtiska nozīme ir organizācijām, kas MVU piedāvā bankas konta pārtēriņa garantijas un pretgarantijas. EESK pauž cerību, ka Eiropas Komisija atzīs šo organizāciju svarīgo lomu, jo tās ir būtisks instruments, kas mikrouzņēmumiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem atvieglo piekļuvi finansējumam.

3.1.2   ES finanšu instrumentiem jābūt pieejamiem visiem MVU, tostarp arī vismazākajiem. EESK aicina stiprināt “garantiju” shēmas, lai tās arī turpmāk būtu paredzētas visām MVU darbībām. Minēsim, piemēram, MVU garantijas mehānismu, kas jau ir apliecinājis savu efektivitāti un kam vajadzētu kļūt par pirmo pīlāru MVU rīcības plānā laikposmam pēc 2013. gada. EESK aicina vienkāršot finanšu iestāžu, kas nav bankas, piemēram, garantiju institūciju vai savstarpējā galvojuma iestāžu piekļuvi minētajiem finanšu instrumentiem.

3.1.3   EESK uzskata, ka Bāzeles komitejas pasākumi (Bāzele III) ļaus uzlabot banku darbības praksi. Taču Komiteja pauž bažas par šo pasākumu ietekmi, jo tie varētu apgrūtināt mazo uzņēmumu piekļuvi banku finansējumam un līdz ar to krasi samazināt gan MVU, gan reālās ekonomikas finanšu resursus. Komiteja aicina ES iestādes, jo sevišķi saistībā ar gaidāmajiem noteikumiem par kapitāla pietiekamību (Kapitāla prasību direktīva — CRD IV) nodrošināt, lai jaunās prasības banku sektoram neietekmētu MVU finansēšanu. EESK aicina pieņemt noteikumus, lai bankas, īpaši vietēja mēroga bankas un savstarpējas apdrošināšanas sabiedrības, kā arī finanšu iestādes, kas sniedz bankas garantijas pakalpojumus, arī turpmāk varētu īstenot reālās ekonomikas finansēšanas funkciju.

3.1.4   Dažādie riska kapitāla veidi, ja tie atbilst uzņēmumu vajadzībām un īpatnībām, varētu interesēt uzņēmumus. Eiropas Savienībai būtu jāveicina riska kapitāla tirgus, kas darbojas vienmērīgi. Tomēr šie riska kapitāla veidi nevar aizstāt citus instrumentus, piemēram, garantiju. Mazajiem uzņēmumiem jānodrošina iespēja izvēlēties vispiemērotākos instrumentus.

3.2   Ceļā uz lietpratīgu regulējumu

3.2.1   EESK uzsver, ka vērojama ļoti pozitīva virzība attiecībā uz MVU testa iekļaušanu ietekmes novērtējumos, kuros tagad ņemta vērā gan sociālā ietekme, gan ietekme uz vidi. Komiteja aicina Komisiju plašāk izvērst šos testus, iekļaujot tajos vairāk mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu. Papildus tam, ka ietekmes novērtējumi un testi jāveic pilnīgi neatkarīgām struktūrām, EESK aicina konsultēties ar MVU pārstāvības organizācijām saistībā ar novērtējumu izstrādi, kā arī nodrošināt tām “tiesības uz atbildi” pirms šo novērtējumu galīgās redakcijas publicēšanas.

3.2.2   Cerot, ka mazajiem un vidējiem uzņēmumiem tiks samazināts administratīvais slogs, EESK ierosina apvienot principu “tikai vienreiz” (“Only once”) ar principu “one in one out”, kas paredz, ka, ieviešot ikvienu jaunu likumu par administratīvo slogu, būtu jāatceļ kāds no spēkā esošajiem likumiem. Šis princips būtu jāpiemēro gan Eiropas, gan vietējā līmenī.

3.2.3   Atzinīgi vērtējama vēlme atjaunotajā MUA efektīvāk piemērot principus “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” un “tikai vienreiz”. Pašlaik problēma ir saistīta ar MUA piemērošanu valstu līmenī un visos Eiropas Komisijas ģenerāldirektorātos. Tāpēc EESK uzskata, ka īpaša uzmanība jāpievērš

| — | kvalitatīvu un neatkarīgu ietekmes novērtējumu izstrādei, kuros ņemta vērā MVU daudzveidība, |
| --- | --- |

—

kvalitatīvu un neatkarīgu ietekmes novērtējumu izstrādei, kuros ņemta vērā MVU daudzveidība,

| — | Komisijas MVU sūtņa – Eiropas Komisijas un MVU starpnieka – nozīmei; MVU sūtnim jāizvērtē visas politikas jomas, kas varētu ietekmēt mazos uzņēmumus, jādara zināma mazo uzņēmumu nostāja un, vajadzības gadījumā, jānoraida lēmumi, kas nav labvēlīgi mazajiem uzņēmumiem. |
| --- | --- |

—

Komisijas MVU sūtņa – Eiropas Komisijas un MVU starpnieka – nozīmei; MVU sūtnim jāizvērtē visas politikas jomas, kas varētu ietekmēt mazos uzņēmumus, jādara zināma mazo uzņēmumu nostāja un, vajadzības gadījumā, jānoraida lēmumi, kas nav labvēlīgi mazajiem uzņēmumiem.

3.2.4   Par prioritāti būtu jākļūst proporcionalitātei pasākumu īstenošanā, lai mazajiem uzņēmumiem būtu jāpilda tikai obligāti nepieciešamās formalitātes. Ja ES līmeņa lēmumu pieņēmēji stingri ievēro pamatprincipu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem”, kuru viņi apņēmušies piemērot, atbrīvojumi nav vajadzīgi.

3.2.5   Atzīt mikrouzņēmumu atšķirības vēl nenozīmē, ka visus mikrouzņēmumus vajadzētu atbrīvot no dažām formalitātēm. Ja atbrīvojumi tomēr būtu nepieciešami, tos vajadzētu apspriest ar ieinteresēto uzņēmumu pārstāvjiem. Pretējā gadījumā varētu rasties nevēlama situācija, ka uzņēmumus iedala tajos, kas piemēro tiesību aktus, un tajos, kas tos nepiemēro.

3.2.6   Tādēļ EESK iesaka

| — | visās “Eiropa 2020” stratēģijas sadaļās piemērot principus “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” un “tikai vienreiz”; |
| --- | --- |

—

visās “Eiropa 2020” stratēģijas sadaļās piemērot principus “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” un “tikai vienreiz”;

| — | tiesību aktus jau pašā sākumā izstrādāt partnerībā ar iesaistīto mazo uzņēmumu pārstāvjiem; |
| --- | --- |

—

tiesību aktus jau pašā sākumā izstrādāt partnerībā ar iesaistīto mazo uzņēmumu pārstāvjiem;

| — | sistemātiski piemērot proporcionalitātes principu minēto tiesību aktu īstenošanā; |
| --- | --- |

—

sistemātiski piemērot proporcionalitātes principu minēto tiesību aktu īstenošanā;

| — | izvairīties no papildu prasībām valstu un reģionālajā līmenī, transponējot vai piemērojot tiesību aktus; |
| --- | --- |

—

izvairīties no papildu prasībām valstu un reģionālajā līmenī, transponējot vai piemērojot tiesību aktus;

| — | iesaistīt Komisijas MVU sūtni Ietekmes novērtējuma padomes darbā, kuras uzdevums ir pārbaudīt ietekmes novērtējumu kvalitāti. |
| --- | --- |

—

iesaistīt Komisijas MVU sūtni Ietekmes novērtējuma padomes darbā, kuras uzdevums ir pārbaudīt ietekmes novērtējumu kvalitāti.

3.3   Piekļuve tirgiem

3.3.1   MUA atzīta nepieciešamība sekmēt MVU piekļuvi publiskajam iepirkumam. Lai veicinātu MVU līdzdalību publiskajā iepirkumā, dalībvalstīm ne tika jāvienkāršo procedūras, bet arī jāizstrādā mazajiem un vidējiem uzņēmumiem labvēlīga politika; līdz šim tas īstenots tikai dažās dalībvalstīs.

3.3.2   EESK uzskata, ka ir nekavējoties pilnībā jāīsteno “Eiropas paraugprakses kodekss” (3) par MVU piekļuvi publiskajam iepirkumam. Komiteja aicina Komisiju un dalībvalstis pieņemt politikas, kas sekmētu MVU un mikrouzņēmumu efektīvāku piekļuvi publiskajam iepirkumam.

3.4   Uzņēmējdarbība un darba vietu radīšana

3.4.1   Mazajos uzņēmumos ir īpašas iekšējās sociālās attiecības, un tiem ir ļoti vajadzīgs kvalificēts darbaspēks. EESK atzīst, ka darba ņēmējiem ir svarīga nozīme MVU attīstībā, jo viņiem piemīt inovācijas potenciāls, un viņi piedalās uzņēmuma mērķu īstenošanā. Komiteja norāda, ka mazajos uzņēmumos ir labvēlīgi apstākļi profesionālajai apmācībai un izglītībai un tiem ir svarīga nozīme, lai apgūtu prasmes un pilnveidotu zināšanas.

3.4.2   EESK pauž nožēlu, ka MUA gandrīz nemaz nav apskatītas problēmas saistībā ar darba un nodarbinātības tirgu, ne arī nodarbināto un uzņēmuma vadītāju kvalifikācijas jautājums, kaut gan šīs problēmas ierobežo minēto uzņēmumu attīstības iespējas un jaunu darba vietu radīšanas potenciālu.

3.4.3   EESK atbalsta Komisijas centienus, kas vērsti uz sieviešu uzņēmējdarbības nostiprināšanu, un iesaka izplatīt paraugprakses rokasgrāmatas, kurās iekļauti gan dalībvalstu uzsāktie pasākumi, gan MVU pārstāvības organizāciju īstenotie pasākumi.

4.   Kas jādara, lai MUA un tā prioritātes tiktu ņemtas vērā?

4.1   Nodrošināt uz partnerību balstītu pārvaldību: vairāku dalībnieku un daudzlīmeņu pārvaldības princips

4.1.1   Paziņojumā precizēts, ka stingrai pārvaldībai ir svarīga nozīme un ka MUA galvenajiem prioritārajiem pasākumiem “būs nozīme tikai tad, ja to pamatā būs spēcīga MVU jomas pārvaldība”. ES politikas jomas, programmas un tiesību akti būs efektīvi tikai tad, ja tos izstrādās un īstenos partnerībā ar pārstāvības starpniekorganizācijām visos līmeņos. Nodrošināt šādu partnerību tiesību aktu izstrādes un/vai lēmumu pieņemšanas procesā Eiropas, valsts un reģionālajā līmenī ir jāizvirza par vienu no pārskatītā MUA galvenajām prioritātēm.

4.1.2   Lai gan Eiropas Biznesa atbalsta tīklā pārskatītie MVU paneļi var būt noderīgs informācijas avots, EESK tomēr uzskata, ka tie nevar aizstāt MVU pārstāvības struktūru pieredzi un kompetenci. Daudzgadu finanšu shēmas priekšlikumā MVU konkurētspējas programmai nav paredzēti pasākumi šīm organizācijām un uzmanība pievērsta vienīgi Eiropas Biznesa atbalsta tīklam, kuram, diemžēl, vairākās dalībvalstīs ir pievienojušās ne visas dažādu kategoriju MVU pārstāvības organizācijas. Tīkla darbība būtu padziļināti jāizvērtē, jāpilnveido tā metodoloģija un darbības noteikumi, lai tajā varētu efektīvāk iesaistīties dalībvalstu dažādu kategoriju MVU organizācijas.

4.2   Pāreja no principa “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem uz “vispirms rīkoties mazo uzņēmumu interesēs”

4.2.1   EESK aicina ES iestādes

| — | vienoties, lai ar saistošākiem nosacījumiem iekļautu MUA un principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” iestāžu lēmumos; tas rosinātu valstu un vietējās iestādes rīkoties saskaņoti; |
| --- | --- |

—

vienoties, lai ar saistošākiem nosacījumiem iekļautu MUA un principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” iestāžu lēmumos; tas rosinātu valstu un vietējās iestādes rīkoties saskaņoti;

| — | vadoties pēc ASV Mazās uzņēmējdarbības aktā paredzētās “Office of advocacy” sistēmas, ieviest piesardzības principu, kas būtu Eiropas MVU sūtņa pārziņā; šāda sistēma garantētu, ka neviens tiesību akts, kas skar mazos uzņēmumus, nav pretrunā to interesēm. |
| --- | --- |

—

vadoties pēc ASV Mazās uzņēmējdarbības aktā paredzētās “Office of advocacy” sistēmas, ieviest piesardzības principu, kas būtu Eiropas MVU sūtņa pārziņā; šāda sistēma garantētu, ka neviens tiesību akts, kas skar mazos uzņēmumus, nav pretrunā to interesēm.

4.3   Ar kādiem līdzekļiem?

4.3.1   Atjauninātais MUA un tā efektivitāte būs atkarīga no tā īstenošanai piešķirtajiem cilvēkresursiem un finanšu resursiem. EESK atzinīgi vērtē priekšlikumu jaunajai MVU konkurētspējas programmai, kuras prioritātēm vajadzētu būt šādām:

| — | MUA principu īstenošanas pārraudzība un novērtēšana visās ES programmās un tiesību aktos, kā arī dalībvalstīs; |
| --- | --- |

—

MUA principu īstenošanas pārraudzība un novērtēšana visās ES programmās un tiesību aktos, kā arī dalībvalstīs;

| — | “advocacy unit” sistēmas ieviešana ar mērķi palielināt ietekmes novērtējumu efektivitāti, veicot izpēti par turpmāko tiesību aktu iespējamām sekām uz mazajiem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem; |
| --- | --- |

—

“advocacy unit” sistēmas ieviešana ar mērķi palielināt ietekmes novērtējumu efektivitāti, veicot izpēti par turpmāko tiesību aktu iespējamām sekām uz mazajiem uzņēmumiem un mikrouzņēmumiem;

| — | konkurētspējas, standartizācijas, informācijas un sadarbības instrumentu, kas balstīti uz principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” ieviešana; |
| --- | --- |

—

konkurētspējas, standartizācijas, informācijas un sadarbības instrumentu, kas balstīti uz principu “vispirms domāt par mazajiem uzņēmumiem” ieviešana;

| — | MVU attīstībai paredzētu finanšu instrumentu (jo sevišķi “MVU garantijas” instrumenta) pieejamības nodrošināšana; |
| --- | --- |

—

MVU attīstībai paredzētu finanšu instrumentu (jo sevišķi “MVU garantijas” instrumenta) pieejamības nodrošināšana;

| — | MVU organizāciju atbalsta un konsultācijas darbības veicināšana, kā arī uz partnerību balstītas pārvaldības stiprināšana ar pārstāvības organizāciju starpniecību; |
| --- | --- |

—

MVU organizāciju atbalsta un konsultācijas darbības veicināšana, kā arī uz partnerību balstītas pārvaldības stiprināšana ar pārstāvības organizāciju starpniecību;

| — | dažādu MVU kategoriju statistikas datu un ekonomiskā analīze, kurā ņemta vērā to daudzveidība, kā arī minēto kategoriju mērķtiecīgi novērtējumi un izpēte un dalībvalstu un reģionu labas prakses izplatīšana saistībā ar atbalstu MVU. |
| --- | --- |

—

dažādu MVU kategoriju statistikas datu un ekonomiskā analīze, kurā ņemta vērā to daudzveidība, kā arī minēto kategoriju mērķtiecīgi novērtējumi un izpēte un dalībvalstu un reģionu labas prakses izplatīšana saistībā ar atbalstu MVU.

4.3.2   EESK pauž bažas par ierobežoto cilvēku skaitu, kas ES iestādēs pašlaik strādā pie MVU un MUA jautājumiem. Tādēļ MVU atbalsta programmas īstenošanai un jo sevišķi tās pārraudzībai ir jāparedz pietiekami cilvēkresursi, tostarp Uzņēmējdarbības ĢD, atbilstīgi MUA tālejošajiem mērķiem.

4.3.3   EESK pauž gandarījumu par MVU sūtņa iecelšanu dalībvalstu līmenī; tā uzdevums būs veicināt MUA prioritāšu īstenošanu dalībvalstīs un nodrošināt, lai valstu politikas jomās un tiesību aktos tiktu ņemts vērā MVU un mikrouzņēmumu viedoklis. Tomēr Komiteja uzskata, ka šā pasākuma efektivitāte būs atkarīga no MVU sūtņa spējas ietekmēt valstu politiskos lēmumus un tiesību aktus, kā arī no tā, cik kvalitatīva būs sadarbība ar dažādām MVU organizācijām.

4.3.4   EESK uzsver, ka svarīga nozīme ir MUA padomdevēju grupai, kas darbosies kā saskaņošanas forums starp Komisiju, dalībvalstīm un Eiropas MVU organizācijām. Šī padomdevēju grupa varētu kļūt par tiesību aktu priekšlikumu un darbības programmu saskaņošanas forumu visiem Eiropas Komisijas ģenerāldirektorātiem, kas nodarbojas ar mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu jautājumiem. Komiteja atzinīgi vērtē, ka vairāki reģioni iecēluši MVU sūtņus, un aicina atbalstīt šādas iniciatīvas.

5.   Pasākumi politikas jomā

5.1   EESK lūdz, lai Eiropas Komisija katru gadu iesniegtu Komitejai pārskatu, kurā

| — | apskatīta MUA īstenošana Komisijas dienestos, dalībvalstīs un reģionos; |
| --- | --- |

—

apskatīta MUA īstenošana Komisijas dienestos, dalībvalstīs un reģionos;

| — | analizēta MUA principu ievērošana ES dokumentos, kurus pieņem Parlaments un Padome; |
| --- | --- |

—

analizēta MUA principu ievērošana ES dokumentos, kurus pieņem Parlaments un Padome;

| — | izvērtēta pašreizējā situācija un padomdevēju grupas darba rezultātā panāktais progress. |
| --- | --- |

—

izvērtēta pašreizējā situācija un padomdevēju grupas darba rezultātā panāktais progress.

Minēto pārskatu vajadzētu arī iesniegt Padomei, Parlamentam un Reģionu komitejai.

5.2   Visbeidzot, EESK aicina Padomi rīkot īpašu MVU, mikrouzņēmumu un MUA jautājumiem veltītu ikgadēju Konkurētspējas Padomi.

5.3   Ņemot vērā principu, uz kuru pamatojoties darbojas ar Padomes 2003. gada 6. marta lēmumu izveidotā augstākā līmeņa trīspusējā sociālā sanāksme par izaugsmi un nodarbinātību, EESK ierosina Padomei divreiz gadā saistībā ar Konkurētspējas padomes sanāksmi organizēt ekonomisko dialogu. Lai iesaistītu MVU pārstāvjus un augstākā līmeņa politiķus un palīdzētu MVU īstenot stratēģiju “Eiropa 2020”, tajā piedalītos Eiropas MVU pārstāvības organizācijas, kā arī trijotni pārstāvošie rūpniecības un MVU ministri, dalībvalstis, Komisija un EESK, kura pārstāv pilsonisko sabiedrību.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  Komisijas ieteikums Nr.2003/361 par MVU definīciju, OV L 124/36, 20.05.2003.

1

(2)  OV C 44, 11.02.2011., 118. lpp.

2

(3)  http://ec.europa.eu/internal_market/publicprocurement/docs/sme_code_of_best_practices_lv.pdf

3

---

PIELIKUMS

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas Atzinumam

Turpmāk minētais grozījums ieguva vismaz vienu ceturtdaļu nodoto balsu, taču tika noraidīts debatēs (Reglamenta 54. panta 3. punkts):

1.7. punkts (jauns)

Aiz 1.6. punkta pievienot šādu jaunu punktu:

“”

Balsošanas rezultāti:

Balsošanas rezultāti:

| Par | : | 57 |
| --- | --- | --- |
| Pret | : | 66 |
| Atturas | : | 36 |

Par

:

57

Pret

:

66

Atturas

:

36

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/58 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/58

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās”

COM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS)

2011/C 376/10

Galvenais ziņotājs:
  Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER kgs

Padome 2011. gada 16. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Padomes regulai, ar ko uz laiku atceļ Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu piemērošanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās”

COM(2011) 259 galīgā redakcija – 2011/0111 (CNS).

Komitejas Birojs 2011. gada 20. septembrī uzdeva Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētajai nodaļai sagatavot Komitejas atzinumu par šo jautājumu.

Ņemot vērā jautājuma steidzamību, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), iecēla Bernardo HERNÁNDEZ BATALLER kgu par galveno ziņotāju un ar 132 balsīm par un 5 balsīm pret pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   EESK priekšlikumu atbalsta, ņemot vērā tā sociālo un ekonomisko nozīmi un neapšaubāmo tā pieņemšanas leģitimitāti, jo Savienībai ir ekskluzīva kompetence muitas jomā.

1.2   Turklāt priekšlikums attiecas tikai uz noteiktu skaitu produktu un preču, kam jau piemēro nodokļu atvieglojumus saskaņā ar 2002. gada 25. marta Padomes Regulu (EK) Nr. 704/2002, tos papildinot ar vēl četriem produktiem (kaučuks un daži polimēru atvasinājumi).

1.3   Galapatēriņa pārbaužu noteikšana saskaņā ar Kopienas Muitas kodeksu un tā īstenošanas noteikumiem šajā kontekstā ir ierasta procedūra un nerada būtisku papildu administratīvo slogu reģionālajām un vietējām iestādēm un ekonomikas dalībniekiem.

1.4   Kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu atcelšanas režīma pagarināšana rūpniecības produktu importam uzskatāma par lietderīgu Kanāriju salu tautsaimniecībai, kuru krīzes sekas skārušas smagāk nekā citus ES un Spānijas karalistes reģionus.

1.5   EESK atkārtoti uzsver (1), ka īpašo ekonomisko un nodokļu režīmu saglabāšana ir būtisks līdzeklis, lai palīdzētu tālākajiem reģioniem pārvarēt strukturālās problēmas, ar kurām tie saskaras.

2.   Ievads

2.1   Kanāriju salu kopējā platība ir apmēram 7 542 km2, tās veido arhipelāgu Atlantijas okeānā vairāk nekā 1 000 km attālumā no Ibērijas pussalas vistuvākā punkta. Kopā ar Azoru salu, Madeiras, Debesbraukšanas salu un Zaļā raga salu arhipelāgiem tās veido Makronēzijas bioģeogrāfisko reģionu; un, ņemot vērā lielo attālumu un atrašanos uz salām, ir viens no tā sauktajiem “tālākajiem” reģioniem, par kuriem EESK ir sagatavojusi vairākus atzinumus (2).

2.1.1   Pašreizējais to iedzīvotāju skaits ir 2 118 519; Tenerife (906 854 iedzīvotāju) un Grankanārija (845 676 iedzīvotāju) ir divas visvairāk apdzīvotās salas (3), kurās koncentrējas vairāk nekā 80 % iedzīvotāju, un pārāk blīvās apdzīvotības dēļ rodas dažādas sociālas problēmas saistībā ar augsto bezdarba un ārējās emigrācijas līmeni.

2.1.2   Šo salu attālinātības dēļ ekonomikas dalībnieku stāvoklis ekonomikā un tirdzniecībā ir neizdevīgs, un tas nelabvēlīgi ietekmē demogrāfiskās tendences, nodarbinātību un sociālo un tautsaimniecisko attīstību. Pašreizējā ekonomikas krīze īpaši smagi skārusi rūpniecību, celtniecību un ar tām saistītās nozares, tāpēc ir palielinājies bezdarba līmenis, kas ir augstāks par vidējo Spānijā. Turklāt vispārējais ekonomikas stāvoklis, iespējams, var kļūt vēl trauslāks, ņemot vērā stabilitātes trūkumu, kas raksturīgs starptautiskajam tūrismam, no kura salas ir arvien vairāk atkarīgas.

2.1.3   Kā EESK jau iepriekš norādījusi (4), šīs salas raksturo pastāvīgi nelabvēlīgi apstākļi, kas tās skaidri atšķir no kontinentālajiem reģioniem. Minētajiem nelabvēlīgajiem apstākļiem ir kopīgas iezīmes, lai gan atšķirīgā mērā, proti, nošķirtība no kontinenta, paaugstinātas jūras un gaisa transporta, sakaru un infrastruktūras izmaksas dabas apstākļu un klimata radīto šķēršļu dēļ, nepietiekamas zemes platības, ierobežoti zivju resursi, nepietiekami ūdens resursi, energoresursu trūkums, jūras ūdeņu un piekrastes piesārņojums, grūtības atkritumu apsaimniekošanā, iedzīvotāju, jo īpaši jauniešu, skaita samazināšanās, piekrastes erozija, specializēta darbaspēka trūkums, uzņēmumiem nelabvēlīga saimnieciskā vide, apgrūtināta piekļuve izglītībai un veselības aprūpes pakalpojumiem u.c..

2.1.4   EESK jau ir paudusi nostāju (5) par jēdzienu “papildu izmaksas” tālākajos reģionos un ir sastādījusi sarakstu, kas nav pilnīgs, bet ietver tādus aspektus kā paaugstinātas preču, materiālu un personu transporta izmaksas, uzglabāšanas izmaksas, kā arī lielāki izdevumi nolīgstot darbaspēku un paaugstinātas iekārtu uzstādīšanas izmaksas.

2.1.5   Kanāriju salu rūpniecības nozares produkcija galvenokārt nonāk vietējā tirgū, un tai ir ļoti grūti atrast klientus ārpus minētajām salām. Grūtā stāvokļa galvenais iemesls ir transporta veidu nepietiekamība un lielās preču iegādes un izplatīšanas izmaksas. Tas negatīvi ietekmē gatavo preču ražošanas izmaksas, kas var izraisīt ražošanas izmaksu pieaugumu, salīdzinot ar šīm izmaksām līdzīgos uzņēmumos pussalā.

3.   Kanāriju salas un Eiropas Savienība

3.1   Kanāriju salas kļuva par Eiropas Savienības daļu pēc Spānijas karalistes pievienošanās ES 1986. gadā. Spānijas un Portugāles Pievienošanās aktā tika atzīts arhipelāga īpašais un grūtais sociālais un ekonomiskais stāvoklis. Ņemot vērā īpašās grūtības, sākotnēji Kanāriju salas bija izslēgtas no Kopienas muitas zonas, kopējās tirdzniecības politikas un kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas.

3.2   Lai nodrošinātu Kanāriju salu integrāciju Eiropas Savienībā, tā ir atzinusi tikai minētajam reģionam piemītošās un specifiskās problēmas un to ietekmi. Pēdējos gados ir ieviesti pasākumi, lai, izmantojot visaptverošu pieeju un ņemot vērā salu apstākļus un attālinātību, samazinātu izņēmumu izplatību un ietekmi, un no 2000. gada 31. decembra, kad pilnībā tika ieviests kopējais muitas tarifs, reģions ir pilnībā iekļauts Kopienas muitas teritorijā (6).

3.3   Tādējādi tika pieņemta Padomes Regula (EK) Nr. 1911/91 par Kopienas tiesību aktu piemērošanu Kanāriju salām (7), kura veikti vairāki grozījumi. Piemērojot Regulu Nr. 911/91, tika īstenoti īpaši pasākumi, pamatojoties uz Padomes lēmumu 91/314/EK, ar kuru izveidoja īpašu iespēju programmu, ņemot vērā Kanāriju salu attālinātību un atrašanos uz salām (POSEICAN) (8). Minētā programma deva iespēju pielāgot dažus kopējās politikas pasākumus, kā arī pieņemt īpašus pasākumus Kanāriju salu atbalstam.

3.4   Ar Padomes 2002. gada 25. marta Regulu (EK) Nr. 704/2002 tika uz laiku atcelta kopējā muitas tarifa autonomo likmju piemērošana atsevišķu rūpniecības ražojumu ievešanai un paredzēti noteikumi par Kopienas tarifa autonomo kvotu atklāšanu dažu zvejniecības produktu ievešanai un šo kvotu pārvaldību Kanāriju salās. Saskaņā ar minēto regulu kopējā muitas tarifa nodokļu pagaidu atcelšanas termiņš konkrētiem ražošanas līdzekļiem, kas paredzēti tirdzniecībai vai rūpnieciskai izmantošanai, beigsies 2011. gada 31. decembrī. Tāpēc izskatāmais priekšlikums ir iesniegts pirms Regulas (EK) Nr. 704/2002 piemērošanas termiņa beigām.

3.5   Savukārt LESD 349. pantā Kanāriju salas atzītas par tālāko reģionu un tajā ņemta vērā salu sociālā un ekonomiskā struktūra, tādi faktori kā attālums, tas, ka tās ir salas, to mazā teritorija, sarežģītais reljefs un klimats, tautsaimniecības atkarība no dažiem ražojumiem, kas, nemainoties un cits citu papildinot, nopietni kavē to attīstību. Tāpēc Padome pēc Komisijas priekšlikuma var paredzēt īpašus pasākumus, tostarp tādās jomās kā muitas un tirdzniecības politika, fiskālā politika, brīvās tirdzniecības zonas, lauksaimniecības un zivsaimniecības politika, nosacījumi izejvielu un pirmās nepieciešamības patēriņa preču piegādei, valsts atbalsts un nosacījumi, lai piekļūtu struktūrfondiem un Savienības horizontālajām programmām.

4.   Padomes regulas priekšlikums

4.1   Lai ES tālākajiem reģioniem palīdzētu pārvarēt ar ģeogrāfisko stāvokli saistītās tautsaimnieciskās problēmas, LESD dod iespēju tiem piemērot īpašus pasākumus. Ieilgusī ekonomikas un finanšu krīze saasinājusi problēmas, kas saistītas ar darba vietu radīšanu un konkurētspējas zudumu Kanāriju salās.

4.2   Tāpēc Spānijas Karalistes valdība, izmantojot Padomes regulas priekšlikumu, ir lūgusi pagarināt pašreizējo režīmu, ar kuru paredz muitas nodokļu atcelšanu dažu rūpniecības ražojumu importam Kanāriju salās. Priekšlikumā paredzēta arī kopējā muitas tarifa nodokļu atcelšana četriem jauniem produktiem.

4.3   Priekšlikums izstrādāts saskaņā ar citām Savienības politikām, jo īpaši starptautiskās tirdzniecības, konkurences, uzņēmējdarbības, attīstības un ārējo attiecību jomā. Šāda veida pasākumus regulāri izmanto ekonomikas dalībnieku atbalstam.

4.3.1   Priekšlikums, kurā paredzēta kopējā muitas tarifa nodokļu atcelšana, šo salu vietējiem ekonomikas dalībniekiem ļauj importēt noteiktu skaitu izejmateriālu, sastāvdaļu, komponentu un ražošanas līdzekļu [Komisijas dokumentā — “kapitālieguldījumu preces”] bez attiecīgo muitas nodokļu maksāšanas.

4.3.1.1   Konkrēti, no 2012. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim tiktu atcelti visi kopējā muitas tarifa nodokļi, kas piemērojami pielikumā minēto ražošanas līdzekļu ievešanai Kanāriju salās komerciālai un rūpnieciskai izmantošanai.

4.3.1.2   Vismaz 24 mēnešus pēc tam, kad minētās preces laistas apgrozībā, tās izmanto Kanāriju salu teritorijā reģistrētie ekonomikas dalībnieki.

4.3.1.3   No 2012. gada 1. janvāra līdz 2021. gada 31. decembrim pilnībā atceļ arī kopējā muitas tarifa nodokļus, ko piemēro tādu izejmateriālu, sastāvdaļu un komponentu importam Kanāriju salās, kurus izmanto rūpnieciskai pārveidošanai vai tehniskajai apkopei Kanāriju salās un kurus klasificē ar aktualizētajā II pielikumā uzskaitītajiem KN kodiem.

4.3.2   Lai novērstu jebkādu ļaunprātīgu izmantošanu vai izmaiņas tradicionālajās tirdzniecības plūsmās, paredzēts ieviest kontroles un sadarbības mehānismus, kuru mērķis ir kontrolēt ražojumu, kuriem piemērojamas nodokļu priekšrocības, galapatēriņu.

4.3.3   Lai varētu izmantot nodokļu atcelšanas režīmu, izejmateriāli, sastāvdaļas un komponenti būs jālieto rūpnieciskai pārveidošanai un tehniskajai apkopei Kanāriju salās.

4.3.4   Turklāt ražošanas līdzekļi vismaz divus gadus būs jāizmanto vietējiem uzņēmumiem salu teritorijā, pirms tos varēs brīvi pārdot uzņēmumiem, kas atrodas citās Eiropas Savienības muitas teritorijas daļās.

4.3.4.1   Lai ieguldītājiem sniegtu ilgtermiņa perspektīvu un ļautu ekonomikas dalībniekiem sasniegt atbilstošu rūpnieciskās un komerciālās darbības līmeni, režīmu, kas paredz kopējā muitas tarifa autonomo nodokļu atcelšanu konkrētām Regulas (EK) Nr. 740/2002 II un III pielikumā minētajām precēm, pilnībā pagarina uz desmit gadiem.

4.3.4.2   Lai nodrošinātu, ka minētos nodokļu režīma pasākumus izmanto vienīgi Kanāriju salās esošie ekonomikas dalībnieki, nodokļu atcelšanu var piemērot atkarībā no produktu galapatēriņa un atbilstīgi Kopienas Muitas kodeksa noteikumiem, un tirdzniecības noteikumu pārkāpumu gadījumos Komisijai tiek dotas izpildes pilnvaras, kas tai ļauj nodokļu atcelšanas režīmu uz laiku anulēt.

5.   Vispārīgas piezīmes

5.1   EESK priekšlikumu grozīt regulu (EK) vērtē atzinīgi un uzskata, ka īpašie pasākumi, kurus paredzēts pieņemt, nekādā veidā neapdraudēs Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un saskaņotību, arī attiecībā uz iekšējo tirgu un kopējās politikas jomām.

5.2   Šos juridiska un ekonomiska rakstura apsvērumus papildina citi apstākļi, piemēram, Komisijas Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupai nebija nekādu iebildumu pret attiecīgo pasākumu pieņemšanu un to izstrādei nav bijis vajadzīgs ietekmes novērtējums to vispārīgā raksturu dēļ.

5.3   Komisija priekšlikumu izstrādājusi, pamatojoties uz LESD 349. pantu, vienlaikus plānotie pasākumi pilnībā attiecas uz muitas politiku, kas ir ES ekskluzīva kompetence. Tāpēc nosacījums par priekšlikuma nodošanu valstu parlamentiem, šķiet pārāk formāls un, iespējams, pārāk plaši tiek interpretēta LES un LESD pievienotā 1. protokola 2. panta 1. daļa (par valstu parlamentu lomu ES).

5.4   Šis apstāklis var palēnināt regulas pieņemšanas procesu, un tas nozīmē, ka varētu rasties diskusijas vai iekšējas pretrunas, kas bieži vien kaitē ES vispārējām interesēm vai īpašu mērķu atbilstošai īstenošanai, piemēram, saistībā ar tālāko reģionu un teritoriju aizsardzību, ņemot vērā tajos pastāvošos nelabvēlīgos saimnieciskos apstākļus.

5.5   Būtu lietderīgi arī kvantitatīvi un kvalitatīvi definēt jēdzienu “tirdzniecības pārkāpumi”, kas var ļaut Komisijai pieņemt izpildes aktus par nodokļu atcelšanas anulēšanu.

5.6   Tas jo vairāk jādara tādēļ, ka saistībā ar šādu pārkāpumu kvantitatīvā aspekta novērtējumu būs jāizstrādā visaptveroša tirgus ekonomiskā analīze, lai noteiktu faktisko līdzsvaru starp attiecīgo produktu importu un vajadzībām, kuras salu ekonomikā rada tirgus pieprasījums.

5.7   Būtu jāprecizē arī, ar kāda veida tiesību aktiem var galīgi noteikt, vai nodokļu atcelšanas režīma pagaidu anulēšana ir saglabājama vai pārtraucama, kad ir beidzies regulas priekšlikuma 4. panta 1. punktā minētais 12 mēnešu periods.

5.8   Ņemot vērā, ka šo regulu par nodokļu atcelšanu uz laiku pieņem Padome, izmantojot īpašu likumdošanas procedūru, šķiet likumsakarīgi, ka arī minēto galīgo lēmumu pieņem Padome un, tādējādi Komisijas deleģētās pilnvaras ierobežojot ar aktu par nodokļu atlikšanas iespējamo atcelšanu uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus, iespējamo pieņemšanu.

5.9   EESK uzskata, ka priekšlikums palīdz nodrošināt ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju, kā arī iespējas vienlīdzīgai konkurencei visā ES, kompensējot pastāvīgos nelabvēlīgos apstākļus, kas saistīti ar Kanāriju salu ģeogrāfiskajiem, dabas, sociālajiem un strukturālajiem aspektiem.

5.10   Paredzētā nodokļu atcelšana atbilst proporcionalitātes principam, ņemot vērā izteikti nelabvēlīgos apstākļus Kanāriju salās, proti, piekļuves problēmas, demogrāfisko stāvokli un tādējādi arī ražīgumu. EESK uzskata, ka nodokļu atcelšanas mērķis it kompensēt papildizmaksas, kas saistītas ar salu atrašanās vietu, un tā nav tirgu izkropļojošs faktors, bet tieši otrādi — to līdzsvaro.

6.   Īpašas piezīmes

6.1   Tā kā nav izdevies uzlabot piekļuvi Eiropas kontinentālajai daļai, tāda diferencēta saimnieciskā un fiskālā režīma noteikšana, kura mērķis ir kompensēt strukturālās nepilnības, tiek uzskatīta par instrumentu, kas spēj stimulēt Kanāriju salu tautsaimniecības attīstību.

6.2   Tirgus un uzņēmumu lielums Kanāriju salu tautsaimniecībā nav ļāvis īstenot politiku, kuras mērķis ir sinerģija starp izejmateriālu nozares pakalpojumiem, ražošanas procesiem, transportu, tirdzniecību vietējā patēriņa tirgū un eksporta kapacitāti, tādējādi liedzot iespēju uzņēmumiem radīt pievienoto vērtību ilgtspējīgā veidā vai ar tādu robežizmaksu starpniecību, kas saistītas ar pieprasījumu (izmantot apjomradītus ietaupījumus).

6.3   Visu minēto, ar atrašanos uz salām un papildus izmaksām saistīto, faktoru dēļ rūpniecības nozare zaudē konkurētspēju salīdzinājumā ar pārējiem tirgiem, kuri arvien globalizētākajā vidē kļūst nozīmīgāki uzņēmumu pārcelšanās iespēju dēļ. Kanāriju salu tautsaimniecībai tas var nozīmēt sekas, kas izriet no lejupslīdes nozarē, kura rada kvalitatīvas un noturīgas darba vietas un kurā var vieglāk attīstīties novatoriski procesi.

6.4   Nodokļu un muitas mehānismi paredzēti, lai kompensētu “papildizmaksas”, kas tādā tālākā reģionā apgrūtina rūpniecības nozari. Nesen veikts pētījums liecina, ka “papildizmaksas”, ņemot vērā Kanāriju salu attālinātību, ir 5 988 273 924euro, un 25 % no tām saistītas ar rūpniecības nozari.

6.5   Rūpniecības nozare Kanāriju salās uzskata, ka 32 % papildizmaksu saistītas ar “neizmantoto ražošanas jaudu”, proti, papildizmaksām, kas radušās tādēļ, ka nav bijis iespējams izmantot apjomradīto ietaupījumu priekšrocības, jo uzņēmumi, kuri atrodas Kanāriju salās, darbojas ierobežota apjoma vietējā tirgū un tiem ir grūti piekļūt ārējiem tirgiem, tā kā 25 % papildizmaksu saistītas ar transportu un 28 % — ar papildizmaksām par enerģiju.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  OV C 211, 19.08.2008., 72. lpp.

1

(2)  OV C 221, 17.09.2002., 37. lpp.

2

(3)  Spānijas Valsts statistikas institūta dati.

3

(4)  OV C 268, 19.09.2000., 32. lpp.

4

(5)  OV C 211, 19.08.2008., 72. lpp.

5

(6)  Pievienošanās akts, Protokols Nr. 2.

6

(7)  OV L 171, 29.06.1991., 1. lpp.

7

(8)  OV L 171, 29.06.1991., 5. lpp.

8

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/62 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/62

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), tostarp publiskā un privātā sektora pārstāvju pulcēšanu Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centrā”

COM(2011) 288 galīgā redakcija – 2011/0135 (COD)

2011/C 376/11

Ziņotājs:
  McDONOGH kgs

Padome 2011. gada 15. jūnijā un Eiropas Parlaments 2011. gada 7. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu un 118. panta 1. daļu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (preču zīmes un dizainparaugi), tostarp publiskā un privātā sektora pārstāvju pulcēšanu Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centrā”

COM(2011) 288 galīgā redakcija – 2011/0135 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 30. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 152 balsīm par, 1 balsi pret un 4. atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Piezīmes un ieteikumi

| 1.1 | Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu regulai, kuras mērķis ir uzlabot Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra (turpmāk — Novērošanas centrs) darbību, uzticot tā pienākumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (ITSB). Novērošanas centra darbs ir būtisks Eiropas intelektuālā īpašuma aizsardzības sistēmai, un, lai tas varētu īstenot savus uzdevumus, ir vajadzīgi lielāki resursi. |
| --- | --- |

1.1

Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu regulai, kuras mērķis ir uzlabot Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra (turpmāk — Novērošanas centrs) darbību, uzticot tā pienākumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam (ITSB). Novērošanas centra darbs ir būtisks Eiropas intelektuālā īpašuma aizsardzības sistēmai, un, lai tas varētu īstenot savus uzdevumus, ir vajadzīgi lielāki resursi.

| 1.2 | Komiteja pašreiz izstrādā atsevišķu atzinumu par Komisijas neseno paziņojumu, kurā ierosināta stratēģija intelektuālā īpašuma vienotā tirgus izveidei (1). Intelektuālā īpašuma tiesības ir svarīgs priekšnoteikums tehnoloģiju un tirdzniecības inovācijai, no kuras būs atkarīga Eiropas ekonomikas atlabšana un turpmākā izaugsme (2). Intelektuālā īpašuma tiesību pareiza pārvaldība ir būtiska arī Eiropas kultūras uzplaukumam un Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitātei. |
| --- | --- |

1.2

Komiteja pašreiz izstrādā atsevišķu atzinumu par Komisijas neseno paziņojumu, kurā ierosināta stratēģija intelektuālā īpašuma vienotā tirgus izveidei (1). Intelektuālā īpašuma tiesības ir svarīgs priekšnoteikums tehnoloģiju un tirdzniecības inovācijai, no kuras būs atkarīga Eiropas ekonomikas atlabšana un turpmākā izaugsme (2). Intelektuālā īpašuma tiesību pareiza pārvaldība ir būtiska arī Eiropas kultūras uzplaukumam un Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitātei.

| 1.3 | Komiteja uzskata, ka stratēģijā “Eiropa 2020” izvirzītos viedas, noturīgas un iekļaujošas izaugsmes mērķus varēs sasniegt tikai izveidojot reāli funkcionējošu vienotu intelektuālā īpašuma tirgu. Komiteja jau vairākus gadus aicina saskaņot Eiropas un dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz inovācijas, radošuma un iedzīvotāju labklājības veicināšanu, un vienlaikus arī atbalstīt iniciatīvas, kuru mērķis ir pēc iespējas lielākam iedzīvotāju skaitam nodrošināt piekļuvi darbiem, precēm un pakalpojumiem (3). |
| --- | --- |

1.3

Komiteja uzskata, ka stratēģijā “Eiropa 2020” izvirzītos viedas, noturīgas un iekļaujošas izaugsmes mērķus varēs sasniegt tikai izveidojot reāli funkcionējošu vienotu intelektuālā īpašuma tirgu. Komiteja jau vairākus gadus aicina saskaņot Eiropas un dalībvalstu tiesību aktus, kas attiecas uz inovācijas, radošuma un iedzīvotāju labklājības veicināšanu, un vienlaikus arī atbalstīt iniciatīvas, kuru mērķis ir pēc iespējas lielākam iedzīvotāju skaitam nodrošināt piekļuvi darbiem, precēm un pakalpojumiem (3).

| 1.4 | Komiteja kopumā piekrīt ierosinātajai regulai, kuras mērķis ir uzticēt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam uzdevumus un darbības, kas saistītas ar Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra pārvaldību, tostarp arī uzdevumus un darbības autortiesību un ar tām saistītu tiesību jomā un patentu jomā. EESK piekrīt, ka priekšlikums uzticēt uzdevumus jau izveidotai ES aģentūrai — Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam — ļautu Novērošanas centram izmantot ITSB speciālās zināšanas intelektuālā īpašuma jomā, resursus un finansējumu un tādējādi drīz uzsākt pilnvērtīgu darbību. Komisija atzinīgi vērtē to, ka minētais risinājums ir rentabls no budžeta viedokļa. |
| --- | --- |

1.4

Komiteja kopumā piekrīt ierosinātajai regulai, kuras mērķis ir uzticēt Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam uzdevumus un darbības, kas saistītas ar Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra pārvaldību, tostarp arī uzdevumus un darbības autortiesību un ar tām saistītu tiesību jomā un patentu jomā. EESK piekrīt, ka priekšlikums uzticēt uzdevumus jau izveidotai ES aģentūrai — Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam — ļautu Novērošanas centram izmantot ITSB speciālās zināšanas intelektuālā īpašuma jomā, resursus un finansējumu un tādējādi drīz uzsākt pilnvērtīgu darbību. Komisija atzinīgi vērtē to, ka minētais risinājums ir rentabls no budžeta viedokļa.

| 1.5 | Komiteja kopumā piekrīt arī priekšlikumam paplašināt uzdevumu klāstu, kas Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam jāveic saistībā ar Novērošanas centra pienākumiem, tostarp uzticēt arī uzdevumus, kuri saistīti ar sabiedrības un izpildiestāžu izglītošanu par IĪT nozīmi un efektīvāko aizsardzību, par pētījumiem viltojumu un IĪT jomas tiesību aktu jomā, kā arī uzdevumus, kuri saistīti ar tiešsaistes informācijas apmaiņas pilnveidošanu ar mērķi uzlabot īstenošanu. |
| --- | --- |

1.5

Komiteja kopumā piekrīt arī priekšlikumam paplašināt uzdevumu klāstu, kas Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam jāveic saistībā ar Novērošanas centra pienākumiem, tostarp uzticēt arī uzdevumus, kuri saistīti ar sabiedrības un izpildiestāžu izglītošanu par IĪT nozīmi un efektīvāko aizsardzību, par pētījumiem viltojumu un IĪT jomas tiesību aktu jomā, kā arī uzdevumus, kuri saistīti ar tiešsaistes informācijas apmaiņas pilnveidošanu ar mērķi uzlabot īstenošanu.

| 1.6 | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju vajadzētu iekļaut starp ierosinātās regulas 4. pantā uzskaitītajām organizācijām, kas jāaicina uz Novērošanas centra sanāksmēm. |
| --- | --- |

1.6

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju vajadzētu iekļaut starp ierosinātās regulas 4. pantā uzskaitītajām organizācijām, kas jāaicina uz Novērošanas centra sanāksmēm.

| 1.7 | Komiteja arī pieprasa, lai to, tāpat kā Padomi un Parlamentu, minētu ierosinātās regulas 8. pantā kā vienu no iestādēm, kam ir jānosūta attiecīgās regulas piemērošanas novērtējuma ziņojums. |
| --- | --- |

1.7

Komiteja arī pieprasa, lai to, tāpat kā Padomi un Parlamentu, minētu ierosinātās regulas 8. pantā kā vienu no iestādēm, kam ir jānosūta attiecīgās regulas piemērošanas novērtējuma ziņojums.

| 1.8 | Dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojiem ir būtiska nozīme intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā. EESK atzinīgi vērtē Komisijas norādi, ka 4. panta 1. punktā minētie uz Novērošanas biroja sanāksmēm aicināmie pārstāvji “no tām valsts pārvaldes iestādēm, struktūrām un organizācijām, kas iesaistītas intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzībā” ietver arī dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojus. |
| --- | --- |

1.8

Dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojiem ir būtiska nozīme intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanā. EESK atzinīgi vērtē Komisijas norādi, ka 4. panta 1. punktā minētie uz Novērošanas biroja sanāksmēm aicināmie pārstāvji “no tām valsts pārvaldes iestādēm, struktūrām un organizācijām, kas iesaistītas intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzībā” ietver arī dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojus.

| 1.9 | Ja strīdus par sodiem viltošanas un pirātisma jomā risinātu ātri, taisnīgi un konsekventi, pieaugtu uzticēšanās tiesību aktiem IĪT jomā un veidotos minēto tiesību īstenošanai labvēlīgāka gaisotne. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju ierosinātās regulas 2. pantā starp ITSB uzdevumiem konkrēti minēt arī to, ka tam jāsekmē zināšanas un izpratne par IĪT strīdu risināšanas paraugpraksi, un īpaši norādīt, ka jāņem vērā arī atbilstošā tiesu prakse dalībvalstīs. Tomēr nevajadzētu apgrūtināt griešanos kompetentajās atbildīgajās tiesu iestādēs. |
| --- | --- |

1.9

Ja strīdus par sodiem viltošanas un pirātisma jomā risinātu ātri, taisnīgi un konsekventi, pieaugtu uzticēšanās tiesību aktiem IĪT jomā un veidotos minēto tiesību īstenošanai labvēlīgāka gaisotne. Tāpēc Komiteja aicina Komisiju ierosinātās regulas 2. pantā starp ITSB uzdevumiem konkrēti minēt arī to, ka tam jāsekmē zināšanas un izpratne par IĪT strīdu risināšanas paraugpraksi, un īpaši norādīt, ka jāņem vērā arī atbilstošā tiesu prakse dalībvalstīs. Tomēr nevajadzētu apgrūtināt griešanos kompetentajās atbildīgajās tiesu iestādēs.

| 1.10 | Komiteja gatavojas drīzumā nākt klajā ar izvērstāku viedokli par kolektīvo tiesību pārvaldību Eiropas Savienībā. ITSB varētu sniegt nozīmīgu ieguldījumu autortiesību īstenošanai labvēlīgas gaisotnes veidošanā, apkopojot informāciju par ES autortiesību aģentūru dažādo praksi. Komiteja aicina Komisiju apsvērt minētā noteikuma iekļaušanu regulas 2. pantā. |
| --- | --- |

1.10

Komiteja gatavojas drīzumā nākt klajā ar izvērstāku viedokli par kolektīvo tiesību pārvaldību Eiropas Savienībā. ITSB varētu sniegt nozīmīgu ieguldījumu autortiesību īstenošanai labvēlīgas gaisotnes veidošanā, apkopojot informāciju par ES autortiesību aģentūru dažādo praksi. Komiteja aicina Komisiju apsvērt minētā noteikuma iekļaušanu regulas 2. pantā.

2.   Vispārīga informācija

| 2.1 | Intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT), kas ietver patentus, preču zīmes, dizainparaugus un ģeogrāfiskās norādes, kā arī autortiesības un ar tām saistītas tiesības (izpildītāju, producentu un raidorganizāciju tiesības), ir viens no ES ekonomikas stūrakmeņiem un ir nozīmīgs turpmākās izaugsmes virzītājspēks. |
| --- | --- |

2.1

Intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT), kas ietver patentus, preču zīmes, dizainparaugus un ģeogrāfiskās norādes, kā arī autortiesības un ar tām saistītas tiesības (izpildītāju, producentu un raidorganizāciju tiesības), ir viens no ES ekonomikas stūrakmeņiem un ir nozīmīgs turpmākās izaugsmes virzītājspēks.

| 2.2 | Desmit ietekmīgāko zīmolu kopējā vērtība ES dalībvalstīs 2009. gadā sasniedza gandrīz 9 % no vidējā iekšzemes kopprodukta. Ar autortiesībām saistītās radošās nozares, piemēram, programmatūras izstrāde, grāmatu un preses izdevējdarbība, mūzikas un filmu nozare 2006. gadā veidoja 3,3 % no ES iekšzemes kopprodukta, tajās darbojas aptuveni 1,4 miljoni mazo un vidējo uzņēmumu un tās nodrošina 8,5 miljonus darbavietu. Iedzīvotāju nodarbinātība uz zināšanām balstītās ekonomikas nozarēs no 1996. gada līdz 2006. gadam pieauga par 24 %, savukārt citās nozarēs — tikai par 6 %. |
| --- | --- |

2.2

Desmit ietekmīgāko zīmolu kopējā vērtība ES dalībvalstīs 2009. gadā sasniedza gandrīz 9 % no vidējā iekšzemes kopprodukta. Ar autortiesībām saistītās radošās nozares, piemēram, programmatūras izstrāde, grāmatu un preses izdevējdarbība, mūzikas un filmu nozare 2006. gadā veidoja 3,3 % no ES iekšzemes kopprodukta, tajās darbojas aptuveni 1,4 miljoni mazo un vidējo uzņēmumu un tās nodrošina 8,5 miljonus darbavietu. Iedzīvotāju nodarbinātība uz zināšanām balstītās ekonomikas nozarēs no 1996. gada līdz 2006. gadam pieauga par 24 %, savukārt citās nozarēs — tikai par 6 %.

| 2.3 | Vairāki nozares un starptautisko organizāciju veikti pētījumi apstiprina to, ka pastāvīgi pieaug viltotu un pirātisku preču tirdzniecība, un secināts, ka tas






  — | būtiski samazina ieguldījumus inovācijā un samazina darbavietu skaitu (4); |
| --- | --- | --- |

2.3

Vairāki nozares un starptautisko organizāciju veikti pētījumi apstiprina to, ka pastāvīgi pieaug viltotu un pirātisku preču tirdzniecība, un secināts, ka tas

—

būtiski samazina ieguldījumus inovācijā un samazina darbavietu skaitu (4);

| — | apdraud Eiropas patērētāju veselību un drošību (5); |
| --- | --- |

—

apdraud Eiropas patērētāju veselību un drošību (5);

| — | rada nopietnas problēmas Eiropas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (6); |
| --- | --- |

—

rada nopietnas problēmas Eiropas mazajiem un vidējiem uzņēmumiem (6);

| — | legālās tirdzniecības apjoma samazinājuma dēļ rada nodokļu ieņēmumu zaudējumus (7); |
| --- | --- |

—

legālās tirdzniecības apjoma samazinājuma dēļ rada nodokļu ieņēmumu zaudējumus (7);

| — | piesaista organizēto noziedzību (8). |
| --- | --- |

—

piesaista organizēto noziedzību (8).

| 2.4 | Padome (9) un Komisija (10) 2009. gadā izveidoja Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centru (“Novērošanas centrs”), lai veicinātu izpratni par IĪT pārkāpumiem. |
| --- | --- |

2.4

Padome (9) un Komisija (10) 2009. gadā izveidoja Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centru (“Novērošanas centrs”), lai veicinātu izpratni par IĪT pārkāpumiem.

| 2.5 | Novērošanas centrs ir specializētu zināšanu centrs, kas apkopo, uzrauga un izplata informāciju un datus par visiem IĪT pārkāpumiem; tas ir arī forums valstu pārvaldes iestāžu un ieinteresēto aprindu pārstāvju sadarbībai un tas sniedz iespēju apmainīties ar idejām un speciālajām zināšanām par paraugpraksi, izstrādāt kopīgas īstenošanas stratēģijas un sniegt ieteikumus politikas veidotājiem. |
| --- | --- |

2.5

Novērošanas centrs ir specializētu zināšanu centrs, kas apkopo, uzrauga un izplata informāciju un datus par visiem IĪT pārkāpumiem; tas ir arī forums valstu pārvaldes iestāžu un ieinteresēto aprindu pārstāvju sadarbībai un tas sniedz iespēju apmainīties ar idejām un speciālajām zināšanām par paraugpraksi, izstrādāt kopīgas īstenošanas stratēģijas un sniegt ieteikumus politikas veidotājiem.

| 2.6 | Pieaug vajadzība pastiprināt Novērošanas centra darbību, tomēr tā kompetenci un darbību nav iespējams paplašināt, jo nav pietiekami stabilas infrastruktūras, proti, cilvēkresursu, finansējuma un informācijas tehnoloģijas aprīkojuma, kā arī piekļuves nepieciešamajām speciālajām zināšanām. |
| --- | --- |

2.6

Pieaug vajadzība pastiprināt Novērošanas centra darbību, tomēr tā kompetenci un darbību nav iespējams paplašināt, jo nav pietiekami stabilas infrastruktūras, proti, cilvēkresursu, finansējuma un informācijas tehnoloģijas aprīkojuma, kā arī piekļuves nepieciešamajām speciālajām zināšanām.

| 2.7 | Komisija ir ierosinājusi jaunu, visaptverošu IĪT stratēģiju (11), to iekļaujot vispārējā programmā, kuras mērķis ir vienotajā tirgū veicināt noturīgu izaugsmi un darbavietu radīšanu un uzlabot Eiropas konkurētspēju pasaulē. Stratēģija papildina stratēģiju “Eiropa 2020”, Vienotā tirgus aktu (12) un Eiropas digitalizācijas programmu, un ir būtiska to daļa. |
| --- | --- |

2.7

Komisija ir ierosinājusi jaunu, visaptverošu IĪT stratēģiju (11), to iekļaujot vispārējā programmā, kuras mērķis ir vienotajā tirgū veicināt noturīgu izaugsmi un darbavietu radīšanu un uzlabot Eiropas konkurētspēju pasaulē. Stratēģija papildina stratēģiju “Eiropa 2020”, Vienotā tirgus aktu (12) un Eiropas digitalizācijas programmu, un ir būtiska to daļa.

| 2.8 | Nesen publiskotajā paziņojumā, par kuru Komiteja pašreiz izstrādā atzinumu, Komisija ierosina veidot intelektuālā īpašuma vienoto tirgu (13). Viens no pirmajiem IĪT stratēģijas īstenošanas rezultātiem ir priekšlikums regulai ar mērķi uzlabot Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra darbību, uzticot tā uzdevumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam. Tas ļaus Novērošanas centram izvērst tā darbību un izmantot ITSB speciālās zināšanas intelektuālā īpašuma jomā un veiksmīgo pieredzi, kas gūta, darbojoties preču zīmju un dizainparaugu jomā. |
| --- | --- |

2.8

Nesen publiskotajā paziņojumā, par kuru Komiteja pašreiz izstrādā atzinumu, Komisija ierosina veidot intelektuālā īpašuma vienoto tirgu (13). Viens no pirmajiem IĪT stratēģijas īstenošanas rezultātiem ir priekšlikums regulai ar mērķi uzlabot Eiropas Viltošanas un pirātisma novērošanas centra darbību, uzticot tā uzdevumus Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam. Tas ļaus Novērošanas centram izvērst tā darbību un izmantot ITSB speciālās zināšanas intelektuālā īpašuma jomā un veiksmīgo pieredzi, kas gūta, darbojoties preču zīmju un dizainparaugu jomā.

| 2.9 | Ierosinātās regulas 2. pants ietver visaptverošu sarakstu ar uzdevumiem un darbībām, kas būtu jāuztic Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam; uzdevumu vidū ir arī pienākumi uzlabot attiecīgo tiesību īstenošanas iespējas visā Eiropas Savienībā, palielināt sabiedrības izpratni par IĪT pārkāpumu ietekmi un veicināt efektīvai īstenošanai labvēlīgu gaisotni. |
| --- | --- |

2.9

Ierosinātās regulas 2. pants ietver visaptverošu sarakstu ar uzdevumiem un darbībām, kas būtu jāuztic Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam; uzdevumu vidū ir arī pienākumi uzlabot attiecīgo tiesību īstenošanas iespējas visā Eiropas Savienībā, palielināt sabiedrības izpratni par IĪT pārkāpumu ietekmi un veicināt efektīvai īstenošanai labvēlīgu gaisotni.

| 2.10 | Komisija veikusi ietekmes novērtējumu dažādām iespējām, kā palielināt Novērošanas centra veiktspēju, lai tas varētu palīdzēt īstenot IĪT stratēģiju (14). Ietekmes novērtējumā secināts, ka vēlamais risinājums būtu Novērošanas centra pienākumu nodošana Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam, jo saskaņošanas birojam ir atbilstošs finansējums un atbilstošas struktūras, un tas spēs veiksmīgi īstenot Novērošanas centra mērķus, tiklīdz pieņems grozījumus ITSB darbību regulējošajā pamatregulā. |
| --- | --- |

2.10

Komisija veikusi ietekmes novērtējumu dažādām iespējām, kā palielināt Novērošanas centra veiktspēju, lai tas varētu palīdzēt īstenot IĪT stratēģiju (14). Ietekmes novērtējumā secināts, ka vēlamais risinājums būtu Novērošanas centra pienākumu nodošana Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam, jo saskaņošanas birojam ir atbilstošs finansējums un atbilstošas struktūras, un tas spēs veiksmīgi īstenot Novērošanas centra mērķus, tiklīdz pieņems grozījumus ITSB darbību regulējošajā pamatregulā.

3.   Piezīmes

| 3.1 | Komiteja apvieno dažādu Eiropas Savienībā pastāvošu grupu ekonomiskās un sociālās intereses, aptverot visus pilsoniskās sabiedrības dalībniekus, un šai unikālajai iestādei, kura pārstāv tās locekļu atšķirīgos skatupunktus, ir būtiska nozīme politikas apspriešanā un formulēšanā. EESK velta īpašu uzmanību IĪT aizsardzībai un daudzus gadus ir centīgi piedalījusies Eiropas Savienības IĪT politikas veidošanā. Tāpēc Komiteja ir nepatīkami pārsteigta un vīlusies par to, ka tā nav minēta starp ierosinātās regulas 4. pantā uzskaitītajām organizācijām, kas jāaicina uz Novērošanas centra sanāksmēm. Minētā nepilnība ir jālabo, lai nodrošinātu to, ka EESK var sniegt ieguldījumu Novērošanas centra darbā un zināšanu veidošanā. |
| --- | --- |

3.1

Komiteja apvieno dažādu Eiropas Savienībā pastāvošu grupu ekonomiskās un sociālās intereses, aptverot visus pilsoniskās sabiedrības dalībniekus, un šai unikālajai iestādei, kura pārstāv tās locekļu atšķirīgos skatupunktus, ir būtiska nozīme politikas apspriešanā un formulēšanā. EESK velta īpašu uzmanību IĪT aizsardzībai un daudzus gadus ir centīgi piedalījusies Eiropas Savienības IĪT politikas veidošanā. Tāpēc Komiteja ir nepatīkami pārsteigta un vīlusies par to, ka tā nav minēta starp ierosinātās regulas 4. pantā uzskaitītajām organizācijām, kas jāaicina uz Novērošanas centra sanāksmēm. Minētā nepilnība ir jālabo, lai nodrošinātu to, ka EESK var sniegt ieguldījumu Novērošanas centra darbā un zināšanu veidošanā.

| 3.2 | Novērošanas centra sastāvā jāiekļauj pārstāvji no dažādām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, citstarp darba devēju organizācijām, arodbiedrībām, autoru organizācijām, un jāpārstāv arī patērētāju intereses. |
| --- | --- |

3.2

Novērošanas centra sastāvā jāiekļauj pārstāvji no dažādām pilsoniskās sabiedrības organizācijām, citstarp darba devēju organizācijām, arodbiedrībām, autoru organizācijām, un jāpārstāv arī patērētāju intereses.

| 3.3 | Komiteja arī uzskata, ka to, tāpat kā Padomi un Parlamentu, vajadzētu minēt ierosinātās regulas 8. pantā kā vienu no iestādēm, kurām ir jānosūta regulas piemērošanas novērtējuma ziņojums. |
| --- | --- |

3.3

Komiteja arī uzskata, ka to, tāpat kā Padomi un Parlamentu, vajadzētu minēt ierosinātās regulas 8. pantā kā vienu no iestādēm, kurām ir jānosūta regulas piemērošanas novērtējuma ziņojums.

| 3.4 | Viena no negatīvajām sekām, kas rodas nepilnīgas IĪT pārvaldības un īstenošanas dēļ, ir noziedznieku un teroristu tīklu finansēšana. Naudas atmazgāšana un viltošana ir noziedzīgi nodarījumi, kas ir aktīvi jāapkaro. Novērošanas centra darbā jāiekļauj arī pētījumu veikšana par noziedzīgas darbības veidiem un apjomu. |
| --- | --- |

3.4

Viena no negatīvajām sekām, kas rodas nepilnīgas IĪT pārvaldības un īstenošanas dēļ, ir noziedznieku un teroristu tīklu finansēšana. Naudas atmazgāšana un viltošana ir noziedzīgi nodarījumi, kas ir aktīvi jāapkaro. Novērošanas centra darbā jāiekļauj arī pētījumu veikšana par noziedzīgas darbības veidiem un apjomu.

| 3.5 | Lai saskaņoti īstenotu intelektuālā īpašuma tiesības, ir jāpaplašina un jāstiprina praktiska administratīvā sadarbība viltošanas un pirātisma apkarošanas jomā, un jāizveido reāla partnerība vienota iekšējā tirgus izveidei. Minētā nolūka īstenošanai jāizveido efektīvs kontaktpunktu tīkls, kas aptver visu Eiropas Savienību. |
| --- | --- |

3.5

Lai saskaņoti īstenotu intelektuālā īpašuma tiesības, ir jāpaplašina un jāstiprina praktiska administratīvā sadarbība viltošanas un pirātisma apkarošanas jomā, un jāizveido reāla partnerība vienota iekšējā tirgus izveidei. Minētā nolūka īstenošanai jāizveido efektīvs kontaktpunktu tīkls, kas aptver visu Eiropas Savienību.

| 3.6 | Visu dalībvalstu iedzīvotājiem un uzņēmumiem ir jāzina, kurā organizācijā tie var griezties pēc informācijas un atbalsta intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanas jomā. Novērošanas centram ir jāpopularizē valstu intelektuālā īpašuma biroji kā galvenie IĪT īstenošanas jomas kontaktpunkti ikvienā dalībvalstī. |
| --- | --- |

3.6

Visu dalībvalstu iedzīvotājiem un uzņēmumiem ir jāzina, kurā organizācijā tie var griezties pēc informācijas un atbalsta intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanas jomā. Novērošanas centram ir jāpopularizē valstu intelektuālā īpašuma biroji kā galvenie IĪT īstenošanas jomas kontaktpunkti ikvienā dalībvalstī.

| 3.7 | Nepārkāpjot subsidiaritātes principu, dalībvalstīm vajadzētu, īstenojot ierosinātās regulas 4. panta 1. punktu, iekļaut valstu intelektuālā īpašuma birojus starp tām organizācijām, ko aicina uz Novērošanas centra sanāksmēm. Valstu intelektuālā īpašuma biroju iesaistīšanās ļautu uzlabot Novērošanas centra praktiskās zināšanas un īstenošanas spēju visā Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

3.7

Nepārkāpjot subsidiaritātes principu, dalībvalstīm vajadzētu, īstenojot ierosinātās regulas 4. panta 1. punktu, iekļaut valstu intelektuālā īpašuma birojus starp tām organizācijām, ko aicina uz Novērošanas centra sanāksmēm. Valstu intelektuālā īpašuma biroju iesaistīšanās ļautu uzlabot Novērošanas centra praktiskās zināšanas un īstenošanas spēju visā Eiropas Savienībā.

| 3.8 | Jānodrošina, lai visām izpildiestādēm un dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojiem būtu pieejams efektīvs elektronisks tīkls ātrai informācijas apmaiņai par IĪT pārkāpumiem. Minētā tīkla izveidošanai vajadzētu būt vienai no Novērošanas centra prioritātēm. |
| --- | --- |

3.8

Jānodrošina, lai visām izpildiestādēm un dalībvalstu intelektuālā īpašuma birojiem būtu pieejams efektīvs elektronisks tīkls ātrai informācijas apmaiņai par IĪT pārkāpumiem. Minētā tīkla izveidošanai vajadzētu būt vienai no Novērošanas centra prioritātēm.

| 3.9 | Bieži ir grūti atrisināt strīdus par intelektuālā īpašuma īpašumtiesībām un sodiem viltošanas un pirātisma jomā. Saskaņā ar ierosinātās regulas 2. panta 2. punktu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs varētu apkopot tiesu praksi IĪT strīdu jomā un palīdzēt uzlabot strīdu risināšanu visā Eiropas Savienībā, saglabājot iespēju vērsties kompetentajās tiesu iestādēs. |
| --- | --- |

3.9

Bieži ir grūti atrisināt strīdus par intelektuālā īpašuma īpašumtiesībām un sodiem viltošanas un pirātisma jomā. Saskaņā ar ierosinātās regulas 2. panta 2. punktu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs varētu apkopot tiesu praksi IĪT strīdu jomā un palīdzēt uzlabot strīdu risināšanu visā Eiropas Savienībā, saglabājot iespēju vērsties kompetentajās tiesu iestādēs.

| 3.10 | Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs varētu piedāvāt īpašu palīdzību mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un mazajiem un vidējiem ražotājiem, lai tie būtu labāk informēti par to tiesībām. Lai veiksmīgi īstenotu stratēģiju “Eiropa 2020”, ir vairāk jākoncentrējas uz atbalstu uzņēmējdarbības uzsākšanai un uz atbalstu mazajai un vidējai uzņēmējdarbībai. |
| --- | --- |

3.10

Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs varētu piedāvāt īpašu palīdzību mazajiem un vidējiem uzņēmumiem un mazajiem un vidējiem ražotājiem, lai tie būtu labāk informēti par to tiesībām. Lai veiksmīgi īstenotu stratēģiju “Eiropa 2020”, ir vairāk jākoncentrējas uz atbalstu uzņēmējdarbības uzsākšanai un uz atbalstu mazajai un vidējai uzņēmējdarbībai.

| 3.11 | Regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesībām saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam ir mērķis arī visā Savienībā veidot labvēlīgāku gaisotni IĪT īstenošanai un apkopot informāciju, tostarp par tiesu praksi, kas var palīdzēt sasniegt minēto mērķi. Tāpēc ir svarīgi, lai ITSB vāktu informāciju par autortiesību aģentūru praksi un par tiesu praksi attiecībā uz strīdiem autortiesību jomā un tādējādi palielinātu izpratni un informētību par neatbilstoša regulējuma radītām problēmām. |
| --- | --- |

3.11

Regulai par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesībām saistītu uzdevumu uzticēšanu Iekšējā tirgus saskaņošanas birojam ir mērķis arī visā Savienībā veidot labvēlīgāku gaisotni IĪT īstenošanai un apkopot informāciju, tostarp par tiesu praksi, kas var palīdzēt sasniegt minēto mērķi. Tāpēc ir svarīgi, lai ITSB vāktu informāciju par autortiesību aģentūru praksi un par tiesu praksi attiecībā uz strīdiem autortiesību jomā un tādējādi palielinātu izpratni un informētību par neatbilstoša regulējuma radītām problēmām.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  “Intelektuālā īpašuma tiesību vienotais tirgus”, COM(2011) 287 galīgā redakcija.

1

(2)  Sk. stratēģiju “Eiropa 2020” (COM(2010) 2020 galīgā redakcija), gada izaugsmes pētījumu par 2011. gadu (COM(2011) 11 galīgā redakcija), “Digitālo programmu Eiropai” (COM(2010) 245 galīgā redakcija), aktu par vienoto tirgu (COM(2011) 206 galīgā redakcija) un pamatiniciatīvu “Inovācijas savienība” (COM(2010) 546 galīgā redakcija).

2

(3)  OV C 116, 28.04.1999., 35. lpp.; OV C 155, 29.05.2001., 80. lpp.; OV C 221, 7.08.2001., 20. lpp.; OV C 32, 02.02.2004., 15. lpp.; OV C 108, 30.04.2004., 23. lpp.; OV C 324, 30.12.2006., 7. lpp.; OV C 256, 27.10.2007., 3. lpp.; OV C 182, 04.08.2009., 36. lpp.; OV C 218, 11.09.2009., 8. lpp.; OV C 228, 22.09.2009., 52. lpp.; OV C 306, 16.12.2009., 7. lpp.; OV C 18, 19.01.2011., 105. lpp.; OV C 54, 19.02.2011., 58. lpp.

3

(4)  TERA Consultants, “Building a Digital Economy”, 2010. gada marts, http://www.iccwbo.org/bascap/id35360/index.html.

4

TERA Consultants, “Building a Digital Economy”

(5)  Eiropas Komisijas Nodokļu politikas un muitas savienības ģenerāldirektorāta “2009. gada ziņojums par ES muitas iestāžu darbībām, lai nodrošinātu intelektuālā īpašuma tiesību īstenošanu”,

5

http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/customs/customs_controls/counterfeit_piracy/statistics/statistics_2009.pdf.

(6)  Technopolis, 2007. gads, “Effects of counterfeiting on EU SMEs”, http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/industry/doc/Counterfeiting_Main%20Report_Final.pdf.

6

Technopolis

(7)  Frontier Economics, 2009. gada maijs, “The impact of counterfeiting on Governments and Consumers”: http://www.iccwbo.org/uploadedFiles/BASCAP/Pages/Impact%20of%20Counterfeiting%20on%20Governments%20and%20Consumers%20-%20final%20doc.pdf-%20Final%20doc.pdf

7

Frontier Economics

The impact of counterfeiting on Governments and Consumers

(8)  UNICRI, “Counterfeiting: a global spread”, 2008. gads, http://counterfeiting.unicri.it/report2008.php.

8

UNICRI

Counterfeiting: a global spread

(9)  Padomes 2008. gada 25. septembra Rezolūcija, OV C 253, 4.10.2008., 1. lpp.

9

(10)  Komisijas 2009. gada 11. septembra paziņojums “Intelektuālā īpašuma tiesību stingrāka piemērošana iekšējā tirgū”, COM(2009) 467 galīgā redakcija.

10

(11)  “Intelektuālā īpašuma tiesību vienotais tirgus”, COM(2011) 287 galīgā redakcija.

11

(12)  “Akts par vienoto tirgu – Divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos. “Kopīgiem spēkiem uz jaunu izaugsmi” ”, COM(2011) 206 galīgā redakcija.

12

(13)  COM(2011) 287 galīgā redakcija.

13

(14)  SEC(2011) 612 galīgā redakcija, “Ietekmes novērtējums — pielikums priekšlikumam pieņemt regulu par atsevišķu ar intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzību saistītu uzdevumu uzticēšanu ...”.

14

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/66 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/66

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dažiem atļautiem nenosakāmu autoru darbu izmantošanas veidiem”

COM(2011) 289 galīgā redakcija – 2011/0136 (COD)

2011/C 376/12

Ziņotājs:
  McDONOGH kgs

Padome 2011. gada 24. jūnijā un Eiropas Parlaments 2011. gada 23. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par dažiem atļautiem nenosakāmu autoru darbu izmantošanas veidiem”

COM(2011) 289 galīgā redakcija – 2011/0136 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 30. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 131 balsi par un 3 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Apsvērumi un ieteikumi

1.1   Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu direktīvai par nenosakāmu autoru darbu izmatošanas veidiem. Sekmīgi īstenojot šo iniciatīvu, varēs plašāk attīstīt digitālās bibliotēkas, piemēram, Europeana
   (1), un citas sabiedriskās iestādes, kas darbojas sabiedrības interesēs un minētas ierosinātās direktīvas 1. panta 1. punktā, un tādējādi Eiropas iedzīvotāji varēs piekļūt daudzveidīgajam un bagātajam Eiropas kultūras mantojumam.

1.2   Komiteja izstrādā atzinumu par Komisijas neseno paziņojumu, kurā tā ierosina stratēģiju intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) vienotā tirgus izveidei (2). IĪT ir svarīgs priekšnoteikums tehnoloģiju un komerciālajai inovācijai, no kuras būs atkarīga Eiropas ekonomikas atveseļošanās un turpmākā izaugsme (3). IĪT pārvaldība būtiski ietekmē arī Eiropas kultūras uzplaukumu un Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitāti.

1.3   Komiteja uzskata, ka stratēģiju “Eiropa 2020 gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” nevarēs sekmīgi īstenot, ja nebūs izveidots patiesi funkcionējošs intelektuālā īpašuma tiesību vienotais tirgus. Tā vairākus gadus ir aicinājusi saskaņot Eiropas un valstu regulējumu, lai sekmētu inovāciju, radošumu un iedzīvotāju labklājību, un tā atbalsta arī iniciatīvas, kuru mērķis ir sekmēt to, lai darbiem, precēm un pakalpojumiem varētu piekļūt pēc iespējas lielāks skaits iedzīvotāju (4).

1.4   Komiteja kopumā atbalsta ierosināto direktīvu, ar ko izveido tiesisko regulējumu, lai nodrošinātu likumīgu pārrobežu piekļuvi tiešsaistē pieejamiem nenosakāmu autortiesību darbiem (5). EESK atzinumā par digitālo programmu Eiropai (6) īpaši atbalstīja pasākumus šā regulējuma ieviešanai, norādot, ka tādējādi varētu risināt problēmas, kas saistītas ar kultūras un ekonomisko sadrumstalotību vienotajā tirgū.

1.5   EESK īpaši atbalsta Eiropas kultūras mantojuma digitalizāciju un vērienīgu izplatīšanu (7). Tā uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt piekļuvi šim materiālam tiešsaistē, lai Eiropā attīstītu zināšanu ekonomiku, un ir būtiski iedzīvotājiem nodrošināt bagātu un daudzveidīgu kultūras dzīvi. Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu direktīvai, kuras mērķis ir risināt specifisko problēmu par nenosakāmu autortiesību darbiem.

1.6   Komiteja atzīst, ka direktīva ir nepieciešama, jo tiesisko regulējumu, kas attiecas uz nenosakāmu autortiesību darbiem, ir ieviesušas tikai nedaudzas dalībvalstis un pastāvošajos valstu tiesību aktos ir paredzēts, ka šādiem materiāliem var piekļūt tikai to teritorijā dzīvojošie pilsoņi.

1.7   Komiteja principā atbalsta direktīvā ierosināto pieeju, kuras pamatā ir četri pīlāri:

| — | noteikumi, ka jāveic rūpīga meklēšana, lai noteiktu autortiesību subjektu un to, vai konkrēts darbs ir nenosakāmu autortiesību darbs; |
| --- | --- |

—

noteikumi, ka jāveic rūpīga meklēšana, lai noteiktu autortiesību subjektu un to, vai konkrēts darbs ir nenosakāmu autortiesību darbs;

| — | ja meklējot autortiesību subjektu noteikt neizdodas, attiecīgā darba atzīšana par nenosakāmu autortiesību darbu; |
| --- | --- |

—

ja meklējot autortiesību subjektu noteikt neizdodas, attiecīgā darba atzīšana par nenosakāmu autortiesību darbu;

| — | noteikumi par nenosakāmu autortiesību darbu izmantošanas veidiem, tostarp to izplatīšanu visās dalībvalstīs; |
| --- | --- |

—

noteikumi par nenosakāmu autortiesību darbu izmantošanas veidiem, tostarp to izplatīšanu visās dalībvalstīs;

| — | nenosakāmu autortiesību darba statusa savstarpēja atzīšana visās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

—

nenosakāmu autortiesību darba statusa savstarpēja atzīšana visās dalībvalstīs.

1.8   Lai efektīvāk varētu meklēt autortiesību subjektus un plaši izplatīt nenosakāmu autoru darbus, ir būtiski visās jomās izveidot tiešsaistes datu bāzes un tiesību reģistrus, par piemēru ņemot grāmatu publicēšanas jomā pastāvošo instrumentu (8). Komiteja aicina Komisiju atvieglot pārstāvības organizāciju darbu šo instrumentu attīstīšanā.

1.9   EESK uzskata, ka dalībvalstīm jāuztur reģistrs, kurā norādītas attiecīgajā valstī oficiāli apstiprinātās datu bāzes, kurās ierakstāmi to teritorijā veiktās rūpīgās meklēšanas rezultāti kā paredzēts direktīvas 3. panta 4. punktā. Tādējādi citu ES dalībvalstu iestādes zinātu, ka informācija nāk no uzticama un oficiāli apstiprināta avota.

1.10   Komiteja vērš Komisijas uzmanību uz tradicionālās mūzikas, mutvārdu vēstures, foto un kinematogrāfijas darbu nozīmi ES kultūras mantojumā un aicina, nosakot nenosakāmu autortiesību darbus un tos publicējot, pret šādiem darbiem un attēliem, kas atrodas visu 1. panta 1. punktā minēto iestāžu arhīvos, nodrošināt vienlīdzīgu attieksmi. Komiteja atzīmē, ka direktīvas 11. pants dod iespēju direktīvu attiecināt arī uz patlaban neiekļautiem aizsargātiem darbiem, īpaši fonogrammām un individuālām fotogrāfijām, un aicina Komisiju šos darbus pēc iespējas drīzāk iekļaut direktīvas piemērošanas jomā.

1.11   Komiteja atzinīgi vērtē arī Komisijas nodomu noslēgt Saprašanās memorandu starp bibliotēkām, izdevniecībām, autoriem un autortiesību aģentūrām, lai atvieglotu licenču izsniegšanu no aprites izņemto grāmatu digitalizācijai un izplatīšanai (9).

2.   Vispārīga informācija

2.1   Komisija intelektuālā īpašuma tiesību (IĪT) stratēģiju (10) ir ierosinājusi saskaņā ar vispārējo mērķi sekmēt ilgtspējīgu izaugsmi un darba vietas vienotajā tirgū un uzlabot Eiropas konkurētspēju pasaulē. Šī stratēģija papildina stratēģiju “Eiropa 2020”, “Aktu par vienoto tirgu” (11) un “Digitālo programmu Eiropai” un ir to būtisks elements.

2.2   Nesenajā paziņojumā, par kuru Komiteja pašreiz izstrādā atzinumu, Komisija ierosina izveidot intelektuālā īpašuma tiesību vienoto tirgu (12). Viens no pirmajiem šīs IĪT stratēģijas rezultātiem ir ierosinātā direktīva par nenosakāmu autoru darbu izmantošanas atvieglošanu, kas nodrošinās daudzu kultūras darbu pieejamību tiešsaistē visās dalībvalstīs un līdz ar to dos iespēju plašāk attīstīt Eiropas digitālās bibliotēkas, kas saglabā un izplata Eiropas bagāto kultūras un intelektuālo mantojumu.

2.3   Nenosakāmu autortiesību darbu digitalizācija un izplatīšana ir īpašs kultūras un ekonomikas jomas uzdevums. Tas, ka nav zināms autortiesību subjekts, nozīmē, ka izmantotāji nevar iegūt nepieciešamās licences, piemēram, attiecīgo grāmatu nevar digitalizēt. Nenosakāmu autortiesību darbi veido Eiropas kultūras iestāžu kolekciju nozīmīgu daļu, piemēram, British Library lēš, ka no tās kolekcijā esošajiem autortiesību subjektu darbiem — kopumā 150 miljoni — 40 % ir nenosakāmu autortiesību darbi.

2.4   Komisija tagad ierosina direktīvu, kuras mērķis ir paredzēt visām dalībvalstīm kopējus noteikumus par šo darbu pārvaldību, lai atvieglotu plašus digitalizācijas projektus, kas paredzēti digitālajā programmā Eiropai.

2.5   Komisija ir veikusi ietekmes novērtējumu un analizējusi sešas dažādas iespējas nenosakāmu autortiesību darbu pārvaldībai (13). Tā secināja, ka vislabākā pieeja būtu nenosakāmu autortiesību darbu statusa savstarpēja atzīšana starp dalībvalstīm. Tādējādi bibliotēkas un ierosinātās direktīvas 1. panta 1. punktā minētās citas iestādes varētu tiesiski paļauties, ka attiecīgajam darbam ir nenosakāmu autortiesību darba statuss. Turklāt, piemērojot savstarpējas atzīšanas principu, var nodrošināt digitālo bibliotēku kolekcijās iekļauto nenosakāmu autortiesību darbu pieejamību iedzīvotājiem visā Eiropā.

2.6   Direktīvas pamatā ir četri pīlāri:

| i. | lai noteiktu, ka attiecīgajam darbam ir nenosakāmu autortiesību darba statuss, bibliotēkām, izglītības iestādēm, muzejiem vai arhīviem, filmu mantojuma iestādēm un sabiedriskajām raidorganizācijām, ievērojot direktīvas priekšlikumā izklāstītās prasības, jāveic iepriekšēja rūpīga meklēšana dalībvalstī, kurā darbs pirmo reizi ir bijis publicēts; |
| --- | --- |

i.

lai noteiktu, ka attiecīgajam darbam ir nenosakāmu autortiesību darba statuss, bibliotēkām, izglītības iestādēm, muzejiem vai arhīviem, filmu mantojuma iestādēm un sabiedriskajām raidorganizācijām, ievērojot direktīvas priekšlikumā izklāstītās prasības, jāveic iepriekšēja rūpīga meklēšana dalībvalstī, kurā darbs pirmo reizi ir bijis publicēts;

| ii. | ja pēc rūpīgas meklēšanas darbam piešķir nenosakāmu autortiesību darba statusu, attiecīgo darbu uzskata par nenosakāmu autortiesību darbu visā ES teritorijā, tādējādi izvairoties no vajadzības veikt daudzkārtēju rūpīgu meklēšanu; |
| --- | --- |

ii.

ja pēc rūpīgas meklēšanas darbam piešķir nenosakāmu autortiesību darba statusu, attiecīgo darbu uzskata par nenosakāmu autortiesību darbu visā ES teritorijā, tādējādi izvairoties no vajadzības veikt daudzkārtēju rūpīgu meklēšanu;

| iii. | saskaņā ar minēto kārtību būs iespējams bez iepriekšējas atļaujas nodrošināt tiešsaistes piekļuvi nenosakāmu autortiesību darbiem kultūras un izglītības vajadzībām, ja vien autortiesību subjekti neizvirza tiesības uz šādiem darbiem. Šajā gadījumā autortiesību subjektiem, kas izvirza tiesības uz saviem darbiem, jāsaņem atlīdzība, un, nosakot šo atlīdzību, jāņem vērā darba un tā izmantošanas veids; |
| --- | --- |

iii.

saskaņā ar minēto kārtību būs iespējams bez iepriekšējas atļaujas nodrošināt tiešsaistes piekļuvi nenosakāmu autortiesību darbiem kultūras un izglītības vajadzībām, ja vien autortiesību subjekti neizvirza tiesības uz šādiem darbiem. Šajā gadījumā autortiesību subjektiem, kas izvirza tiesības uz saviem darbiem, jāsaņem atlīdzība, un, nosakot šo atlīdzību, jāņem vērā darba un tā izmantošanas veids;

| iv. | nenosakāmu autortiesību darba statusa savstarpēja atzīšana visās dalībvalstīs. |
| --- | --- |

iv.

nenosakāmu autortiesību darba statusa savstarpēja atzīšana visās dalībvalstīs.

3.   Piezīmes

3.1   Komiteja uzskata, ka ir svarīgi, īstenojot visas iniciatīvas intelektuālā īpašuma tiesību jomā, nodrošināt līdzsvaru starp autoru un intelektuālā īpašuma subjektu tiesībām un darbu izmantotāju un galapatērētāju interesēm, lai darbiem varētu piekļūt pēc iespējas lielāks skaits iedzīvotāju visās dalībvalstīs.

3.2   Lai atvieglotu IĪT subjektu meklēšanu, Komisija varētu publicēt un regulāri atjaunināt sarakstu, kurā norādītas direktīvas 1. panta 1. punktā minētās iestādes, kas ir atbildīgas par nenosakāmu autortiesību darbu pārvaldību.

3.3   Turklāt šīm iestādēm ir jābūt drošām, ka datu bāzes, kurās ir ierakstīti citā dalībvalstī veiktās rūpīgas meklēšanas rezultāti, ir oficiāli apstiprinātas. Tāpēc dalībvalstīm jāuztur reģistrs, kurā norādītas attiecīgajā valstī oficiāli apstiprinātās datu bāzes, kurās ierakstāmi to teritorijā veiktās rūpīgās meklēšanas rezultāti kā paredzēts direktīvas 3. panta 4. punktā.

3.4   Komiteja atzīmē, ka ierosinātās direktīvas 11. pants dod iespēju direktīvu attiecināt arī uz patlaban nekļautiem aizsargātiem darbiem, īpaši fonogrammām un individuālām fotogrāfijām. Neraugoties uz šo pārskatīšanas klauzulu, minētie kultūras darbi pēc iespējas ātrāk jāpublicē.

3.4.1   Tradicionālā mūzika un mutvārdu vēsture ir ļoti svarīgs Eiropas kultūras mantojums, un Eiropas Savienībā ir ļoti plašs šādu materiālu arhīvs, ko glabā ne tikai sabiedriskās raidorganizācijas, bet arī citas 1. panta 1. punktā minētās iestādes. Uz visu šo audio un audiovizuālo materiālu jāattiecina tādi paši meklēšanas, klasificēšanas un izmantošanas noteikumi, kas attiecas uz citiem direktīvas 1. panta 2. punktā minētajiem materiāliem.

3.4.2   Arī foto un kinematogrāfijas materiāls ir īpaši bagāts informācijas avots, kas sniedz zināšanas un izpratni par Eiropas vēsturi un attīstību. Ja šādi darbi ir klasificējami kā nenosakāmu autortiesību darbi, jāpieliek visas pūles, lai šo materiālu izplatītu ārpus sabiedrisko iestāžu slēptajiem arhīviem.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  Europeana iedzīvotājiem dod iespēju izmantot Eiropas muzeju, bibliotēku, arhīvu un audiovizuālo kolekciju digitālos resursus. Šo projektu finansē Eiropas Komisija, un to uzsāka 2008. gadā, lai sabiedrība varētu piekļūt Eiropas kultūras un zinātnes mantojumam. Skatīt: www.europeana.eu.

1

Europeana

(2)  COM(2011) 287 galīgā redakcija “Intelektuālā īpašuma tiesību vienotā tirgus”.

2

(3)  Skatīt: “Eiropa 2020, Stratēģija gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei” (COM(2010) 2020 galīgā redakcija), “Gada izaugsmes pētījums 2011” (COM(2011) 11 galīgā redakcija), “Digitālā programma Eiropai” (COM(2010) 245 galīgā redakcija), “Akts par vienoto tirgu” (COM(2011) galīgā redakcija),“Inovācijas savienība” (COM(2010) 546 galīgā redakcija).

3

(4)  OV C 116, 28.04.1999., 35. lpp.; OV C 155, 29.05.2001., 80. lpp.; OV C 221, 07.08.2001., 20. lpp.; OV C 32, 02.02.2001., 15. lpp.; OV C 108, 30.04.2001., 23. lpp.; OV C 324, 30.12.2006., 7. lpp.; OV C 256, 27.10.2007., 3. lpp.; OV C 182, 04.08.2009., 36. lpp.; OV C 218, 11.09.2009., 8. lpp.; OV C 228, 22.09.2009., 52. lpp.; OV C 306, 16.12.2009., 7. lpp.; OV C 18, 19.01.2011., 105. lpp.; OV C 54, 19.02. 2011., 58. lpp.

4

(5)  Nenosakāmu autortiesību darbi ir, piemēram, grāmatas, avīžu vai žurnālu raksti, ko joprojām aizsargā autortiesības, bet kuru autortiesību subjekti nav zināmi un tādējādi nav iespējams iegūt šo darbu izmantošanas licences. Tas attiecas arī uz kinematogrāfijas un audiovizuāliem darbiem. Nenosakāmu autortiesību darbi ir iekļauti Eiropas bibliotēku kolekcijās.

5

(6)  OV C 54, 19.02. 2011., 58. lpp.

6

(7)  OV C 324, 30.12.2006., 7. lpp.; OV C 182, 04.08.2009., 36. lpp.; OV C 228, 22.09.2009., 52. lpp.; OV C 18, 19.01.2011., 105. lpp.; OV C 54, 19.02. 2011., 58. lpp.

7

(8)  ARROW: Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works towards Europeana ir projekts, ko īsteno Eiropas valstu bibliotēku, izdevniecību un kolektīvās pārvaldības organizāciju konsorcijs, kurā autorus pārstāv arī nozīmīgākās Eiropas asociācijas un viņu valstu organizācijas. Skatīt: www.arrow-net.eu.

8

ARROW: Accessible Registries of Rights Information and Orphan Works towards Europeana

(9)  Skatīt: IP/11/630, Brisele, 2011. gada 24. maijs.

9

(10)  COM(2011) 287 galīgā redakcija “Intelektuālā īpašuma tiesību vienotais tirgus”.

10

(11)  COM(2011) 206 galīgā redakcija, “Akts par vienoto tirgu – divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos “Kopīgiem spēkiem uz jaunu izaugsmi” ”.

11

(12)  COM(2011) 287 galīgā redakcija.

12

(13)  SEC(2011) 615 galīgā redakcija “Pārrobežu piekļuve nenosakāmu autortiesību darbiem — ietekmes novērtējums”.

13

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/69 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/69

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK”

COM(2011) 315 galīgā redakcija – 2011/0150 (COD)

2011/C 376/13

Ziņotājs:
  PEZZINI kgs

Padome 2011. gada 24. jūnijā un Eiropas Parlaments 2011. gada 23. jūnijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 114. pantu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK”

COM(2011) 315 galīgā redakcija – 2011/0150 (COD).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Vienotā tirgus, ražošanas un patēriņa specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 30. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 121 balsi par, 2 balsīm pret un 5 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1.   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) atbalsta Komisijas nodomu pārskatīt Eiropas standartizācijas sistēmu, lai saglabātu tās daudzos veiksmīgos elementus, novērstu nepilnības un pienācīgi līdzsvarotu Eiropas, valstu un starptautisko dimensiju, nodrošinot Eiropas standartizācijas sistēmas kvalitātes izcilības pozīciju pasaules mērogā.

1.2.   Komiteja ir pārliecināta, ka Eiropas Savienības līmenī ir jāveido elastīgs un dinamisks tiesiskais un normatīvais regulējums, lai palielinātu Eiropas tehniskās standartizācijas pievienoto vērtību konkurētspējas, inovācijas un izaugsmes veicināšanai.

1.3.   Komiteja atkārtoti uzsver Eiropas standartizācijas nozīmi iekšējā tirgus pienācīgai darbībai un konsolidēšanai, īpaši tādās jomās, kur mūsdienās arvien biežāk izmanto informācijas un komunikācijas tehnoloģijas (IKT), proti, veselībā, drošībā, vides aizsardzībā, patērētāju tiesību aizsardzībā un savstarpējā izmantojamībā.

1.4.   Komiteja uzskata, ka ļoti svarīgi ir pielāgot standartu izstrādes ritmu un ātrumu, kā arī paplašināt to darbības jomu, iekļaujot tajā arī pakalpojumu un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozari, un īpašu uzmanību veltīt gan kvalitātes un drošības mērķiem, gan izstrādāto standartu apjomam, izmantojot interneta konsultāciju forumus un informācijas apmaiņu tiešsaistē.

1.5.   EESK uzskata, ka forumu vai starptautisko rūpniecības konsorciju pieņemtā IKT specifikācija būtu jāapstiprina tikai pēc to sertificēšanas Eiropas standartizācijas iestādēs (ESI), piedaloties MVU pārstāvības organizācijām, patērētājiem, vides nozares dalībniekiem, darba ņēmējiem un būtisku sociālo interešu pārstāvības organizācijām.

1.6.   EESK pauž gandarījumu, ka, izmantojot atbilstošu juridisko pamatu, vienkāršākas kļūs ESI, valstu standartizācijas institūciju un citu ar standartizācijas darbībām saistītu iestāžu finansēšanas sistēmas, kā arī to Eiropas institūciju finansēšanas sistēmas, kas pārstāv ieinteresētās puses.

1.7.   EESK iesaka izstrādāt kopīgu plānošanas dokumentu, kas nodrošinātu turpmāko tirgus mērķu saskaņošanu, koordinēšanu un ievērošanu. Lai to panāktu, visām ieinteresētajām pusēm, uz kurām attiecas ikgadējā plānošana, jāiesaistās ESI, citu nozaru tehniskos standartus (IKT) izstrādājošo struktūru, attiecīgo Komisijas dienestu un valstu standartizācijas institūciju darba programmu sagatavošanā.

1.8.   Komiteja uzsver, ka iespējami ātri jāatjauno tehniskie standarti pakalpojumu nozarē, kas laika posmā līdz 2020. gadam turpinās attīstīsies kā novatorisks tautsaimniecības virzītājspēks. Vienlaikus Komiteja norāda, ka jāņem vērā pakalpojumu īpašais raksturs un ka preču standartizācijas modeli nevar pārņemt automātiski. Izstrādājot jaunus standartus pakalpojumu jomā, jāņem vērā tirgus un sabiedrības vajadzības.

1.9.   EESK uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt Eiropas standartizācijas sistēmas daudzgadu finanšu shēmas stabilu struktūru, un pauž bažas par to, ka šai darbībai paredzētās budžeta apropriācijas Komisija ierosina tikai 2013. gadam.

1.10.   EESK iesaka veidot pēc iespējas plašāku tehniskās standartizācijas procesa un ES pētniecības un inovāciju programmu savstarpējo mijiedarbību, lai bez kavēšanās varētu ieviest jaunās tehnoloģijas un izmantot no tām gūtās priekšrocības Eiropas tautsaimniecības konkurētspējas palielināšanai pasaules tirgū.

1.11.   Komiteja ierosina ciešāku sadarbību starp Eiropas standartizācijas iestādēm un Patentu birojiem, kas aizsargā intelektuālā īpašuma tiesības (IĪT).

1.12.   Lai veicinātu tirdzniecību un uzlabotu Eiropas konkurētspēju, Komiteja aicina jaunajos noteikumos skaidri paredzēt Eiropas pozīciju nostiprināšanu starptautiskās standartizācijas kontekstā.

2.   Ievads

2.1.   Komiteja vienmēr ir uzsvērusi tehniskās standartizācijas būtisko nozīmi, lai nodrošinātu

| — | Eiropas preču un pakalpojumu kvalitāti, |
| --- | --- |

—

Eiropas preču un pakalpojumu kvalitāti,

| — | to konkurētspēju iekšējā un pasaules tirgū, |
| --- | --- |

—

to konkurētspēju iekšējā un pasaules tirgū,

| — | patērētāju tiesību aizsardzību, |
| --- | --- |

—

patērētāju tiesību aizsardzību,

| — | sociālo un vides standartu uzlabošanu. |
| --- | --- |

—

sociālo un vides standartu uzlabošanu.

2.2.   Komiteja vienmēr ir atbalstījusi “plašāku Eiropas standartizācijas pielietojumu ES politikas jomās un tiesību aktu izstrādē, lai atbilstoši sabiedrības un uzņēmējdarbības vajadzībām tehnisko standartizāciju varētu paplašināt uz šādām jaunām jomām: pakalpojumiem, informācijas un komunikāciju tehnoloģijām, satiksmi, patērētāju un vides aizsardzību” (1).

2.3.   Komiteja uzsver, ka “Eiropas standartizācija ir svarīga iekšējā tirgus funkcionēšanai un konsolidācijai, it sevišķi pateicoties “jaunās pieejas” direktīvām veselības, drošības, vides un patērētāju aizsardzības nozarēs” (2).

2.4.   Nesen pieņemtajā atzinumā “Ceļā uz aktu par vienoto tirgu” Komiteja atkārtoti norāda, ka “standarti ir vienotā tirgus nozīmīgi elementi”. Vienlaikus Komiteja uzsver, ka “svarīgi ir vairāk iesaistīt patērētājus un MVU un nodrošināt, ka vienmērīgi un ilgtspējīgi tiek pārvarēti izmaksu faktori, kas ierobežo MVU dalību šajā procesā. Standartiem nevajadzētu būt īpašu tirgus dalībnieku diktētiem. ES standartiem jāpiešķir daudz lielāka nozīme pasaules tirdzniecībā, un tie jāatbalsta turpmākajās divpusējās un daudzpusējās tirdzniecības sarunās” (3).

2.5.   Tehniskajai standartizācijai ir noteicošā loma, lai nodrošinātu iekšējā tirgus darbību un preču un pakalpojumu starptautisko konkurētspēju. Tehniskā standartizācija ir stratēģisks instruments, kas ļauj garantēt preču un pakalpojumu kvalitāti, tīklu un sistēmu savstarpējo izmantojamību, augstu patērētāju tiesību un vides aizsardzības līmeni, kā arī būtiski sekmēt inovāciju un sociālo iekļaušanu.

2.6.   Tehniskās standartizācijas noteicošā loma būs efektīva ar šādiem nosacījumiem:

| — | Eiropas standartizācijas procesā ir jāspēj ātri reaģēt uz prasībām, ko izvirza Komisijas pilnvarots likumdevējs un strauji mainīgā ražošanas nozare, kurā ražojumu aprites un izstrādes cikli kļūst arvien īsāki, un tāpēc jāspēj ātrāk un elastīgāk risināt nākotnes problēmas; |
| --- | --- |

—

Eiropas standartizācijas procesā ir jāspēj ātri reaģēt uz prasībām, ko izvirza Komisijas pilnvarots likumdevējs un strauji mainīgā ražošanas nozare, kurā ražojumu aprites un izstrādes cikli kļūst arvien īsāki, un tāpēc jāspēj ātrāk un elastīgāk risināt nākotnes problēmas;

| — | tehniskie standarti nedrīkst atpalikt no straujās tehnoloģiju attīstības, jo pretējā gadījumā tie zaudē lietderību; tiem jāaptver arvien vairāk nozares, it īpaši informācijas tehnoloģiju un pakalpojumu jomā, turklāt, izmantojot konsultāciju forumus interneta vidē,īpaša uzmanība jāvelta tam, cik ātri un kvalitatīvi standarti tiek izstrādāti un kādā apjomā, |
| --- | --- |

—

tehniskie standarti nedrīkst atpalikt no straujās tehnoloģiju attīstības, jo pretējā gadījumā tie zaudē lietderību; tiem jāaptver arvien vairāk nozares, it īpaši informācijas tehnoloģiju un pakalpojumu jomā, turklāt, izmantojot konsultāciju forumus interneta vidē,īpaša uzmanība jāvelta tam, cik ātri un kvalitatīvi standarti tiek izstrādāti un kādā apjomā,

| — | standartu izstrādes un ieviešanas process jāpielāgo mazo un vidējo uzņēmumu vajadzībām, nevis otrādi; vienlaikus jānodrošina augsts MVU pārstāvības un līdzdalības līmenis standartizācijas darbībās, it īpaši ES līmenī, ievērojot valstu pārstāvības līdzsvarotību; tomēr jāpatur prātā, ka mazajiem un vidējiem uzņēmumiem ir sarežģītas “attiecības” ar tehnisko standartizāciju; |
| --- | --- |

—

standartu izstrādes un ieviešanas process jāpielāgo mazo un vidējo uzņēmumu vajadzībām, nevis otrādi; vienlaikus jānodrošina augsts MVU pārstāvības un līdzdalības līmenis standartizācijas darbībās, it īpaši ES līmenī, ievērojot valstu pārstāvības līdzsvarotību; tomēr jāpatur prātā, ka mazajiem un vidējiem uzņēmumiem ir sarežģītas “attiecības” ar tehnisko standartizāciju;

| — | jāpanākplašāka leģitimācija un konsenss, pateicoties brīvprātīgai, atvērtai un pārredzamai sadarbībai, kurā nozares, MVU, valsts pārvaldes iestādes un citi pilsoniskās sabiedrības ieinteresētie dalībnieki var kopīgi rīkoties, balstoties uz vienādām piekļuves iespējām; tā kā standarti bieži ir saistīti ar iedzīvotāju drošību un labklājību, tīklu efektivitāti, vides un citām sabiedriski nozīmīgām jomām, ir svarīgi, lai visas šīs jomas būtu pienācīgi pārstāvētas un lai tām būtu atbilstoša ietekme; |
| --- | --- |

—

jāpanākplašāka leģitimācija un konsenss, pateicoties brīvprātīgai, atvērtai un pārredzamai sadarbībai, kurā nozares, MVU, valsts pārvaldes iestādes un citi pilsoniskās sabiedrības ieinteresētie dalībnieki var kopīgi rīkoties, balstoties uz vienādām piekļuves iespējām; tā kā standarti bieži ir saistīti ar iedzīvotāju drošību un labklājību, tīklu efektivitāti, vides un citām sabiedriski nozīmīgām jomām, ir svarīgi, lai visas šīs jomas būtu pienācīgi pārstāvētas un lai tām būtu atbilstoša ietekme;

| — | ar apstiprinātiem ES pamatstandartiem Eiropas standartizācijas sistēmai jāspēj nodrošināt pilnīgu informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) lietojumprogrammu un pakalpojumu sadarbspēju un saderību, |
| --- | --- |

—

ar apstiprinātiem ES pamatstandartiem Eiropas standartizācijas sistēmai jāspēj nodrošināt pilnīgu informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) lietojumprogrammu un pakalpojumu sadarbspēju un saderību,

| — | Eiropas standartizācijas sistēmai jāpiešķir vienkāršots un atbilstošs finansiālais atbalsts, lai standartu izstrādē aktīvi iesaistītos visas ieinteresētās puses un lai normatīvais aspekts automātiski tiktu ņemts vērā publiskajās pētniecības un inovācijas programmās, ar kurām atbalsta stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu; |
| --- | --- |

—

Eiropas standartizācijas sistēmai jāpiešķir vienkāršots un atbilstošs finansiālais atbalsts, lai standartu izstrādē aktīvi iesaistītos visas ieinteresētās puses un lai normatīvais aspekts automātiski tiktu ņemts vērā publiskajās pētniecības un inovācijas programmās, ar kurām atbalsta stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu;

| — | kad būs nodrošināts atbilstīgs pārredzamības, atvērtības un visu ieinteresēto pušu līdzsvarotas līdzdalības līmenis, jāņem vērā pasaulē atzīto IKT forumu un konsorciju izstrādātie un Eiropas standartizācijas iestāžu – CEN, CENELEC un Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūta (ETSI) (4) pārbaudītie standarti, lai uz tiem varētu atsaukties Eiropas tiesību aktos par publisko iepirkumu; |
| --- | --- |

—

kad būs nodrošināts atbilstīgs pārredzamības, atvērtības un visu ieinteresēto pušu līdzsvarotas līdzdalības līmenis, jāņem vērā pasaulē atzīto IKT forumu un konsorciju izstrādātie un Eiropas standartizācijas iestāžu – CEN, CENELEC un Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūta (ETSI) (4) pārbaudītie standarti, lai uz tiem varētu atsaukties Eiropas tiesību aktos par publisko iepirkumu;

| — | ir jāstiprina informācijas apmaiņas sistēma starp visām Eiropas standartizācijas iestādēm un struktūrām, un jānodrošina visām ieinteresētajām pusēm vienlīdzīgi nosacījumi attiecībā uz standartu pieejamību. |
| --- | --- |

—

ir jāstiprina informācijas apmaiņas sistēma starp visām Eiropas standartizācijas iestādēm un struktūrām, un jānodrošina visām ieinteresētajām pusēm vienlīdzīgi nosacījumi attiecībā uz standartu pieejamību.

2.7.   Saistībā ar finansiālo atbalstu jāatgādina, ka Lēmumā Nr. 1673/2006/EK, par kuru Komiteja jau izteikusi savu viedokli, paredzēti noteikumi par ES ieguldījumu Eiropas standartizācijas finansēšanā, lai nodrošinātu, ka Eiropas standarti un citi Eiropas standartizācijas produkti tiek izstrādāti un pārskatīti saskaņā ar Eiropas Savienības mērķiem, tiesību aktiem un politikas jomām. Minētie noteikumi būtu jāattiecina uz institūcijām, kas ierosinātajā regulā nav atzītas par Eiropas standartizācijas iestādēm, tomēr ir pilnvarotas veikt sagatavošanas darbu Eiropas standartizācijas atbalstam.

2.8.   Ņemot vērā, ka ES politikas un likumdošanas atbalstam izstrādātā Eiropas standartizācija skar plašas piemērošanas jomas un tās darbības ir daudzveidīgas, jāparedz atšķirīgi finansēšanas noteikumi.

3.   Komisijas priekšlikumi

3.1.   Izskatāmajā priekšlikumā paredzēts risināt šādus jautājumus:

| — | lai nodrošinātu stingru atbalstu preču un pakalpojumu vienotajam tirgum un novērstu šķēršļu rašanos tirdzniecībā ES robežās, Eiropas standartizācijas iestādēm būtu jāpieņem Eiropas standarti gan preču, gan pakalpojumu jomā, un tām arī turpmāk būtu jāpiešķir ES līdzfinansējums. Eiropas standartu izstrādes procesam jākļūst dinamiskākam, un tas nedrīkst atpalikt no arvien straujākā preču un pakalpojumu izstrādes cikla; |
| --- | --- |

—

lai nodrošinātu stingru atbalstu preču un pakalpojumu vienotajam tirgum un novērstu šķēršļu rašanos tirdzniecībā ES robežās, Eiropas standartizācijas iestādēm būtu jāpieņem Eiropas standarti gan preču, gan pakalpojumu jomā, un tām arī turpmāk būtu jāpiešķir ES līdzfinansējums. Eiropas standartu izstrādes procesam jākļūst dinamiskākam, un tas nedrīkst atpalikt no arvien straujākā preču un pakalpojumu izstrādes cikla;

| — | tā kā standarts ir tā izstrādē iesaistīto personu panāktā konsensa rezultāts, standartu leģitimitātes pamatā būtu jābūt dažādu pilsoniskās sabiedrības grupu, piemēram, sociālo partneru, mazo un vidējo uzņēmumu, patērētāju un vides aizsardzības aktīvistu, līdzdalībai; |
| --- | --- |

—

tā kā standarts ir tā izstrādē iesaistīto personu panāktā konsensa rezultāts, standartu leģitimitātes pamatā būtu jābūt dažādu pilsoniskās sabiedrības grupu, piemēram, sociālo partneru, mazo un vidējo uzņēmumu, patērētāju un vides aizsardzības aktīvistu, līdzdalībai;

| — | lai izstrādātu standartus, kas nodrošina informācijas un komunikācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu un pakalpojumu sadarbspēju, IKT standarti ir oficiāli jāatzīst arī tad, ja tos nav izstrādājušas Eiropas standartizācijas iestādes, bet gan specializētie forumi un konsorciji. |
| --- | --- |

—

lai izstrādātu standartus, kas nodrošina informācijas un komunikācijas tehnoloģiju lietojumprogrammu un pakalpojumu sadarbspēju, IKT standarti ir oficiāli jāatzīst arī tad, ja tos nav izstrādājušas Eiropas standartizācijas iestādes, bet gan specializētie forumi un konsorciji.

3.2.   Šajā nolūkā priekšlikumā paredzēts ne vien grozīt Direktīvas 89/686/EEK, 93/15/EEK, 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK, bet arī pārskatīt un apvienot direktīvas un lēmumus.

3.3.   Priekšlikumā regulai, kas nodrošinās vienotu piemērošanu, izvirzīti šādi mērķi:

| — | lielāka pārredzamība un ciešāka valstu standartizācijas institūciju, Eiropas standartizācijas iestāžu un Komisijas sadarbība; |
| --- | --- |

—

lielāka pārredzamība un ciešāka valstu standartizācijas institūciju, Eiropas standartizācijas iestāžu un Komisijas sadarbība;

| — | IKT standartu (aparatūrai, programmatūrai un informācijas tehnoloģiju pakalpojumiem) lietošanas atzīšana, pat ja tos izstrādājušas citas institūcijas, ar nosacījumu, ka tie atbilst Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) principiem par tehniskām barjerām tirdzniecībā (TBT) un Eiropas sadarbspējas vajadzībām; |
| --- | --- |

—

IKT standartu (aparatūrai, programmatūrai un informācijas tehnoloģiju pakalpojumiem) lietošanas atzīšana, pat ja tos izstrādājušas citas institūcijas, ar nosacījumu, ka tie atbilst Pasaules tirdzniecības organizācijas (PTO) principiem par tehniskām barjerām tirdzniecībā (TBT) un Eiropas sadarbspējas vajadzībām;

| — | ES prioritāšu ikgadēja plānošana standartizācijas jomā un Komisijas pilnvaru noteikšana; |
| --- | --- |

—

ES prioritāšu ikgadēja plānošana standartizācijas jomā un Komisijas pilnvaru noteikšana;

| — | plašāka MVU pārstāvība (ar ES finansiālu atbalstu), kā arī patērētāju, vides un sociālo interešu aizstāvības organizāciju pārstāvība, tostarp arī ar standartizācijas produktu izstrādi saistītajās sagatavošanas un papildu darbībās; |
| --- | --- |

—

plašāka MVU pārstāvība (ar ES finansiālu atbalstu), kā arī patērētāju, vides un sociālo interešu aizstāvības organizāciju pārstāvība, tostarp arī ar standartizācijas produktu izstrādi saistītajās sagatavošanas un papildu darbībās;

| — | pasākumi, lai pēc Komisijas pieprasījuma saīsinātu Eiropas standartu izstrādes termiņus, piešķirot finansiālu atbalstu, kas rosinātu ESI aktīvāk censties rast konsensu; |
| --- | --- |

—

pasākumi, lai pēc Komisijas pieprasījuma saīsinātu Eiropas standartu izstrādes termiņus, piešķirot finansiālu atbalstu, kas rosinātu ESI aktīvāk censties rast konsensu;

| — | pasākumi Eiropas tehnisko standartu veicināšanai starptautiskajā līmenī, kā arī tehniskās palīdzības un sadarbības programmu atbalstam trešās valstīs; |
| --- | --- |

—

pasākumi Eiropas tehnisko standartu veicināšanai starptautiskajā līmenī, kā arī tehniskās palīdzības un sadarbības programmu atbalstam trešās valstīs;

| — | Eiropas un starptautisko standartu veicināšana, finansiāli atbalstot uzņēmumus, kas tos tulko dažādās ES oficiālajās valodās, lai panāktu lielāku saskaņotību un pieejamību; |
| --- | --- |

—

Eiropas un starptautisko standartu veicināšana, finansiāli atbalstot uzņēmumus, kas tos tulko dažādās ES oficiālajās valodās, lai panāktu lielāku saskaņotību un pieejamību;

| — | standartizācijas darbību attīstīšana pakalpojumu jomā, balstoties uz Komisijas pilnvarām, lai tādējādi uzlabotu iekšējā tirgus konkurētspēju un izvairītos no atšķirīgiem valstu standartiem; |
| --- | --- |

—

standartizācijas darbību attīstīšana pakalpojumu jomā, balstoties uz Komisijas pilnvarām, lai tādējādi uzlabotu iekšējā tirgus konkurētspēju un izvairītos no atšķirīgiem valstu standartiem;

| — | administratīvā sloga samazināšana, piemērojot vienotas likmes maksājumus un nepārbaudot faktiskās izmaksas; |
| --- | --- |

—

administratīvā sloga samazināšana, piemērojot vienotas likmes maksājumus un nepārbaudot faktiskās izmaksas;

| — | uz veiktspēju balstītas sistēmas ieviešana, pamatojoties uz rezultāta un ietekmes rādītājiem un mērķiem, kas noteikti, lai ātrāk panāktu rezultātus, uzlabotu to efektivitāti un nodrošinātu ātrākas un efektīvākas metodes rezultātu sasniegšanai; |
| --- | --- |

—

uz veiktspēju balstītas sistēmas ieviešana, pamatojoties uz rezultāta un ietekmes rādītājiem un mērķiem, kas noteikti, lai ātrāk panāktu rezultātus, uzlabotu to efektivitāti un nodrošinātu ātrākas un efektīvākas metodes rezultātu sasniegšanai;

| — | Eiropas standartizācijas iestāžu gada ziņojuma izstrāde, ko iesniedz Komisijai un kurā atspoguļoti finanšu aspekti, pārredzamība, ātrums, vienkāršošana, iesaiste un procesa kvalitāte. |
| --- | --- |

—

Eiropas standartizācijas iestāžu gada ziņojuma izstrāde, ko iesniedz Komisijai un kurā atspoguļoti finanšu aspekti, pārredzamība, ātrums, vienkāršošana, iesaiste un procesa kvalitāte.

4.   Vispārīgas piezīmes

4.1.   Komiteja atbalsta Komisijas priekšlikuma mērķus, jo strauja un efektīva Eiropas standartizācija, kurā iesaistītas visas ieinteresētās puses, ir ne tikai nozīmīgs balsts vienotajam tirgum, kas savukārt ir Eiropas integrācijas un tās īstenošanai izstrādātās stratēģijas “Eiropa 2020” stūrakmens, bet arī un jo īpaši Eiropas tautsaimniecības konkurētspējas galvenais faktors un jauninājumus veicinošs instruments.

4.2.   EESK uzskata, ka standartizācijas institūcijas ir jāmudina darba programmu ietvaros izvērtēt politiku, ko tās īsteno intelektuālā īpašuma tiesību jomā, pastiprinātu uzmanību pievēršot jauninājumu veicināšanai un ciešākai sadarbībai ar Patentu birojiem, īpaši ar Eiropas Patentu iestādi Minhenē, lai risinātu intelektuālā īpašuma tiesību jautājumus, tiklīdz tas nepieciešams, un tādējādi nodrošinātu patentu un standartu augstāku kvalitāti.

4.3.   Tāpēc EESK pauž gandarījumu par Komisijas nodomu pārskatīt Eiropas standartizācijas sistēmu, lai saglabātu tās daudzos veiksmīgos elementus, novērstu nepilnības un pienācīgi līdzsvarotu Eiropas un valstu dimensiju atbilstoši jaunajām uzņēmumu, patērētāju, sociālo partneru un Eiropas sabiedrības prasībām un vēlmēm.

4.4.   Komiteja uzskata, ka ir ļoti svarīgi pielāgot standartu izstrādes ritmu un ātrumu, kā arī paplašināt to darbības jomu, iekļaujot tajā arī pakalpojumu un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozari, ar nosacījumu, ka pielāgošanas pasākumi nemazina standartu kvalitāti un ka darbības jomas paplašināšana, papildus Eiropas standartizācijas iestādēm iekļaujot tajā arī citas standartus izstrādājošas struktūras, nodrošina tādas pašas pārredzamības un līdzdalības garantijas, kādas ir Eiropas standartizācijas iestādēm.

4.4.1.   Tāpēc Komiteja uzskata, ka Eiropas standartizācijas iestādēm un Komisijai jānodrošina preventīva kontrole, lai forumu un starptautisko rūpniecības konsorciju pieņemtā specifikācija, kas kā atsauces jāievēro publiskā iepirkuma procedūrās, tiktu izstrādāta neitrāli, taisnīgi un pārredzami, turklāt sadarbībā ar mazo un vidējo uzņēmumu pārstāvjiem, patērētājiem, vides aizsardzības un darba ņēmēju organizācijām un nozīmīgu sociālo interešu aizstāvības iestādēm.

4.4.2.   EESK iesaka raudzīties, lai šāda plaša līdzdalība nepadarītu procedūras sarežģītākas un nepaildzinātu konsensa ceļā panākto standartu izstrādes termiņus. Gluži pretēji, izstrādes termiņi būtu maksimāli jāsaīsina, izmantojot konsultāciju, izstrādes un informācijas apmaiņas forumus interneta vidē (5).

4.5.   Komiteja arī aicina paredzēt regulā Eiropas standartizācijas daudzgadu perspektīvas plānu izstrādi, lai efektīvāk un saskaņotāk reaģētu uz globālās politikas uzdevumiem saistībā ar klimata pārmaiņām, viedo tīklu attīstību, atjaunojamiem enerģijas avotiem un to pieslēgšanu tīkliem, un, protams, prioritārajiem mērķiem vides un sociālajā jomā.

4.6.   Lai veicinātu un vienkāršotu visu ieinteresēto pušu efektīvu dalību standartizācijas procesā gan Eiropas Savienības, gan arī dalībvalstu līmenī, EESK uzskata, ka jāveicina apmācību programmas un jāparedz nepieciešamie pasākumi, lai vājākās dalībvalstu standartizācijas institūcijas, kurās pašlaik nav sekretariāta, kas būtu saistīts ar kādu tehnisko komisiju, aktīvāk iesaistītos standartizācijas procesā.

4.7.   Eiropas standartizācijas iestāžu, citu nozaru tehniskos standartus (IKT) izstrādājošo struktūru, attiecīgo Komisijas dienestu un valstu standartizācijas institūciju gada darba programmu sagatavošana būtu efektīvs pasākums, lai nodrošinātu kvalitatīvu standartu izstrādi vēlamā ritmā, ātrumā un atbilstošā apjomā; lai to panāktu, ir jāveido saskaņota un koordinēta sistēma un jānodrošina visu ieinteresēto pušu līdzdalība minēto programmu sagatavošanā.

4.8.   EESK pauž gandarījumu, ka, izmantojot atbilstošu juridisko pamatu, vienkāršākas kļūs ESI, valstu standartizācijas institūciju un citu kopīgās standartizācijas darbībās iesaistītu iestāžu finansēšanas sistēmas, kā arī to Eiropas institūciju finansēšanas sistēmas, kas pārstāv III pielikumā minētās ieinteresētās puses.

4.8.1.   EESK pauž bažas, ka šai darbībai paredzētās budžeta apropriācijas Komisija ierosina tikai 2013. gadam. Komiteja arī uzskata, ka daudzgadu finansējuma plānošanas jomā jānodrošina stabila sistēma, kas jāpiemēro pēc iespējas ātrāk.

4.9.   Attiecībā uz saskaņotu Eiropas standartu izstrādi, kas nodrošina ražojumu atbilstību ES tiesību aktos noteiktajām pamatprasībām, “nepastāvot saskaņotiem standartiem, uzņēmēji nevar izmantot attiecīgo standartu, lai pamatotu pieņēmumu par atbilstību, un tiem ir jāparāda atbilstība pamatprasībām saskaņā ar piemērojamajos ES tiesību aktos noteikto atbilstības novērtēšanas moduli. Abos gadījumos uzņēmumi nevar izvairīties no izmaksām, ko rada iekšējā tirgus sadrumstalotība vai atbilstības novērtēšanas procedūras” (6);

4.9.1.   Šajā saistībā Komiteja uzskata, ka aktīvāk jāsekmē to izstrāde un brīvprātīga izmantošana, lai nodrošinātu tādējādi vēl augstāku drošības līmeni ražojumiem.

4.10.   EESK uzskata, ka ierosinātajā regulā jāiekļauj noteikumi, kas veicinātu Eiropas standartizācijas sistēmas izstrādāto tehnisko standartu transponēšanu starptautiskajā līmenī un stiprinātu dalībvalstu standartizācijas struktūru un Eiropas standartizācijas iestāžu lomu starptautiskajās standartizācijas institūcijās. To varētu panākt ar koordinētām Eiropas iniciatīvām, kas stiprinātu Savienības starptautisko konkurētspēju un inovāciju.

5.   Īpašas piezīmes

5.1.   Komiteja uzskata, ka I pielikumā būtu jāmin arī atzītās valstu standartizācijas institūcijas.

5.2.   “Tehniskās specifikācijas” ir jānošķir no oficiālajiem standartiem. EESK ierosina 19. apsvērumu papildināt šādi: “atbilstoši standarti un tehniskās specifikācijas”, kā arī 20. un 22. apsvērumā terminu “standarti” aizstāt ar terminu “tehniskās specifikācijas”.

5.3.   Attiecībā uz 2. pantu būtu jāprecizē šādi: “tehniskā specifikācija, ko apstiprinājusi atzīta standartizācijas institūcija”; šajā pantā būtu jāpievieno jauns 9. punkts: “9. “valsts standartizācijas institūcija” ir I pielikumā minēta iestāde”.

5.4.   Attiecībā uz 3. pantu EESK uzskata, ka pat tad, ja valstu standartizācijas institūcijas nevar apstrīdēt Eiropas darba programmas, tām jādod iespēja izteikt iebildumus. Tāpēc Komiteja ierosina 5. punktu grozīt šādi: “Nacionālās standartizācijas institūcijas nevar iebilst pret to, ka kāds no to darba programmas standartizācijas priekšmetiem tiek skatīts Eiropas līmenī atbilstīgi Eiropas standartizācijas iestāžu noteiktajiem standartiem, un tās nedrīkst veikt pasākumus, kas traucētu lēmumu pieņemšanu konkrētajā jautājumā”.

5.4.1.   EESK ierosina šajā pantā pievienot šādu jaunu 6. punktu: “Dalībvalstis paredz nepieciešamos pasākumus, lai 7. pantā minētā Eiropas standarta izstrādes laikā to standartizācijas institūcijas neveiktu nekādas darbības, kas varētu kavēt paredzēto saskaņošanu, un jo īpaši, ka tās attiecīgajā jomā nepublicē jaunu vai pārstrādātu nacionālo standartu, kas pilnībā neatbilst pastāvošajam Eiropas standartam”.

5.5.   Attiecībā uz 7. pantu EESK ierosina pēc 3. punkta pievienot šādu jaunu 3.1. punktu: “3.1. Kad tiek pieprasīts saskaņots standarts, pēc Komisijas un attiecīgās Eiropas standartizācijas institūcijas vienošanās tam piešķir oficiālu statusu.”

5.5.1.   EESK uzskata, ka priekšlikums dot ESI tikai vienu mēnesi laika, lai sagatavotu atbildi uz Komisijas pieprasījumu, var ierobežot iespējas apspriesties ar ieinteresētajām pusēm. EESK iesaka noteikt 3 mēnešu termiņu.

5.6.   EESK ierosina grozīt 9. panta apakšvirsrakstu šādi: “Tehnisko specifikāciju atzīšana IKT jomā publiskā iepirkuma procedūrās” un šā panta sākumā pievienot tekstu “Informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozarē...”.

5.7.   EESK ierosina 16. pantā pievienot šādu a1). apakšpunktu:

| “a1) | atjaunināt I pielikumā minēto valstu standartizācijas institūciju sarakstu, balstoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, kā tas minēts 21. pantā” |
| --- | --- |

“a1)

atjaunināt I pielikumā minēto valstu standartizācijas institūciju sarakstu, balstoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, kā tas minēts 21. pantā”

un grozīt b) apakšpunktu šādi:

| “b) | pielāgot tehnoloģiju attīstībai IKT jomas tehnisko specifikāciju atzīšanas kritērijus publiskā iepirkuma procedūrās”. |
| --- | --- |

“b)

pielāgot tehnoloģiju attīstībai IKT jomas tehnisko specifikāciju atzīšanas kritērijus publiskā iepirkuma procedūrās”.

5.8.   EESK ierosina 17. panta 2. punktu papildināt šādi:

“Šīs regulas 16. pantā minētās deleģētās pilnvaras Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku, sākot no 2013. gada 1. janvāra. Par katru veikto darbību, kas saistīta ar deleģētām pilnvarām, Komisija sagatavo ziņojumu un iesniedz to vienlaikus ar 19. panta 3. punktā minēto ziņojumu.”

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  Sk. OV C 110, 2006. gada 9. maijā, 14. lpp.

1

(2)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

2

(3)  Sk. OV C 132, 2011. gada 3. maijā, 47. lpp.

3

(4)  Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūts (ETSI) ir neatkarīga bezpeļņas standartizācijas iestāde, kas Eiropas Savienībā darbojas telekomunikāciju nozarē.

4

ETSI

(5)  Starptautiskās standartizācijas organizācijas un Starptautiskās elektrotehnikas komisijas gadījumā tehniskās specifikācijas ir produkti, par kuriem nebija pietiekamas vienprātības, lai tie kļūtu par starptautiskiem standartiem.

5

(6)  COM (2011) 315 paskaidrojuma raksta 1. punkts un 18. un 36. apsvērums.

6

COM (2011) 315

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/74 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/74

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums “Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas Savienībā””

COM(2010) 573 galīgā redakcija

2011/C 376/14

Ziņotāja:
  BISCHOFF kdze

Līdzziņotājs:
  PÎRVULESCU kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2010. gada 19. oktobrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums “Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas Savienībā” ”

COM(2010) 573 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 31. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 158 balsīm par, 3 balsīm pret un 4 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

| 1.1 | uzskata, ka Komisijai Eiropas Savienības līmenī jāstiprina pamattiesību kultūra, pārbaudot un tā nodrošinot gan priekšlikumu tiesību aktiem un likumdošanas procesa kopumā, gan arī Komisijas pieņemto aktu atbilstību Hartai un to ievērošanu dalībvalstīs. Ņemot vērā, ka jau notikuši nopietni Hartas pārkāpumi, steidzami jāizstrādā uzraudzības un ātras reaģēšanas stratēģija; |
| --- | --- |

1.1

uzskata, ka Komisijai Eiropas Savienības līmenī jāstiprina pamattiesību kultūra, pārbaudot un tā nodrošinot gan priekšlikumu tiesību aktiem un likumdošanas procesa kopumā, gan arī Komisijas pieņemto aktu atbilstību Hartai un to ievērošanu dalībvalstīs. Ņemot vērā, ka jau notikuši nopietni Hartas pārkāpumi, steidzami jāizstrādā uzraudzības un ātras reaģēšanas stratēģija;

| 1.2 | uzsver, ka pamattiesību veicināšana ir juridiski saistošs pienākums, kam, nākot klajā arī ar jaunām, mērķtiecīgām iniciatīvām, jākļūst par vienu no svarīgākajiem īstenošanas stratēģijas elementiem; uzsver, ka pamattiesības pēc būtības ir dinamiskas — tās ir mūsu sabiedrības stūrakmens un Eiropas Savienībai raksturīga iezīme (1); |
| --- | --- |

1.2

uzsver, ka pamattiesību veicināšana ir juridiski saistošs pienākums, kam, nākot klajā arī ar jaunām, mērķtiecīgām iniciatīvām, jākļūst par vienu no svarīgākajiem īstenošanas stratēģijas elementiem; uzsver, ka pamattiesības pēc būtības ir dinamiskas — tās ir mūsu sabiedrības stūrakmens un Eiropas Savienībai raksturīga iezīme (1);

| 1.3 | uzskata, ka no pilsoniskajām un politiskajām tiesībām nav nodalāmas arī sociālās pamattiesības, tāpēc arī tām jāvelta īpaša stratēģiska uzmanība; uzskata, ka jau pašlaik attiecīgo dokumentu noteikumi ir saistoši un jāveicina to ievērošana; |
| --- | --- |

1.3

uzskata, ka no pilsoniskajām un politiskajām tiesībām nav nodalāmas arī sociālās pamattiesības, tāpēc arī tām jāvelta īpaša stratēģiska uzmanība; uzskata, ka jau pašlaik attiecīgo dokumentu noteikumi ir saistoši un jāveicina to ievērošana;

| 1.4 | uzsver, ka jānodrošina sieviešu un vīriešu līdztiesība un īpaša uzmanība jāvelta visām neaizsargātajām grupām; |
| --- | --- |

1.4

uzsver, ka jānodrošina sieviešu un vīriešu līdztiesība un īpaša uzmanība jāvelta visām neaizsargātajām grupām;

| 1.5 | uzsver, ka Harta attiecas uz visām ES iestādēm, aģentūrām un struktūrām; |
| --- | --- |

1.5

uzsver, ka Harta attiecas uz visām ES iestādēm, aģentūrām un struktūrām;

| 1.6 | rosina dalībvalstis veidot un aizsargāt pamattiesību kultūru visos valsts pārvaldes līmeņos un visās politikas un likumdošanas jomās; EESK aicina izvērtēt, kā transponēšanas process ietekmē pamattiesības; |
| --- | --- |

1.6

rosina dalībvalstis veidot un aizsargāt pamattiesību kultūru visos valsts pārvaldes līmeņos un visās politikas un likumdošanas jomās; EESK aicina izvērtēt, kā transponēšanas process ietekmē pamattiesības;

| 1.7 | pauž nopietnas bažas par tādu politisku viedokļu izplatīšanos, kas var kavēt un dažos gadījumos arī ir kavējuši pamattiesību veicināšanu un respektēšanu; |
| --- | --- |

1.7

pauž nopietnas bažas par tādu politisku viedokļu izplatīšanos, kas var kavēt un dažos gadījumos arī ir kavējuši pamattiesību veicināšanu un respektēšanu;

| 1.8 | aktīvi rosina Komisiju, kurai jāuzrauga līgumu ievērošana, rīkoties efektīvi un, neraugoties uz politiskiem apsvērumiem, piemērot pārkāpuma procedūru; |
| --- | --- |

1.8

aktīvi rosina Komisiju, kurai jāuzrauga līgumu ievērošana, rīkoties efektīvi un, neraugoties uz politiskiem apsvērumiem, piemērot pārkāpuma procedūru;

| 1.9 | ierosina papildu iniciatīvas un veicināšanas pasākumus, kas sekmēs pamattiesību stratēģijas efektīvāku īstenošanu; |
| --- | --- |

1.9

ierosina papildu iniciatīvas un veicināšanas pasākumus, kas sekmēs pamattiesību stratēģijas efektīvāku īstenošanu;

| 1.10 | aicina gan visas ES iestādes, aģentūras un struktūras, gan dalībvalstis, kas iesaistītas pamattiesību nodrošināšanā, un, jo īpaši Komisiju, daudz vairāk uzmanības veltīt tādam aspektam kā pilsoniskās sabiedrības līdzdalība. |
| --- | --- |

1.10

aicina gan visas ES iestādes, aģentūras un struktūras, gan dalībvalstis, kas iesaistītas pamattiesību nodrošināšanā, un, jo īpaši Komisiju, daudz vairāk uzmanības veltīt tādam aspektam kā pilsoniskās sabiedrības līdzdalība.

2.   Ievads un pamatojums

2.1.   Komisijas paziņojumā formulēta Hartas īstenošanas stratēģija jaunajā tiesiskajā vidē, kas pastāv kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā. Komisijas politikas mērķis ir pēc iespējas paaugstināt Hartā nostiprināto pamattiesību efektivitāti.

2.2.   Paziņojuma pirmajā daļā ir uzsvērts, ka Hartas ievērošanā Eiropas Savienība cenšas būt nevainojams paraugs un tāpēc visos attiecīgās procedūras posmos Hartai ir jābūt dalībvalstu īstenotās ES politikas pamatā.

2.2.1.   Pirmkārt, Komisijai jāstiprina pamattiesību kultūra pašas darbā, īpaši uzraugot priekšlikumu tiesību aktiem un Komisijas pieņemto aktu atbilstību Hartai. Otrkārt, Komisijai ir jānodrošina, ka katrā tiesību aktā, kas atrodas likumdošanas procesā, ir ievēroti Hartas noteikumi. Tas savukārt nozīmē, ka jānodrošina gan grozījumu, ko veic kāds no likumdevējiem, gan arī iestāžu dialoga atbilstība Hartai.

2.2.2.   Jānodrošina arī, ka dalībvalstis, īstenojot Eiropas Savienības tiesību aktus, ievēro Hartas noteikumus.

2.3.   Paziņojuma otrajā daļā runa ir par to, ka sabiedrība ir labāk jāinformē. Lai šo mērķi sasniegtu, vajadzīgi mērķtiecīgi un dažādiem apstākļiem piemēroti komunikācijas pasākumi.

2.4.   Komisijas dokumenta trešajā daļā uzmanības centrā ir gada ziņojums par Hartas piemērošanu; nesen Komisija pieņēma pirmo ziņojumu (2). Ziņojumam ir divi mērķi: pirmkārt, pārskatāmi, nepārtraukti un konsekventi ziņot par sasniegto progresu un, otrkārt, pavērt iespēju ikgadējai viedokļu apmaiņai ar Eiropas Parlamentu un Padomi.

3.   Vispārīgas piezīmes

3.1.   EESK uzskata, ka pamattiesības ir īpaši nozīmīgas. Tā atzinīgi vērtē Komisijas publicēto paziņojumu par tematu “Stratēģija Pamattiesību hartas efektīvai īstenošanai Eiropas Savienībā”. EESK uzskata, ka šāda pieeja būtiski sekmēs attīstību tādā jomā kā ES pilsonība, kas skar visus Eiropas Savienības iedzīvotājus.

3.1.1.   Stratēģijā ir noteikti ļoti svarīgi principi, un EESK īpaši vērš uzmanību uz lietderības, universāluma un nedalāmības principu, kā arī uz publisko atpazīstamību un paredzamību. EESK tomēr uzskata, ka vairāki svarīgi aspekti nav ņemti vērā vai arī nav analizēti pietiekami sīki, un tāpēc šie trūkumi ir jānovērš.

3.1.2.   Noteikti ir jāuzsver arī vairāki citi principi. Kā norādīts iepriekš pieņemtos atzinumos, “EESK cenšas panākt vispārēju konsekvenci un pamattiesību aizsardzību, kā arī nediskriminējošu un vienlīdzīgu attieksmi, neraugoties uz to, kādai profesionālajai grupai imigrējušais darba ņēmējs pieder” (3). Turklāt ES “tiesību aktos ... nedrīkst noteikt pasākumus, kas mazinātu jau sasniegto principu piemērošanas līmeni” (4). Būtu jāparedz visi iespējamie pasākumi, lai Polija, Apvienotā Karaliste un Čehijas Republika atteiktos no protokola, kas ļauj atkāpties (opt-out) no Hartas ievērošanas, un turpmāk piemērotu Hartu kopumā.

3.1.3.   Komiteja ir gandarīta par daudzajiem stratēģijā paredzētajiem papildu elementiem, kas attiecas uz tiesību aktiem. EESK īpaši atbalsta ieceri, ka Eiropas Savienībai jākļūst par paraugu pamattiesību jomā, turklāt tas attiecas arī uz ES ārpolitiku un tirdzniecības politiku. Eiropas Savienībai ne vien ir jābūt paraugam, bet arī aktīvai demokrātijas un pilsonisko, politisko, ekonomisko un sociālo cilvēktiesību veicinātajai un jāizmanto sava starptautiskā ietekme, lai sekmētu to ievērošanu.

3.1.4.   EESK atzinīgi vērtē Komisijas un citu ES iestāžu apņemšanos rūpīgi pārskatīt likumdošanas procedūras un darba kārtību, jo īpaši saistībā ar ietekmes novērtēšanu un attiecīgajām struktūrām, lai šo iestāžu darba rezultāti atbilstu Hartā noteiktajiem principiem un tās konkrētajam saturam. Ja vēlamies nodrošināt pamattiesību efektīvu aizsardzību un veicināšanu, svarīgi ir īpašu uzmanību veltīt proaktīvai dalībvalstu rīcībai un tam, kā dalībvalstis ievēro pamattiesības. Jautājums par horizontālās sociālās klauzulas (LESD 9. pants) un sociālo pamattiesību ietekmes novērtējumu sīkāk ir analizēts citā EESK atzinumā (5).

3.2   Jauni draudi — krīze un trūkumi drošības sistēmā

3.2.1.   Komisijas stratēģijā nav paredzēti risinājumi, ja pamattiesību efektīvu īstenošanu kavē jauni un būtiski apdraudējumi. Tomēr tie ir jāņem vēra un stratēģijā ir jāparedz atbilstoši un visaptveroši risinājumi.

3.2.2.   Šajā sakarā EESK jau norādījusi: “Finanšu un saimnieciskās krīzes apstākļos ir svarīgi nostiprināt valstu, ekonomikas dalībnieku un pilsoņu savstarpējās saites, un attieksmē pret pilsoņiem jāapliecina cieņa un jāievēro viņu tiesības.” (6)“EESK pauž bažas arī par to, vai krīzes laikā Eiropas Savienības dalībvalstīm ir budžeta līdzekļi un vai tās vēlēsies piešķirt pietiekami daudz līdzekļu, lai valstu un Eiropas līmenī nodrošinātu cilvēktiesību [...] efektīvu aizsardzību.” (7)

3.2.3.   Nesen EESK izstrādāja atzinumu par ES terorisma apkarošanas politiku, proti, par jomu, kurā apdraudētas vairākas no pamattiesībām (cilvēka cieņa, spīdzināšanas aizliegums, datu aizsardzība, neizraidīšanas princips). Minētajā atzinumā Komiteja norāda uz praktiskajām grūtībām, ar kurām jāsakaras, ievērojot pamattiesības politisku koncepciju un pasākumu izstrādes gaitā. EESK pauž gandarījumu par to, ka noteikts — pamattiesību ievērošana šajā jutīgajā jomā ir horizontāla prioritāte. Tomēr nepietiek, ja vienīgi Komisija apņemas rūpēties par pamattiesību aizsardzību. Līdzīga apņemšanās jāpauž arī dalībvalstu valdībām, kam šīs tiesības jo īpaši jāievēro, īstenojot ES tiesību aktus. Lai pamattiesības aizsargātu, instrumenti ir ne tikai jāizveido un jāizstrādā, bet arī jālieto (8).

3.3   Jauna un būtiska dimensija — pamattiesību veicināšana ir juridiski saistošs pienākums

3.3.1.   Turpmāk Komisijai jādomā ne vien par to, kā, veicot savu darbu, labāk aizsargāt pamattiesības, bet arī par to, kā, izstrādājot jaunas, mērķtiecīgas iniciatīvas, veicināt pamattiesību ievērošanu.

3.3.2.   Hartas 51. pantā noteikts pienākums “veicināt pamattiesību piemērošanu”. Komiteja uzskata, ka šis elements ir ļoti svarīgs. Tā atzīmē, ka Komisija ir gan minējusi pamattiesību veicināšanu, tomēr nav uzsvērusi šī pienākuma stratēģisko nozīmi. Stratēģijā būtu jānosaka, ka pamattiesību veicināšana ir vismaz tik pat nozīmīgs stratēģiskais virziens kā pienākums ievērot pamattiesības.

3.4.   No pilsoniskajām un politiskajām tiesībām nav nodalāmas arī sociālās pamattiesības, tāpēc arī tām jāvelta īpaša stratēģiska uzmanība.

3.4.1.   Atgādinot, cik ļoti svarīga ir pamattiesību nedalāmība, kas minēta gan paziņojumā, gan arī vairākos atzinumos (9), EESK norāda, ka sociālo pamattiesību ievērošanā trūkst stratēģiskas pieejas.

3.4.2.   Komiteja uzskata, kas tas ir nepieļaujami, jo sociālās pamattiesības ir ārkārtīgi nozīmīgs aspekts (10), un to attīstībai Eiropas Savienībā ir gadiem ilga vēsture. Juridiski saistošas Hartas radīšana aizsākās jau ar “Kopienas Hartu par darba ņēmēju sociālajām pamattiesībām” (1989. gadā); šo procesu sekmējusi arī EESK (11). Juridiski saistošu Hartu izstrādāja, ievērojot arī Eiropas Sociālo hartu, kas ar Amsterdamas līgumu iekļauta ES primārajos tiesību aktos (12). Tas nozīmē, ka sociālajām pamattiesībām, īpaši to novatoriskajai formai, kas iekļauta Hartas sadaļā “Solidaritāte” (solidaritāte ieņem svarīgu vietu Eiropas Savienības kopīgo vērtību sistēmā), jāvelta īpaša stratēģiskā uzmanība.

3.4.3.   Komiteja jau ir uzsvērusi publisko dienestu īpašo lomu, nodrošinot efektīvu pamattiesību piemērošanu (13). EESK arī uzsver to “trešās paaudzes” tiesību un principu nozīmi, kurus Hartā iekļāva, īpaši domājot par vides un patērētāju tiesību aizsardzību. Minētās tiesības un principi konsekventi jāievēro un jāveicina, arī izstrādājot un īstenojot ārpolitiku un tirdzniecības politiku.

3.4.4.   EESK uzskata, ka tieši primārajos tiesību aktos ir jānodrošina sociālo pamattiesību un ekonomisko brīvību līdzvērtības princips. Komiteja atgādina, ka LESD preambulas 3. apsvērumā un, jo īpaši, 151. pantā izvirzīts mērķis uzlabot dzīves un darba apstākļus, “nolūkā tos saskaņot, turpinot ieviest uzlabojumus”. EESK aicina līgumos iekļaut “Protokolu par sociālo attīstību”, lai nodrošinātu līdzsvaru starp sociālajām pamattiesībām un ekonomiskajām brīvībām un tādējādi noteiktu, ka ne ekonomiskās brīvības, ne konkurences noteikumi nedrīkst būt prioritāri pār sociālajām pamattiesībām, un lai precīzi definētu, ko nozīmē Eiropas Savienības mērķis nodrošināt sociālo attīstību (14).

3.5.   Jānodrošina sieviešu un vīriešu līdztiesība, un īpaša uzmanība jāvelta visām neaizsargātajām grupām.

3.5.1.   Tā kā visi (sociālo) pamattiesību jautājumi ir jārisina individuāli, svarīgi ir izvērtēt un nodrošināt šo tiesību piemērošanu un veicināšanu, ievērojot nediskriminācijas un vienlīdzības principu. Īpaši svarīgi tas ir attiecībā uz sieviešu un vīriešu līdztiesības jautājumiem, kas jau atzīti gan kā ES mērķi, gan minēti Hartas 23. pantā. Jāpiebilst, ka integrēta pieeja dzimumu līdztiesības nodrošināšanai jāpiemēro visās ES rīcības jomās.

3.5.2.   Aizsargājot pamattiesības, īpaša uzmanība jāvelta neaizsargātajām grupām. EESK norāda uz pavisam nesen izstrādātu atzinumu par šo jautājumu (15) un uzsver, ka jāaizsargā darba un sociālās tiesības, īpaši — tiesības streikot (16). Komiteja arī uzsver Eiropas Integrācijas foruma lielo nozīmi.

3.5.3.   EESK uzskata, ka cilvēktiesības, kas ir vispārējas un nedalāmas, jāaizsargā un tās jāgarantē visām personām, ne tikai Eiropas Savienības pilsoņiem. “Tiesību un tiesiskuma Eiropu” nevar attiecināt vienīgi uz ES dalībvalstu pilsoņiem, bet tai ir jāaptver visi ES teritorijā dzīvojošie. Pretējā gadījumā personu loks, kuras var baudīt ES brīvības, drošības un tiesiskuma telpas priekšrocības, būtu noteikts, neievērojot vērtības un pamatprincipus, kas bija Eiropas Savienības izveides pamatā, proti, nediskriminācijas, vienlīdzīgas attieksmes un solidaritātes principu (17). Eiropas Savienībai ir jārīkojas proaktīvi, lai nodrošinātu visu cilvēku pamattiesību aizsardzību neatkarīgi no viņu valstspiederības.

3.5.4.   Vēlreiz jāatzīmē, ka pamattiesības pēc būtības ir dinamiskas, un jāievieš jauni tiesību aizsardzības līdzekļi, kas atbilstu sabiedrībā notiekošajām pārmaiņām. Komiteja vēlreiz norāda uz tās pausto viedokli, ka, piemēram, digitālajai sabiedrībai, uz kuru attiecas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (ECTK) 8. pants un Hartas 7. un 8. pants, tomēr ir vajadzīga īpaša aizsardzība, ko varētu nodrošināt ar jauniem ES tiesību aktiem (18).

3.5.5.   Mazākumtautības, īpaši romi, arvien biežāk kļūst par valsts iestāžu un policijas īstenoto pasākumu mērķi. Kā norādīts 2010. gada ziņojumā, Komisijas reakcija uz vairāku dalībvalstu pasākumiem bija ātra, bet izrādījās neefektīva. Romu grupas tika izraidītas, lai gan Harta aizliedz kolektīvu izraidīšanu. Eiropas Savienībai jānodrošina, ka dalībvalstīs netiek īstenota šāda politika.

3.6.   Jāpalielina neleģislatīvo aktu stratēģiskā nozīme.

3.6.1.   Paziņojumā ir tikai dažas atsauces uz neleģislatīviem aktiem. Tā kā Eiropas Savienība, īpaši Komisija veic ļoti daudz dažādu politisku un finanšu pasākumu, šim nozīmīgajam aspektam ir vajadzīga stratēģiska pieeja, lai šajās jomās, arī tādā jutīgā jomā kā tirdzniecība arī trešajām valstīm, īstenotu Hartā minētās saistības. Stratēģijā uzmanība jāvelta arī iespējamai bezdarbībai vai pārkāpumiem.

3.7.   ES līmenī Hartas noteikumi attiecas uz visām ES iestādēm, aģentūrām un struktūrām to konkrētajā atbildības jomā.

3.7.1.   EESK atzinīgi vērtē to, ka paziņojumā vairākkārt minētas Eiropas Savienības iestādes. Tomēr šis aspekts nav ņemts vērā sistemātiski. Jānorāda uz Līguma par Eiropas Savienību 13. panta 1. punktu, kas nosaka, ka Eiropas Savienības iestāžu sistēmas uzdevums ir “stiprināt tās vērtības, sekmēt tās mērķu sasniegšanu, kalpot Eiropas Savienības, tās pilsoņu un dalībvalstu interesēm, kā arī nodrošināt tās politiku un darbību saskaņotību, efektivitāti un nepārtrauktību”. Komisijai, kas uzrauga līgumu ievērošanu, jānodrošina konsekventa un efektīva pieeja. No otras puses, EESK uzskata, ka tās īpašais uzdevums saistībā ar pamattiesību aizsardzību ir sargāt ES vērtības.

3.7.2.   Viens no Komisijas uzdevumiem ir pārraudzīt un nodrošināt, ka pamattiesības ievēro un veicina visas tai padotās aģentūras un struktūras. Īpaši tas attiecas uz Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF), Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (FRONTEX) utt. Par FRONTEX darbību EESK ir paudusi bažas nesen pieņemtajos atzinumos. Komiteja ar bažām norāda uz vairāku dalībvalstu valdību un FRONTEX praksi izraidīt personas, kam varētu būt nepieciešama starptautiska aizsardzība (19). Minētās darbības, kuru biežums un mērogs ir audzis, jāveic pilnīgi pārredzami un atbildīgi. Komiteja iesaka aģentūrai FRONTEX un Eiropas Patvēruma lietu atbalsta birojam sadarboties, lai efektīvi novērstu jebkādus cilvēktiesību pārkāpumus. Izraidot cilvēkus uz valstīm vai teritorijām, kur viņu drošība ir apdraudēta, neapšaubāmi tiek pārkāpts neizraidīšanas princips. EESK arī ierosinājusi FRONTEX darbiniekiem iziet īpašu apmācību, lai nodrošinātu augstākus pamattiesību aizsardzības standartus (20).

3.7.3.   Visām iestādēm arvien vēl jāveic liels darbs, lai izstrādātu saskaņotu un efektīvu pamattiesību ievērošanas un veicināšanas stratēģiju, kā arī lai pārskatītu un uzlabotu jau pieņemtos dokumentus (21). Padomei, kas ir dalībvalstu forums, jāapzinās, ka tai ir īpaša nozīme pamattiesību veicināšanā un aizsardzībā.

3.8   Dalībvalstu līmenī

3.8.1.   Tā kā pamattiesību ievērošana ir priekšnoteikums, lai valsts varētu pievienoties Eiropas Savienībai, un viena no svarīgākajām saistībām, kas ES dalībvalstij ir jāuzņemas, dalībvalstīm ir būtiska nozīme pamattiesību efektīvā īstenošanā. Tāpēc EESK atzinīgi vērtē Komisijas nodomu īstenot profilakses stratēģiju, lai nodrošinātu, ka dalībvalstis, īstenojot Eiropas Savienības tiesību aktus, ievēro Hartas principus. Visos valsts pārvaldes līmeņos un visās politikas un likumdošanas jomās būs jāveido pamattiesību kultūra, kurai jānodrošina šo tiesību respektēšana un veicināšana, turklāt jāizvērtē, kā transponēšanas process ietekmē pamattiesības. Taču, lai neradītu nepamatotas cerības, ir jāuzsver, ka dalībvalstīm (kaut arī tām tiesības ir jāaizsargā arī saskaņā ar nozīmīgiem starptautiskiem dokumentiem, kurus visas dalībvalstis vēl nav ratificējušas) ir pienākums aizsargāt un veicināt Hartā noteiktās tiesības un principus, tikai īstenojot ES tiesību aktus.

3.8.2.   EESK aktīvi rosina Komisiju, kurai jāuzrauga līgumu ievērošana, rīkoties efektīvi un, neraugoties uz politiskiem apsvērumiem, piemērot pārkāpuma procedūru. Vērtējot no pamattiesību aizsardzības viedokļa, pašlaik spēkā esošā kārtība ir pārāk gausa un pilnīgi neatbilstoša. Ievērojot šīs jomas svarīgumu un iespējamos apdraudējumus cilvēku dzīvībai, drošībai, labklājībai un cieņai, Eiropas Savienības jārīkojas ātri, savlaicīgi un izlēmīgi; tās iestādēm bez kavēšanās jāizmanto visas tām piešķirtās pilnvaras.

3.8.3.   Komiteja stingri iesaka Komisijai neuzskatīt, ka prioritāri ir tie līgumu pārkāpumu gadījumi, kas saistīti ar principu jautājumiem vai īpaši negatīvi ietekmē ES pilsoņus. Visām Hartā paredzētājām tiesībām, īpaši — sociālajām tiesībām, ir vienlīdz liela nozīme, un nevienai iestādei, arī Eiropas Komisijai, nav ne tiesību, ne pilnvaru noteikt, ka vienas tiesības ir svarīgākas nekā citas.

3.8.4.   EESK uzskata, ka nav pieņemama atsevišķu dalībvalstu atkāpšanās (opt-outs) no Hartas ievērošanas; šādi izņēmumi var nopietni ietekmēt Eiropas Savienības Pamattiesību hartā paredzēto pilsoņu tiesību un darba ņēmēju tiesību aizsardzību vai īstenošanu Eiropas Savienībā. Gan Komisijai, gan arī citām ES iestādēm jāizpēta iespējas mudināt tās valstis, kuras arvien vēl atkāpjas no Hartas principu ievērošanas, turpmāk pilnībā pieņemt šī pamattiesību instrumenta noteikumus un katru gadu ziņot par pasākumiem, kas attiecīgajā dalībvalstī veikti, lai īstenotu Hartā paredzētās pamattiesības.

3.9.   Starptautisko saistību nozīme nav pietiekami novērtēta

3.9.1.   Paziņojumā minētas vairākas atsauces uz starptautiskām saistībām. Arī šis aspekts diemžēl nav pietiekami plaši aplūkots. Arī šajā gadījumā nepieciešama stratēģiska pieeja. To īpaši prasa ES hartas 53. pants, lai nodrošinātu minimālo aizsardzības līmeni saskaņā ar ANO paktiem, (pārskatīto) Eiropas Sociālo hartu un arī Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, kā tas norādīts 52. panta 3. punktā. Uz minimālo aizsardzības līmeni būtībā attiecas arī starptautisko iestāžu, īpaši Eiropas Cilvēktiesību tiesas, judikatūra.

3.10   Papildu pasākumi

3.10.1.   EESK uzsver, cik svarīga nozīme ir efektīviem izpildes pasākumiem (22). Lai uzraudzītu Hartā un ar to saistītajos protokolos paredzēto tiesību īstenošanu, jāstiprina Eiropas Savienības Tiesas loma. Svarīgi ir vairāk informēt par šīs tiesas praksi, it sevišķi gadījumos, kas saistīti ar protokoliem.

3.10.2.   Lai nodrošinātu cilvēktiesību efektīvu aizsardzību, visās dalībvalstīs visaptveroši jāievēro visi tiesiskuma standarti un regulāri par to ir jāsniedz pārskats. Tas jo īpaši attiecas uz tiesu iestāžu pilnvarām lūgt augstāk stāvošu tiesas iestādi pārbaudīt, vai tiesību normas un valsts pārvaldes īstenotie pasākumi neliecina par pamattiesību un cilvēktiesību pārkāpumiem. Jānodrošina arī iedzīvotāju tiesības vērsties kompetentajās valstu un Eiropas tiesu iestādēs ar prasību sodīt pamattiesību pārkāpumus.

3.10.3.   Attiecīgajām struktūrām ir jāpiešķir visi vajadzīgie līdzekļi. Pirmkārt, tas attiecas uz pašu EESK, Komisiju un citām ES iestādēm. Paziņojumā nav informācijas par īpašiem pasākumiem, lai uzlabotu iestāžu veiktspēju. Pasākumi, ar kuriem ES aizsargā pamattiesības un pilnveido likumdošanas un politiskās procedūras, vajadzīgs laiks un ievērojami resursi (piemēram, personāla apmācība). Paziņojums liecina, ka šobrīd nav konkrēta plāna pārejai uz šo posmu. EESK norāda, ka vismaz īstermiņā lielākā daļa šīs politikas mērķu ir nopietni padraudēti, ja nebūs skaidras un stingras apņemšanās uzlabot veiktspēju. Tas attiecas tiklab uz Komisiju (23), kā arī uz Pamattiesību aģentūru (24). Tālab ir jāuzlabo Pamattiesību aģentūras darbība un tā jāiesaista visos sinerģijas pasākumos. Jāparedz arī dalībvalstīs izveidoto cilvēktiesību komiteju, tiesībsargu un citu cilvēktiesību aizstāvju aktīva iesaistīšana.

3.11   Veicināšanas pasākumi

3.11.1.   Eiropas Savienībai jācenšas stiprināt tiesisko regulējumu sociālo pamattiesību jomā. Lai to veiktu, Eiropas Savienībai jāpievienojas gan pārskatītajai Eiropas Sociālajai hartai, gan tās protokoliem. Eiropas Savienībai ir jāiesaka dalībvalstīm ratificēt visus (sociālo) pamattiesību instrumentus (ieskaitot protokolus par grozījumiem, papildprotokolus un fakultatīvos protokolus). Ja Eiropas Savienība nevar ratificēt kādu no dokumentiem, jāapsver un izmanto visi līdzekļi, lai to saturu padarītu juridiski saistošu.

3.11.2.   Integrēta pieeja pamattiesību jomā nozīmē, ka katrai pārvaldes struktūrai būs ne vien jāizvērtē to regulāri veiktā (īpaši ar likumdošanu saistītā) darbība, bet arī katru gadu jāierosina vismaz viens vai divi konkrēti pamattiesību veicināšanas pasākumi. Turklāt ir jāpapildina “Pamattiesību saraksts”, īpašu uzmanību veltot pienākumam “veicināt pamattiesību ievērošanu”, visaptverošai dzimumu līdztiesības nodrošināšanai un ilgtspējīgai attīstībai.

3.11.3.   Komisijai būtu jāuzsāk vairāk projektu. Projektiem būtu jāattiecas arī uz cilvēktiesību aizstāvju aizsardzību. Turklāt būtu jāuzlabo gan iekšējā, gan ārējā sadarbība. EESK šajā sakarā norāda uz atzinumu, kurā tā “aicina Eiropas Savienības politikas jomās piešķirt lielāku nozīmi ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām un izmantot pieejamos ģeogrāfiskos un tematiskos instrumentus, tajā skaitā kā papildu instrumentu izmantot Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu (EIDHR)”, tā nodrošinot, ka sociālais dialogs ir viena no prioritātēm (25). Jautājumos par cilvēktiesību aizsardzību un veicināšanu Komisijai arī būtu jākonsultējas ar citām starptautiskām organizācijām.

3.11.4.   EESK pauž bažas par sabiedrības nepietiekamo izpratni par Hartu un pamattiesībām. Tāpēc ir jāvelta lielas pūles, lai palielinātu Hartas publisko atpazīstamību. Harta ir nozīmīgs dokuments, un tās saturam jābūt publiski pieejamam; Hartai jākļūst par atskaites punktu lielākajai daļai eiropiešu. EESK iesaka Komisijai pastiprināt centienus šī uzdevuma veikšanai. Saziņā ar sabiedrību galvenais nav ziņojumu izplatīšana, bet gan aktīvi pasākumi, kas nodrošinātu, ka Harta kļūs par atsauces dokumentu katram ES pilsonim.

3.11.5.   EESK atzinīgi vērtē visus, arī dalībvalstu, pasākumus, lai nodrošinātu īpašu apmācību visām ieinteresētajām grupām, īpaši juridiskajiem darbiniekiem, un labāku sabiedrības informēšanu, bet tas ir tikai viens nepieciešamās saziņas stratēģijas aspekts. Būtiski ir sazināties ar sabiedrību tiešā veidā. Par to var pārliecināties, analizējot SOLVIT tīkla pieredzi; tas ir piemērs, kas liecina, ka Komisija aktīvi meklē informāciju, tostarp vēršoties arī pie ieinteresētajām personām. Tāda pati pieeja vajadzīga arī attiecībā uz pamattiesību ievērošanu kopumā un īpaši, attiecībā uz sociālajām tiesībām.

3.12   Noturības pārbaude

3.12.1.   Pamattiesību efektivitāte ir jāapliecina praksē, īpaši jau saimnieciskās krīzes vai spēcīgas politiskās spriedzes apstākļos. EESK pauž nopietnas bažas par tādu politisku viedokļu izplatīšanos, kas var (un dažos gadījumos tas ir noticis) veicināt nopietnus pamattiesību pārkāpumus un kavēt pamattiesību veicināšanu un aizsargāšanu.

3.12.2.   Eiropas Savienības Tiesa jau ir skatījusi svarīgus ar pamattiesībām saistītus jautājumus, atzīstot par spēkā neesošiem sekundāros tiesību aktus, piemēram, par nediskrimināciju (26) un datu aizsardzību, (27) vai arī nepieļaujot tādus valsts tiesību aktus, kas trešo valstu valstspiederīgajiem, kuri dalībvalstī uzturas nelikumīgi, paredz brīvības atņemšanas sodu (28).

3.12.3.   EESK arī pauž bažas par romu tautības cilvēku masveida izraidīšanu, attieksmi pret personām bez dokumentiem, kuras ieceļojuši no Ziemeļāfrikas, vārda brīvības ierobežojumiem, jo īpaši plašsaziņas līdzekļos utt. Rūpīgi ir jāizvērtē visi tiesību akti, kas ļauj neievērot vai ierobežot (sociālās) pamattiesības (piemēram, tiesības uz maksimālā darba ilguma ierobežošanu).

3.12.4.   Finanšu un ekonomikas krīze izraisa nopietnu spriedzi sociālo pamattiesību jomā. Nevienā vienošanās dokumentā, atveseļošanas plānā vai citā ES un dalībvalstu pasākumā nedrīkst pārkāpt (sociālās) pamattiesības, piemēram, tiesības uz informāciju un konsultācijām, tiesības uz kolektīvām sarunām un rīcību, bet jānodrošina gan sociālo partneru, gan publisko un sociālo dienestu pilnīga autonomija un pamattiesību ievērošana un veicināšana.

3.13.   Nepieciešamība būtiski stiprināt pilsoniskās sabiedrības līdzdalību

3.13.1.   Stratēģijā vispārīgi norādīts, ka jāņem vērā ieinteresēto personu viedoklis. EESK atzinumos šis svarīgais pamattiesību aspekts uzsvērts jau vairakkārt (29). Jēdziens “ieinteresētās personas” ir pietiekami plašs, lai ietvertu tiešām visus interesentus. Tomēr Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ir ļoti svarīgi, ka skaidri atzīst tās kā padomdevējas iestādes nozīmi. Tas attiecas arī uz ES līmeņa sociālajiem partneriem (LESD 152. pants).

3.13.2.   Pamattiesību īstenošana vistiešāk skar tieši katru cilvēku atsevišķi un pilsonisko sabiedrību kopumā. Ieinteresētās personas ir uzskatāmi jāiesaista. Tāpēc tās regulāri, pilnā mēra un efektīvi jāiesaista šajā procesā.

3.13.3.   EESK it īpaši būtu jāiesaista un ar to regulāri un savlaicīgi jākonsultējas, jo īpaši par Komisijas gada ziņojumu. Komiteja sargā ES vērtības un arī pārstāv organizēto pilsonisko sabiedrību, tāpēc tā vislabāk var nodrošināt saikni ar pilsonisko sabiedrību.

3.13.4.   EESK katru gadu izstrādās atzinumu par to, kā īsteno Pamattiesību hartu (īpaši ņemot vērā sociālās pamattiesības), horizontālās sociālās klauzulas (LESD 8.,9.,10. pants), citus Lisabonas līguma noteikumus, kas attiecas uz sociālo politiku (īpaši LESD 145. līdz 166. un 168. pants), kā arī sekundārās tiesības un citus tiesiskus un politiskus pasākumus, analizējot arī mērķu un prasību ievērošanu un tās veicināšanu. Izstrādājot atzinumu, tā pārbaudīs un novērtēs, kā šie pasākumi sekmē pamattiesību un sociālās politikas attīstību Eiropas Savienībā. Atzinumā būs iekļauti arī ieteikumi, kā, īstenojot konkrētus pasākumus, var labāk sasniegt mērķus un ievērot prasības.

Pirms attiecīgā atzinuma izstrādes vienmēr rīkos uzklausīšanu, kurā viedokli varēs paust un ziņojumus sniegt ne tikai sociālie partneri un dažādu interešu pārstāvji, bet arī citas lielas organizācijas, kas pārstāv pilsonisko sabiedrību un darbojas sociālajā jomā. Ar šiem atzinumiem, kurus pieņems katru gadu, EESK iepazīstinās ES iestāžu, īpaši Eiropadomes, Padomes, Eiropas Parlamenta, Komisijas, Eiropas Tiesas un Eiropas Centrālās bankas pārstāvjus.

Tiks arī rīkotas konferences par hartas īstenošanas efektīvu uzraudzību. Tās arī ļaus stiprināt sadarbību ar Pamattiesību aģentūru.

3.13.5.   Gada ziņojums ir lietderīgs instruments, lai novērtētu politikā sasniegto. Tam ir jābūt viegli pieejamam. EESK rosina Komisiju un Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru izmantot iespēju un gada ziņojuma izstrādāšanā iesaistīt pilsonisko sabiedrību un aicina šīs iestādes būt atvērtām neatkarīgiem vērtējumiem par pamattiesību ievērošanu Eiropas Savienībā un ārpus tās robežām. Komiteja kā organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāve ir gatava veicināt šo procesu un piedalīties gada ziņojuma izstrādē. Gada ziņojumā ir jāņem vērā gadījumi, par kuriem dažādu iemeslu dēļ nav iesniegtas petīcijas un nenotiek tiesvedība. Šai sakarā jāpiebilst, ka ziņojumā jāatspoguļo no dažādām cilvēktiesību organizācijām saņemtā informācija, kurai jābūt ziņojuma pamatā.

3.13.6.   Lai gan EESK atzīst gada ziņojuma nozīmi, tā tomēr uzskata, ka pirmais gada ziņojums nesniedz vienotu pārskatu par visām Hartā noteiktajām pamattiesībām. Ziņojumā sadaļā “Svarīgākās norises 2010. gadā” uzsvērti vairāki būtiski aspekti, bet nav skaidri to atlases kritēriji. Izmantojot šādu selektīvu pieeju, nav viegli apzināt nepilnības stratēģijas īstenošanā un varētu — tas rada īpašu satraukumu — rasties iespaids, ka dažām pamattiesībām noteikta lielāka prioritāte nekā citām.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  EESK atzinums par tematu “Transatlantiskās attiecības un Eiropas sociālā modeļa popularizēšana starptautiskā līmenī”, OV C 51, 17.02.2011., 20. lpp.

1

(2)  COM(2011) 160 galīgā redakcija, 30.03.2011.

2

(3)  EESK atzinums par tematu “Pamattiesību ievērošana Eiropas imigrācijas politikā un ar to saistītajos tiesību aktos”, OV C 128, 18.05.2010., 29. lpp., 4.2.3. punkts.

3

(4)  EESK atzinums par tematu “Ceļā uz ES pamattiesību hartas izstrādāšanu”, OV C 367, 20.12.2000., 26. lpp., 3.1.3. punkts.

4

(5)  EESK atzinums par tematu “ES kohēzijas un koordinēšanas stiprināšana sociālajā jomā” (vēl nav publicēts OV).

5

(6)  EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 4.2.4.2. punkts.

6

(7)  EESK atzinums par tematu “Pamattiesību ievērošana Eiropas imigrācijas politikā un ar to saistītajos tiesību aktos”, OV C 128, 18.05.2010., 29. lpp., 4.3.4. punkts

7

(8)  EESK atzinums par tematu “ES Pretterorisma politika” (OV C 218, 23.07.2011.), SOC/388, 4.5.1.–4.5.2. punkts.

8

SOC/388,

(9)  EESK atzinums par tematu “Ceļā uz ES pamattiesību hartas izstrādāšanu”, OV C 367, 20.12.2000., 26. lpp., 3.1.1. punkts. EESK atzinums par tematu “Pamattiesību aģentūra”, OV C 88, 11.04.2006., 37. lpp., 2.1. punkts. EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 3.5. punkts.

9

(10)  EESK atzinums par tematu “Ceļā uz ES pamattiesību hartas izstrādāšanu”, OV C 367, 20.12.2000., 26. lpp., 3.1.3. punkts.

10

(11)  EESK atzinums par tematu “Kopienas sociālo tiesību pamatsistēma”, OV C 126, 23.05.1989., 4. lpp.

11

(12)  Līguma par Eiropas Savienību 5. apsvērums un LESD 151. panta 1. punkts.

12

(13)  EESK atzinums par tematu “Pamattiesību ievērošana Eiropas imigrācijas politikā un ar to saistītajos tiesību aktos”, OV C 128, 18.05.2010., 29. lpp., 4.3.4. punkts.

13

(14)  EESK atzinums “Sociālā programma”, OV C 182, 04.08.2009., 65. lpp., un “atzinums Iekšējā tirgus sociālā dimensija”OV C 44, 11.02.2011., 90. lpp.

14

(15)  EESK atzinums par tematu “Pamattiesību ievērošana Eiropas imigrācijas politikā un ar to saistītajos tiesību aktos”, OV C 128, 18.05.2010., 29. lpp.

15

(16)  EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 4.1.9. punkts.

16

(17)  EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 3.5. punkts.

17

(18)  EESK atzinums par tematu “Digitālās kompetences, digitālo prasmju un e-iekļaušanas stiprināšana”OV C 318, 29.10.2011., 9. lpp., 7. punkts.

18

(19)  EESK atzinums par tematu “Eiropas kopējās patvēruma sistēmas pievienotā vērtība”, OV C 44, 11.02.2011., 17. lpp., 4.19. punkts.

19

(20)  EESK atzinums par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu, OV C 18, 19.01.2011., 85. lpp., 4.2.1.9. punkts.

20

(21)  Eiropas Parlamenta 2010. gada 15. decembra rezolūcija. Padomes 2011. gada 24. un 25. februāra secinājumi.

21

(22)  EESK atzinums par tematu “Ceļā uz ES pamattiesību hartas izstrādāšanu”, OV C 367, 20.12.2000., 26. lpp., 3.1.4. un 3.3.3. punkts.

22

(23)  EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 1.4. punkts. EESK atzinums par tematu “Pamattiesību ievērošana Eiropas imigrācijas politikā”, OV C 128, 18.05.2010., 29. lpp., 2.15. punkts.

23

(24)  EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 3.7. punkts. EESK atzinums par Pamattiesību aģentūru, OV C 88, 11.04.2006., 37. lpp.

24

(25)  EESK atzinums par tematu “Eiropas Demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR)” (pašiniciatīvas atzinums), 1.1. un 1.2. punkts.

25

EIDHR

(26)  Tiesas (virspalāta) 2011. gada 1. marta spriedums, Lieta C-236/09 — Association belge des Consommateurs Test-Achats ASBL (dzimuma kritērija kā faktora ievērošana, novērtējot apdrošināšanas risku).

26

Association belge des Consommateurs Test-Achats ASBL

(27)  Tiesas (virspalāta) 2011. gada 1. marta spriedums, Lietas C-92/09 un C-93/09 — Volker und Markus Schecke (fizisku personu aizsardzība personas datu apstrādē — informācijas par Eiropas lauksaimniecības fondu līdzekļu saņēmējiem publicēšana).

27

Volker und Markus Schecke

(28)  Tiesas (virspalāta) 2011. gada 28. aprīļa spriedums, Lieta C-61/11 — PPU - El Dridi (valsts tiesību akts, “saskaņā ar kuru trešās valsts valstspiederīgajam, kurš nelikumīgi uzturas attiecīgajā dalībvalstī, piemēro brīvības atņemšanas sodu tikai tādēļ vien, ka tas, pārkāpjot rīkojumu par šīs valsts atstāšanu noteiktajā termiņā, bez pamatota iemesla joprojām turpina uzturēties tajā”).

28

PPU - El Dridi

(29)  EESK atzinums par tematu “Ceļā uz ES pamattiesību hartas izstrādāšanu”, OV C 367, 20.12.2000., 26. lpp., 3.4. punkts. EESK atzinums par tematu “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa pilsoņu interesēs”, OV C 128, 18.05.2010., 80. lpp., 4.3. punkts.

29

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/81 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/81

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas stratēģija invaliditātes jomā (2010–2020); atjaunināta apņemšanās veidot Eiropu bez šķēršļiem””

COM(2010) 636 galīgā redakcija

2011/C 376/15

Ziņotājs:
  VARDAKASTANIS kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 13. janvārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas stratēģija invaliditātes jomā (2010–2020); atjaunināta apņemšanās veidot Eiropu bez šķēršļiem””

COM(2010) 636 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 31. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (2011. gada 21. septembra sēdē), ar 151 balsīm par un 5 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   EESK atzinīgi vērtē Eiropas stratēģiju invaliditātes jomā (2010–2020) (turpmāk — stratēģija) kā aktīvu politikas instrumentu ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām (turpmāk — ANO konvencija) īstenošanai un no šīs konvencijas izrietošo saistību īstenošanai. Ar šo stratēģiju ES oficiāli atzīst ANO konvencijas juridiski saistošo statusu. EESK aicina Eiropas Savienību veikt nākamo soli, kas ir vienlīdz svarīgs, proti, ratificēt fakultatīvo protokolu un nodrošināt, lai minētā konvencija tiktu ņemta vērā spēkā esošajos un turpmākajos sekundārajos tiesību aktos. EESK uzskata, ka ANO Konvencija par personu ar invaliditāti tiesībām nodrošina skaidrus pamatprincipus, kas ļauj personām ar invaliditāti sniegt ieguldījumu sava potenciāla realizēšanā, ar nosacījumu, ka tiek garantēta līdzdalība un iesaistīšana.

1.2   EESK ierosina saistīt Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā īstenošanu ar stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu. Dalībvalstīm valsts reformu programmās būtu jāiekļauj konkrēti mērķi personām ar invaliditāti, lai noteiktu viņu nabadzības, nodarbinātības un izglītības līmeni.

1.3   EESK atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas iniciatīvu direktīvai par diskriminācijas izskaušanu (1), kas balstīta uz LESD 19. pantu (2). Ar nosacījumu, ka panti par invaliditātes piešķiršanu tiek grozīti tā, lai tie būtu saskaņā ar ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, Komiteja aicina dalībvalstis un Eiropas Parlamentu pieņemt stingrus un piemērotus ES tiesību aktus, ar ko personu ar invaliditāti tiesību aizsardzība tiktu attiecināta arī uz citām jomām, ne tikai uz nodarbinātību.

1.4   EESK uzsver pievienoto vērtību, ko sniedz konsultēšanās ar personu ar invaliditāti organizācijām un to aktīva iesaistīšana, izstrādājot un īstenojot tiesību aktus un politiku saskaņā ar ANO konvencijas 4. panta 3. punktu un Līguma par Eiropas Savienību 11. pantu. Arī sociālajiem partneriem var būt svarīga nozīme, un viņiem sarunās būtu vairāk jāņem vērā ar invaliditāti saistīti apsvērumi. EESK aicina īstenot Pamatnolīgumu par iekļaujošu darba tirgu un aicina dalībvalstis pieņemt īpašus finanšu pasākumus, lai veicinātu kolektīvas sarunas par invaliditātes jautājumiem. Komiteja norāda, ka nodarbinātības politikā, kas vērsta uz personām ar invaliditāti, galvenā uzmanība jāpievērš kopējai darba un dzīves situācijai (life streaming) un it sevišķi mūžizglītībai, pieņemšanai darbā, nodarbinātības stabilitātei un atkārtotai pieņemšanai darbā, vienlaikus turpinot tiesību aktu par valsts atbalstu pozitīvu piemērošanu. Komiteja arī atzinīgi vērtē un mudina arodbiedrības un apvienības turpināt īstenot tādus kopīgus pasākumus kā, piemēram, Eiropas Arodbiedrību konfederācijas un Eiropas Attīstības fonda kopīgā konference.

1.5   EESK uzskata, ka Eiropu bez šķēršļiem iespējams izveidot, pieņemot Eiropas Pieejamības aktu, proti, stingru un saistošu tiesību aktu, kas nodrošinātu personām ar invaliditāti viņu tiesības uz brīvu pārvietošanos un piekļuvi precēm, pakalpojumiem un apbūvētajai videi. Gan Eiropas, gan valstu līmenī ir jāapzina piemēroti un efektīvi īstenošanas un pārraudzības mehānismi.

1.6   Pieejamības vispārēja nodrošināšana uzlabos ES konkurētspēju un ekonomikas atveseļošanos, radot jaunus tirgus palīglīdzekļiem un palīdzības pakalpojumiem un jaunas darba vietas. EESK atzinīgi vērtē stratēģijā pausto ierosinājumu līdz 2015. gadam nodrošināt pilnīgu piekļūstamību valsts sektora tīmekļa vietnēm un tīmekļa vietnēm, kas iedzīvotājiem sniedz pamatpakalpojumus.

1.7   EESK uzskata, ka Eiropas mobilitātes karte būtu konkrēts un efektīvs instruments pārvietošanās brīvības veicināšanai personām ar invaliditāti, sniedzot tām iespēju piekļūt pakalpojumiem Eiropas Savienībā. Pēc stratēģijas īstenošanas visās dalībvalstīs būtu jāievieš Eiropas mobilitātes karte.

1.8   EESK aicina ES politiku izstrādē ievērot cilvēka cieņu un vienlīdzību. Komiteja aicina visā sabiedrībā, tostarp arī ģimenes līmenī, veicināt informētību par personām ar invaliditāti, proti, saistībā ar to tiesību un cieņas ievērošanu, kā arī lai cīnītos ar pastāvošajiem stereotipiem, ko attiecina uz personām ar invaliditāti, piemēram, nodarbinātības, izglītības un citās jomās. EESK tic, ka ES rīcība var sniegt pievienoto vērtību un palīdzēt pārvarēt nevienlīdzīgo situāciju, kādā atšķirīgās dalībvalstīs atrodas personas ar invaliditāti, piemēram, aicinot visus plašsaziņas līdzekļus veicināt informētību par personu ar invaliditāti spējām un ieguldījumu. EESK iesaka izstrādāt invaliditātes rādītājus, lai visās cilvēka dzīves jomās iegūtu atbilstīgus datus un apzinātu to iedzīvotāju skaitu, kuriem ir invaliditāte, nolūkā īstenot stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus, proti, samazināt priekšlaicīgi skolas pametušo iedzīvotāju skaitu, nabadzību un bezdarbu.

1.9   EESK uzskata, ka ir jāizveido Eiropas Invaliditātes jautājumu komiteja, kas nodrošinātu Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā strukturētu pārvaldību, kā arī spēcīgāku un efektīvāku mehānismu, lai saskaņā ar ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām 33. panta 1. punktu koordinētu un uzraudzītu minētās konvencijas īstenošanu Eiropas un valstu līmenī. Arī EESK pastāvīgi veiks novērtējumu par šīs konvencijas īstenošanu.

1.10   EESK pauž nožēlu par finanšu krīzes negatīvo ietekmi uz personu ar invaliditāti dzīves kvalitāti un viņu iespējām īstenot savas tiesības. Komiteja aicina krīzes laikā sniegt atbalstu personām ar invaliditāti un taupības pasākumu ietvaros nesamazināt sociālos izdevumus. Šai nolūkā, kā arī lai finansētu Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā un ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām īstenošanu, jāizmanto Eiropas struktūrfondi un citi finanšu instrumenti. Ir nepieciešami arī papildu mehānismi, piemēram, struktūrfondu ietvaros — finansējuma tiešā piešķiršana (garantija, ka fondi, kas piešķirti konkrētiem mērķiem, netiek izmantoti citos nolūkos) pasākumiem, kas vērsti uz personām ar invaliditāti vai citām mazāk aizsargātām iedzīvotāju grupām. Turpmākajai kohēzijas politikai jāatbilst ANO Konvencijai par personu ar invaliditāti tiesībām. Efektīvi jāīsteno šobrīd spēkā esošās regulas 16. pants.

1.11   EESK apstiprina, ka visiem iedzīvotājiem — tostarp personām ar psihosociālu invaliditāti, personām, kurām nepieciešams intensīva palīdzība, bērniem un sievietēm ar invaliditāti — ir pilnīgas tiesības uz visām cilvēktiesībām un pamatbrīvībām tādā pašā mērā kā citiem iedzīvotājiem. Komiteja atzīst un veicina tiesības uz neatkarīgu dzīvi un uzsver, ka ir jāveicina pāreja no aprūpes valsts aprūpes iestādēs uz aprūpi tuvāk dzīvesvietai.

1.12   EESK iesaka nākamajā daudzgadu finanšu shēmā (2014–2020) atzīt Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā un ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām juridisko statusu Eiropas Savienībā un paredzēt finansējumu minēto dokumentu integrēšanai un īstenošanai. Daudzgadu finanšu shēmai ir jākalpo vispārējiem mērķiem, proti, pamattiesību veicināšanai un personu ar invaliditāti iekļaušanai, un jāsniedz ieguldījums diskriminācijas novēršanas un pieejamības sekmēšanā.

2.   Ievads

2.1   Eiropas Komisijas 2010. gada novembrī pieņemtais paziņojums ir pamatinstruments politikai attiecībā uz personām ar invaliditāti. Eiropas stratēģijā invaliditātes jomā apzinātas astoņas galvenās jomas: pieejamība, līdzdalība, vienlīdzība, nodarbinātība, izglītība un apmācība, sociālā aizsardzība, veselība un pasākumi ārējās darbības jomā. Katrā jomā 2010.–2015. gadam ir paredzēti galvenie pasākumi, pēc kuru īstenošanas tiks izstrādātas jaunas iniciatīvas un stratēģija tiks pārskatīta. Stratēģijas mērķis ir veicināt ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām īstenošanu un noteikt mehānismus šīs konvencijas īstenošanai ES politikā, tostarp ES iestāžu darbā. Stratēģijā paskaidrots, kā nepieciešams atbalstīt finansējuma sniegšanu, pētniecību, izpratnes veicināšanu, statistiku un datu vākšanu. Paziņojumu papildina divi svarīgi dokumenti: saraksts ar konkrētiem pasākumiem, kas plānoti 2010.–2015. gadā (3), un darba dokuments (4), kurā stratēģija izklāstīta saistībā ar ANO konvenciju.

2.2   EESK aicina efektīvi īstenot ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām, pārskatot un pilnveidojot ES tiesību aktus.

2.3   EESK uzskata, ka ES politikai ir jāatspoguļo uzskatu sistēmas maiņa, ko ierosināja ANO konvencija, proti, pāreja no medicīniska skatījuma uz cilvēktiesību perspektīvu, un Komiteja arī pati apņemas invaliditātes jomā piemērot sociālā modeļa pieeju.

2.4   EESK iesaka pārņemt ANO konvencijā izmantoto definīciju, nosakot, ka personas ar invaliditāti ir personas, kurām ir ilgstoši fiziski, garīgi, intelektuāli vai maņu orgānu traucējumi, kas mijiedarbībā ar dažādiem šķēršļiem var apgrūtināt minēto personu pilnvērtīgu un efektīvu līdzdalību sabiedrības dzīvē vienlīdzīgi ar pārējiem (5).

2.5   EESK stingri uzskata, ka katram cilvēkam ir tiesības uz dzīvību un uzsver, ka uz personām ar invaliditāti minētās tiesības attiecas tādā pat mērā, kā uz visiem pārējiem.

2.6   EESK nosoda sarežģītos apstākļus, kādos atrodas personas ar invaliditāti, kuras ir pakļautas daudzveidīgai diskriminācijai viņu dzimuma, rases, ādas krāsas, etniskās vai sociālās izcelsmies ģenētisko iezīmju, valodas, reliģijas vai pasaules uzskata, politiskās vai cita veida pārliecības, piederības mazākumtautībai, īpašuma, izcelšanās, vecuma, seksuālās orientācijas vai jebkāda cita statusa dēļ.

2.7   EESK atzīst, ka personas ar invaliditāti veido aptuveni 16 % no visiem ES iedzīvotājiem, proti, 80 miljonus. Personas ar invaliditāti veido arī vienu sesto daļu no ES strādājošajiem, un 75 % personu, kam būtu nepieciešams intensīvs atbalsts, nav darba iespēju. 38 % personu ar invaliditāti vecumā no 16 līdz 34 gadiem pelna par 36 % mazāk nekā personas bez invaliditātes (6).

2.8   EESK atkārtoti apstiprina apņemšanos veicināt personu ar invaliditāti vienlīdzību un iekļaušanu, kā norādīts iepriekšējos atzinumos (7), īstenojot Eiropas stratēģiju invaliditātes jomā, ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām un ES ārējās darbības.

2.9   EESK aicina īstenot efektīvus pasākumus, lai cīnītos ar priekšlaicīgu skolas pamešanu, ņemot vērā, ka varbūtība, ka personas ar invaliditāti iegūs augstāko izglītību, ir divreiz mazāka nekā personām bez invaliditātes.

2.10   EESK aicina pārskatīt direktīvu 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju, lai saskaņotu to ar ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām. Patiesībā atbilstīgi minētajai konvencijai atteikšanās veikt pienācīgus pasākumus direktīvas piemērošanā un transponēšanā valsts tiesību aktos uzskatāma par diskriminācijas veidu. EESK aicina dalībvalstis pareizi īstenot direktīvu un Eiropas Komisiju pienācīgi uzraudzīt tās piemērošanu.

2.11   EESK atbalsta struktūrfondu izmantošanu, lai panāktu ekonomikas atveseļošanu un veicinātu sociālo kohēziju (8). Turpmāk, izstrādājot noteikumus, tajos kā horizontāli principi jāiekļauj nediskriminācijas un pieejamības principi un jāatzīst pievienotā vērtība, ko katrā procesa posmā (izstrāde, īstenošana, pārvaldība, novērtēšana un uzraudzība) sniedz personu ar invaliditāti organizāciju piedalīšanās. Nediskriminācijas un pieejamības principi noteikumos ir jānostiprina kā kritēriji. Šobrīd spēkā esošās regulas 16. pants ir jāstiprina un Eiropas Komisijai un dalībvalstīm ir jānodrošina tā īstenošana un piemērošana.

2.12   Jāizskata arī atbilstoši finansiālā atbalsta mehānismi (9), piemēram, tieša finansējuma piešķiršana (garantējot, ka fondi, kas piešķirti konkrētiem mērķiem, netiek izmantoti citos nolūkos) pasākumiem, kas vērsti uz personām ar invaliditāti (10), un citām mazāk aizsargātām grupām, lai kohēzijas politiku koncentrētu uz attiecīgajām prioritātēm (11). EESK jau iepriekš ir ierosinājusi vērst fondu līdzekļus uz konkrētiem mērķiem, kas saistīti ar sociālo iekļaušanu (12). Turklāt, lai nodrošinātu atbalstu, kas nepieciešams to principu īstenošanai, kuri noteikti ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām un Eiropas stratēģijā invaliditātes jomā, kā izdevumu kategorija jāparedz arī personu ar invaliditāti sociālā iekļaušana.

2.13   EESK apstiprina, ka bērniem ar invaliditāti jānodrošina visas cilvēktiesības un pamatbrīvības tādā pašā mērā kā pārējiem bērniem, un atsaucas uz Konvenciju par bērna tiesībām un no tās izrietošajiem pienākumiem.

2.14   EESK aicina īstenot pāreju no aprūpes valsts aprūpes iestādēs uz aprūpi tuvāk dzīvesvietai, lai tiktu ievērotas personu ar invaliditāti tiesības dzīvot neatkarīgi. ES fondi nav jāizmanto aprūpes iestāžu būvniecībai vai atjaunošanai, bet gan lai finansētu pārejas procesu no aprūpes valsts aprūpes iestādēs uz aprūpi tuvāk dzīvesvietai, tostarp, lai pārveidotu iestādes par dzīvesvietai tuvāku pakalpojumu sniedzējām. Komiteja uzsver, ka ir svarīgi veicināt pienācīgu dzīves standartu un aktīvas vecumdienas.

3.   Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā (2010–2020) novērtējums

3.1   EESK uzskata, ka Eiropas stratēģija invaliditātes jomā daļēji atspoguļo ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām izvirzītos mērķus un ka minētās stratēģijas darbības jomas ir atbilstošas un tās būtu jāstiprina, ievērojot minēto ANO konvenciju.

3.2   EESK pauž nožēlu par to, ka Eiropas stratēģijā invaliditātes jomā kā pārnozaru jautājums nav iekļauta dzimumu vienlīdzība. Komiteja aicina sadalīt ar invaliditāti saistītos datus pa dzimumiem, un dzimumu statistikā iekļaut arī datus par sievietēm ar invaliditāti. EESK iesaka ar invaliditāti saistīto ES finanšu instrumentu budžeta plānošanā ievērot dzimumu līdztiesības principu. Īstenojot Eiropas stratēģiju invaliditātes jomā, jāgarantē dzimumu līdztiesības principa iekļaušana.

3.3   EESK atzinīgi vērtē to, ka Eiropas stratēģijā invaliditātes jomā pievērsta uzmanība ar invaliditāti saistīto datu trūkuma problēmai, un aicina izstrādāt rādītājus, lai varētu novērtēt personu ar invaliditāti nodarbinātības un nabadzības līmeni, kā arī viņu piekļuvi izglītībai.

3.4   Komiteja atzīst, ka Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā sadaļā “Veselība” aplūkotais profilakses jautājums ir ļoti svarīgs, taču norāda, ka stratēģija būtu vairāk jāvērš uz to, lai stiprinātu personu ar invaliditāti tiesības, nevis tās apvienotu ar profilakses aspektu.

3.5   EESK atzinīgi vērtē to, ka stratēģijā ievērojama uzmanība pievērsta pieejamības principam un tā pozitīvajai ietekmei uz sabiedrību (proti, vecāka gadagājuma cilvēkiem un personām ar kustību traucējumiem). Uzņēmumi, kuri ir pieejami, piesaistīs vairāk klientu (15 % no patērētājiem). Jauni produkti rada jaunus tirgus un ir ilgtspējīgas ekonomikas izaugsmes pamatā (13). EESK atsaucas uz ES Padomes rezolūciju, proti, “pieejamība ir tādas sabiedrības patiess stūrakmens, kura nevienu neatstumj un kura tiecas novērst diskrimināciju” (14).

3.6   EESK atbalsta struktūrfondu izmantošanu, lai nodrošinātu atbilstošus finanšu līdzekļus Eiropas stratēģijai invaliditātes jomā. Komiteja jo īpaši iesaka efektīvāk izmantot Eiropas Sociālo fondu, lai veicinātu integrāciju darba tirgū, un Eiropas Reģionālās attīstības fondu, lai Eiropā nodrošinātu augstu pieejamības līmeni.

3.7   EESK uzskata, ka Eiropas stratēģijai invaliditātes jomā jāturpina sekmēt neatkarīgas dzīvošanas iespējas personām ar invaliditāti, izmantojot aprūpi tuvāk dzīvesvietai un atteikšanos no valsts aprūpes iestādēm. ES fondu līdzekļi jāiegulda, lai veicinātu dzīvesvietai tuvāku aprūpi un nodrošinātu šai aprūpei pienācīgu līmeni.

3.8   EESK norāda (13), ka aktīva iekļaušana ir jāsaista ar darba tirgu, un tai ir jānodrošina atbilstošs ienākumu līmenis un augstas kvalitātes sociālo pakalpojumu pieejamība, tādējādi ļaujot uzlabot dzīves apstākļus arī tiem cilvēkiem, kuri neatrodas darba tirgū (15).

3.9   EESK uzskata, ka Eiropas Savienībai kā pasaulē lielākā ārējā atbalsta sniedzējai ar savu rīcību būtu jārāda piemērs un jāveicina ar invaliditāti saistīto jautājumu iekļaušana visās sadarbības darba jomās.

3.10   EESK veicina iekļaujošu vienoto tirgu un aicina noteikt par obligātu pienākumu publiskā iepirkuma procedūrā apsvērt sociālos aspektus (it sevišķi pieejamības veicināšanu), pieņemot tālejošu un juridiski saistošu Eiropas Pieejamības aktu un veicinot nodarbinātību, nediskrimināciju un sociālo pakalpojumu kvalitāti. Komiteja atzinīgi vērtē Eiropas standartizācijas mandātu Nr. 473 (16) un aicina noteikt obligātus pieejamības standartus, kas — sekojot ASV tiesību aktu pieejamības jomā (17) piemēram — atbalstītu tiesību aktus publiskā iepirkuma jomā. EESK atzīst iestāžu, nozaru un pilsoniskās sabiedrības dialoga nozīmi šādu standartu noteikšanā (18). Tomēr, ņemot vērā tā ierobežotās sekmes praksē, nākotnē ir nepieciešams juridiski saistošs un labāk strukturēts mehānisms.

3.11   EESK mudina Eiropas Parlamentu, Eiropadomi un Reģionu komiteju izvirzīt tālejošus mērķus personu ar invaliditāti aizsardzības jomā un nodrošināt pienācīgu ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām īstenošanu Eiropas Savienībā.

4.   Īstenošana un pārvaldība

4.1   EESK aicina īstenot strukturētu stratēģijas pārvaldību ar Eiropas Invaliditātes jautājumu komitejas starpniecību, kas konkrēti stiprina pastāvošo augsta līmeņa darba grupu invaliditātes jomā un darbojas kā koordinācijas mehānisms ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām īstenošanai un uzraudzībai atbilstoši minētās konvencijas 33. panta 1. punktam.

4.2   EESK uzskata, ka ir jāveido valstu invaliditātes jautājumu komitejas, lai valstu līmenī nodrošinātu Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā un ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām koordinēšanu. Valsts līmeņa komitejām būtu jānodrošina personu ar invaliditāti organizāciju iesaistīšana koordinēšanas procesā un jāuztur sakari ar valstu kontaktpunktiem un attiecīgajiem Eiropas līmeņa dalībniekiem.

4.3   EESK uzskata, ka ir jānodrošina, lai Eiropas Invaliditātes jautājumu komitejas sastāvā būtu personu ar invaliditāti pārstāvji un notiktu konsultācijas ar EESK un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām un personu ar invaliditāti organizācijām.

4.4   EESK apņemas uzņemties vadošo lomu un veicināt ANO Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām kā pirmo starptautisko nolīgumu cilvēktiesību jomā, ko ES ir ratificējusi. Komiteja atbalsta Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā un ANO Konvencijas īstenošanu ES iekšienē. Komiteja arī veicinās informētību, rīkojot pasākumus, piemēram, augsta līmeņa konferenci sadarbībā ar citām ES iestādēm un personu ar invaliditāti pārstāvju organizācijām.

4.5   EESK aicina pienācīgi ņemt vērā konvencijas 33. panta 1. un 2. punktu, kas būtu jāīsteno bez liekas kavēšanās un sadarbībā ar personu ar invaliditāti pārstāvju organizācijām. EESK uzsver, ka ir svarīgi, lai šis būtiskais aspekts būtu tiešā Komisijas ģenerālsekretāra atbildībā, un ka ir jānodrošina uzraudzības mehānisma pilnīga neatkarība un plurālisms.

4.6   EESK atgādina par pienākumu iesaistīt personas ar invaliditāti un viņu pārstāvju organizācijas ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām, tostarp Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā īstenošanā un uzraudzībā atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienību 11. pantam.

4.7   EESK uzskata, ka ir svarīgi uzraudzīt stratēģijā paredzēto valstu līmeņa pasākumu īstenošanu, kas izvirzīti līdz 2015. gadam, dalībvalstīm par pienākumu nosakot progresa ziņojumu iesniegšanu. Eiropas Komisijai savukārt būtu jāziņo par sasniegumiem Eiropas līmenī. Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā īstenošana jāsaista ar stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanu. Dalībvalstīm valsts reformu programmās būtu jāiekļauj konkrēti mērķi personām ar invaliditāti, lai novērtētu viņu nabadzības, nodarbinātības un izglītības līmeni.

4.8   Eiropas Komisijas turpmākajām finansējuma programmām, kas aizstās PROGRESS programmu, jāatbalsta tādu apvienību līdzdalība, kuras pārstāv personas ar dažāda veida invaliditāti un specifiskiem traucējumiem. Tas atvieglos ANO Konvencijas īstenošanu.

4.9   EESK aicina attiecīgās ieinteresētās personas, piemēram, arodbiedrības, darba devējus, pakalpojumu sniedzējus, sociālās ekonomikas dalībniekus un personu ar invaliditāti organizācijas, ievērojot savas pilnvaras un lomu, aktīvi iesaistīties Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā piemērošanā.

4.10   EESK uzskata, ka sociālās ekonomikas dalībniekiem ir būtiska nozīme nelabvēlīgākā situācijā esošo personu dzīves apstākļu un iespēju uzlabošanā, palīdzot tām gūt piekļuvi darbam, precēm un pakalpojumiem.

4.11   EESK aicina arodbiedrības un darba devējus sarunās par darba koplīgumu slēgšanu iekļaut ar invaliditāti saistītas klauzulas, lai sekmētu iekļaujošus darba tirgus un Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā īstenošanu. Dalībvalstīm būtu jāpieņem specifiski finansiāli pasākumi šo sarunu atbalstam.

4.12   EESK uzskata, ka Eiropas stratēģijai invaliditātes jomā jāveicina sadarbība starp personu ar invaliditāti valstu līmeņa organizācijām un valstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm, lai tādējādi izplatītu informāciju par minēto stratēģiju visā valstī.

4.13   EESK aicina visās stratēģijas jomās ņemt vērā to personu vajadzības, kurām nepieciešams intensīvs atbalsts un kurām ir psihosociāla invaliditāte.

5.   Eiropas stratēģijas invaliditātes jomā pārskatīšana 2015. gadā un jaunā sistēma pēc 2020. gada

5.1   EESK atbalsta rūpīgu stratēģijas pārskatīšanu un tālejoša pasākumu saraksta izstrādi laika posmam pēc 2015. gada, lai cīnītos ar diskrimināciju un nodrošinātu vienlīdzību Eiropas Savienībā.

5.2   EESK atbalsta šobrīd spēkā esošo ES tiesību aktu pārskatīšanu un ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām principu sistemātisku iekļaušanu jaunajos ES tiesību aktos un politikas dokumentos.

5.3   EESK atbalsta visaptverošu stratēģijas pārskatīšanu 2013. gadā, lai nodrošinātu saskaņotību ar ANO konvencijas noteikumiem, kā arī iekļautu stratēģijā tādas jomas kā, piemēram, tiesības uz dzīvību un tiesības uz vienlīdzību likuma priekšā.

5.4   EESK uzskata, ka stratēģijas galvenie mērķi ir vienlīdzība attiecībā uz nodarbinātību, izglītību, pārvietošanās brīvību un citām dzīves jomām, kas ir būtiskas personām ar invaliditāti.

5.5   EESK atkārto, ka ar Komiteju ir jāapspriežas pirms ES īstenošanas ziņojuma iesniegšanas ANO Personu ar invaliditāti tiesību komitejā.

5.6   EESK norāda, ka politikas izstrādē un pienācīgā stratēģijas novērtēšanā liela nozīme ir saskaņotiem datiem, un aicina ES līmenī izstrādāt ar invaliditāti saistītus rādītājus.

Pirmie priekšlikumi jaunam stratēģijas pasākumu sarakstam laika posmā pēc 2015. gada

5.7   EESK rūpīgi uzraudzīs Eiropas Pieejamības akta īstenošanu dalībvalstīs pēc tam, kad Eiropas Parlaments un ES Padome būs pieņēmušas Eiropas Komisijas priekšlikumu tiesību aktam un tas būs kļuvis par saistošu tiesību aktu. EESK aicina izstrādāt konkrētu plānu, lai padarītu visas ES iestādes (infrastruktūru, darbā pieņemšanas procedūras, sanāksmes, tīmekļa vietnes un informāciju) pieejamas personām ar invaliditāti.

5.8   EESK uzsver, ka ir svarīgi grozīt ar invaliditātes jautājumiem saistītos pantus Eiropas Komisijas priekšlikumā direktīvai par diskriminācijas izskaušanu, lai panāktu atbilstību ANO Konvencijai par personu ar invaliditāti tiesībām, un aicina dalībvalstis konsekventi pieņemt stingrus ES tiesību aktus, ar ko personu ar invaliditāti tiesību aizsardzība tiktu attiecināta arī uz citām jomām, ne tikai uz nodarbinātību.

5.9   EESK uzskata, ka jaunajā stratēģijas pasākumu sarakstā laika posmam pēc 2015. gada jāiekļauj pasākumi, kuros ņemta vērā īpašā situācija, kādā atrodas personas ar psihosociālu invaliditāti, sievietes un meitenes, bērni un vecāki cilvēki ar invaliditāti, kā arī personas, kurām nepieciešama intensīvs atbalsts.

5.10   EESK uzsver: ir jānodrošina, lai personas ar invaliditāti spētu pilnībā izmantot pārvietošanās brīvību. EESK atbalsta Eiropas mobilitātes kartes ieviešanu, kuras pamatā būtu ar invaliditāti saistītu pabalstu savstarpēja atzīšana visās ES dalībvalstīs, kas ļautu personām ar invaliditāti brīvi pārvietoties visā ES teritorijā, baudot tādas pašas tiesības kādas ir pārējiem ES iedzīvotājiem. Sekojot invalīdu stāvvietu izmantošanas kartes piemēram, mobilitātes kartei būtu jānodrošina arī dažādās priekšrocības, ko piedāvā daudzas privātas un valsts iestādes, piemēram, piekļuve sabiedriskajam transportam, muzejiem u.c. EESK sagaida konkrētus priekšlikumus to šķēršļu novēršanai, kas traucē pārnest invaliditātes pabalstus un konkrētus atbalsta pakalpojumus, piemēram, sociālo pabalstu un palīgtehnoloģijas.

5.11   EESK ierosina izveidot novērošanas centru invaliditātes jautājumos, kas analizētu situāciju, kādā Eiropas Savienībā atrodas personas ar invaliditāti, apmainītos ar informāciju par paraugpraksi un atbalstītu politikas attīstību.

5.12   EESK aicina izveidot juridiski saistošu Eiropas kvalitātes sistēmu, lai dalībvalstīs attīstītu un īstenotu dzīvesvietai tuvākas aprūpes sniegšanu.

5.13   EESK aicina nodrošināt iekļaujošu vispārējās izglītības sistēmu. Komiteja ierosina pamatskolās mācīt zīmju valodu un pieņemt darbā skolotājus, kuri ir kvalificēti izmantot Braila rakstu un citas skolēniem ar invaliditāti piemērotas mācību atbalsta metodes.

5.14   EESK aicina izveidot kopēju Eiropas invaliditātes novērtējuma sistēmu, kuras pamatā būtu uz cilvēktiesībām balstīta pieeja (19).

5.15   EESK ierosina sekmēt vienlīdzīgas tiesībspējas atzīšanu personām ar invaliditāti. Eiropas Kopienu Tiesai un valstu tiesām ir jābūt pieejamām un jāīsteno visi atbilstošie pasākumi, lai novērstu diskrimināciju.

5.16   EESK atgādina, ka ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām balsstiesības ir atzītas par neatņemamām cilvēktiesībām, kas attiecas uz visām personām ar invaliditāti. Komiteja atgādina visām attiecīgajām iestādēm, ka personas tiesības vēlēt un tikt ievēlētai nosaka vienīgi tās atbilstība vecuma un pilsonības prasībām. EESK stingri un viennozīmīgi noraida ierosmi ar tiesas nolēmumu vai citiem līdzekļiem ierobežot balsstiesības vai kandidēšanu vēlēšanās, pamatojoties uz personas invaliditāti. EESK aicina ES iestādes un dalībvalstis atcelt diskriminējošus likumus par aizbildniecību, lai ļautu visām personām ar invaliditāti īstenot savas politiskās tiesības tādā pašā mērā kā pārējiem iedzīvotājiem. Komiteja norāda, ka pienācīgu pasākumu veikšana attiecībā uz balsošanas kārtību, balsošanas iespējām un balsošanas materiāliem ir obligāti nepieciešama, lai garantētu tiesības piedalīties valsts un Eiropas Parlamenta vēlēšanās.

5.17   EESK aicina pierādīt esošo politikas instrumentu efektivitāti personu ar invaliditāti stāvokļa uzlabošanā. Šai nolūkā Komiteja ierosina finansēt ES projektus, izpēti un pētniecības darbu.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2008) 426 galīgā redakcija.

1

(2)  LESD: Līgums par Eiropas Savienības darbību. 19. panta 1. punkts: “Neskarot pārējos Līgumu noteikumus un nepārsniedzot pilnvaras, ko Savienībai piešķir Līgumi, Padome saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru, saņēmusi Eiropas Parlamenta piekrišanu, ar vienprātīgu lēmumu var paredzēt attiecīgus pasākumus, lai cīnītos pret diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ.”

2

(3)  SEC(2010) 1324 galīgā redakcija.

3

(4)  SEC(2010) 1323 galīgā redakcija.

4

(5)  ANO Konvencijas par personu ar invaliditāti tiesībām 1. pants — http://www.un.org/disabilities/default.asp?id=261.

5

(6)  http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/statistics/themes.

6

(7)  OV C 354, 28.12.2010., 8.-15. lpp.

7

(8)  OV C 132, 03.05.2011., 8.-14. lpp.

8

(9)  Sk. turpat.

9

(10)  COM(2010) 636 galīgā redakcija.

10

(11)  OV C 234, 22.09.2005., 27.-31. lpp., OV C 162, 25.06.2008., 92.-95. lpp., OV C 354, 28.12.2010., 8.-15. lpp., COM(2010) 636 galīgā redakcija.

11

(12)  OV C 120, 16.05.2008., 73.-81. lpp., § 4.5.2.

12

(13)  OV C 354, 28.12.2010., 8.-15. lpp.

13

(14)  Padomes rezolūcija 2008/C 75/01.

14

(15)  EUROFOUND.

15

EUROFOUND

(16)  M/473 —standartizācijas mandāts Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN), Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komitejai (CENELEC) un Eiropas Elektrosakaru standartizācijas institūtam (ETSI), lai attiecīgajās standartizācijas iniciatīvās ņemtu vērā konceptu “dizains visiem”.

16

CEN

CENELEC

ETSI

(17)  OV C 354, 28.12.2010., 8–15. lpp. Likums “The Americans with Disabilities Act” (ADA) ir juridiskais pamats, ar ko aizliedz diskrimināciju pret personām ar invaliditāti nodarbinātības jomā, transportā, sabiedriskos mājokļos, saziņā un valsts pārvaldes darbībā. ADA arī nosaka prasības telekomunikācijas dienestu pakalpojumiem.

17

The Americans with Disabilities Act

ADA

ADA

(18)  Sk. mandātā Nr. 376 un Nr. 420 jau īstenotos standartus, kā arī saiti:

18

http://cms.horus.be/files/99909/MediaArchive/M420%20Mandate%20Access%20Built%20Environment.pdf.

(19)  Kopēja Eiropas invaliditātes novērtējuma sistēma, kas balstīta uz tiesībām, kuras noteiktas ANO Konvencijā par personu ar invaliditāti tiesībām, un pārstrādātu Starptautisko klasifikāciju par funkcionalitāti, invaliditāti un veselību (ICF).

19

ICF

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/87 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/87

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietās”

COM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS)

un par tematu “Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām”

COM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS)

2011/C 376/16

Ziņotājs:
  PEZZINI kgs

Padome saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 26. aprīlī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

| | “Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietās”
  COM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS)
  un par tematu |
| --- | --- |

“Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietās”

COM(2011) 126 galīgā redakcija – 2011/0059 (CNS)

un par tematu

| | “Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām”
  COM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS). |
| --- | --- |

“Priekšlikums Padomes regulai par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām”

COM(2011) 127 galīgā redakcija – 2011/0060 (CNS).

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Nodarbinātības, sociālo lietu un pilsoniskuma specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2011. gada 31. augustā.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 156 balsīm par, 3 balsīm pret un 6 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja (EESK) piekrīt Komisijas viedoklim, ka jānovērš neskaidrības un diskriminācija starptautisko pāru īpašumtiesību jomā, un uzskata, ka ir lietderīgi pieņemt tiesisko regulējumu, ko veido divas atsevišķas regulas, no kurām viena attiecas uz laulāto mantiskajām attiecībām, bet otra — uz reģistrētām partnerattiecībām.

1.2   Komiteja uzskata, ka tiesiskais regulējums šajā jomā jāizstrādā, pamatojoties uz tiesiskās noteiktības, paredzamības, vienkāršošanas principu, kā arī tā, lai nodrošinātu tiesu iestāžu ātru pieejamību, taisnīgus risinājumus, pieņemamas cenas un īsus termiņus un izņēmumus pieļautu vienīgi sabiedriskās kārtības labad.

1.3   EESK uzskata, ka ar ierosināto tiesisko regulējumu ir svarīgi nepārprotami un pārredzami aizsargāt ne tikai tiesības, kas izriet no laulāto mantiskajām attiecībām un reģistrētām partnerattiecībām, bet arī trešo pušu intereses un tiesības. Tādēļ piemērojamo tiesību aktu un jurisdikcijas izvēle būtu noteikti jāveic savienības noslēgšanas brīdī.

1.4   EESK aicina apsvērt, vai būtu iespējams ieviest papildinošu un fakultatīvu ES regulējumu, tā saukto 28. regulējumu, kas starptautiskos pārus vienlīdz aizsargātu gan laulāto mantisko attiecību, gan mantisko seku jautājumos.

1.4.1   Tas arī atvieglotu vēršanos šķīrējtiesā, un lai atvieglotu ārpustiesas vienošanās piemērošanu.

1.5   Komiteja uzsver, ka ir svarīgi nodrošināt lēmumu tūlītēju izpildi, lai vēlāk nebūtu jāveic citas procedūras, pat ne vienkāršotas, un lai samazinātu izmaksas un saīsinātu termiņus, ar ko jārēķinās iedzīvotājiem, un lai atvieglotu administratīvo slogu tiesu sistēmām.

1.6   EESK iesaka ieviest attiecīgo tiesas darbinieku, juristu un iedzīvotāju informēšanas un apmācības sistēmu, un šim nolūkam izveidot interaktīvu interneta portālu visās ES oficiālajās valodās un paredzēt zināšanu un pieredzes apmaiņas sistēmu.

1.7   EESK aicina izveidot Eiropas bezmaksas speciālas juridiskās palīdzības nacionālo punktu tīklu, kura darbību vadītu Pamattiesību aģentūra. Tādējādi varētu nodrošināt, ka visiem pāriem ir iespēja iegūt zināšanas par to, kā izmantot savas tiesības.

1.8   Komiteja uzsver, ka dažādas lietas saistībā ar mantošanu, laulības šķiršanu, laulāto atšķiršanu un laulāto mantisko attiecību izbeigšanu ir svarīgi izskatīt vienā un tajā pašā tiesā.

1.9   Komiteja ļoti iesaka nodrošināt spēkā esošo, grozāmo un izstrādājamo tiesību aktu pilnīgu atbilstību, lai tiesiskais pamats mantisko attiecību jomā būtu saskaņots, vienkāršs un visiem ES iedzīvotājiem pieejams.

2.   Spēkā esošais tiesiskais regulējums

2.1   Komiteja uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt iedzīvotājiem iespēju brīvi pārvietoties no vienas dalībvalsts uz otru, lai viņi bez grūtībām un nedrošības sajūtas dzīvotu, dibinātu ģimeni un iegādātos īpašumu Eiropas Savienībā.

2.2   Eiropas Savienības līgumi un Pamattiesību harta garantē pārvietošanās un uzturēšanās brīvību, kā arī to, ka tiek nodrošināta tiesu iestāžu pieejamība un ievērotas pamattiesības, proti, tiesības uz īpašumu, visu personu vienlīdzība likuma priekšā, nediskriminēšanas princips, tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, tiesības stāties laulībā un izveidot ģimeni saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kā arī tiesības uz taisnīgu tiesu.

2.3   Pieaugot iedzīvotāju mobilitātei ES teritorijā, parādās aizvien vairāk starptautisko laulību un pāru, ko veido personas, kurām ir atšķirīga pilsonība vai kuras dzīvo atšķirīgās dalībvalstīs vai kādā no dalībvalstīm, kas nav to pilsonības valsts.

2.4   EESK apzinās, ka telpā, kurā nepastāv iekšējās robežas, ir liela nozīme iespējai reāli izmantot minētās tiesības neatkarīgi no savienības, kāda noslēgta starp dažādu dalībvalstu pilsoņiem, un no tā, ka viņi var uzturēties dalībvalstī, kas nav to pilsonības valsts. Tā rezultātā bieži tiek iegādāts kustamais un/vai nekustamais īpašums vairākās ES dalībvalstīs.

2.5   Pašlaik Eiropā ir aptuveni 16 miljoni starptautisko pāru. 2007. gadā 13 % (310 000) no 2,4 miljoniem jauno laulību bija starptautiska rakstura savienības. Tāpat 41 000 savienību no 211 000 savienībām, kas tajā pašā gadā reģistrētas Eiropas Savienībā, bija starptautiski pāri.

2.6   Piecās dalībvalstīs laulību drīkst slēgt viena dzimuma personas (Nīderlandē kopš 2001. gada, Beļģijā kopš 2003. gada, Spānijā kopš 2005. gada, Zviedrijā kopš 2009. gada un Portugālē kopš 2010. gada), savukārt reģistrētas partnerattiecības nesen ir kļuvušas par juridisku savienību, kas atzīta 14 dalībvalstīs (1). Visās šajās 14 dalībvalstīs ir atļauts reģistrēt partnerattiecības starp viena dzimuma personām, savukārt reģistrētu partnerattiecību noslēgšana gan starp viena dzimuma personām, gan pretēja dzimuma personām ir atļauta tikai Beļģijā, Francijā, Luksemburgā un Nīderlandē.

2.7   Kad 2006. gadā Komisija aicināja EESK paust savu viedokli saistībā ar zaļo grāmatu par regulu, kas attiecas uz likumu kolīziju laulāto mantisko attiecību jomā, EESK principā atbalstīja (2) grozījumus Regulā (EK) Nr. 2201/2003, ar kuriem paplašināja jurisdikciju un piemērojamos tiesību aktus laulību lietās, tādējādi papildinot minēto regulu, kuras regulējuma priekšmets ir tiesas nolēmumu atzīšana laulības lietās un lietās par nepilngadīgu bērnu aizgādību. Attiecībā uz jurisdikciju un piemērojamiem tiesību aktiem laulības lietās EESK jau ir paudusi savu nostāju saistībā ar zaļo grāmatu par laulības šķiršanu un norāda, ka par minēto tematu tā ir izstrādājusi ļoti detalizētu atzinumu (3).

2.8   Komiteja ir paudusi arī šaubas, vai bija lietderīgi atsevišķi izskatīt jautājumu par kopējā īpašuma (nekustamais un kustamais īpašums, kā arī citas īpašumtiesības) sadali un šādu sadali reglamentējošus noteikumus attiecināt arī uz nelaulātiem pāriem (kuriem arī var būt kopīgi bērni).

2.9   Iespējams, daudz loģiskāk būtu bijis izstrādāt vienotu tiesisko regulējumu, kurā pilnībā izskatītas laulības šķiršanas sekas, no vienas puses, un reģistrētas partnerattiecības noslēgušu nelaulātu pāru atšķiršanas sekas, no otras puses.

2.10   Tas neapšaubāmi būtu uzlabojis piemērojamo tiesību aktu skaidrību un saprotamību un atvieglojis to tiesas nolēmumu atzīšanu, ar ko bieži vienā galīgā spriedumā reglamentē visus laulības šķiršanas nosacījumus un sekas.

2.11   Ņemot vērā laulību un reģistrētu partnerattiecību īpatnības, kā arī šo savienības veidu iespējamās juridiskās atšķirības, EESK atzīst, ka ir lietderīgi izstrādāt divus atsevišķus reglamentējošus instrumentus: vienu instrumentu par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietās un otru instrumentu par jurisdikciju, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi lietās par reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām.

2.12   Komiteja uzskata, ka, iespējams, būtu jāapsver, vai ir lietderīgi izstrādāt vienotu un integrētu instrumentu, proti, papildinošu un fakultatīvu ES regulējumu (28. regulējums) (4), ko gan laulāti pāri, gan pāri, kuriem ir reģistrētas partnerattiecības, varētu izmantot brīvi un bez jebkādas diskriminācijas. Francijas un Vācijas vienošanās, ar ko izveido kopīgu regulējumu laulāto mantisko attiecību jomā (5), varētu dod ierosmes šajā sakarā.

2.12.1   Jautājumus, kas skar laulāto pāru un partnerattiecības reģistrējušo pāru īpašumtiesības, bieži izskata ārpustiesas kārtībā. Tādēļ, pēc EESK domām, 28. regulējumā būtu lietderīgi iekļaut klauzulas attiecībā uz ārpustiesas vienošanos spēkā esamību (6), jo tas dotu ievērojamu labumu Eiropas iedzīvotājiem.

2.13   Komiteja uzskata, ka minēto divu instrumentu uzdevums ir nodrošināt

| — | piemērojamo tiesību paredzamību un noteiktību, pateicoties skaidriem un vienādiem noteikumiem; |
| --- | --- |

—

piemērojamo tiesību paredzamību un noteiktību, pateicoties skaidriem un vienādiem noteikumiem;

| — | saskaņotu tiesas iestāžu sadarbību, it sevišķi ģimenes tiesību jomā; |
| --- | --- |

—

saskaņotu tiesas iestāžu sadarbību, it sevišķi ģimenes tiesību jomā;

| — | tiesas nolēmumu automātisku atzīšanu un izpildi, pamatojoties uz vienkāršotu vienotu procedūru, un nodrošināt sprieduma īstenošanu bez eksekvatūras procedūras, kas paredzēta tiesas nolēmumu atzīšanai un izpildei; |
| --- | --- |

—

tiesas nolēmumu automātisku atzīšanu un izpildi, pamatojoties uz vienkāršotu vienotu procedūru, un nodrošināt sprieduma īstenošanu bez eksekvatūras procedūras, kas paredzēta tiesas nolēmumu atzīšanai un izpildei;

| — | jurisdikcijas noteikumu saskaņošanu un piemērojamo tiesību aktu noteikšanu vienā un tajā pašā tiesā, kas pārzina visus pāra situācijas aspektus, un nodrošināt to, ka pāris veic izvēli; |
| --- | --- |

—

jurisdikcijas noteikumu saskaņošanu un piemērojamo tiesību aktu noteikšanu vienā un tajā pašā tiesā, kas pārzina visus pāra situācijas aspektus, un nodrošināt to, ka pāris veic izvēli;

| — | to, ka saskaņotu un viegli pieejamu tiesisko regulējumu izstrādā, vienādojot un saskaņojot gan terminoloģiju visās tematiskajās jomās un koncepcijās, gan arī prasības, kas skar līdzīgus noteikumus visās jomās (piemēram, lis pendens, jurisdikcijas klauzulas u.c.). |
| --- | --- |

—

to, ka saskaņotu un viegli pieejamu tiesisko regulējumu izstrādā, vienādojot un saskaņojot gan terminoloģiju visās tematiskajās jomās un koncepcijās, gan arī prasības, kas skar līdzīgus noteikumus visās jomās (piemēram, lis pendens, jurisdikcijas klauzulas u.c.).

3.   Komisijas priekšlikumi

3.1   Komisija “2010. gada ziņojumā par ES pilsonību: likvidējot šķēršļus ES pilsoņu tiesību īstenošanai” (7) uzsver, ka nedrošība par starptautisko pāru īpašumtiesībām ir viens no galvenajiem šķēršļiem, kas vēl joprojām traucē pilsoņiem ikdienā izmantot savas tiesības.

3.2   Komisijas priekšlikumu pamatā ir Līguma par Eiropas Savienības darbību 81. panta 3. punkts.

3.3   Komisija iesniedza Padomei divas iniciatīvas attiecībā uz starptautisko pāru īpašumtiesību jomā piemērojamiem tiesību aktiem. Pirmā iniciatīva attiecas uz jurisdikcijas noteikšanu, piemērojamiem tiesību aktiem, nolēmumu atzīšanu un izpildi laulāto mantisko attiecību lietās. Otrā iniciatīva skar tos pašus jautājumus saistībā ar reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām.

3.4   Komisijas priekšlikumi ir paredzēti, lai novērstu atšķirības starp dažādām tiesību sistēmām Eiropas Savienībā un atvieglotu starptautisko pāru dzīvi, nevis lai saskaņotu vai grozītu dalībvalstu materiālās tiesības laulības vai reģistrētu partnerattiecību lietās, tādēļ to mērķi ir šādi:

| — | ļaut laulātiem starptautiskiem pāriem izvēlēties to kopējam īpašumam piemērojamās tiesības laulātā nāves vai laulības šķiršanas gadījumā; |
| --- | --- |

—

ļaut laulātiem starptautiskiem pāriem izvēlēties to kopējam īpašumam piemērojamās tiesības laulātā nāves vai laulības šķiršanas gadījumā;

| — | nodrošināt lielāku tiesisko noteiktību starptautiskiem pāriem, kam ir reģistrētas partnerattiecības, un šādu pāru īpašumam principā piemērot tās valsts tiesības, kurā reģistrētas viņu partnerattiecības; |
| --- | --- |

—

nodrošināt lielāku tiesisko noteiktību starptautiskiem pāriem, kam ir reģistrētas partnerattiecības, un šādu pāru īpašumam principā piemērot tās valsts tiesības, kurā reģistrētas viņu partnerattiecības;

| — | nodrošināt lielāku tiesisko noteiktību starptautiskiem pāriem (laulātiem vai reģistrētiem partneriem), izstrādājot saskaņotu noteikumu kopumu, lai, pamatojoties uz hierarhiski sakārtotu un objektīvu kritēriju sarakstu, noteiktu kompetento tiesu un piemērojamos tiesību aktus; |
| --- | --- |

—

nodrošināt lielāku tiesisko noteiktību starptautiskiem pāriem (laulātiem vai reģistrētiem partneriem), izstrādājot saskaņotu noteikumu kopumu, lai, pamatojoties uz hierarhiski sakārtotu un objektīvu kritēriju sarakstu, noteiktu kompetento tiesu un piemērojamos tiesību aktus;

| — | uzlabot paredzamību starptautiskiem pāriem, vienkāršojot procedūru attiecībā uz tiesas nolēmumu un pieņemto aktu atzīšanu visā Eiropas Savienībā un paredzot, ka pilsoņiem ir iespēja iesniegt vairākas lietas izskatīšanai vienā un tajā pašā tiesā. |
| --- | --- |

—

uzlabot paredzamību starptautiskiem pāriem, vienkāršojot procedūru attiecībā uz tiesas nolēmumu un pieņemto aktu atzīšanu visā Eiropas Savienībā un paredzot, ka pilsoņiem ir iespēja iesniegt vairākas lietas izskatīšanai vienā un tajā pašā tiesā.

3.5   Viens no priekšlikumiem ir izveidot tīmekļa vietni, ko pārvaldītu Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkls civillietās un komerclietās un kurā būtu pieejama informācija par pašreizējiem reģistriem laulāto mantisko attiecību jomā un dalībvalstu noteikumiem.

3.6   Minētie priekšlikumi vienprātīgi jāapstiprina ES Ministru padomei pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu.

4.   Vispārīgas piezīmes

4.1   EESK uzskata, ka laulātiem pāriem piemērojamais tiesiskais regulējums būtu jāizvēlas laulības noslēgšanas brīdī, lai novērstu, ka izvēlētajām tiesībām, no juridiskā viedokļa raugoties, nav saistības ar šo laulību, un paredzētu, ka iepriekš noslēgtu laulību gadījumā, ja minētā izvēle netika veikta, ir pieejams objektīvu piesaistes kritēriju saraksts, kas ļauj noteikt piemērojamos tiesību aktus atbilstīgi nesen pieņemtajai kārtībai regulā “Roma III” (8).

4.1.1   Pēc EESK domām, ieviešot noteikumus, kas dod ierobežotas piemērojamo tiesību aktu izvēles iespējas, uzlabotos tiesiskā noteiktība un attiecīgajiem pāriem būtu zināma rīcības brīvība izvēlēties savam īpašumam piemērojamos tiesību aktus, kā arī būtu nodrošināta trešo pušu interešu aizsardzība.

4.1.2   Reģistrētu partnerattiecību gadījumā piemēro tās valsts tiesību aktus, kurā ir notikusi partnerattiecību reģistrēšana.

4.1.3   EESK uzsver, ka saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 1259/2010 un Komisijas dokumentā (COM(2011) 126 galīgā redakcija) minēto priekšlikumu ir vajadzīga skaidra un atbilstīga informācijas sistēma par piemērojamo tiesību aktu izvēli, lai pāri varētu iegūt pienācīgas zināšanas par šķiršanas kārtību un mantiskās attiecības reglamentējošiem noteikumiem.

4.1.4   Komiteja uzskata, ka tiesiskajai noteiktībai ir prioritāra nozīme, un pauž šaubas, vai būs iespējams ņemt vērā pāra izvēlētos īpašuma pārvaldīšanas noteikumus, ja īpašums reāli atradīsies citā valstī, nevis tajā, kuras tiesības pāris būs izvēlējies piemērot.

4.1.4.1   Komiteja uzskata: lai nodrošinātu gan tiesisko noteiktību, gan arī pāru tiesības uz sava kustamā un nekustamā īpašuma vērtības saglabāšanu, būtu vēlams īpašumu taisnīgi novērtēt laulības noslēgšanas un atšķiršanas vai šķiršanas brīdī.

4.1.4.2   EESK aicina visos aktos saistībā ar mantiskajām attiecībām norādīt, kāds regulējums attiecas uz laulātajiem. Sevišķi svarīgi tas ir tad, ja runa ir par akcijām un kapitāla daļām, dzīvības apdrošināšanas polisēm, pensijas fondiem u.c.

4.1.5   EESK pauž bažas par sekām, kādas trešām personām varētu radīt situācija, kad izvēlētie tiesību akti, ko piemēro laulāto mantiskajām attiecībām, neatbilst tiem, kuri ir spēkā īpašuma reālās atrašanās valstī, tostarp valstī ārpus ES.

4.2   Komiteja uzskata, ka ir svarīgi atrisināt ar nolēmumu un aktu atzīšanu saistītās problēmas, nodrošinot izmaksu samazināšanu, paātrinot nolēmumu atzīšanu un novēršot iespēju vērsties tiesā dažādās dalībvalstīs.

4.3   Pieņemot noteikumus par laulāto mantisko attiecību izbeigšanu, tiesai, kas nodarbojas ar šķiršanas vai mantojuma lietām, tiktu piešķirtas jaunas kompetences, proti, ar laulāto mantisko attiecību izbeigšanu saistīti jautājumi. Tādējādi pilsoņiem varētu nodrošināt lielāku tiesisko noteiktību, jo tiesa, kas izskata šķiršanas vai mantojuma lietas, nodarbotos arī ar laulāto mantisko attiecību izbeigšanu.

4.3.1   Komiteja pauž bažas par laika periodu, kāds katrā dalībvalstī būs vajadzīgs valsts tiesiskā regulējuma pieņemšanai, un datumu, kad stāsies spēkā regulas par laulāto mantiskajām attiecībām.

4.4   EESK uzskata, ka nolēmumu brīva aprite jānodrošina, tos automātiski atzīstot visā Savienības teritorijā un izpildot atbilstīgi saskaņotai un vienkāršotai procedūrai, un ka arī jānodrošina saskaņota tiesu iestāžu sadarbība civillietās.

4.5   Pēc EESK domām, galvenais mērķis ir izstrādāt saskaņotu un viegli pieejamu tiesisko regulējumu. Tā uzskata, ka šim nolūkam jāvienādo un jāsaskaņo gan terminoloģija visās tematiskajās jomās un koncepcijās, gan arī prasības, kas skar līdzīgus noteikumus visās jomās (piemēram, lis pendens, jurisdikcijas klauzulas, pastāvīgā dzīvesvieta u.c.).

4.6   Komiteja uzskata, ka saskaņā ar grozījumiem, kas ierosināti (9) Padomes Regulas (EK) Nr. 44/2001 noteikumos par civillietām un komerclietām, ir arī svarīgi atļaut nolēmumu atzīšanu, izpildi un brīvu apriti iekšējā tirgū bez eksekvatūras procedūras un izņēmumus pieļaut vienīgi sabiedriskās kārtības labad un saskaņā ar Pamattiesību hartu.

4.7   EESK piekrīt, ka viena un tā pati tiesa varētu izskatīt dažādas lietas, piemēram, saistībā ar laulības šķiršanu, pāru atšķiršanu un pāra mantisko attiecību izbeigšanu. Kompetentās tiesas ir tās pašas, kas minētas regulā “Brisele II a”.

4.7.1   Komiteja uzsver, ka ir svarīgi nepieļaut paralēlus tiesas procesus un atšķirīgu materiālo tiesību normu piemērošanu laulāto vai reģistrēto pāru īpašumam.

4.8   EESK uzskata, ka ir svarīgi īstenot Kopienas pasākumus attiecīgo valsts iestāžu darbinieku un juristu apmācībai, jo tieši viņi piemēros jauno tiesisko regulējumu par laulāto mantiskajām attiecībām un reģistrētu partnerattiecību mantiskajām sekām.

4.9   Laulātiem un reģistrētiem pāriem jāsaņem atbilstīga informācija par to, kā izvēlētais tiesiskais regulējums ietekmēs viņu īpašumu tā pārcelšanas gadījumā it sevišķi tad, ja izvēlētais regulējums atšķiras no tās valsts tiesiskā regulējuma, kurā reāli atrodas īpašums.

4.10   Saskaņā ar Tieslietu un iekšlietu ministru padomes 2011. gada 24 un 25. februāra secinājumiem “(...) pamattiesību ievērošana būtu jāņem vērā, izstrādājot arī tiesību aktus, uz kuriem neattiecas likumdošanas procedūra” (10). Komiteja uzskata, ka Pamattiesību aģentūra var aktīvi iesaistīties speciālas juridiskās palīdzības sniegšanā pāriem un tas tai būtu jādara, lai šie pāri varētu reāli izmantot savas tiesības.

5.   Īpašas piezīmes

5.1   Ierosinātie noteikumi attiecībā uz laulāto mantiskajām attiecībām

5.1.1   Komiteja piekrīt, ka laulāto mantisko attiecību definīcijā jāaptver aspekti gan saistībā ar laulāto īpašuma pārvaldīšanu ikdienā, gan saistībā ar laulāto mantisko attiecību izbeigšanu un tā nedrīkst ietekmēt lietu tiesību būtību, īpašuma un tiesību iedalījumu un šādu tiesību īpašnieka prerogatīvu noteikšanu, un izņēmumi jāpieļauj vienīgi sabiedriskās kārtības labad saskaņā ar dalībvalstu tiesību aktiem.

5.1.2   Komiteja pauž nopietnas bažas par to, vai tiks nodrošināta jurisdikcijas saskanība starp regulējumu, ko piemēro saskaņā ar Regulu Nr. 1259/2010 (šķiršana vai atšķiršana) un Regulu Nr. 2201/2001 (laulība), un to, kurš paredzēts ierosinātajā regulā par laulāto mantiskajām attiecībām (sk. II nodaļas 4. un 5. pantu un III nodaļas 15.–18. pantu).

5.1.2.1   EESK uzskata, ka atšķirīgu regulējumu izvēle dažādos gadījumos — izvēle, kas pilnībā atstāta iesaistīto pušu ziņā,— varētu radīt pārliekus sarežģījumus un, iespējams, jurisdikcijas konfliktus, kā rezultātā būtiski pagarinātos termiņi un paaugstinātos izmaksas. Komiteja uzskata, ka jurisdikciju būtu vēlams noteikt laulības noslēgšanas brīdī.

5.1.3   Pēc Komitejas domām, pamatojoties uz savstarpējas atzīšanas principu attiecībā uz nolēmumu, publisko aktu un tiesas izlīgumu brīvu apriti laulāto mantisko attiecību jomā, būtu jāizslēdz iespēja uzsākt jebkādu citu tiesas procesu papildus tiem, kas ierosināti. Ikviena eksekvatūras procedūra (sk. regulu “Brisele I” un regulu “Brisele II”) paaugstinātu izmaksas un pagarinātu termiņus.

5.1.4   EESK uzskata, ka abu regulu 4. pantā būtu jāsvītro noteikums, ka tiesas, kas izskata šķiršanas vai anulēšanas lietu, ir tiesīgas izskatīt arī mantisko seku jautājumus, ja partneri par to ir vienojušies.

5.2   Ierosinātais regulējums attiecībā uz reģistrēto partnerattiecību mantiskajiem aspektiem

5.2.1   EESK uzskata, ka jāņem vērā reģistrētu partnerattiecību īpatnības, lai saistībā ar mantiskajiem aspektiem noteiktu šādu partnerattiecību juridisko ietekmi uz šādas savienības partneriem un trešām personām.

5.2.2   EESK pauž bažas par to, ka ierosinātās Regulas 127/2011 (reģistrētas partnerattiecības) III nodaļas noteikumi varētu neatbilst spēkā esošajiem noteikumiem valstī, kurā atrodas īpašums.

5.2.3   Ņemot vērā, ka dažādās valstīs, kurās ir atļauts reģistrēt partnerattiecības, ir atšķirīgs regulējums un lai labāk ievērotu partnerattiecības reģistrējušu personu un trešo pušu tiesības, būtu lietderīgi saskaņot informācijas sistēmas, kā arī publiskošanas procedūras un tiesības celt prasību attiecībā uz pāru īpašumu sevišķi tad, ja īpašums atrodas valstī, kas neatzīst reģistrētas partnerattiecības.

5.3   Piekļuve informācijai par dalībvalstīs spēkā esošiem tiesību aktiem mantisko attiecību jomā

5.3.1   EESK aicina nodrošināt, ka, pateicoties praktiskām rokasgrāmatām ES oficiālajās valodās, pirmām kārtām laulātajiem un savu savienību reģistrējušiem partneriem, taču arī kompetentajām tiesām un juristiem ir atbilstīga piekļuve informācijai, un uzsver, ka ir svarīgi izveidot arī tīmekļa vietni visās Savienības oficiālajās valodās.

5.3.2   Komiteja uzskata, ka ir vajadzīga gan apmācības programma tiesu iestāžu darbiniekiem, juristiem un tiesību izmantotājiem, gan arī pieredzes apmaiņas pasākumi, lai nodrošinātu, ka iemaņas un zināšanas saistībā ar atšķirīgajām valstu tiesību sistēmām tiek pienācīgi izplatītas.

5.3.3   EESK aicina izveidot Eiropas speciālas juridiskās palīdzības nacionālo punktu tīklu, kura darbību vadītu Pamattiesību aģentūra. Tādējādi jānodrošina, ka visiem laulātiem vai partnerattiecības reģistrējušiem pāriem ir bezmaksas iespēja iegūt zināšanas par to, kā izmantot savas tiesības mantisko attiecību jomā.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  Austrija, Apvienotā Karaliste, Beļģija, Čehijas Republika, Dānija, Francija, Īrija, Luksemburga, Nīderlande, Slovēnija, Somija, Ungārija, Vācija un Zviedrija.

1

(2)  OV C 325, 30.12.2006., 71. lpp.

2

(3)  OV C 24, 31.01.2006., 20. lpp.

3

(4)  OV C 21, 21.01.2011., 26. lpp.

4

(5)  Sk. Francijas Ministru padomes 2011. gada 23. marta sanāksme.

5

(6)  Itālijas tieslietu ministra priekšlikums un skatīt arī Eiropas Savienības Tiesas spriedumu lietā West Tankers C-185/07 (26. punkts par šķīrējtiesas klauzulas spēkā esamību).

6

West Tankers

(7)  Pieņemts 2010. gada 27. oktobrī.

7

(8)  Sk. 2010. gada 20. decembra Regulu (ES) Nr. 1259/2010 (OV L 343, 29.12.2010., 10. lpp.).

8

(9)  Sk. COM(2010) 748 galīgā redakcija.

9

(10)  Padomes secinājumi par Eiropas Savienības Padomes nozīmi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas efektīvā īstenošanā, 2011. gada 24. un 25. februārī.

10

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/92 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/92

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas e-pārvaldes rīcības plāns 2011.–2015. gadam – IKT izmantošana viedas, noturīgas un novatoriskas pārvaldes veicināšanā””

COM(2010) 743 galīgā redakcija

un “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzība uz Eiropas publisko pakalpojumu sadarbspēju””

COM(2010) 744 galīgā redakcija

2011/C 376/17

Ziņotājs:
  HENCKS kgs

Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2010. gada 15. un 16. decembrī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

| | “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas e-pārvaldes rīcības plāns 2011.–2015. gadam – IKT izmantošana viedas, noturīgas un novatoriskas pārvaldes veicināšanā” ”
  COM(2010) 743 galīgā redakcija un |
| --- | --- |

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas e-pārvaldes rīcības plāns 2011.–2015. gadam – IKT izmantošana viedas, noturīgas un novatoriskas pārvaldes veicināšanā” ”

COM(2010) 743 galīgā redakcija un

| | “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzība uz Eiropas publisko pakalpojumu sadarbspēju” ”
  COM(2010)744 galīgā redakcija. |
| --- | --- |

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Virzība uz Eiropas publisko pakalpojumu sadarbspēju” ”

COM(2010)744 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Transporta, enerģētikas, infrastruktūras un informācijas sabiedrības specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 7. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 161 balsi par, 1 balsi pret un 8 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Atzinumā izskatāmais rīcības plāns izstrādāts saskaņā ar 2009. gadā Malmē ministru konferencē par e-pārvaldi izvirzīto pieprasījumu; konferencē ES ministri uzņēmās saistības veicināt pieejamākus, interaktīvus un personalizētus pārrobežu publiskos tiešsaistes pakalpojumus. Papildus tam pieņemtas saistības Digitālās programmas un stratēģijas “Eiropa 2020” ietvaros.

1.2   Tā kā Komisijas vienīgā kompetence šajā jautājumā ir ierosināt nosacījumus un pasākumus, kas sekmē e-pārvaldības pārrobežu transakciju saskaņotu attīstību Eiropā, EESK gribētu uzsvērt, ka Malmē pieņemto saistību ievērošana būs jānodrošina dalībvalstīm.

1.3   Lai nejauktu ar cita veida pakalpojumiem, EESK ierosina izmantot šajā gadījumā nevis terminu “Eiropas publiskie pakalpojumi”, bet gan Eiropas “e-pārvaldes pārrobežu publiskie pakalpojumi”.

1.4   EESK atbalsta Komisijas izstrādāto rīcības plānu noturīgai un novatoriskai e-pārvaldei, kas paver ceļu personalizētākiem un interaktīvākiem pakalpojumiem un kurā vairāk ņemtas vērā lietotāju vajadzības un vēlmes; turklāt lietotāji aicināti aktīvāk iesaistīties publisko tiešsaistes pakalpojumu noteikšanā.

1.5   Vienlaikus ar e-pārvaldes veicināšanu jāveic pārvaldes iestāžu reforma un jāpārskata to attiecības ar lietotājiem, tostarp nodrošinot lietotājiem palīdzību e-pārvaldes procedūru izpildē.

1.6   Savienībai un dalībvalstīm jāveic visi pasākumi, lai saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un LESD 9. pantu iekļautu digitālajā sabiedrībā visas sabiedrības grupas, tostarp nelabvēlīgā situācijā esošās grupas.

1.7   Attiecībā uz sadarbspēju, e-parakstu un e-identifikāciju šķēršļus bieži vien rada pārrobežu juridiskā pamata trūkums, valstu tiesību atšķirības un savstarpēji nesavietojami dalībvalstu pieņemtie risinājumi. Ir vajadzīga sistēmu efektīva daudzpusēja pārvaldība, kuras pamatā ir cilvēkresursi un atbilstoši līdzekļi.

1.8   Eiropas sadarbspējas sistēmas ietvaros EESK atbalsta redzējuma izstrādi attiecībā uz vienotiem saskarnes standartiem, kā arī informācijas, pieredzes un uz brīvajām programmatūrām balstītu kodu apmaiņas platformas izveidi, kurai jābūt arī atvērtai, lai tajā izdarītu labojumus un izmaiņas un jo īpaši ar atklātiem datu formātiem nodrošinātu sadarbspēju. Dažās pārvaldes iestādēs (piemēram, muitā) gūtā pieredze būtu jāizmanto, lai pirms sistēmu savstarpējas savienošanas nodrošinātu to tehnisko sadarbspēju, semantisko sadarbspēju un organizatorisko sadarbspēju, kas garantē līgumu īstenošanu un stabilu darbību, izmantojot kopējus noteikumus un stingru tiesisko pamatu.

1.9   Sadarbspēja mūsdienās neapšaubāmi ir vajadzīga, bet vienīgi attiecībā uz pakalpojumiem, kur tā ir lietderīga. Tās īstenošana ir ļoti sarežģīta — ir jāintegrē daudzas darbības un tehniskie pasākumi, lai garantētu iedzīvotājiem apmaiņas drošību. Turklāt sadarbspēja attīstās.

1.10   Pirms sākt datu apmaiņu dalībvalstu pārvaldes iestādēm ir ieteicams veikt datu atlasi, lai tiešsaistē nonāktu tikai apmaiņai derīgi dati, vispirms nodrošinot atbilstību esošajiem dokumentiem.

1.11   Ir jānodrošina iedzīvotāju, uzņēmumu un apvienību personas datu aizsardzība un jāievēro viņu “tiesības tikt aizmirstam”. Eiropas līmenī jānodrošina un jāgarantē datu drošība; tas jādara, sākot jau ar apmaiņas projektiem serveru, programmatūras, glabāšanas, apmaiņas u.c. līmenī. Tie paši noteikumi un prasības jāattiecina uz iespēju, ka trešās personas var atkārtoti izmantot datus.

2.   E-pārvaldes veicināšana

2.1   Kopš 1993. gada Savienība cenšas koordinēt dalībvalstu darbību ar mērķi sekmēt digitālo konverģenci un risināt informācijas sabiedrības problēmjautājumus (programmas IDA, IDA I, IDA II, IDABC un ISA) (1), lai izveidotu vienotu Eiropas telpu, kurā pieejami droši platjoslas sakari par pieņemamu cenu, kā arī lietotāju vajadzībām pielāgots kvalitatīvs un daudzveidīgs saturs.

2.2   Tātad Savienība daudzos paziņojumos un rīcības plānos ir noteikusi atbilstīgas politikas pamatnostādnes; dažos dokumentos bija izvirzīts mērķis paātrināt e-pārvaldes ieviešanu, balstoties uz šādām piecām prioritātēm:

| — | vispārēja piekļuve; |
| --- | --- |

—

vispārēja piekļuve;

| — | liela efektivitāte; |
| --- | --- |

—

liela efektivitāte;

| — | būtiskas nozīmes pakalpojumi tiešsaistē; |
| --- | --- |

—

būtiskas nozīmes pakalpojumi tiešsaistē;

| — | svarīgāko instrumentu ieviešana; |
| --- | --- |

—

svarīgāko instrumentu ieviešana;

| — | plaša sabiedrības līdzdalība demokrātiskā lēmumu pieņemšanas procesā. |
| --- | --- |

—

plaša sabiedrības līdzdalība demokrātiskā lēmumu pieņemšanas procesā.

2.3   Jaunais rīcības plāns ir Digitālās programmas neatņemama sastāvdaļa. Savienībai un dalībvalstīm jāveic visi pasākumi, lai saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” un LESD 9. pantu iekļautu digitālajā sabiedrībā visas sabiedrības grupas, tostarp nelabvēlīgā situācijā esošās grupas.

3.   Komisijas jaunās ierosmes

3.1   Piektajā ministru konferencē par e-pārvaldi, kas notika 2009. gadā Malmē, ES ministri apņēmās stimulēt Eiropas konkurētspēju, pateicoties laika un naudas ietaupījumam, ko var dot pieejamāki, interaktīvāki un personalizētāki publiskie tiešsaistes pakalpojumi.

3.2   Komisija ierosina jaunu e-pārvaldes rīcības plānu, kura uzdevums ir konkrēti atbildēt uz Malmes konferencē izteikto pieprasījumu un kas sekmē divus galvenos “Digitālās programmas Eiropai” mērķus; saskaņā ar minēto programmu dalībvalstīm līdz 2013. gadam jāsaskaņo valstu sadarbspējas sistēma ar spēkā esošajām Eiropas sistēmām, bet valsts pārvaldes iestādēm jāveicina e-pārvalde, lai līdz 2015. gadam 50 % iedzīvotāju un 80 % uzņēmumu izmantotu e-pārvaldes pakalpojumus.

3.3   Rīcības plāna 2011.–2015. gadam 40 pasākumi attiecas uz šādām četrām jomām:

| A. | — | pakalpojumu veidošana atkarībā no lietotāju vajadzībām; |
| --- | --- | --- |

A.

—

pakalpojumu veidošana atkarībā no lietotāju vajadzībām;

| — | kopīga pakalpojumu veidošana, izmantojot, piemēram, Web 2.0 tehnoloģijas; |
| --- | --- |

—

kopīga pakalpojumu veidošana, izmantojot, piemēram, Web 2.0 tehnoloģijas;

| — | publiskā sektora informācijas otrreizēja izmantošana; |
| --- | --- |

—

publiskā sektora informācijas otrreizēja izmantošana;

| — | pārredzamības uzlabošana; |
| --- | --- |

—

pārredzamības uzlabošana;

| — | iedzīvotāju un uzņēmumu iesaiste politikas veidošanas procesos. |
| --- | --- |

—

iedzīvotāju un uzņēmumu iesaiste politikas veidošanas procesos.

| B. | — | uzņēmumiem sniegto pakalpojumu nepārtrauktība; |
| --- | --- | --- |

B.

—

uzņēmumiem sniegto pakalpojumu nepārtrauktība;

| — | pārrobežu pakalpojumu īstenošana ES mērogā. |
| --- | --- |

—

pārrobežu pakalpojumu īstenošana ES mērogā.

| C. | — | organizatorisko procesu uzlabošana (elektroniskais publiskais iepirkums, paātrināta pieteikumu apstrāde u.c.); |
| --- | --- | --- |

C.

—

organizatorisko procesu uzlabošana (elektroniskais publiskais iepirkums, paātrināta pieteikumu apstrāde u.c.);

| — | administratīvā sloga samazināšana; |
| --- | --- |

—

administratīvā sloga samazināšana;

| — | zaļā pārvalde (elektroniskā arhivēšana, videokonferenču izmantošana, lai samazinātu pārvietošanos u.c.). |
| --- | --- |

—

zaļā pārvalde (elektroniskā arhivēšana, videokonferenču izmantošana, lai samazinātu pārvietošanos u.c.).

| D. | — | atklātās specifikācijas un sadarbspēja (Eiropas sadarbspējas sistēmas piemērošana); |
| --- | --- | --- |

D.

—

atklātās specifikācijas un sadarbspēja (Eiropas sadarbspējas sistēmas piemērošana);

| — | veicinošo faktoru radīšana (direktīvas par e-parakstu pārskatīšana, priekšlikums lēmumam par e-identifikācijas un e-autentifikācijas savstarpēju atzīšanu visā ES). |
| --- | --- |

—

veicinošo faktoru radīšana (direktīvas par e-parakstu pārskatīšana, priekšlikums lēmumam par e-identifikācijas un e-autentifikācijas savstarpēju atzīšanu visā ES).

3.4   Rīcības plānā konkrēti ir paredzēti šādi pasākumi:

| — | nodrošināt, lai daļa pārvaldes iestādei iesniegtās informācijas tiktu reģistrēta vienu vienīgu reizi un droši (lai vienu un to pašu informāciju nevajadzētu sniegt vairākkārt dažādām pārvaldes iestādēm); |
| --- | --- |

—

nodrošināt, lai daļa pārvaldes iestādei iesniegtās informācijas tiktu reģistrēta vienu vienīgu reizi un droši (lai vienu un to pašu informāciju nevajadzētu sniegt vairākkārt dažādām pārvaldes iestādēm);

| — | vispārēji ieviest visā ES elektronisko identifikācijas sistēmu izmantošanu (eID), lai vienkāršotu dažas pārrobežu formalitātes, piemēram, uzņēmuma dibināšana ārvalstīs, profesionālā pārcelšanās vai ekspatriācija, pensijas tiesību pārnešana uz citu valsti vai reģistrēšanās ārvalstu mācību iestādē vai augstskolā; |
| --- | --- |

—

vispārēji ieviest visā ES elektronisko identifikācijas sistēmu izmantošanu (eID), lai vienkāršotu dažas pārrobežu formalitātes, piemēram, uzņēmuma dibināšana ārvalstīs, profesionālā pārcelšanās vai ekspatriācija, pensijas tiesību pārnešana uz citu valsti vai reģistrēšanās ārvalstu mācību iestādē vai augstskolā;

| — | palielināt pārredzamību un atvērtību, lai uzņēmumi un iedzīvotāji reāllaikā varētu sekot līdzi viņu lietu izskatīšanai pārvaldes iestādē; |
| --- | --- |

—

palielināt pārredzamību un atvērtību, lai uzņēmumi un iedzīvotāji reāllaikā varētu sekot līdzi viņu lietu izskatīšanai pārvaldes iestādē;

| — | personalizēt pakalpojumus, lai labāk atbildētu uz lietotāju konkrētajām vajadzībām, piemēram, nodrošinot dokumentu un informācijas drošu un ātru nosūtīšanu elektroniski; |
| --- | --- |

—

personalizēt pakalpojumus, lai labāk atbildētu uz lietotāju konkrētajām vajadzībām, piemēram, nodrošinot dokumentu un informācijas drošu un ātru nosūtīšanu elektroniski;

| — | ļaut trešām personām atkārtoti izmantot datus, lai sekmētu jaunu lietojumprogrammu un publisko pakalpojumu izstrādi. |
| --- | --- |

—

ļaut trešām personām atkārtoti izmantot datus, lai sekmētu jaunu lietojumprogrammu un publisko pakalpojumu izstrādi.

4.   Vispārīgas piezīmes

EESK atbalsta absolūto nepieciešamību veicināt noturīgu un novatorisku e-pārvaldi, kā arī netraucētu pārrobežu sadarbspēju.

4.1   Šajā sakarā Komiteja atgādina, ka Komisijas galvenais uzdevums ir radīt labvēlīgākus apstākļus e-pārvaldes transakciju attīstībai un jo sevišķi tādus priekšnoteikumus kā sadarbspēja, e-paraksts un e-identifikācija, kā arī koordinēt dalībvalstu darbības, jo dalībvalstu valdībām, kas uzņēmās politiskas saistības Malmes deklarācijā, ir svarīga nozīme pieņemto pasākumu īstenošanā.

4.2   EESK, pirmkārt, vēlas vērst uzmanību uz faktu, ka jēdziens “Eiropas publiskie pakalpojumi”, ko Komisija izmanto paziņojumā par sadarbspēju, ir neatbilstošs un maldinošs. Atzinumā par tematu “Vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi: kompetenču sadalījums starp ES un dalībvalstīm” (2) EESK aplūkoja sabiedriskos pakalpojumus, kuri nevar aprobežoties ar valsts vai vietējo līmeni un kurus var uzskatīt par Kopienas vispārējas nozīmes pakalpojumiem. Lai gan e-pārvaldes pārrobežu pakalpojumiem ir zināma Eiropas dimensija, jo tie ir pārrobežu pakalpojumi, tomēr tie pēc būtības pilnīgi atšķiras no pakalpojumiem, kurus varētu uzskatīt par ES sabiedriskajiem pakalpojumiem.

4.3   EESK atbalsta jauno stratēģiju, kurā ir paredzēta pāreja no agrāk izmantotās universālās pieejas uz personalizētu pieeju, kas paver ceļu interaktīvākiem publiskajiem pakalpojumiem, vairāk atbilst lietotāju vēlmēm un vajadzībām. Šī pieeja balstīta uz jaunas paaudzes publiskajiem tiešsaistes pakalpojumiem, kuriem vietējā, reģionālajā, valstu un Eiropas līmenī raksturīga atvērtība, elastīgums un nepārtrauktība.

4.4   EESK atzinīgi vērtē, ka Komisija dod iespēju lietotājiem (iedzīvotājiem, uzņēmumiem, NVO, kā arī Komisijas atzītajām oficiālajām dialoga struktūrām) turpmāk aktīvāk piedalīties tādu publisko tiešsaistes pakalpojumu noteikšanā, kas ir pielāgoti to vajadzībām.

4.5   Tāpēc EESK atbalsta Komisijas ierosināto jauno rīcības plānu, kas visām ieinteresētajām pusēm dod iespēju izmantot ātrākus un kvalitatīvākus publiskos pakalpojumus un palīdzēs pārvaldes iestādēm pārskatīt pieeju to sniegtajiem pakalpojumiem, kā arī iekšējās procedūras, lai efektīvāk ievērotu jaunās prasības saistībā ar ātru, pieejamu un vienkāršu pakalpojumu sniegšanu.

4.6   Tomēr Komitejai radies iespaids, ka ne vienmēr lietotāji ir pārvaldes iestāžu uzmanības centrā un e-pārvalde ir organizēta, ņemot vērā pārvaldes iestāžu iekšējo struktūru, nevis iedzīvotājus. Tas rada lietotājiem piekļuves problēmas, atpazīstamības trūkumu un grafiskās saskaņotības neesamību.

4.7   EESK pauž nožēlu, ka Komisija nav aplūkojusi jautājumu par datu aizsardzību un to atlasi. Šajā saistībā pilnībā jāīsteno 2001. gada regula, un iedzīvotāju privāto datu apmaiņu var veikt tikai tad, ja pilnībā nodrošināta to konfidencialitāte, tiesības tikt aizmirstam un noteiktas prasības, kas garantē to ievērošanu. EESK iebilst pret iespēju, ka trešās personas var atkārtoti izmantot šos datus.

4.8   Nedrīkst nenovērtēt tehnisko un informātikas jautājumu nozīmi, jo tie ir tehniskās, semantiskās un organizatoriskās savietojamības veiksmīgas īstenošanas un datu drošības priekšnoteikums. E-pārvaldes mērķis ir pārvaldes iestāžu un to attiecību ar lietotājiem reorganizācija. E-pārvalde sniegs apmierinošus rezultātus visām ieinteresētajām pusēm tikai tad, ja tā nebūs pašmērķis, bet gan pārmaiņu instruments, kas apvieno apmācību, individuālu un kolektīvu pārraudzību un saziņu. Šajā nolūkā cilvēki nav jāaizvieto ar IKT rīkiem, bet jādod tiem vairāk laika, ko veltīt uzdevumam ar lielāku pievienoto vērtību, piemēram, palīdzēt iedzīvotājiem iepazīties un izmantot e-pārvaldi (3), vēl jo vairāk tāpēc, ka Komisija ir secinājusi, ka pārrobežu e-pārvaldes pakalpojumi tiek izmantoti reti, un pat tad, ja e-pakalpojumi ir pieejami, vairums ES iedzīvotāju tos neizmanto.

4.9   E-pārvaldes izmantošanas veicināšana ir saistīta ar pieslēguma, kompetenču un e-iekļaušanas problēmām (3).

4.10   Kaut arī pašlaik jau ir pieejams liels skaits e-pārvaldes pakalpojumu, kuru kvalitāte laika gaitā uzlabojas, tomēr EESK atturīgi vērtē Komisijas iesniegto e-pārvaldes salīdzinošo novērtējumu, kas balstīts uz pārāk ierobežotu izvērtēto pakalpojumu skaitu, un tādēļ tas nevar dot vajadzīgo priekšstatu. Piemēram, tiešsaistes pakalpojumu pieejamība 100 % apmērā Portugālē ir tālu no patiesības. Tomēr jānorāda, ka ne visiem pārvaldes pakalpojumiem būs vajadzīga pārrobežu sadarbspēja.

4.11   Nedrīkst pieļaut, ka digitālā plaisa kļūst par administratīvo plaisu. Viens no iemesliem, kāpēc iedzīvotāji atturīgi izmanto e-pārvaldi, noteikti ir neuzticēšanās attiecībā uz datu drošību un aizsardzību. Tādēļ EESK uzskata, ka ir obligāti jāievieš reāla demokrātiska kontrole attiecībā uz metodēm un datu izmantošanu un jāiesaista Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU). Ja šādas kontroles nebūs, Komiteja neatbalsta, ka trešās personas var atkārtoti izmantot datus, kā to iesaka Komisija ar cerību, ka tiks ieviesti jauni pārvaldes pakalpojumi. EESK uzskata, ka ir jāizveido e-pārvaldes konsultatīvā komiteja, kurā būtu iesaistīti ES pārstāvji, valstu pārvaldes iestādes, sociālie partneri un lietotāji.

4.12   Šajā sakarā EESK norāda, ka ir svarīgi izstrādāt digitālo tehnoloģiju lietotāja tiesību “kodeksu” (saistošu noteikumu kopumu), par ko jāvienojas ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.

4.13   Attiecībā uz publisko iepirkumu (kas preču, pakalpojumu un būvdarbu jomā veido aptuveni 18 % no Savienības IKP un ir Akta par vienoto tirgu viens no 12 galvenajiem elementiem) Eiropas Savienībā tā pieejamība tiešsaistē sasniegusi aptuveni 60 %; tas joprojām ir tālu no pirmajā rīcības plānā i2010 izvirzītā mērķa līdz 2010. gadam panākt publiskā e-iepirkuma pieejamību 100 % apmērā.

4.14   Atzinumā (4) par tematu “Zaļā grāmata par e-iepirkumu izmantojuma paplašināšanu ES” EESK ieteica ieviest pārraudzības mehānismu, ar kuru, piemēram, izvērtētu publiskā e-iepirkuma procedūras ieviešanā dalībvalstīs panākto progresu, šķēršļus, koriģējošus pasākumus.

4.15   Minētajā atzinumā EESK piebilst, ka saistībā ar publiskā e-iepirkuma sistēmas īstenošanu dalībvalstis jārosina rast inovatīvus risinājumus, lai pārvarētu ar uzņēmējdarbības aspektiem un valodu saistītos šķēršļus; vienlaikus Eiropas Komisijai jāuzņemas vadošā loma un jābūt par paraugu, ieviešot savās iestādēs e-iepirkuma sistēmu.

4.16   Lai gan sadarbspēja, e-paraksts un e-identifikācija ir efektīvs līdzeklis pārrobežu e-pārvaldes pakalpojumu izstrādes veicināšanā, bieži vien šķēršļus rada pārrobežu un starpnozaru juridiskā pamata trūkums attiecībā uz sadarbspēju, valstu tiesību atšķirības un savstarpēji nesavietojami dalībvalstīs pieņemtie risinājumi.

4.17   Lai novērstu kopējas infrastruktūras, kopēju sistēmu un vadlīniju trūkumu, kas draud pavairot nesavietojamu risinājumu skaitu, ir jāizstrādā kopīgs redzējums un vienoti standarti.

4.18   EESK atbalsta Komisijas darbību sadarbspējas veicināšanai tādās jomās kā droša informācijas apmaiņa, sadarbspējas sistēmas veidošana un jaunu ES tiesību aktu ietekmes uz IKT novērtēšana Eiropas sadarbspējas stratēģijas (EIS — European Interopérability Strategy) ietvaros.

4.19   EESK arī atzinīgi vērtē ideju, ka Eiropas sadarbspējas sistēmā (EIF — European Interoperabilty Framework) kopīgi ar organizācijām, kuras vēlas sadarboties kopīgu publisko pakalpojumu sniegšanā, jādefinē kopīgi elementi, piemēram, vārdu krājums, jēdzieni, principi, vadlīnijas, standarti, specifikācija un prakse, ar nosacījumu, ka jāveicina daudzvalodība un ka šo elementu pastāvīgai atjaunināšanai ir jābūt obligātai.

4.20   Pārvaldes iestādēm, veidojot pārrobežu tiešsaistes pakalpojumus, būtu jābalsta sadarbspējas nolīgumi uz esošo oficiālo specifikāciju vai, ja tādas nav, jāsadarbojas ar dalībniekiem, kuri strādā tādās pašās jomās. Oficiālās specifikācijas izvērtēšanā un izvēlē pārvaldes iestādēm jāizmanto strukturēta, pārredzama un objektīva pieeja.

4.21   EESK atbalsta Komisijas nodomu tuvākajā laikā publicēt pārvaldes iestādēm paredzēto paziņojumu, kurā būs sniegti norādījumi par IKT standartizācijas un publiskā iepirkuma savstarpējo saikni; šķiet, ka tas ir labs risinājums, lai paplašinātu piekļuvi publiskajiem pasūtījumiem un vienkāršotu abpusējas administratīvās formalitātes.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  OV C 249, 13.09.1993., 6. lpp.; OV C 214, 10.07.1998., 33. lpp.; OV C 80, 03.04.2002., 21. lpp.; OV C 80, 30.03.2004., 83. lpp.; OV C 218, 11.09.2009., 36. lpp.

1

(2)  OV C 128, 18.05.2010., 65. lpp.

2

(3)  OV C 318, 29.10.2011., 9. lpp.

3

(4)  OV C 318, 29.10.2011., 99. lpp.

4

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/97 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/97

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa””

COM(2011) 21 galīgā redakcija

2011/C 376/18

Ziņotājs:
  Lutz RIBBE kgs

Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 26. janvārī nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai: Stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa” ”

COM(2011) 21 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 6. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), ar 120 balsīm par, 13 balsīm pret un 10 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Kopsavilkums

1.1   EESK atzinīgi vērtē pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, taču uzskata, ka tā ir pārāk nekonkrēta. Ņemot vērā, ka nozīmīgi vides jautājumi ir aktuāli visā pasaulē, Komiteja vērš uzmanību uz saviem priekšlikumiem ANO 2012. gada konferencei par ilgtspējīgas attīstības jautājumiem un uz savu darbu jautājumā “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam” (1).

1.2   Komiteja pauž cerību, ka Komisija, nākot klajā ar 20 atsevišķām iniciatīvām, ļoti precīzi norādīs,

| — | kā tieši jāsaprot jēdziens “resursu ziņā efektīva Eiropa”; |
| --- | --- |

—

kā tieši jāsaprot jēdziens “resursu ziņā efektīva Eiropa”;

| — | ko jau tagad var panākt ar tehnoloģisku uzlabojumu ieviešanu un/vai |
| --- | --- |

—

ko jau tagad var panākt ar tehnoloģisku uzlabojumu ieviešanu un/vai

| — | kurās nozarēs ir jāveic paredzētās “nozīmīgās izmaiņas”, kādas tās būs katrā no šīm nozarēm un ar kādiem līdzekļiem iecerēts tās panākt; |
| --- | --- |

—

kurās nozarēs ir jāveic paredzētās “nozīmīgās izmaiņas”, kādas tās būs katrā no šīm nozarēm un ar kādiem līdzekļiem iecerēts tās panākt;

| — | kādas izmaiņas ražotāju un patērētāju paradumos ir vajadzīgas un kā tās var paātrināt. |
| --- | --- |

—

kādas izmaiņas ražotāju un patērētāju paradumos ir vajadzīgas un kā tās var paātrināt.

1.3   Nav nekādu šaubu, ka ES stratēģijai “Eiropa 2020” ir jārāda turpmākais ceļš, kā veidojama ilgtspējīga un resursu izmantošanas ziņā efektīva ekonomika. Taču būtu lietderīgi, ka Ilgtspējīgas attīstības stratēģijai un stratēģijai “Eiropa 2020” būtu katrai savi uzdevumi.

1.4   EESK pauž neizpratni, kāpēc resursu efektīvas izmantošanas iniciatīva iekļauta stratēģijā “Eiropa 2020”. Komiteja uzskata, ka minētā iniciatīva konkretizē 2001. gadā pieņemto un 2006. gadā pārskatīto Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, — jau tāpēc vien, ka izvirzīti mērķi, kas jāsasniedz daudz vēlāk nekā 2020. gadā. Komiteja rosina atkal vairāk uzmanības veltīt Ilgtspējīgas attīstības stratēģijai, kurai, kā uzskata EESK, Komisija nepievērš pietiekamu vērību.

2.   Iepriekšējas piezīmes

2.1   Īsi pirms tam, kad EESK saņēma Komisijas pieprasījumu izstrādāt atzinumu par pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, Komitejas Birojs bija nolēmis izstrādāt pašiniciatīvas atzinumu par to, kā norit ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas īstenošana.

2.2   EESK struktūras nolēma apvienot abus tematus šajā atzinumā.

3.   Stratēģijā “Eiropa 2020” iekļautā pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa”

3.1   Pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, ar ko nākusi klajā Komisija un kas aplūkota šajā atzinumā, ir viena no septiņām jaunām pamatiniciatīvām, kuras Komisija iekļāvusi ES stratēģijā “Eiropa 2020”.

3.2   Komisijas paziņojumā — ne pirmoreiz — atzīmēts, ka pašreizējā resursu intensīvā izmantošana ne tikai pārmērīgi noslogo mūsu planētas ekosistēmu, bet arī apdraud apgādes drošību, it īpaši tādēļ, ka valstis ar strauji augošu ekonomiku un jaunattīstības valstis tiecas sasniegt salīdzinoši augstu labklājības līmeni, — tādu labklājību, kas nav balstīta uz ilgtspējīgu ražošanu un patēriņu.

3.3   Saistībā ar minēto pamatiniciatīvu 2011. gadā kopumā ir jāpublisko vēl 20 atsevišķas iniciatīvas, kurām jāveicina resursu ziņā efektīvas Eiropas izveide. Lai to panāktu, kā uzskata Komisija, nepieciešami “tehnoloģiskie uzlabojumi, nozīmīgas izmaiņas enerģētikas, rūpniecības, lauksaimniecības un transporta sistēmās, kā arī izmaiņas mūsu kā ražotāju un patērētāju paradumos”.

3.4   Komisija norāda, ka ir nepieciešams izveidot “jaunus produktus un pakalpojumus, kā arī rast jaunus veidus, lai samazinātu izejvielu izmantošanu”, un tāpēc ir jāveic saskaņoti pasākumi, kuriem būtu svarīga politiskā nozīme.

3.5   Vispirms tomēr jāveic “saskaņota analīze par iemesliem, kāpēc daži resursi netiek izmantoti efektīvi”, lai pēcāk īstenotu “sarežģīto un ar citiem faktoriem saistīto pieeju”, ko var izstrādāt, vienīgi pamatojoties uz “politiku apvienojumu, kurā tiek optimizētas sinerģijas un meklēti kompromisi starp dažādām jomām un politikas virzieniem”.

3.6   Minētās pamatiniciatīvas vispārīgais mērķis ir panākt tādu “vienošanos par ilgtermiņa stratēģiju” līdz 2050. gadam, kas norāda, kāda ir ekonomika ar zemu emisijas līmeni, kā var pārveidot enerģētikas un transporta sistēmu un ko darīt, lai “nodalītu ekonomikas izaugsmi no resursu izmantošanas”.

4.   Vispārīgas piezīmes par pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa” un tās saikni ar Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju

4.1   EESK atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu, kas, kā uzskata Komiteja, ir svarīga, pat galvenā Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas sastāvdaļa, bet kas tomēr nevar šo stratēģiju aizstāt.

4.2   EESK piekrīt Komisijai, ka stratēģijā “Eiropa 2020” ir jārāda turpmākais ceļš attīstībai līdz 2050. gadam un vēl garākam laikposmam. Komiteja tomēr vēlētos zināt, kādēļ Komisija pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa” saista ar stratēģiju “Eiropa 2020” un nenorāda — kas būtu daudz lietderīgāk —, ka šī iniciatīva ir noteikts Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas elements. Tas, ka Komisijas paziņojumā 2050. gads ir minēts biežāk nekā 2020. gads, norāda, ka runa ir par ilgtermiņa uzdevumu.

4.3   Komisijas viedoklis, ka vajadzīgi tehnoloģiski uzlabojumi, nozīmīgas izmaiņas enerģētikas, rūpniecības, lauksaimniecības un transporta sistēmās, kā arī izmaiņas ražotāju un patērētāju ieradumos, sakrīt ar EESK viedokli, ko tā pauda 2004. gada 28. aprīlī pieņemtajā izpētes atzinumā par tematu “ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas novērtējums”. EESK tomēr jau toreiz norādīja — lai veiksmīgi īstenotu ilgtspējīgas attīstības politiku, pēc iespējas konkrētāk jānorāda, kādas pārmaiņas ir vajadzīgas un kā tās ir panākamas.

4.4   Un tieši tas paziņojumā nav izdarīts. Paziņojums ir viegli lasāms, taču samērā nekonkrēts. EESK tāpēc uzskata, ka 20 iesniedzamajās atsevišķajās iniciatīvās noteikti ir precīzi jānorāda, kas un kā ir jāmaina, kur tieši ir sagaidāma pretestība pārmaiņām un kā, ar kādiem pasākumiem, šo pretestību varētu pārvarēt.

4.5   EESK uzskata, ka ļoti lietderīga var būt Komisijas izveidotā struktūra:

| — | tehnoloģiski uzlabojumi, |
| --- | --- |

—

tehnoloģiski uzlabojumi,

| — | nozīmīgas izmaiņas, |
| --- | --- |

—

nozīmīgas izmaiņas,

| — | pārmaiņas ražotāju un patērētāju ieradumos. |
| --- | --- |

—

pārmaiņas ražotāju un patērētāju ieradumos.

Komisijai tagad būtu jāprecizē, ko var panākt ar tehnoloģiskiem uzlabojumiem, kur ir to robežas un kā panākt nozīmīgas izmaiņas noteiktās dzīves un uzņēmējdarbības jomās.

4.6   Vispirms tomēr patiešām ir jāveic iepriekš minētā saskaņotā analīze, lai noskaidrotu, kāpēc mūsdienās resursus vēl joprojām izmanto neefektīvi. Uzskatām, ka tieši šādas analīzes trūkums ir viena no paziņojuma nepilnībām.

4.7   Komisijas apgalvojumam, ka resursu izmantošanas neefektivitāte rodas, jo nav informācijas par to, ko tā sabiedrībai patiesībā izmaksā, EESK piekrīt tikai daļēji. Tas tāpēc, ka, piemēram, paredzamās klimata pārmaiņu izmaksas ir minētas Stern kga ziņojumā, savukārt izmaksas, ko radīs bioloģiskās daudzveidības samazināšanās, minētas t.s. TEEB ziņojumā (“Ekosistēmu un bioloģiskās daudzveidības ekonomika”). Būtiskas pārmaiņas tomēr nav notikušas.

4.8   Pašlaik vērojamā neefektivitāte, iespējams, ir izskaidrojama ar to, ka

| a) | vēl nav izdevies panākt sabiedrības vienprātību par pašreizējā stāvokļa novērtējumu (“Kas ir efektīvs/neefektīvs? Cik ilgtspējīgi/neilgtspējīgi mēs esam / ir noteiktas ekonomikas nozares?”); |
| --- | --- |

a)

vēl nav izdevies panākt sabiedrības vienprātību par pašreizējā stāvokļa novērtējumu (“Kas ir efektīvs/neefektīvs? Cik ilgtspējīgi/neilgtspējīgi mēs esam / ir noteiktas ekonomikas nozares?”);

| b) | valda liela neskaidrība par to, kas tieši ir ilgtspējīga attīstība, “ekoloģiska ekonomika” vai “resursu izmantošanas ziņā efektīva ekonomika”. Nav formulēts skaidrs vispārējs viedoklis vai definīcija, ko tas nozīmē noteiktās politikas jomās; |
| --- | --- |

b)

valda liela neskaidrība par to, kas tieši ir ilgtspējīga attīstība, “ekoloģiska ekonomika” vai “resursu izmantošanas ziņā efektīva ekonomika”. Nav formulēts skaidrs vispārējs viedoklis vai definīcija, ko tas nozīmē noteiktās politikas jomās;

| c) | izskan pilnīgi atšķirīgi viedokļi (atkarībā no interesēm) par to, kas tieši jāmaina kvantitatīvi un kvalitatīvi, ar ko turpmākajai attīstībai ir jāatšķiras no tagadējās un kā tā ietekmēs ikdienas dzīvi un ekonomiku. |
| --- | --- |

c)

izskan pilnīgi atšķirīgi viedokļi (atkarībā no interesēm) par to, kas tieši jāmaina kvantitatīvi un kvalitatīvi, ar ko turpmākajai attīstībai ir jāatšķiras no tagadējās un kā tā ietekmēs ikdienas dzīvi un ekonomiku.

4.9   Jāpiekrīt Komisijai, kas paziņojumā norāda, ka neilgtspējīga saimniekošana pašlaik veicina labklājību, ko bauda daudzi cilvēki (un kas citiem nav nodrošināta). Neilgtspējīgas saimniekošanas negatīvās sekas visā pilnībā skars vienīgi nākamās paaudzes, kurām no tām būs jācieš.

4.10   Gan politiķiem un uzņēmējiem, gan pilsoniskajai sabiedrībai ir grūti to atzīt un pēc tam izdarīt vajadzīgos secinājumus. Papildu grūtības rada tas, ka neviens īsti nevar iedomāties, kā, piemēram, “jaunu labklājību” varētu nodrošināt tikai ar desmito daļu enerģijas patēriņa. Šīs neskaidrības rada bailes un nedrošību, pret ko jāizturas ļoti piesardzīgi (2).

Tehnoloģiski uzlabojumi, nozīmīgas izmaiņas un paradumu maiņa

4.11   Salīdzinot ar pamatiniciatīvā “Resursu ziņā efektīva Eiropa” minētajiem mērķiem (samazināt CO2 izmešus par 80–95 %), līdz šim ES noteiktie kvantitatīvie mērķi, proti, līdz 2020. gadam samazināt CO2 izmešus par 20 %, ir ļoti viegli sasniedzami. Siltumnīcefekta gāzu apjoma mazināšana par 20 % ir salīdzinoši vienkārši īstenojama, ņemot vērā pašreizējās sistēmas tehnisko neefektivitāti un jaunās tehnoloģijas, kas nodrošina tehniskus uzlabojumus. Taču pat par šo mērķi, kas noteikti nav pietiekami tālejošs, ir izskanējuši un izskan daudzi “brīdinājumi”, ka jau paredzētie tehniskie pasākumi un uzlabojumi apdraud “ekonomikas konkurētspēju”. Sekas: pat tas, ko, neatsakoties no patēriņa, būtu iespējams panākt ar tehniskiem uzlabojumiem, pašlaik netiek konsekventi īstenots. Nav šaubu, ka pretestība pret vēl tālejošākiem pasākumiem (proti, būtiskām izmaiņām) būs vēl lielāka.

4.12   EESK vēlētos ļoti skaidri norādīt, ka tehniskiem efektivitātes uzlabojumiem ir liela nozīme mērķu sasniegšanā. Taču nedrīkstam uzskatīt, ka tehnika, kas resursu izmantošanas ziņā ir visefektīvākā, uzreiz ir arī ilgtspējīga. Tikai viens piemērs: Vācijas automobiļu ražotāji, kuriem izdevās novērst Komisijas ierosinātos stingros emisijas ierobežojumus (120 g CO2/km), lepojas ar to izstrādātajām jaunajām tehnoloģijām. Piemēram, Audi lepojas ar to, ka jaunais A7 (2,7 l darba tilpums) ar 180 ZS jaudu patērē “tikai” 6,8 l dīzeļdegvielas uz 100 km (līdz ar to rada 180 g CO2/km). Ja to salīdzina ar agrākajiem emisijas rādītājiem atbilstošajā transportlīdzekļu klasē, tas noteikti ir liels sasniegums, taču tam nav nekāda sakara ar ilgtspēju. Audi A7 nav nedz ilgtspējīgs, nedz resursu izmantošanas ziņā efektīvs! Tas neliecina par jaunu “ekoloģisku ekonomiku”, bet ir labs pierādījums, ka arī salīdzinoši efektīva tehnika var patērēt izejvielas, kuru krājumi sarūk, un ir nepieciešama pilnīgi jauna cilvēku un preču mobilitātes politika.

4.13   EESK pauž nožēlu, ka Komisijas pamatiniciatīvā tikai garāmejot un dažos teikumos aplūkots visbūtiskākais jautājums — tas, ka mūsdienu Rietumu pasaules labklājības modelis lielā mērā balstās uz lētas enerģijas lietošanu un izejvielu bieži neefektīvu izmantošanu, kā arī uz arvien pieaugošu apgrozījumu.

4.14   Pamatiniciatīvā “Resursu ziņā efektīva Eiropa” (vēl labāk, no jauna iedzīvinātā Ilgtspējīgas attīstības stratēģijā) šim jautājumam jāpievērš daudz lielāka vērība. Komisijas paziņojumā dažās vietās pieminēti kompromisi, kas kavē centienus nodrošināt resursu efektīvu izmantošanu, taču nav skaidri minēts, kādi ir šie kompromisi un kā politiķi iecerējuši rīkoties šajā jomā.

4.15   Par to, cik grūti ir rīkoties, cenšoties panākt kompromisus, pašlaik spilgti liecina stāvoklis Vācijā, kur nolemts veikt fundamentālas pārmaiņas enerģētikas nozarē, neatsakoties no CO2 emisijas samazināšanas mērķa.

Nozīmīgas izmaiņas

4.16   Mums būs jāpaveic svarīgs uzdevums, proti, jādefinē, ko nozīmē nozīmīgas izmaiņas, lai attīstītu “jaunu” ekonomiku un vienlaikus panāktu jaunu ekonomikas konkurētspēju (pat visas pasaules mērogā). Laiks, kad izmantoja lētu enerģiju un izejvielas, tuvojas beigām to pārmērīgas izmantošanas dēļ. Mēs esam atbildīgi par nākamajām paaudzēm, un mums ir jāiemācās dalīties ar šiem dabas resursiem, kuru krājumi izsīkst. Politiķiem tāpēc daudz skaidrāk ir jānorāda, ka patiesībā tādas ekonomikas konkurētspēju, kura balstīta uz lētu enerģiju un dabas resursu pārmērīgu izmantošanu un kura var nesegt izmaksas, ko rada tās negatīvā ietekme uz vidi, turpmāk vienkārši nevarēs saglabāt. No sabiedriskā un politiskā viedokļa šādu ekonomiku nevar un nedrīkst saglabāt; tā ir jāpārveido.

4.17   To var īpaši sekmēt pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, bet ar to vien šo mērķi sasniegt nevarēs. Ar resursu efektīvu izmantošanu vien nevar atrisināt citas ar ilgtspēju saistītās problēmas. Tāpēc izstrādāja Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, kurā jāapraksta un kurai jāievada pakāpeniskas izmaiņas Eiropas sabiedrībā un ekonomikā, saistot tās ar tādiem jautājumiem kā taisnīgas paaudžu attiecības un taisnīgāka labumu sadale.

4.18   Pamatiniciatīvā “Resursu ziņā efektīva Eiropa” nav pat definēts jēdziens “resursu efektīva izmantošana”. Tas ir vēl viens trūkums, ko EESK vēlētos pieminēt. Būtu ieteicams saistībā ar visiem ražojumiem un metodēm vai paņēmieniem visās jomās aprakstīt jaunākās un resursu izmantošanas ziņā efektīvās tehnoloģijas, kuru izmantošana būtu jāveicina, ievērojot tā dēvēto “vislabākā risinājuma” (“top runner”) principu. Komisija jau spērusi pirmos soļus šajā virzienā, piemēram, ieviešot ledusskapju energoefektivitātes marķējumu.

4.19   Nav šaubu, ka jāizmanto dažādi līdzekļi, lai panāktu resursu izmantošanas ziņā efektīvu struktūru veidošanos. Viens no tiem ir produktu cenu noteikšana, kurai, kā uzskata Komisija, būs svarīga nozīme. Tāpēc jāpiekrīt Komisijas viedoklim, ka “lielāka uzmanība jāpievērš cenu pareizai noteikšanai, kā arī cenu pārredzamības nodrošināšanai [...], lai cenas atspoguļotu sabiedrības kopējās izmaksas par resursu izmantošanu”. Šī tomēr nav jauna atziņa, kas radusies 2011. gadā. Nekas jauns nav arī tas, ka EESK arvien ir rosinājusi veikt atbilstošu “ārējo izmaksu internalizāciju”. Taču gandrīz nekādas pārmaiņas nenotiek, jo tās nevēlas Komisija un dalībvalstis, un tām pretojas arī ekonomikas nozares, kuras no tām ne tikai negūs nekādu labumu, bet arī, gluži pretēji, izjutīs veicamo nozīmīgo izmaiņu “negatīvo” ietekmi. Politiķiem jācenšas pakāpeniski pārvarēt šo pretestību.

4.20   Lai to paveiktu, steidzami ir jānorāda, kā iecerēts panākt cenu pareizu noteikšanu, kā arī cenu pārredzamību. Attiecīgu norāžu stratēģijā tomēr nav.

5.   Politikas un pilsoniskās sabiedrības, resursu efektīvas izmantošanas, stratēģijas “Eiropa 2020” un ilgtspējības mijiedarbība jeb labas pārvaldības nepieciešamība

5.1   Ja tik lēni virzāmies uz ilgtspējīgu attīstību, veidojam “ekoloģisku ekonomiku” un veicam izmaiņas, kas nodrošinātu pāreju uz resursu izmantošanas ziņā efektīvu ekonomiku, politiķiem būtu ieteicams rūpīgi apsvērt, ar ko tas izskaidrojams. Dažu cēloņus EESK šajā atzinumā jau minējusi.

5.2   Pamazām un ļoti lēnām veidojas izpratne, ka pārmaiņām mūsdienu ekonomikas sistēmā patiešām jābūt nozīmīgām, lai varētu runāt par patiesi ilgtspējīgu attīstību. EESK atzinīgi vērtē to, ka Komisijas paziņojumā minēti daži konkrēti skaitļi, piemēram, ka Eiropas Savienībā līdz 2050. gadam par 80–95 % jāsamazina CO2 emisija. Kad pirmoreiz tika nosauktas šīs robežvērtības, Eiropas Komisijas priekšsēdētājs José Manuel Barroso runāja par “jaunu industriālo revolūciju”, kas mūs sagaida un kas mums ir jāveic.

5.3   Runājot par turpmākajām diskusijām, EESK tomēr norāda, ka sen jau bija jāsāk izsmeļošas debates par tādu jēdzienu kā izaugsme. Komisija un Padome ir iepazinusies ar Komitejas attiecīgajiem atzinumiem par tematu “Ne tikai IKP”. Tajos norādīts, ka mūsdienās vairs nedarbojas senā ekonomikas patiesība, ka izaugsme nodrošina labklājību.

5.4   Nedz pamatiniciatīvā “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, nedz stratēģijā “Eiropa 2020” šim jautājumam nav veltīts pietiekami daudz uzmanības. Gluži pretēji, lasot tur teikto, rodas iespaids, ka izaugsme pati par sevi ir vērtība.

5.5   ES stratēģijā “Eiropa 2020” teikts, ka stratēģijas “Eiropa 2020” pamatā ir jābūt trim prioritātēm:

| — | “gudra izaugsme — uz zināšanām un inovāciju balstītas ekonomikas attīstība; |
| --- | --- |

—

“gudra izaugsme — uz zināšanām un inovāciju balstītas ekonomikas attīstība;

| — | ilgtspējīga izaugsme — resursu ziņā efektīvākas, videi nekaitīgākas un konkurētspējīgākas ekonomikas veicināšana; |
| --- | --- |

—

ilgtspējīga izaugsme — resursu ziņā efektīvākas, videi nekaitīgākas un konkurētspējīgākas ekonomikas veicināšana;

| — | sociāli integrējoša izaugsme — tādas ekonomikas veicināšana, kurā ir augsts nodarbinātības līmenis un kas nodrošina ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju. |
| --- | --- |

—

sociāli integrējoša izaugsme — tādas ekonomikas veicināšana, kurā ir augsts nodarbinātības līmenis un kas nodrošina ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.

Šīs trīs prioritātes savstarpēji pastiprina cita citu; tās sniedz priekšstatu par Eiropas sociālo tirgus ekonomiku 21. gadsimtā.”

5.6   EESK ir neizpratnē par to, ko Komisija un Padome ar šādiem formulējumiem vēlas pateikt. Vai sabiedrībai tie jāsaprot tā, ka līdz šim izaugsmes pamatā nav bijušas zināšanas un inovācija? Vai patiesībā politikas mērķis allaž nav bijis veicināt augstu nodarbinātības līmeni un sociālo un teritoriālo kohēziju? Un vai šīs dažādās “izaugsmes filozofijas” automātiski veicina ilgtspējīgu attīstību? Ja tā, tad kādēļ Komisija un Eiropadome vairs nelieto jēdzienu “ilgtspēja”? Kādēļ norāda uz priekšstatu par “Eiropas sociālo tirgus ekonomiku 21. gadsimtā” un nevis uz priekšstatu par, piemēram, “sociālu un ekoloģisku tirgus ekonomiku”?

5.7   Komisija ļoti labi zina, ka, piemēram, konsekventa resursu aizsardzība var veicināt nevis iekšzemes kopprodukta pieaugumu, bet gan samazināšanos. Ja, nosakot pārdošanas aizliegumu, visas parastās spuldzes aizvietos ar ekonomiskajām spuldzēm, ja ēkas pienācīgi nosiltinās un īstenos visus enerģijas taupības pasākumus, elektroenerģijas patēriņš būtiski samazināsies, līdz ar to saruks arī IKP. Tāpēc EESK atkārtoti norāda:

| — | jāizstrādā jauna definīcija jēdzienam “izaugsme”, |
| --- | --- |

—

jāizstrādā jauna definīcija jēdzienam “izaugsme”,

| — | IKP nav rādītājs, kas ļauj spriest par laimi, labklājību, vidi, veselību vai sociālo taisnīgumu. |
| --- | --- |

—

IKP nav rādītājs, kas ļauj spriest par laimi, labklājību, vidi, veselību vai sociālo taisnīgumu.

Jauna industriālā “revolūcija” — atbildības revolūcija

5.8   Ja Komisijas priekšsēdētājs Barroso runā par “jaunu industriālo revolūciju”, tad viņam ir taisnība tikai tajā ziņā, ka iespējamām pārmaiņām jābūt radikālām. Nākotnē ir vajadzīgs jauns ražošanas un patēriņa modelis. Barroso kgs arī, protams, zina, ka jēdziens “revolūcija” no sabiedriskā un politiskā viedokļa lietots pilnīgi nevietā un var radīt nedrošību. Revolūcijas sāk apspiestais vairākums, kas vēlas ātri un uz visiem laikiem izkļūt no nepieņemamā stāvokļa un vēršas pret tiem, kas ir pie varas.

5.9   Taču debatēs par ilgtspējīgu attīstību, resp., par resursu izmantošanas efektivitāti, šāds stāvoklis nav atspoguļojies. Tieši pretēji, nav apspiestā vairākuma, kas saceltos pret valdošajām struktūrām. Vairums uzskata, ka ir taču gluži labi dzīvot sabiedrībā, kas ik gadu patērē tik daudz naftas, cik ir radies 5 miljonos gadu, un gadā iznīcina 10 000 reizes vairāk sugu, nekā to darītu evolūcija.

5.10   Uzdevums un jautājums tātad ir šāds: kā panākt, ka šodien dzīvojošie cilvēki kopīgi jūtas atbildīgi par nākamajām paaudzēm, un kā panākt īstas pārmaiņas, kas nozīmē arī atteikšanos.

5.11   Īpaši svarīgi ir jau pašā sākuma posmā iesaistīt šajā procesā pilsonisko sabiedrību un uzņēmumus. Tieši to cenšas un centās panākt ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģija, ko 2001. gadā pieņēma Gēteborgā.

ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas īstenošana. Pašreizējais stāvoklis

5.12   EESK jau daudzus gadus vērīgi un aktīvi seko līdzi tam, kā tiek īstenota ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģija, ko 2001. gadā pieņēma Eiropadome. EESK jau no paša sākuma ir aicinājusi veltīt šai ilgtermiņa stratēģijai īpašu uzmanību.

5.13   EESK pastāvīgi (un bieži) ir uzsvērusi, ka Ilgtspējīgas attīstības stratēģijai ir jāsniedz iedzīvotājiem, ekonomikai un apvienībām, kā arī politiķiem skaidras pamatnostādnes un līdz ar to arī kvalitatīvi un kvantitatīvi mērķi. Tie ir jāievēro, īstermiņā un vidējā termiņā pieņemot lēmumus, un visām ES politikas jomām jābūt vērstām uz Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas mērķu īstenošanu.

5.14   Tikpat bieži EESK paudusi bažas par to, ka, pēc tās ieskatiem, Ilgtspējīgas attīstības stratēģija ir ne tikai pārāk neprecīzi formulēta, bet politikas līmenī arī atstāta novārtā.

5.15   Komiteja atzinīgi vērtēja to, ka Eiropadome 2006. gadā pārskatītajā Ilgtspējīgas attīstības stratēģijā tai uzticēja īpašu uzdevumu, proti, lūdza paust viedokli par progresa ziņojumiem, ko katru otro gadu izstrādā Eiropas Komisija. 2007. un 2009. gadā Komisija gan publicēja attiecīgos progresa ziņojumus, par kuriem Komiteja arī vēlāk izteica piezīmes un vērtējumu, taču pirms šo ziņojumu izstrādes Komisija, pretēji solītajam, EESK viedokli uzklausīt nevēlējās.

5.16   Nākamais progresa ziņojums — ievērojot Eiropadomes lēmumu par ziņojumu izstrādi reizi divos gados — būtu jāpublicē šogad, tomēr viss liecina par to, ka tas nenotiks. Komisija līdz šim EESK viedokli nav pieprasījusi.

5.17   Komisijas 2011. gada darba programmā (3) nav atrodamas norādes, ka Komisija iesniegs šādu termiņa vidusposma ziņojumu, un 51 lappusi garajā dokumentā nemaz nav minēta Ilgtspējīgas attīstības stratēģija. Tajā ir atsauces uz neskaitāmām ES stratēģijām, bet ne uz Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju. EESK par to pauž dziļu nožēlu.

5.18   Par Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju runā pārsteidzoši maz, — pārāk maz, kā uzskata EESK. Nav pildīti daudzi politiskie solījumi, kas tika doti saistībā ar Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, piemēram, nav izveidots videi kaitīgo subsīdiju saraksts. Ikdienas politikā runā tikai par stratēģiju “Eiropa 2020”, kas patiesībā nav saistīta ar Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju.

5.19   Tas, ka pavisam pieklusušas politiskās debates un saziņa par Ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, ir slikta zīme pilsoniskajai sabiedrībai. EESK ir neizpratnē, kādēļ tā notiek un kā tas sabiedrībai ir jāsaprot. Komisijai pilnībā jāapzinās, ka ir radies priekšstats, ka politiķi uzmanību velta vienīgi daudzajām krīzēm (4) pēdējos mēnešos un gados, tā gandrīz pilnīgi aizmirstot par ilgtermiņa politiku.

5.20   Tādēļ arvien vairāk cilvēku (pilnīgi pamatoti, kā uzskata EESK) uzdod jautājumu, vai šīs biežās krīzes dažādās politikas jomās a) nav savstarpēji saistītas un b) neliecina par neilgtspējīgu saimniekošanu jeb ir šādas saimniekošanas rezultāts.

5.21   Padomes prezidentūras ziņojumu “Eiropas Savienības ilgtspējīgas attīstības stratēģijas pārskatīšana 2009. gadā” (5) var interpretēt tā, ka vismaz Padome piekrīt šādam stāvokļa vērtējumam. Jau dokumenta pirmajā teikumā ir teikts: “Pašreizējā attīstība daudzējādā ziņā nav ilgtspējīga, tiek pārsniegtas zemeslodes pašreizējo spēju robežas, bet sociālais un ekonomiskais kapitāls ir pakļauts spiedienam. Lai gan ir vairākkārtīgi paziņots, ka ir vajadzīgas izmaiņas, rezultāti ir pieticīgi.” Minētais ziņojums būtībā ir aicinājums izveidot ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, kas ir “ilgtermiņa redzējums un visaptveroša politikas sistēma, kas dod norādes visām ES politikas jomām un stratēģijām [...]. Lielākais pārbaudījums ir — nodrošināt, lai ilgtspējīgas attīstības stratēģija reāli ietekmētu ES politikas jomas [...], lai nodrošinātu īstermiņa un ilgtermiņa mērķu un dažādu sektoru saskaņotību.”

5.22   EESK ierosinātā visaptverošā politikas sistēma, kuru atbalsta arī Padome un kurai ir jāveido ES Ilgtspējīgas attīstības stratēģija, pašlaik pastāv, labākajā gadījumā, kā prasība vecākos dokumentos un dažās runās, bet ne politiskajā realitātē. Šo trūkumu nav izdevies novērst nedz ar pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa”, nedz ar ES stratēģiju “Eiropa 2020”.

5.23   EESK uzskata — pastāv nopietni draudi, ka iedzīvotāju izpratne par šiem jautājumiem varētu mazināties. Ne tikai tāpēc, ka viņiem vispār nav skaidrs, kāda stratēģija pašlaik ir pieņemta un ir saistoša, bet arī tāpēc, ka viņus mulsina jēdzieni. Piemēram, stratēģijā “Eiropa 2020” turpina runāt par attīstību visdažādākajos veidos, bet jēdzieni “ilgtspēja” vai “ilgtspējīga attīstība” vairs netiek pieminēti.

5.24   Tāpēc EESK uzskata, ka Komisijai ļoti drīz un ļoti skaidri būtu jānorāda, kāda ir ES stratēģijas “Eiropa 2020” un Ilgtspējīgas attīstības stratēģijas saikne. Komiteja vēlreiz rosina atkal lielāku uzmanību veltīt Ilgtspējīgas attīstības stratēģijai un atzīt, ka ES stratēģija “Eiropa 2020” ir ļoti svarīgs elements, kas pavērtu ceļu izmaiņām nozīmīgākajās ekonomikas nozarēs.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  EESK atzinums par tematu “ “Rio+20” konference: virzība uz “zaļo” ekonomiku un labāku pārvaldību. Eiropas organizētās pilsoniskās sabiedrības ieguldījums” un EESK atzinums par tematu “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam” (sk. šā Oficiālā Vēstneša 110. lpp.)

1

(2)  EESK jau 2004. gadā savā izpētes atzinumā par tematu “ES ilgtspējīgas attīstības stratēģijas izvērtējums” (sk. OV C 117, 30.4.2004., 22.-37. lpp.), tieši norādīja uz šo apstākli un veltīgi lūdza Komisiju pievērst tam īpašu uzmanību.

2

(3)  COM (2010) 623 galīgā redakcija, 27.10.2010.

3

(4)  Tikai daži piemēri: finanšu krīze / eiro krīze, enerģētikas krīze, klimata krīze, bioloģiskās daudzveidības krīze, bada problēmas.

4

(5)  Skatīt Padomes dokumentu 16818/09, 01.12.2009.

5

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/102 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/102

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Rio+20” konference: virzība uz “zaļo” ekonomiku un labāku pārvaldību”

COM(2011) 363 galīgā redakcija

Eiropas organizētās pilsoniskās sabiedrības ieguldījums

2011/C 376/19

Ziņotājs:
  Hans-Joachim WILMS kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 304. pantu 2011. gada 20. jūnijā nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Padomei, Eiropas Parlamentam, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai – “Rio+20” konference: virzība uz “zaļo” ekonomiku un labāku pārvaldību”

COM(2011) 363 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa atzinumu pieņēma 2011. gada 6. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), ar 141 balsi par, 2 balsīm pret un 11 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

| 1.1. | Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ilgtspējīgu attīstību, kas notiks Riodežaneiro 2012. gadā, ir jādod skaidrs signāls pasaules sabiedrībai, vienojoties par konkrētiem priekšlikumiem pārejai uz ekonomikas sistēmu, kuras pamatā ir kvalitatīva ekonomikas izaugsme un kura palīdz likvidēt nabadzību un sociālo netaisnību un vienlaikus saglabā dabas resursus nākamajām paaudzēm. |
| --- | --- |

1.1.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja uzskata, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas konferencē par ilgtspējīgu attīstību, kas notiks Riodežaneiro 2012. gadā, ir jādod skaidrs signāls pasaules sabiedrībai, vienojoties par konkrētiem priekšlikumiem pārejai uz ekonomikas sistēmu, kuras pamatā ir kvalitatīva ekonomikas izaugsme un kura palīdz likvidēt nabadzību un sociālo netaisnību un vienlaikus saglabā dabas resursus nākamajām paaudzēm.

| 1.2. | Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu (1) un uzskata, ka tas ir nozīmīgs pirmais solis ceļā uz to, lai ES iestādes, gatavojoties konferencei “Rio+20”, veiktu kopīgu analīzi un formulētu vienotu viedokli. Šajā sakarā Komiteja norāda uz tās atzinumiem par pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa” un paziņojumu “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam” (2). Tāpēc Komiteja vēlētos norādīt uz šādām prioritātēm. |
| --- | --- |

1.2.

Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu (1) un uzskata, ka tas ir nozīmīgs pirmais solis ceļā uz to, lai ES iestādes, gatavojoties konferencei “Rio+20”, veiktu kopīgu analīzi un formulētu vienotu viedokli. Šajā sakarā Komiteja norāda uz tās atzinumiem par pamatiniciatīvu “Resursu ziņā efektīva Eiropa” un paziņojumu “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam” (2). Tāpēc Komiteja vēlētos norādīt uz šādām prioritātēm.

| 1.3. | Komiteja uzskata, ka pārejai uz ilgtspējīgu ekonomiku ir jābūt vienam no vispārējas ilgtspējīgas attīstības stratēģijas mērķiem un tā ir jāveic taisnīgi. Komiteja atzinīgi vērtē to, ka tagad arī Komisija pievērš uzmanību ilgtspējīgas attīstības sociālajai dimensijai. Komiteja tomēr vēlētos, ka minēto aspektu uzsvērtu vairāk. Būtiska nozīme ir sociālajai kohēzijai, taisnīgumam, arī taisnīgām paaudžu attiecībām un taisnīgai labumu sadalei, un spējai atrisināt tādas sociālās problēmas kā arvien biežāk vērojamā atšķirīgā attieksme, nepietiekama visdažādāko resursu pieejamība, nabadzība un bezdarbs. |
| --- | --- |

1.3.

Komiteja uzskata, ka pārejai uz ilgtspējīgu ekonomiku ir jābūt vienam no vispārējas ilgtspējīgas attīstības stratēģijas mērķiem un tā ir jāveic taisnīgi. Komiteja atzinīgi vērtē to, ka tagad arī Komisija pievērš uzmanību ilgtspējīgas attīstības sociālajai dimensijai. Komiteja tomēr vēlētos, ka minēto aspektu uzsvērtu vairāk. Būtiska nozīme ir sociālajai kohēzijai, taisnīgumam, arī taisnīgām paaudžu attiecībām un taisnīgai labumu sadalei, un spējai atrisināt tādas sociālās problēmas kā arvien biežāk vērojamā atšķirīgā attieksme, nepietiekama visdažādāko resursu pieejamība, nabadzība un bezdarbs.

| 1.4. | Komiteja atbalsta Starptautiskās Darba organizācijas politiskos ieteikumus par ekoloģiskām darba vietām un īpaši uzsver, ka ir jāiesaista sociālie partneri, lai tie aktīvi piedalītos darba vides pārveidošanā. Komiteja pilnībā atbalsta arī ANO Iniciatīvu par sociālās aizsardzības obligāto minimumu (Social Protection Floor Initiative), kuras mērķis ir nodrošināt sociālās pamattiesības un minimālos sociālos pabalstus, kā arī pavērt ikvienam pieeju nozīmīgām precēm un sociālajiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

1.4.

Komiteja atbalsta Starptautiskās Darba organizācijas politiskos ieteikumus par ekoloģiskām darba vietām un īpaši uzsver, ka ir jāiesaista sociālie partneri, lai tie aktīvi piedalītos darba vides pārveidošanā. Komiteja pilnībā atbalsta arī ANO Iniciatīvu par sociālās aizsardzības obligāto minimumu (Social Protection Floor Initiative), kuras mērķis ir nodrošināt sociālās pamattiesības un minimālos sociālos pabalstus, kā arī pavērt ikvienam pieeju nozīmīgām precēm un sociālajiem pakalpojumiem.

| 1.5. | Komiteja atzinīgi vērtē to, ka Komisijas paziņojumu kopīgi publicējuši par vidi un attīstības jomu atbildīgie komisāri, tādējādi nepārprotami norādot uz saikni starp vidi, ilgtspējīgu attīstību un palīdzību attīstības jomā. Komiteja rosina gadījumā, kad tiks pārskatīta ES attīstības palīdzības politika, galvenokārt pamatoties uz ilgtspējīgas attīstības principiem, kam būtu jāatspoguļojas visos minētās politikas aspektos, sākot no atbalsta maksājumu prioritātēm līdz pat attīstības palīdzības projektu izstrādei vietējā līmenī. |
| --- | --- |

1.5.

Komiteja atzinīgi vērtē to, ka Komisijas paziņojumu kopīgi publicējuši par vidi un attīstības jomu atbildīgie komisāri, tādējādi nepārprotami norādot uz saikni starp vidi, ilgtspējīgu attīstību un palīdzību attīstības jomā. Komiteja rosina gadījumā, kad tiks pārskatīta ES attīstības palīdzības politika, galvenokārt pamatoties uz ilgtspējīgas attīstības principiem, kam būtu jāatspoguļojas visos minētās politikas aspektos, sākot no atbalsta maksājumu prioritātēm līdz pat attīstības palīdzības projektu izstrādei vietējā līmenī.

| 1.6. | Komiteja pauž vislielāko neapmierinātību ar faktu, ka miljards pasaules iedzīvotāju (un visvairāk no tiem dzīvo attīstības valstīs) cieš badu; tas nepārprotami liecina, ka nav sasniegts tūkstošgades pirmais attīstības mērķis. Komiteja ir pārliecināta, ka piekļuve resursiem, pārtikai un enerģijai ir jānosaka par pasaules ilgtspējas plāna prioritāti. Lai sasniegtu minētos mērķus, ir svarīgi, lai pilsoniskā sabiedrība aktīvi piedalītos vietējā līmeņa un valsts politikas veidošanā, un attīstības valstīs šajā ziņā īpaša uzmanība ir jāpievērš sieviešu nozīmei. |
| --- | --- |

1.6.

Komiteja pauž vislielāko neapmierinātību ar faktu, ka miljards pasaules iedzīvotāju (un visvairāk no tiem dzīvo attīstības valstīs) cieš badu; tas nepārprotami liecina, ka nav sasniegts tūkstošgades pirmais attīstības mērķis. Komiteja ir pārliecināta, ka piekļuve resursiem, pārtikai un enerģijai ir jānosaka par pasaules ilgtspējas plāna prioritāti. Lai sasniegtu minētos mērķus, ir svarīgi, lai pilsoniskā sabiedrība aktīvi piedalītos vietējā līmeņa un valsts politikas veidošanā, un attīstības valstīs šajā ziņā īpaša uzmanība ir jāpievērš sieviešu nozīmei.

| 1.7. | Komiteja ir pārliecināta — lai veiktu pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, būs jāīsteno starptautiskā, valstu, reģionālā un vietējā līmeņa politikas pasākumi un jāizmanto plašs politikas instrumentu klāsts. Īpaši svarīgi ir pasākumi, kas ļauj nodrošināt tirgus cenu pienācīgu atbilstību ekoloģiskajām izmaksām un pāreju uz ekoloģisku finanšu politiku, nodokļu slogu novirzot no darba spēka uz resursu izmantošanu. Publisko izdevumu programmas ir jāveido tā, lai veicinātu ieguldījumus ilgtspējīgās tehnoloģijās un projektos; jāatceļ subsīdijas, kas nodara kaitējumu videi, un vienlaikus pienācīgi jāņem vērā to atcelšanas ietekme uz sociālo jomu. Ar publisko iepirkumu ir jāatbalsta videi nekaitīgi produkti un pakalpojumi. Jāīsteno pasākumi, lai nodrošinātu to, ka pasaules tirdzniecība veicina ilgtspējīgu attīstību un ilgtspējīga attīstība sekmē pasaules tirdzniecību. |
| --- | --- |

1.7.

Komiteja ir pārliecināta — lai veiktu pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, būs jāīsteno starptautiskā, valstu, reģionālā un vietējā līmeņa politikas pasākumi un jāizmanto plašs politikas instrumentu klāsts. Īpaši svarīgi ir pasākumi, kas ļauj nodrošināt tirgus cenu pienācīgu atbilstību ekoloģiskajām izmaksām un pāreju uz ekoloģisku finanšu politiku, nodokļu slogu novirzot no darba spēka uz resursu izmantošanu. Publisko izdevumu programmas ir jāveido tā, lai veicinātu ieguldījumus ilgtspējīgās tehnoloģijās un projektos; jāatceļ subsīdijas, kas nodara kaitējumu videi, un vienlaikus pienācīgi jāņem vērā to atcelšanas ietekme uz sociālo jomu. Ar publisko iepirkumu ir jāatbalsta videi nekaitīgi produkti un pakalpojumi. Jāīsteno pasākumi, lai nodrošinātu to, ka pasaules tirdzniecība veicina ilgtspējīgu attīstību un ilgtspējīga attīstība sekmē pasaules tirdzniecību.

| 1.8. | Lai varētu novērtēt progresu ilgtspējīgas attīstības jomā, jānosaka skaidri rādītāji. Jāizstrādā metodes, ar kurām varētu novērtēt ekonomikas attīstības ietekmi ne tikai uz iekšzemes kopproduktu, bet arī uz cilvēku labklājību un dzīves kvalitātes uzlabošanu, ņemot vērā progresu nabadzības apkarošanā, pienācīgu darba apstākļu veidošanā un dabas aizsardzībā. Ievērojot atzinumā “Tālāk par IKP — ilgtspējīgas attīstības kritēriji” (3) paustās atziņas, EESK plāno līdz konferencei “Rio+20” pieņemt atzinumu par to, kā iesaistīt pilsonisko sabiedrību minēto rādītāju izstrādē. |
| --- | --- |

1.8.

Lai varētu novērtēt progresu ilgtspējīgas attīstības jomā, jānosaka skaidri rādītāji. Jāizstrādā metodes, ar kurām varētu novērtēt ekonomikas attīstības ietekmi ne tikai uz iekšzemes kopproduktu, bet arī uz cilvēku labklājību un dzīves kvalitātes uzlabošanu, ņemot vērā progresu nabadzības apkarošanā, pienācīgu darba apstākļu veidošanā un dabas aizsardzībā. Ievērojot atzinumā “Tālāk par IKP — ilgtspējīgas attīstības kritēriji” (3) paustās atziņas, EESK plāno līdz konferencei “Rio+20” pieņemt atzinumu par to, kā iesaistīt pilsonisko sabiedrību minēto rādītāju izstrādē.

| 1.9. | Konferencē “Rio+20” vajadzētu vienoties par pilnvarām virzīt pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, un Apvienoto Nāciju Organizācijai būtu mērķtiecīgi jāizmanto šīs pilnvaras. Minētajām pilnvarām vajadzētu aptvert sešas jomas:






  — | ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana; |
| --- | --- | --- |

1.9.

Konferencē “Rio+20” vajadzētu vienoties par pilnvarām virzīt pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, un Apvienoto Nāciju Organizācijai būtu mērķtiecīgi jāizmanto šīs pilnvaras. Minētajām pilnvarām vajadzētu aptvert sešas jomas:

—

ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana;

| — | regulējoši pasākumi saistībā ar pāreju uz ekoloģisku ekonomiku; |
| --- | --- |

—

regulējoši pasākumi saistībā ar pāreju uz ekoloģisku ekonomiku;

| — | izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā ar mērķi veicināt ekoloģisku ekonomiku; |
| --- | --- |

—

izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā ar mērķi veicināt ekoloģisku ekonomiku;

| — | finanšu politikas instrumenti ekoloģiskas ekonomikas veicināšanai; |
| --- | --- |

—

finanšu politikas instrumenti ekoloģiskas ekonomikas veicināšanai;

| — | valsts izdevumi un ieguldījumi ekoloģiskas ekonomikas jomā; |
| --- | --- |

—

valsts izdevumi un ieguldījumi ekoloģiskas ekonomikas jomā;

| — | mērķu izvirzīšana ekoloģiskas ekonomikas jomā. |
| --- | --- |

—

mērķu izvirzīšana ekoloģiskas ekonomikas jomā.

| 1.10. | Minēto pilnvaru īstenošanas rezultāti jāizmanto par pamatu, izstrādājot valstu rīcības plānus un stratēģijas pārejai uz ekoloģisku ekonomiku un tajos ņemot vērā arī ikvienai valstij raksturīgās iezīmes. |
| --- | --- |

1.10.

Minēto pilnvaru īstenošanas rezultāti jāizmanto par pamatu, izstrādājot valstu rīcības plānus un stratēģijas pārejai uz ekoloģisku ekonomiku un tajos ņemot vērā arī ikvienai valstij raksturīgās iezīmes.

| 1.11. | Lai pasaules sabiedrība spertu vajadzīgos soļus ilgtspējīgas attīstības virzienā, ir steidzami jāstiprina un ciešāk jāintegrē starptautiskā un ANO līmeņa pārvaldība ilgtspējīgas attīstības un vides jomā. Riodežaneiro konference ir jāizmanto, lai radītu stabilu ANO līmeņa institucionālo satvaru. ANO Vides programma ir jāstiprina un institucionāli jāattīsta. Komiteja atzinīgi vērtē ieceri veidot Ģenerālajai asamblejai tieši pakļautu ilgtspējīgas attīstības padomi, kurā darbotos ANO dalībvalstu politiskie vadītāji, un uzskata, ka šāda struktūra ir piemērota, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar veicamajiem pasākumiem ceļā uz ilgtspējīgu attīstību un ekoloģisku ekonomiku. |
| --- | --- |

1.11.

Lai pasaules sabiedrība spertu vajadzīgos soļus ilgtspējīgas attīstības virzienā, ir steidzami jāstiprina un ciešāk jāintegrē starptautiskā un ANO līmeņa pārvaldība ilgtspējīgas attīstības un vides jomā. Riodežaneiro konference ir jāizmanto, lai radītu stabilu ANO līmeņa institucionālo satvaru. ANO Vides programma ir jāstiprina un institucionāli jāattīsta. Komiteja atzinīgi vērtē ieceri veidot Ģenerālajai asamblejai tieši pakļautu ilgtspējīgas attīstības padomi, kurā darbotos ANO dalībvalstu politiskie vadītāji, un uzskata, ka šāda struktūra ir piemērota, lai risinātu problēmas, kas saistītas ar veicamajiem pasākumiem ceļā uz ilgtspējīgu attīstību un ekoloģisku ekonomiku.

| 1.12. | Lai pāreja uz ilgtspējīgu ekonomiku būtu veiksmīga, pilsoniskajai sabiedrībai tā ir jāpieņem un jāatbalsta. Tāpēc Komiteja mudina aktīvi iesaistīt organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus konferences “Rio+20” sagatavošanā un pasākumos pēc konferences un nodrošināt, ka viņi var efektīvi paust viedokli konferencē notiekošajās sarunās un par konferencē pieņemto lēmumu īstenošanu. Jāizvērtē, vai līdz šim izmantotie līdzdalības nodrošināšanas mehānismi ļauj efektīvi veikt minēto uzdevumu. Komiteja vēl pirms Riodežaneiro sammita sākusi aktīvi atbalstīt minēto procesu, kopīgi ar pilsonisko sabiedrību rīkojot konferences un apspriežoties ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem Eiropā un citviet pasaulē. |
| --- | --- |

1.12.

Lai pāreja uz ilgtspējīgu ekonomiku būtu veiksmīga, pilsoniskajai sabiedrībai tā ir jāpieņem un jāatbalsta. Tāpēc Komiteja mudina aktīvi iesaistīt organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus konferences “Rio+20” sagatavošanā un pasākumos pēc konferences un nodrošināt, ka viņi var efektīvi paust viedokli konferencē notiekošajās sarunās un par konferencē pieņemto lēmumu īstenošanu. Jāizvērtē, vai līdz šim izmantotie līdzdalības nodrošināšanas mehānismi ļauj efektīvi veikt minēto uzdevumu. Komiteja vēl pirms Riodežaneiro sammita sākusi aktīvi atbalstīt minēto procesu, kopīgi ar pilsonisko sabiedrību rīkojot konferences un apspriežoties ar pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem Eiropā un citviet pasaulē.

| 1.13. | Ilgtspējīgas attīstības pārvaldība ir jāstiprina valsts, reģionālajā un vietējā līmenī, kā arī uzņēmumu vadības līmenī. Lai to paveiktu, ar demokrātisku procesu un izveidotu dialoga struktūru starpniecību pilsoniskā sabiedrība ir efektīvi un ar iestāžu atbalstu jāiesaista tādu jautājumu risināšanā un tādos projektos, kas ir svarīgi pārejai uz ekoloģisku ekonomiku un ilgtspējīgai attīstībai. Eiropas Savienībai Riodežaneiro sammitā notiekošajās debatēs jāiepazīstina ar pozitīvo pieredzi, kas gūta, īstenojot Orhūsas konvenciju attiecībā uz sabiedrības iesaistīšanu lēmumu pieņemšanā, sabiedrības piekļuvi ar vidi saistītai informācijai un iespēju griezties tiesu iestādēs, kā arī jāmudina veidot līdzīgas struktūras pasaules līmenī. |
| --- | --- |

1.13.

Ilgtspējīgas attīstības pārvaldība ir jāstiprina valsts, reģionālajā un vietējā līmenī, kā arī uzņēmumu vadības līmenī. Lai to paveiktu, ar demokrātisku procesu un izveidotu dialoga struktūru starpniecību pilsoniskā sabiedrība ir efektīvi un ar iestāžu atbalstu jāiesaista tādu jautājumu risināšanā un tādos projektos, kas ir svarīgi pārejai uz ekoloģisku ekonomiku un ilgtspējīgai attīstībai. Eiropas Savienībai Riodežaneiro sammitā notiekošajās debatēs jāiepazīstina ar pozitīvo pieredzi, kas gūta, īstenojot Orhūsas konvenciju attiecībā uz sabiedrības iesaistīšanu lēmumu pieņemšanā, sabiedrības piekļuvi ar vidi saistītai informācijai un iespēju griezties tiesu iestādēs, kā arī jāmudina veidot līdzīgas struktūras pasaules līmenī.

| 1.14. | Lai pastiprināti pievērstu uzmanību ilgtspējīgas attīstības interesēm un tām piešķirtu juridisku spēku, Komiteja atbalsta Pasaules nākotnes padomes iniciatīvu ar mērķi ANO un valstu līmenī izveidot “Ombudu nākamajām paaudzēm”. |
| --- | --- |

1.14.

Lai pastiprināti pievērstu uzmanību ilgtspējīgas attīstības interesēm un tām piešķirtu juridisku spēku, Komiteja atbalsta Pasaules nākotnes padomes iniciatīvu ar mērķi ANO un valstu līmenī izveidot “Ombudu nākamajām paaudzēm”.

| 1.15. | Eiropas Savienībai un dalībvalstīm vajadzētu vispirms atrisināt iekšējos jautājumus, kas saistīti ar ilgtspējīgu attīstību un pāreju uz ekoloģisku ekonomiku. Runājot par Eiropas Savienību, Komiteja ir pārliecināta, ka ES uzlabos spēju aizstāvēt savas intereses konferencē “Rio+20” notiekošajās sarunās, ja uzņemsies vēsturisko atbildību un izvirzīs tālejošus iekšējos mērķus ilgtspējīgas attīstības jomā. Dažās jomās ES to jau izdarījusi, bet citās jomās centieni ir ievērojami jāpastiprina vai jāizvirza mērķi, jo tas līdz šim vēl nav izdarīts. Komiteja rosina Padomi, Komisiju un Eiropas Parlamentu līdz 2020. gadam pilnībā īstenot visus šim laikposmam izvirzītos emisijas mazināšanas mērķus un apsvērt, vai 2020. gadam izvirzītos mērķus nevajadzētu palielināt līdz 25 %, lai turpmākos mērķus varētu sasniegt ar pēc iespējas mazākām izmaksām un būtu vieglāk panākt nākamās vienošanās pasaules līmenī. Turklāt dalībvalstīm nekavējoties jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai sasniegtu 2020. gadam izvirzīto mērķi — par 20 % paaugstināt energoefektivitāti. Kopumā Eiropas Savienībai vajadzētu nodrošināt to, ka mērķis — pāreja uz ekoloģisku ekonomiku, kurai jānodrošina ilgtspējīgāka attīstība — politiski atspoguļojas nākamajā daudzgadu finanšu shēmā un ietekmē politikas izstrādi svarīgākajās jomās, piemēram, lauksaimniecības, kohēzijas, tirdzniecības un attīstības jomā, kā arī ietekmē stratēģijas “Eiropa 2020” turpmāko īstenošanu. Pēc konferences “Rio+20” vajadzētu pārstrādāt ES ilgtspējas stratēģiju. |
| --- | --- |

1.15.

Eiropas Savienībai un dalībvalstīm vajadzētu vispirms atrisināt iekšējos jautājumus, kas saistīti ar ilgtspējīgu attīstību un pāreju uz ekoloģisku ekonomiku. Runājot par Eiropas Savienību, Komiteja ir pārliecināta, ka ES uzlabos spēju aizstāvēt savas intereses konferencē “Rio+20” notiekošajās sarunās, ja uzņemsies vēsturisko atbildību un izvirzīs tālejošus iekšējos mērķus ilgtspējīgas attīstības jomā. Dažās jomās ES to jau izdarījusi, bet citās jomās centieni ir ievērojami jāpastiprina vai jāizvirza mērķi, jo tas līdz šim vēl nav izdarīts. Komiteja rosina Padomi, Komisiju un Eiropas Parlamentu līdz 2020. gadam pilnībā īstenot visus šim laikposmam izvirzītos emisijas mazināšanas mērķus un apsvērt, vai 2020. gadam izvirzītos mērķus nevajadzētu palielināt līdz 25 %, lai turpmākos mērķus varētu sasniegt ar pēc iespējas mazākām izmaksām un būtu vieglāk panākt nākamās vienošanās pasaules līmenī. Turklāt dalībvalstīm nekavējoties jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai sasniegtu 2020. gadam izvirzīto mērķi — par 20 % paaugstināt energoefektivitāti. Kopumā Eiropas Savienībai vajadzētu nodrošināt to, ka mērķis — pāreja uz ekoloģisku ekonomiku, kurai jānodrošina ilgtspējīgāka attīstība — politiski atspoguļojas nākamajā daudzgadu finanšu shēmā un ietekmē politikas izstrādi svarīgākajās jomās, piemēram, lauksaimniecības, kohēzijas, tirdzniecības un attīstības jomā, kā arī ietekmē stratēģijas “Eiropa 2020” turpmāko īstenošanu. Pēc konferences “Rio+20” vajadzētu pārstrādāt ES ilgtspējas stratēģiju.

2.   Vispārīga informācija

| 2.1. | ANO Ģenerālā asambleja 2009. gada 24. decembrī pieņēma Rezolūciju par ANO konferences ilgtspējīgas attīstības jautājumos (United Nations Conference on Sustainable Development — UNCSD) rīkošanu 2012. gadā Riodežaneiro. |
| --- | --- |

2.1.

ANO Ģenerālā asambleja 2009. gada 24. decembrī pieņēma Rezolūciju par ANO konferences ilgtspējīgas attīstības jautājumos (United Nations Conference on Sustainable Development — UNCSD) rīkošanu 2012. gadā Riodežaneiro.

| 2.2. | EESK 2010. gadā iesaistījās debatēs par ES gatavošanos šim nozīmīgajam pasākumam un septembrī pieņēma pirmo atzinumu (4) par attiecīgo tematu. Pēc tam Ņujorkā un citur notika sagatavošanās sanāksmes, un Eiropas Komisija publicēja paziņojumu (COM(2011) 363 galīgā redakcija) par iespējamajām ES pamatnostādnēm “Rio+20” sammita sarunās. Šajā atzinumā EESK pēc plašas apspriešanās ar organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem papildina tās pausto viedokli un mudina iekļaut vairākus jaunus pamatpunktus sarunu stratēģijā, ko Eiropas Savienība gatavo konferencei “Rio+20”. |
| --- | --- |

2.2.

EESK 2010. gadā iesaistījās debatēs par ES gatavošanos šim nozīmīgajam pasākumam un septembrī pieņēma pirmo atzinumu (4) par attiecīgo tematu. Pēc tam Ņujorkā un citur notika sagatavošanās sanāksmes, un Eiropas Komisija publicēja paziņojumu (COM(2011) 363 galīgā redakcija) par iespējamajām ES pamatnostādnēm “Rio+20” sammita sarunās. Šajā atzinumā EESK pēc plašas apspriešanās ar organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem papildina tās pausto viedokli un mudina iekļaut vairākus jaunus pamatpunktus sarunu stratēģijā, ko Eiropas Savienība gatavo konferencei “Rio+20”.

| 2.3. | Ģenerālās asamblejas rezolūcijā noteikti trīs gaidāmās konferences mērķi:






  — | paust jaunu politisku apņemšanos attiecībā uz ilgtspējīgas attīstības sekmēšanu, |
| --- | --- | --- |

2.3.

Ģenerālās asamblejas rezolūcijā noteikti trīs gaidāmās konferences mērķi:

—

paust jaunu politisku apņemšanos attiecībā uz ilgtspējīgas attīstības sekmēšanu,

| — | novērtēt līdzšinējo progresu un apzināt vēl nesasniegtos mērķus, kas izvirzīti iepriekšējos sammitos par ilgtspējīgu attīstību, |
| --- | --- |

—

novērtēt līdzšinējo progresu un apzināt vēl nesasniegtos mērķus, kas izvirzīti iepriekšējos sammitos par ilgtspējīgu attīstību,

| — | risināt jaunās un gaidāmās problēmas. |
| --- | --- |

—

risināt jaunās un gaidāmās problēmas.

| 2.4. | Pašreizējais stāvoklis. Lai arī vairākos ilgtspējīgas attīstības aspektos pēdējo 20 gadu laikā ir panākti uzlabojumi, daudzās jomās problēmas ir saasinājušās.






  — | Nabadzības absolūtie rādītāji ir pasliktinājušies. Aptuveni 2,6 miljardiem cilvēku dienas iztika ir mazāka nekā 2 EUR. |
| --- | --- | --- |

2.4.

Pašreizējais stāvoklis. Lai arī vairākos ilgtspējīgas attīstības aspektos pēdējo 20 gadu laikā ir panākti uzlabojumi, daudzās jomās problēmas ir saasinājušās.

—

Nabadzības absolūtie rādītāji ir pasliktinājušies. Aptuveni 2,6 miljardiem cilvēku dienas iztika ir mazāka nekā 2 EUR.

| — | Puse pasaules nodarbināto, proti, 1,5 miljardi cilvēku strādā nedrošos apstākļos. Bezdarba līmenis 2010. gadā sasniedza augstāko jebkad reģistrēto rādītāju. |
| --- | --- |

—

Puse pasaules nodarbināto, proti, 1,5 miljardi cilvēku strādā nedrošos apstākļos. Bezdarba līmenis 2010. gadā sasniedza augstāko jebkad reģistrēto rādītāju.

| — | CO2 emisija un siltumnīcefekta gāzes koncentrācija atmosfērā arvien palielinās, un klimata pārmaiņas daudzās pasaules valstīs arvien pasliktina dzīves apstākļus. |
| --- | --- |

—

CO2 emisija un siltumnīcefekta gāzes koncentrācija atmosfērā arvien palielinās, un klimata pārmaiņas daudzās pasaules valstīs arvien pasliktina dzīves apstākļus.

| — | Visā pasaulē pastiprinās migrācija, vēl vairāk palielinot apgrūtinājumu videi un apdraudot piegādes drošību. |
| --- | --- |

—

Visā pasaulē pastiprinās migrācija, vēl vairāk palielinot apgrūtinājumu videi un apdraudot piegādes drošību.

| — | Pašreizējā demogrāfiskā attīstība liecina, ka iedzīvotāju skaits pasaulē 2050. gadā sasniegs aptuveni deviņus miljardus, un tas vēl vairāk saasinās minētās problēmas. |
| --- | --- |

—

Pašreizējā demogrāfiskā attīstība liecina, ka iedzīvotāju skaits pasaulē 2050. gadā sasniegs aptuveni deviņus miljardus, un tas vēl vairāk saasinās minētās problēmas.

| 2.5. | Jaunās un gaidāmās problēmas. Pasaules iedzīvotāju skaits palielinās, dzīves kvalitātes prasības paaugstinās un izejvielu patēriņš pieaug, tāpēc pasaulē arvien samazinās pārtikas, enerģijas un citu dabas resursu krājumi. Tas izraisa cenu palielināšanos un nopietnas sociālās un politiskās problēmas. |
| --- | --- |

2.5.

Jaunās un gaidāmās problēmas. Pasaules iedzīvotāju skaits palielinās, dzīves kvalitātes prasības paaugstinās un izejvielu patēriņš pieaug, tāpēc pasaulē arvien samazinās pārtikas, enerģijas un citu dabas resursu krājumi. Tas izraisa cenu palielināšanos un nopietnas sociālās un politiskās problēmas.

| 2.6. | Ievērojot, ka iedzīvotāju skaits pasaulē palielinās, bet dabas resursu krājumi ir ierobežoti, viens no sarežģītākajiem jaunajiem uzdevumiem turpmāko 100 gadu laikā būs ikvienam cilvēkam pašlaik un nākamajās paaudzēs sniegt pietiekamu nodrošinātību ar pārtiku, energoapgādes drošību un nodrošinātību ar resursiem. Tādēļ ekonomikas izaugsmei ir jābūt kvalitatīvai un jāpalīdz likvidēt nabadzību un nodrošināt sociālo taisnīgumu, vienlaikus saglabājot dabas resursus nākamajām paaudzēm. Institucionālo struktūru izveide minētā uzdevuma risināšanai ir viens no jautājumiem, kas noteikti būtu jāapspriež 2012. gada sammitā. |
| --- | --- |

2.6.

Ievērojot, ka iedzīvotāju skaits pasaulē palielinās, bet dabas resursu krājumi ir ierobežoti, viens no sarežģītākajiem jaunajiem uzdevumiem turpmāko 100 gadu laikā būs ikvienam cilvēkam pašlaik un nākamajās paaudzēs sniegt pietiekamu nodrošinātību ar pārtiku, energoapgādes drošību un nodrošinātību ar resursiem. Tādēļ ekonomikas izaugsmei ir jābūt kvalitatīvai un jāpalīdz likvidēt nabadzību un nodrošināt sociālo taisnīgumu, vienlaikus saglabājot dabas resursus nākamajām paaudzēm. Institucionālo struktūru izveide minētā uzdevuma risināšanai ir viens no jautājumiem, kas noteikti būtu jāapspriež 2012. gada sammitā.

| 2.7. | Valdību vadītāji un ekonomikas un finanšu ministri pēdējos trīs gadus ir veltījuši ļoti daudz uzmanības ekonomikas un finanšu krīzei. Tomēr tūlītēji risināmo īslaicīgo problēmu dēļ nedrīkst veltīt par maz uzmanības arvien izteiktākajām problēmām pasaules reālajā ekonomikā un aizmirst, ka steidzami jāpāriet uz ilgtspējīgāku, taisnīgāku un ekoloģiskāku pasaules ekonomiku. Šī pāreja sniedz nozīmīgu stimulu jauniem ieguldījumiem un jaunu darba vietu radīšanai, un tā varētu pat palielināt taisnīgumu, kohēziju, stabilitāti un spēju pārvarēt grūtības. Pāreja var sekmēt pašreizējo ekonomikas problēmu risināšanu. |
| --- | --- |

2.7.

Valdību vadītāji un ekonomikas un finanšu ministri pēdējos trīs gadus ir veltījuši ļoti daudz uzmanības ekonomikas un finanšu krīzei. Tomēr tūlītēji risināmo īslaicīgo problēmu dēļ nedrīkst veltīt par maz uzmanības arvien izteiktākajām problēmām pasaules reālajā ekonomikā un aizmirst, ka steidzami jāpāriet uz ilgtspējīgāku, taisnīgāku un ekoloģiskāku pasaules ekonomiku. Šī pāreja sniedz nozīmīgu stimulu jauniem ieguldījumiem un jaunu darba vietu radīšanai, un tā varētu pat palielināt taisnīgumu, kohēziju, stabilitāti un spēju pārvarēt grūtības. Pāreja var sekmēt pašreizējo ekonomikas problēmu risināšanu.

| 2.8. | Jauna politiska apņemšanās. Konference “Rio+20” ir nozīmīga iespēja izstrādāt minētās pārejas koncepciju un panākt augsta līmeņa politisku apņemšanos, kas vajadzīga minētās pārejas praktiskai īstenošanai. Ļoti svarīgi, lai valdību vadītāji paši nodarbotos ar minētajiem jautājumiem, piedalītos konferencē un nodrošinātu tās izdošanos. Tā kā konferences galvenā tēma ir izmaiņas pasaules ekonomikā, tajā būtu jāpiedalās arī par finanšu, vides un attīstības jomu atbildīgajiem ministriem. |
| --- | --- |

2.8.

Jauna politiska apņemšanās. Konference “Rio+20” ir nozīmīga iespēja izstrādāt minētās pārejas koncepciju un panākt augsta līmeņa politisku apņemšanos, kas vajadzīga minētās pārejas praktiskai īstenošanai. Ļoti svarīgi, lai valdību vadītāji paši nodarbotos ar minētajiem jautājumiem, piedalītos konferencē un nodrošinātu tās izdošanos. Tā kā konferences galvenā tēma ir izmaiņas pasaules ekonomikā, tajā būtu jāpiedalās arī par finanšu, vides un attīstības jomu atbildīgajiem ministriem.

| 2.9. | Lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību, būtiska nozīme ir pilsoniskās sabiedrības iniciatīvām un tās līdzdalībai. Pilsoniskā sabiedrība ir aktīvi jāiesaista konferences sagatavošanā, darbā pēc konferences un konferences lēmumu īstenošanā. Gan valstu, gan arī starptautiskajā līmenī ir jāveido struktūras, kas ļautu īstenot pilsoniskās sabiedrības dalībnieku savstarpējo dialogu un viņu dialogu ar politikas veidotājiem par ekoloģiskas ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības jautājumiem. |
| --- | --- |

2.9.

Lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību, būtiska nozīme ir pilsoniskās sabiedrības iniciatīvām un tās līdzdalībai. Pilsoniskā sabiedrība ir aktīvi jāiesaista konferences sagatavošanā, darbā pēc konferences un konferences lēmumu īstenošanā. Gan valstu, gan arī starptautiskajā līmenī ir jāveido struktūras, kas ļautu īstenot pilsoniskās sabiedrības dalībnieku savstarpējo dialogu un viņu dialogu ar politikas veidotājiem par ekoloģiskas ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības jautājumiem.

| 2.10. | Ģenerālās asamblejas rezolūcijā ir norādītas divas konferences tēmas:






  — | ekoloģiska ekonomika saistībā ar ilgtspējīgu attīstību un nabadzības apkarošanu; |
| --- | --- | --- |

2.10.

Ģenerālās asamblejas rezolūcijā ir norādītas divas konferences tēmas:

—

ekoloģiska ekonomika saistībā ar ilgtspējīgu attīstību un nabadzības apkarošanu;

| — | ilgtspējīgas attīstības institucionālais satvars. |
| --- | --- |

—

ilgtspējīgas attīstības institucionālais satvars.

| 2.11. | Vienas konferences laikā nevarēs vienoties par visiem pasākumiem, kas jāīsteno, lai visā pasaulē pārietu uz ekoloģisku ekonomiku un efektīvāk veicinātu ilgtspējīgu attīstību. Tāpēc Komiteja uzskata, ka konferences “Rio+20” pamatmērķim jābūt izveidot institucionālu satvaru — stabilu ANO struktūru, kas nodrošina konferencē pieņemto lēmumu īstenošanu, pastāvīgi veicina ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē un tuvāko gadu laikā īsteno rīcības programmu pārejai uz ekoloģisku pasaules ekonomiku. |
| --- | --- |

2.11.

Vienas konferences laikā nevarēs vienoties par visiem pasākumiem, kas jāīsteno, lai visā pasaulē pārietu uz ekoloģisku ekonomiku un efektīvāk veicinātu ilgtspējīgu attīstību. Tāpēc Komiteja uzskata, ka konferences “Rio+20” pamatmērķim jābūt izveidot institucionālu satvaru — stabilu ANO struktūru, kas nodrošina konferencē pieņemto lēmumu īstenošanu, pastāvīgi veicina ilgtspējīgu attīstību visā pasaulē un tuvāko gadu laikā īsteno rīcības programmu pārejai uz ekoloģisku pasaules ekonomiku.

3.   Jauna ilgtspējīgas attīstības padome

| 3.1. | ANO Ilgtspējīgas attīstības komisija pēdējos 19 gadus starptautiskā līmenī pārraudzījusi to, kas paveikts, lai veicinātu pasaules ilgtspējīgu attīstību. Tomēr šī komisija pašlaik vairs nedarbojas efektīvi. Tā veikusi pamatotu analīzi par dažām problēmām, tomēr nav varējusi spert būtiskus soļus to risināšanai. Lai efektīvāk risinātu lielos, visā pasaulē aktuālos ilgtspējas jautājumus, ir jāizveido darbotiesspējīgāka ANO struktūra. |
| --- | --- |

3.1.

ANO Ilgtspējīgas attīstības komisija pēdējos 19 gadus starptautiskā līmenī pārraudzījusi to, kas paveikts, lai veicinātu pasaules ilgtspējīgu attīstību. Tomēr šī komisija pašlaik vairs nedarbojas efektīvi. Tā veikusi pamatotu analīzi par dažām problēmām, tomēr nav varējusi spert būtiskus soļus to risināšanai. Lai efektīvāk risinātu lielos, visā pasaulē aktuālos ilgtspējas jautājumus, ir jāizveido darbotiesspējīgāka ANO struktūra.

| 3.2. | Izvērtējusi dažādas iespējas, kā radīt spēcīgāku ANO struktūru, Komiteja atbalsta nesen radušos ieceri izveidot jaunu Ilgtspējīgas attīstības padomi, kas būtu tieši pakļauta Ģenerālajai asamblejai un apvienotu un efektīvāk īstenotu pienākumus, kurus pašlaik veic ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome un ANO Ilgtspējīgas attīstības komisija. |
| --- | --- |

3.2.

Izvērtējusi dažādas iespējas, kā radīt spēcīgāku ANO struktūru, Komiteja atbalsta nesen radušos ieceri izveidot jaunu Ilgtspējīgas attīstības padomi, kas būtu tieši pakļauta Ģenerālajai asamblejai un apvienotu un efektīvāk īstenotu pienākumus, kurus pašlaik veic ANO Ekonomikas un sociālo lietu padome un ANO Ilgtspējīgas attīstības komisija.

| 3.3. | Minētajā padomē vajadzētu būt iesaistītām visām pasaules valstīm, kuras pārstāvētu to politiskie vadītāji. Padomei būtu jāveicina pasaules līmeņa pasākumi saistībā ar visiem ilgtspējīgas attīstības aspektiem un pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, kā arī jāuzsāk jauni pasākumi jomās, kuru nozīme arvien palielinās, piemēram, nodrošinātība ar pārtiku un energoapgādes drošība. |
| --- | --- |

3.3.

Minētajā padomē vajadzētu būt iesaistītām visām pasaules valstīm, kuras pārstāvētu to politiskie vadītāji. Padomei būtu jāveicina pasaules līmeņa pasākumi saistībā ar visiem ilgtspējīgas attīstības aspektiem un pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, kā arī jāuzsāk jauni pasākumi jomās, kuru nozīme arvien palielinās, piemēram, nodrošinātība ar pārtiku un energoapgādes drošība.

| 3.4. | Jaunajai padomei būtu cieši jāsadarbojas ar Pasaules Banku un Starptautisko Valūtas fondu, savukārt abām minētajām organizācijām ir jāsaņem jauni pamatuzdevumi, kas saistīti ar ilgtspējīgas attīstības veicināšanu. |
| --- | --- |

3.4.

Jaunajai padomei būtu cieši jāsadarbojas ar Pasaules Banku un Starptautisko Valūtas fondu, savukārt abām minētajām organizācijām ir jāsaņem jauni pamatuzdevumi, kas saistīti ar ilgtspējīgas attīstības veicināšanu.

| 3.5. | Apvienoto Nāciju Organizācijas Vides programma un Attīstības programma ir jāstiprina, lai to kopīgais ieguldījums vides un attīstības jomā, kas saistīta ar ilgtspējīgu attīstību, varētu būt lielāks. |
| --- | --- |

3.5.

Apvienoto Nāciju Organizācijas Vides programma un Attīstības programma ir jāstiprina, lai to kopīgais ieguldījums vides un attīstības jomā, kas saistīta ar ilgtspējīgu attīstību, varētu būt lielāks.

| 3.6. | Pārvaldība valstu līmenī. Vienlaikus ar darbotiesspējīgāku ANO struktūru izveidi politiskajiem vadītājiem jāizmanto sammits arī tam, lai atkal atjauninātu valstu ilgtspējīgas attīstības veicināšanas mehānismus. |
| --- | --- |

3.6.

Pārvaldība valstu līmenī. Vienlaikus ar darbotiesspējīgāku ANO struktūru izveidi politiskajiem vadītājiem jāizmanto sammits arī tam, lai atkal atjauninātu valstu ilgtspējīgas attīstības veicināšanas mehānismus.

| 3.7. | Jāpārskata un jāpārstrādā valstu ilgtspējīgas attīstības stratēģijas, to īstenošanā visaptveroši iesaistot ekonomikas dalībniekus un visu pilsonisko sabiedrību. Jāpiešķir pietiekami līdzekļi padomdevējām struktūrām, piemēram, ilgtspējīgas attīstības padomēm, lai tās varētu pilnvērtīgi veikt tām uzticētos uzdevumus — nākt klajā ar jaunām idejām un virzīt progresu. |
| --- | --- |

3.7.

Jāpārskata un jāpārstrādā valstu ilgtspējīgas attīstības stratēģijas, to īstenošanā visaptveroši iesaistot ekonomikas dalībniekus un visu pilsonisko sabiedrību. Jāpiešķir pietiekami līdzekļi padomdevējām struktūrām, piemēram, ilgtspējīgas attīstības padomēm, lai tās varētu pilnvērtīgi veikt tām uzticētos uzdevumus — nākt klajā ar jaunām idejām un virzīt progresu.

| 3.8. | Reģionālā un vietējā līmeņa pārvaldība. Daudz piemēru visā pasaulē liecina, ka pašvaldības spēj ļoti veiksmīgi risināt minētos jautājumus. Sammitā vajadzētu iepazīstināt ar paraugprakses piemēriem un aicināt valdības, lai tās mudina valstu reģionālās un vietējās pašvaldības turpināt pūliņus, kuri valdībām ir jāatbalsta. |
| --- | --- |

3.8.

Reģionālā un vietējā līmeņa pārvaldība. Daudz piemēru visā pasaulē liecina, ka pašvaldības spēj ļoti veiksmīgi risināt minētos jautājumus. Sammitā vajadzētu iepazīstināt ar paraugprakses piemēriem un aicināt valdības, lai tās mudina valstu reģionālās un vietējās pašvaldības turpināt pūliņus, kuri valdībām ir jāatbalsta.

| 3.9. | Ekonomikas un sociālo partneru nozīme. Paraugprakses piemēri liecina, ka pienācis laiks daudz plašāk veicināt paraugpraksi uzņēmumos, izstrādājot pamatkonvenciju par uzņēmumu sociālo atbildību ilgtspējas nodrošināšanā un pamatkonvenciju par pārskatatbildību, kuras pamatā ir ISO 26000 standarts. Sammitā ir jāsāk sarunas par minētajām konvencijām. Šajā procesā visaptveroši jāiesaista sociālie partneri. |
| --- | --- |

3.9.

Ekonomikas un sociālo partneru nozīme. Paraugprakses piemēri liecina, ka pienācis laiks daudz plašāk veicināt paraugpraksi uzņēmumos, izstrādājot pamatkonvenciju par uzņēmumu sociālo atbildību ilgtspējas nodrošināšanā un pamatkonvenciju par pārskatatbildību, kuras pamatā ir ISO 26000 standarts. Sammitā ir jāsāk sarunas par minētajām konvencijām. Šajā procesā visaptveroši jāiesaista sociālie partneri.

| 3.10. | Pilsoniskās sabiedrības nozīme. Pāreja uz ilgtspējīgu saimniekošanu būs veiksmīga vien tad, ja šajā procesā aktīvi iesaistīs pilsonisko sabiedrību. Lai to īstenotu, vajadzīgi demokrātiski procesi un struktūras, kurās notiek pilsoniskās sabiedrības un politikas veidotāju dialogs. Visās valstīs jāizplata vispārēji pieejama informācija par vidi, progresu ekoloģiskas ekonomikas jomā un citiem ilgtspējīgas attīstības aspektiem, lai sabiedrībā varētu notikt lietišķas debates par šiem nozīmīgajiem jautājumiem. Eiropā nozīmīga bijusi 1998. gadā pieņemtā Konvencija (tā sauktā Orhūsas konvencija) par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem. Minētā konvencija patiešām paplašināja un nostiprināja sabiedrības tiesības uz informāciju, veicināja sabiedrības līdzdalību un piekļuvi tiesām. Konferencē ir jāmudina izstrādāt līdzīgas konvencijas arī citviet pasaulē un jānosaka, ka jaunajai Ilgtspējīgas attīstības padomei jācenšas sasniegt šo mērķi pasaules līmenī. |
| --- | --- |

3.10.

Pilsoniskās sabiedrības nozīme. Pāreja uz ilgtspējīgu saimniekošanu būs veiksmīga vien tad, ja šajā procesā aktīvi iesaistīs pilsonisko sabiedrību. Lai to īstenotu, vajadzīgi demokrātiski procesi un struktūras, kurās notiek pilsoniskās sabiedrības un politikas veidotāju dialogs. Visās valstīs jāizplata vispārēji pieejama informācija par vidi, progresu ekoloģiskas ekonomikas jomā un citiem ilgtspējīgas attīstības aspektiem, lai sabiedrībā varētu notikt lietišķas debates par šiem nozīmīgajiem jautājumiem. Eiropā nozīmīga bijusi 1998. gadā pieņemtā Konvencija (tā sauktā Orhūsas konvencija) par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem. Minētā konvencija patiešām paplašināja un nostiprināja sabiedrības tiesības uz informāciju, veicināja sabiedrības līdzdalību un piekļuvi tiesām. Konferencē ir jāmudina izstrādāt līdzīgas konvencijas arī citviet pasaulē un jānosaka, ka jaunajai Ilgtspējīgas attīstības padomei jācenšas sasniegt šo mērķi pasaules līmenī.

| 3.11. | Ombuds nākamajām paaudzēm. Ilgtspējīgas attīstības pamatā ir nākamo paaudžu vajadzības, tomēr tās netiek ņemtas vērā, pieņemot lēmumus attiecīgajās jomās. Lai novērstu šo trūkumu un nodrošinātu, ka ilgtspējīgas attīstības interesēm velta lielāku uzmanību un tām būtu juridisks spēks, Komiteja atbalsta Pasaules nākotnes padomes (5) ierosmi ANO un valstu līmenī izveidot ombuda institūciju, kas darbotos nākamo paaudžu interesēs. |
| --- | --- |

3.11.

Ombuds nākamajām paaudzēm. Ilgtspējīgas attīstības pamatā ir nākamo paaudžu vajadzības, tomēr tās netiek ņemtas vērā, pieņemot lēmumus attiecīgajās jomās. Lai novērstu šo trūkumu un nodrošinātu, ka ilgtspējīgas attīstības interesēm velta lielāku uzmanību un tām būtu juridisks spēks, Komiteja atbalsta Pasaules nākotnes padomes (5) ierosmi ANO un valstu līmenī izveidot ombuda institūciju, kas darbotos nākamo paaudžu interesēs.

4.   Ekoloģiska ekonomika

| 4.1. | Pasaules ekonomika pašlaik nedarbojas tā, lai varētu virzīties uz ilgtspējīgu attīstību. No ekoloģiskā viedokļa tā veicina pārmērīgu dabas resursu patēriņu, pieļauj vides piesārņojumu un nespēj novērst klimata pārmaiņas; no sociālā viedokļa tai ir jāuzņemas atbildība par ļoti augstu bezdarba līmeni un nabadzību, daudzu cilvēku veselības stāvokļa pasliktināšanos un izglītības trūkumu. |
| --- | --- |

4.1.

Pasaules ekonomika pašlaik nedarbojas tā, lai varētu virzīties uz ilgtspējīgu attīstību. No ekoloģiskā viedokļa tā veicina pārmērīgu dabas resursu patēriņu, pieļauj vides piesārņojumu un nespēj novērst klimata pārmaiņas; no sociālā viedokļa tai ir jāuzņemas atbildība par ļoti augstu bezdarba līmeni un nabadzību, daudzu cilvēku veselības stāvokļa pasliktināšanos un izglītības trūkumu.

| 4.2. | Pāreja uz ekoloģisku pasaules ekonomiku nozīmē ekonomikas pārorientēšanu uz ilgtspējīgākiem rezultātiem. Ekonomikas mērķi ir jāpārskata, izvērtējot to ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā. Visi ekonomikas politikas instrumenti ir jāpārveido tā, lai tie vērstu ekonomiku uz ilgtspējīgāku attīstību. |
| --- | --- |

4.2.

Pāreja uz ekoloģisku pasaules ekonomiku nozīmē ekonomikas pārorientēšanu uz ilgtspējīgākiem rezultātiem. Ekonomikas mērķi ir jāpārskata, izvērtējot to ieguldījumu ilgtspējīgā attīstībā. Visi ekonomikas politikas instrumenti ir jāpārveido tā, lai tie vērstu ekonomiku uz ilgtspējīgāku attīstību.

| 4.3. | Līdz šim nozīmīgs ekonomikas mērķis bijusi ekonomiskā izaugsme, kas ļauj paaugstināt vispārējo dzīves līmeni. Arī turpmāk tam ir jābūt nozīmīgam mērķim, īpaši attīstības valstīs, kurās visiem iedzīvotājiem vēl netiek nodrošināti pienācīgi dzīves apstākļi. Ekoloģiskas ekonomikas mērķis ir novērst ekonomikas izaugsmes negatīvo ietekmi uz vidi. Šādas ekonomikas veidošana ir jāparedz ilgtspējīgas attīstības stratēģijā, kas vērsta uz kvalitatīvu ekonomikas izaugsmi, palīdz mazināt nabadzību un nodrošināt sociālo taisnīgumu, vienlaikus saglabājot dabas resursus nākamajām paaudzēm. Veicot pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, ir jāievēro taisnīguma un sadarbības princips, kā arī kopīgas, bet tomēr diferencētas atbildības princips. |
| --- | --- |

4.3.

Līdz šim nozīmīgs ekonomikas mērķis bijusi ekonomiskā izaugsme, kas ļauj paaugstināt vispārējo dzīves līmeni. Arī turpmāk tam ir jābūt nozīmīgam mērķim, īpaši attīstības valstīs, kurās visiem iedzīvotājiem vēl netiek nodrošināti pienācīgi dzīves apstākļi. Ekoloģiskas ekonomikas mērķis ir novērst ekonomikas izaugsmes negatīvo ietekmi uz vidi. Šādas ekonomikas veidošana ir jāparedz ilgtspējīgas attīstības stratēģijā, kas vērsta uz kvalitatīvu ekonomikas izaugsmi, palīdz mazināt nabadzību un nodrošināt sociālo taisnīgumu, vienlaikus saglabājot dabas resursus nākamajām paaudzēm. Veicot pāreju uz ekoloģisku ekonomiku, ir jāievēro taisnīguma un sadarbības princips, kā arī kopīgas, bet tomēr diferencētas atbildības princips.

| 4.4. | Komiteja atzinīgi vērtē to, ka starptautiskajās sarunās par klimata pārmaiņām, spriežot par pāreju uz ekonomiku, kurā ir zems oglekļa emisijas līmenis, arvien vairāk uzmanības velta arī sociālajai dimensijai un pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai. Minētie aspekti iekļauti Kankūnas konvencijas kopīgajā redzējumā par ilgtspējīgu pasaules tirdzniecību. Komiteja atbalsta Starptautiskās Darba organizācijas politiskos ieteikumus par ekoloģiskām darba vietām un īpaši uzsver, ka sociālie partneri ir aktīvi jāiesaista darba vides pārveidošanā. |
| --- | --- |

4.4.

Komiteja atzinīgi vērtē to, ka starptautiskajās sarunās par klimata pārmaiņām, spriežot par pāreju uz ekonomiku, kurā ir zems oglekļa emisijas līmenis, arvien vairāk uzmanības velta arī sociālajai dimensijai un pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai. Minētie aspekti iekļauti Kankūnas konvencijas kopīgajā redzējumā par ilgtspējīgu pasaules tirdzniecību. Komiteja atbalsta Starptautiskās Darba organizācijas politiskos ieteikumus par ekoloģiskām darba vietām un īpaši uzsver, ka sociālie partneri ir aktīvi jāiesaista darba vides pārveidošanā.

| 4.5. | Pāreja uz ekoloģisku ekonomiku ir ļoti plašs uzdevums, kas jāīsteno daudzos un dažādos līmeņos:






  — | starptautiskajā, valstu, reģionu un vietējās pārvaldes līmenī; |
| --- | --- | --- |

4.5.

Pāreja uz ekoloģisku ekonomiku ir ļoti plašs uzdevums, kas jāīsteno daudzos un dažādos līmeņos:

—

starptautiskajā, valstu, reģionu un vietējās pārvaldes līmenī;

| — | daudzās ekonomikas nozarēs; |
| --- | --- |

—

daudzās ekonomikas nozarēs;

| — | iesaistot visu veidu uzņēmumus, sociālos partnerus un citus ekonomikas dalībniekus; |
| --- | --- |

—

iesaistot visu veidu uzņēmumus, sociālos partnerus un citus ekonomikas dalībniekus;

| — | iesaistot iedzīvotājus un patērētājus. |
| --- | --- |

—

iesaistot iedzīvotājus un patērētājus.

| 4.6. | Konferencē “Rio+20” ir jāpauž jauna politiska apņemšanās visā pasaulē veicināt ilgtspējīgu attīstību un pāriet uz ekoloģisku ekonomiku. Konferences dalībniekiem ir jānosaka pamatprincipi pārejai uz ekonomiku, kas rada mazāku kaitējumu videi. Viņiem ir arī jāpilnvaro atbildīgās ANO struktūras, lai tās izstrādātu uz rīcību vērstu darba programmu, kas ietver galvenos uzdevumus ilgtspējīgas attīstības veicināšanai visā pasaulē. |
| --- | --- |

4.6.

Konferencē “Rio+20” ir jāpauž jauna politiska apņemšanās visā pasaulē veicināt ilgtspējīgu attīstību un pāriet uz ekoloģisku ekonomiku. Konferences dalībniekiem ir jānosaka pamatprincipi pārejai uz ekonomiku, kas rada mazāku kaitējumu videi. Viņiem ir arī jāpilnvaro atbildīgās ANO struktūras, lai tās izstrādātu uz rīcību vērstu darba programmu, kas ietver galvenos uzdevumus ilgtspējīgas attīstības veicināšanai visā pasaulē.

| 4.7. | Pilnvarojums ANO struktūrām virzīt pāreju uz ekoloģisku ekonomiku. Komiteja ierosina pilnvarot ANO struktūras, lai tās turpinātu darbu saistībā ar ilgtspējīgu attīstību, un noteikt tām šādas sešas rīcības jomas:






  — | ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana; |
| --- | --- | --- |

4.7.

Pilnvarojums ANO struktūrām virzīt pāreju uz ekoloģisku ekonomiku. Komiteja ierosina pilnvarot ANO struktūras, lai tās turpinātu darbu saistībā ar ilgtspējīgu attīstību, un noteikt tām šādas sešas rīcības jomas:

—

ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana;

| — | regulējoši pasākumi saistībā ar pāreju uz ekoloģisku ekonomiku; |
| --- | --- |

—

regulējoši pasākumi saistībā ar pāreju uz ekoloģisku ekonomiku;

| — | izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā ar mērķi veicināt ekoloģisku ekonomiku; |
| --- | --- |

—

izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā ar mērķi veicināt ekoloģisku ekonomiku;

| — | finanšu politikas instrumenti ekoloģiskas ekonomikas veicināšanai; |
| --- | --- |

—

finanšu politikas instrumenti ekoloģiskas ekonomikas veicināšanai;

| — | valsts izdevumi un ieguldījumi ekoloģiskas ekonomikas jomā; |
| --- | --- |

—

valsts izdevumi un ieguldījumi ekoloģiskas ekonomikas jomā;

| — | mērķu izvirzīšana ekoloģiskas ekonomikas jomā. |
| --- | --- |

—

mērķu izvirzīšana ekoloģiskas ekonomikas jomā.

| 4.8. | Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir uzkrājušas bagātu pieredzi, izmantojot politikas instrumentus ilgtspējīgas attīstības veicināšanai, un šo pieredzi vajadzētu aktīvi izplatīt arī starptautiskā līmenī. |
| --- | --- |

4.8.

Eiropas Savienība un tās dalībvalstis ir uzkrājušas bagātu pieredzi, izmantojot politikas instrumentus ilgtspējīgas attīstības veicināšanai, un šo pieredzi vajadzētu aktīvi izplatīt arī starptautiskā līmenī.

| 4.9. | Ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana. Lai izvērtētu ilgtspējīgas attīstības jomā panākto progresu, jānosaka skaidri kritēriji. Jāizstrādā metodes, ar kurām novērtēt ekonomikas ieguldījumu cilvēku labklājības un dzīves kvalitātes paaugstināšanā, izvērtējot panākumus nabadzības apkarošanā, pienācīgu darba apstākļu veidošanā un dabas aizsardzībā. Īpaši vajadzētu vienoties par metodēm, kā novērtēt saimnieciskās darbības ietekmi uz dažādiem dabas resursiem zemē, ūdenī, gaisā un attiecīgajās ekosistēmās. |
| --- | --- |

4.9.

Ekoloģiskas ekonomikas jomā panāktā progresa izvērtēšana. Lai izvērtētu ilgtspējīgas attīstības jomā panākto progresu, jānosaka skaidri kritēriji. Jāizstrādā metodes, ar kurām novērtēt ekonomikas ieguldījumu cilvēku labklājības un dzīves kvalitātes paaugstināšanā, izvērtējot panākumus nabadzības apkarošanā, pienācīgu darba apstākļu veidošanā un dabas aizsardzībā. Īpaši vajadzētu vienoties par metodēm, kā novērtēt saimnieciskās darbības ietekmi uz dažādiem dabas resursiem zemē, ūdenī, gaisā un attiecīgajās ekosistēmās.

| 4.10. | Sammitā jāvienojas par grafiku ekoloģiskas ekonomikas progresa novērtēšanas sistēmas izveidošanai. |
| --- | --- |

4.10.

Sammitā jāvienojas par grafiku ekoloģiskas ekonomikas progresa novērtēšanas sistēmas izveidošanai.

| 4.11. | EESK atzinumā “Tālāk par IKP — ilgtspējīgas attīstības kritēriji” (6) pauda apsvērumus par rādītāja “Iekšzemes kopprodukts” nepilnībām, iespējamajiem labojumiem un papildinājumiem, kā arī norādīja, ka ir jāizstrādā jauni kritēriji, uz kuru pamata varētu izveidot jaunus rādītājus labklājības un (ekonomiskās, sociālās un ekoloģiskās) ilgtspējas novērtēšanai. EESK vēl līdz konferencei “Rio+20” plāno publicēt atzinumu par to, kā iesaistīt pilsonisko sabiedrību minēto rādītāju izstrādē. |
| --- | --- |

4.11.

EESK atzinumā “Tālāk par IKP — ilgtspējīgas attīstības kritēriji” (6) pauda apsvērumus par rādītāja “Iekšzemes kopprodukts” nepilnībām, iespējamajiem labojumiem un papildinājumiem, kā arī norādīja, ka ir jāizstrādā jauni kritēriji, uz kuru pamata varētu izveidot jaunus rādītājus labklājības un (ekonomiskās, sociālās un ekoloģiskās) ilgtspējas novērtēšanai. EESK vēl līdz konferencei “Rio+20” plāno publicēt atzinumu par to, kā iesaistīt pilsonisko sabiedrību minēto rādītāju izstrādē.

| 4.12. | Regulējoši pasākumi. Eiropas Savienībā laika gaitā paaugstināti efektivitātes standarti (jo īpaši energoefektivitātes) daudziem dažādiem ražojumiem un procesiem, pakāpeniski nosakot arvien stingrākus obligātos standartus. Eiropas Savienībai vajadzētu ierosināt mehānismu, kas ļautu to pašu nodrošināt arī starptautiskā līmenī. Iespējams, būtu piemēroti arī izstrādāt jaunas starptautiskas iniciatīvas ķīmisko vielu pārvaldības jomā un arī jaunāko tehnoloģiju, piemēram, nanotehnoloģijas, ietekmes regulēšanas jomā. |
| --- | --- |

4.12.

Regulējoši pasākumi. Eiropas Savienībā laika gaitā paaugstināti efektivitātes standarti (jo īpaši energoefektivitātes) daudziem dažādiem ražojumiem un procesiem, pakāpeniski nosakot arvien stingrākus obligātos standartus. Eiropas Savienībai vajadzētu ierosināt mehānismu, kas ļautu to pašu nodrošināt arī starptautiskā līmenī. Iespējams, būtu piemēroti arī izstrādāt jaunas starptautiskas iniciatīvas ķīmisko vielu pārvaldības jomā un arī jaunāko tehnoloģiju, piemēram, nanotehnoloģijas, ietekmes regulēšanas jomā.

| 4.13. | Izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā un informācijas apmaiņa. Vairākām valstīm, reģioniem, pilsētām, uzņēmumiem u. c. jau ir izdevies praktiski un veiksmīgi pāriet uz ilgtspējīgas attīstības modeli. |
| --- | --- |

4.13.

Izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā un informācijas apmaiņa. Vairākām valstīm, reģioniem, pilsētām, uzņēmumiem u. c. jau ir izdevies praktiski un veiksmīgi pāriet uz ilgtspējīgas attīstības modeli.

| 4.14. | Eiropas Savienībā ir aktīvi veicināta izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā un īstenotas informācijas kampaņas par ilgtspējīgas attīstības paraugpraksi un jaunām iniciatīvām. Ar gūto pieredzi vajadzētu iepazīstināt starptautiskajās debatēs par ekoloģiskas ekonomikas instrumentiem. |
| --- | --- |

4.14.

Eiropas Savienībā ir aktīvi veicināta izglītošana ilgtspējīgas attīstības jomā un īstenotas informācijas kampaņas par ilgtspējīgas attīstības paraugpraksi un jaunām iniciatīvām. Ar gūto pieredzi vajadzētu iepazīstināt starptautiskajās debatēs par ekoloģiskas ekonomikas instrumentiem.

| 4.15. | Finanšu politikas pasākumi. Sammitā ir jāstimulē valstu un starptautiskie centieni ekoloģiskas finanšu politikas jomā, pārtraucot piešķirt nelietderīgas subsīdijas un nodokļu politiku veidojot tā, lai atvieglotu darba vietu radīšanu, bet apgrūtinātu vides piesārņošanu, kā arī degizrakteņu un citu dabas resursu izmantošanu. Turklāt ir pienācis laiks uzsākt jaunu iniciatīvu, lai panāktu starptautisku vienošanos par finanšu darījumu aplikšanu ar nodokli un tādā veidā gūtos ienākumus ieguldītu ilgtspējīgā attīstībā. |
| --- | --- |

4.15.

Finanšu politikas pasākumi. Sammitā ir jāstimulē valstu un starptautiskie centieni ekoloģiskas finanšu politikas jomā, pārtraucot piešķirt nelietderīgas subsīdijas un nodokļu politiku veidojot tā, lai atvieglotu darba vietu radīšanu, bet apgrūtinātu vides piesārņošanu, kā arī degizrakteņu un citu dabas resursu izmantošanu. Turklāt ir pienācis laiks uzsākt jaunu iniciatīvu, lai panāktu starptautisku vienošanos par finanšu darījumu aplikšanu ar nodokli un tādā veidā gūtos ienākumus ieguldītu ilgtspējīgā attīstībā.

| 4.16. | Ieguldījumi pētniecībā un izstrādē. Atbildīgajām ANO struktūrām jāuzdod apzināt ekoloģiskai ekonomikai paredzētu tehnoloģiju un instrumentu pētniecības un izstrādes jomas, kurās būtu lietderīgi apvienot pūliņus, veidojot starptautisku sadarbību. Ir svarīgi strauji visā pasaulē ieviest jaunas videi nekaitīgas tehnoloģijas. Īpaši svarīgs ANO atbildīgo struktūru uzdevums ir apzināt šķēršļus, kas kavē minēto tehnoloģiju strauju nodošanu, un iespējas minēto šķēršļu novēršanai. |
| --- | --- |

4.16.

Ieguldījumi pētniecībā un izstrādē. Atbildīgajām ANO struktūrām jāuzdod apzināt ekoloģiskai ekonomikai paredzētu tehnoloģiju un instrumentu pētniecības un izstrādes jomas, kurās būtu lietderīgi apvienot pūliņus, veidojot starptautisku sadarbību. Ir svarīgi strauji visā pasaulē ieviest jaunas videi nekaitīgas tehnoloģijas. Īpaši svarīgs ANO atbildīgo struktūru uzdevums ir apzināt šķēršļus, kas kavē minēto tehnoloģiju strauju nodošanu, un iespējas minēto šķēršļu novēršanai.

| 4.17. | Ar publisko iepirkumu var efektīvi virzīt uzņēmējus uz videi nekaitīgāku ražojumu un pakalpojumu nodrošināšanu. Eiropas Savienībai ir pieredze, kā izmantot ekoloģisku publisko iepirkumu, vienlaikus ievērojot brīvās tirdzniecības principus Eiropā. Vajadzētu īpaši noteikt, ka atbildīgajām ANO struktūrām ir jāveicina attiecīgās jomas paraugprakses izplatīšana visā pasaulē. |
| --- | --- |

4.17.

Ar publisko iepirkumu var efektīvi virzīt uzņēmējus uz videi nekaitīgāku ražojumu un pakalpojumu nodrošināšanu. Eiropas Savienībai ir pieredze, kā izmantot ekoloģisku publisko iepirkumu, vienlaikus ievērojot brīvās tirdzniecības principus Eiropā. Vajadzētu īpaši noteikt, ka atbildīgajām ANO struktūrām ir jāveicina attiecīgās jomas paraugprakses izplatīšana visā pasaulē.

| 4.18. | Ieguldījumu plūsma: jauna starptautiska vienošanās. Ticami aprēķini liecina, ka turpmākajos 40 gados, lai pārietu uz ekonomiku ar zemu oglekļa emisijas līmeni, vienīgi enerģētikas nozarē pasaulē būs jāveic vairākus miljardus euro lieli ieguldījumi. Arī citās jomās, lai nodrošinātu pāreju uz ilgtspējīgu attīstību, būs jāiegulda ļoti daudz līdzekļu. Vajadzētu uzdot atbildīgajām ANO struktūrām izveidot lielāko starptautisko ieguldījumu plūsmu uzraudzības forumu un apzināt, kurās jomās tās vajadzētu palielināt vai uz kurām jomām novirzīt, lai veicinātu ekonomikas ilgtspēju. |
| --- | --- |

4.18.

Ieguldījumu plūsma: jauna starptautiska vienošanās. Ticami aprēķini liecina, ka turpmākajos 40 gados, lai pārietu uz ekonomiku ar zemu oglekļa emisijas līmeni, vienīgi enerģētikas nozarē pasaulē būs jāveic vairākus miljardus euro lieli ieguldījumi. Arī citās jomās, lai nodrošinātu pāreju uz ilgtspējīgu attīstību, būs jāiegulda ļoti daudz līdzekļu. Vajadzētu uzdot atbildīgajām ANO struktūrām izveidot lielāko starptautisko ieguldījumu plūsmu uzraudzības forumu un apzināt, kurās jomās tās vajadzētu palielināt vai uz kurām jomām novirzīt, lai veicinātu ekonomikas ilgtspēju.

| 4.19. | Valstu spējas pāriet uz ilgtspējīgu attīstību ir ļoti atšķirīgas, jo atšķiras arī to dabas resursi, saimnieciskie resursi un cilvēkresursi. Viens no svarīgākajiem 2012. gada sammita uzdevumiem ir paplašināt starptautiskās vienošanās saturu un piemērošanas jomu, lai veicinātu publisko un privāto resursu apkopošanu un ieguldīšanu veiktspējas, tehnoloģiju nodošanas un ilgtspējīgu ieguldījumu programmās, kā arī taisnīgi atbalstītu vismazāk attīstītās valstis un citas attīstības valstis pārejā uz ilgtspējīgu attīstību. Atbildīgajām ANO struktūrām vajadzētu uzraudzīt to, kā tiek ievērotas finansiālās un cita veida apņemšanās attiecībā uz palīdzību attīstības valstīm pārejā uz ilgtspējīgu attīstību. |
| --- | --- |

4.19.

Valstu spējas pāriet uz ilgtspējīgu attīstību ir ļoti atšķirīgas, jo atšķiras arī to dabas resursi, saimnieciskie resursi un cilvēkresursi. Viens no svarīgākajiem 2012. gada sammita uzdevumiem ir paplašināt starptautiskās vienošanās saturu un piemērošanas jomu, lai veicinātu publisko un privāto resursu apkopošanu un ieguldīšanu veiktspējas, tehnoloģiju nodošanas un ilgtspējīgu ieguldījumu programmās, kā arī taisnīgi atbalstītu vismazāk attīstītās valstis un citas attīstības valstis pārejā uz ilgtspējīgu attīstību. Atbildīgajām ANO struktūrām vajadzētu uzraudzīt to, kā tiek ievērotas finansiālās un cita veida apņemšanās attiecībā uz palīdzību attīstības valstīm pārejā uz ilgtspējīgu attīstību.

5.   Mērķi svarīgākajās nozarēs

| 5.1. | Ekoloģiskas ekonomikas veidošana skars visas nozīmīgās ekonomikas nozares. Visās nozarēs būs jānodrošina efektīvāka energoresursu un citu dabas resursu izmantošana, jāsamazina piesārņojuma un atkritumu radīšanas negatīvā ietekme, jāpievērš lielāka uzmanība dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai, kā arī jānodrošina iespēju vienlīdzība un taisnīgums. |
| --- | --- |

5.1.

Ekoloģiskas ekonomikas veidošana skars visas nozīmīgās ekonomikas nozares. Visās nozarēs būs jānodrošina efektīvāka energoresursu un citu dabas resursu izmantošana, jāsamazina piesārņojuma un atkritumu radīšanas negatīvā ietekme, jāpievērš lielāka uzmanība dabas un bioloģiskās daudzveidības aizsardzībai, kā arī jānodrošina iespēju vienlīdzība un taisnīgums.

| 5.2. | Starptautiskie attīstības mērķi pašlaik ir saistīti ar tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu. Komiteja uzskata, ka 2015. gadā, atbilstoši plānotajam pārskatot minētos mērķus, vajadzētu noteikt jaunus starptautiskos attīstības mērķus nākamajam posmam, vairāk ņemot vērā ilgtspējīgas attīstības vajadzības. To vajadzētu izvirzīt par vispārējo sammita mērķi, un jaunajai Ilgtspējīgas attīstības padomei vajadzētu uzticēt konkrētu priekšlikumu izstrādi svarīgākajās nozarēs. Nākamajos punktos īsi izklāstītas prioritātes dažās svarīgākajās nozarēs. |
| --- | --- |

5.2.

Starptautiskie attīstības mērķi pašlaik ir saistīti ar tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu. Komiteja uzskata, ka 2015. gadā, atbilstoši plānotajam pārskatot minētos mērķus, vajadzētu noteikt jaunus starptautiskos attīstības mērķus nākamajam posmam, vairāk ņemot vērā ilgtspējīgas attīstības vajadzības. To vajadzētu izvirzīt par vispārējo sammita mērķi, un jaunajai Ilgtspējīgas attīstības padomei vajadzētu uzticēt konkrētu priekšlikumu izstrādi svarīgākajās nozarēs. Nākamajos punktos īsi izklāstītas prioritātes dažās svarīgākajās nozarēs.

| 5.3. | Enerģētika. Ekoloģiskas ekonomikas projekta svarīgākais uzdevums ir veidot enerģētikas nozari, kas rada mazāku kaitējumu videi. |
| --- | --- |

5.3.

Enerģētika. Ekoloģiskas ekonomikas projekta svarīgākais uzdevums ir veidot enerģētikas nozari, kas rada mazāku kaitējumu videi.

| 5.4. | Lai pārietu uz ekoloģisku ekonomiku, enerģētikas nozarē jāveic krasa pāreja uz enerģijas avotiem, kas nerada oglekļa dioksīda emisiju vai rada ļoti nelielu emisiju, piemēram, uz atjaunojamiem enerģijas avotiem. Lai šī pāreja nebūtu tik dārga un būtu efektīva, visās nozarēs jācenšas būtiski uzlabot arī enerģijas izmantošanas efektivitāti, lai tādējādi apturētu vai mazinātu energoresursu pieprasījuma palielināšanos pasaulē. |
| --- | --- |

5.4.

Lai pārietu uz ekoloģisku ekonomiku, enerģētikas nozarē jāveic krasa pāreja uz enerģijas avotiem, kas nerada oglekļa dioksīda emisiju vai rada ļoti nelielu emisiju, piemēram, uz atjaunojamiem enerģijas avotiem. Lai šī pāreja nebūtu tik dārga un būtu efektīva, visās nozarēs jācenšas būtiski uzlabot arī enerģijas izmantošanas efektivitāti, lai tādējādi apturētu vai mazinātu energoresursu pieprasījuma palielināšanos pasaulē.

| 5.5. | Lai veicinātu ilgtspējīgu sociālo un ekonomisko attīstību, kā arī tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu, ir jānodrošina piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem un mūsdienīgiem enerģētikas pakalpojumiem, kas nerada kaitējumu videi. Saskaņā ar Starptautiskās Enerģētikas aģentūras sniegtajiem datiem vairāk nekā 1,4 miljardiem iedzīvotāju pasaulē nav nodrošināta piekļuve elektroenerģijai. Vēl miljardam iedzīvotāju ir piekļuve vienīgi enerģijas tīkliem, kas nespēj nodrošināt enerģijas pastāvīgu piegādi. Nesen ANO Ģenerālā asambleja 2012. gadu pasludināja par Starptautisko gadu vispārējai atjaunojamās enerģijas pieejamībai, tādējādi beidzot ir iespēja starptautiskā līmenī pievērst vairāk uzmanības enerģētiskajai nabadzībai un cenu ziņā pieejamiem risinājumiem, kā arī jau izveidotajiem uzņēmējdarbības modeļiem, kurus varētu izmantot visā pasaulē. Komiteja ir aktīvi iesaistījusies debatēs par ilgtspējīgu attīstību un ilgtspēju enerģētikas jomā un arī turpmāk paudīs viedokli par šo nozīmīgo tematu. |
| --- | --- |

5.5.

Lai veicinātu ilgtspējīgu sociālo un ekonomisko attīstību, kā arī tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu, ir jānodrošina piekļuve izmaksu ziņā pieejamiem un mūsdienīgiem enerģētikas pakalpojumiem, kas nerada kaitējumu videi. Saskaņā ar Starptautiskās Enerģētikas aģentūras sniegtajiem datiem vairāk nekā 1,4 miljardiem iedzīvotāju pasaulē nav nodrošināta piekļuve elektroenerģijai. Vēl miljardam iedzīvotāju ir piekļuve vienīgi enerģijas tīkliem, kas nespēj nodrošināt enerģijas pastāvīgu piegādi. Nesen ANO Ģenerālā asambleja 2012. gadu pasludināja par Starptautisko gadu vispārējai atjaunojamās enerģijas pieejamībai, tādējādi beidzot ir iespēja starptautiskā līmenī pievērst vairāk uzmanības enerģētiskajai nabadzībai un cenu ziņā pieejamiem risinājumiem, kā arī jau izveidotajiem uzņēmējdarbības modeļiem, kurus varētu izmantot visā pasaulē. Komiteja ir aktīvi iesaistījusies debatēs par ilgtspējīgu attīstību un ilgtspēju enerģētikas jomā un arī turpmāk paudīs viedokli par šo nozīmīgo tematu.

| 5.6. | Daudziem cilvēkiem joprojām nav nodrošināta pietiekama piekļuve enerģijai (to sauc par enerģētisko nabadzību). Veicot pāreju uz videi nekaitīgākiem energoapgādes veidiem, par vienu no galvenajiem mērķiem jāizvirza trūcīgāko sabiedrības grupu pietiekama apgāde ar enerģiju par pieejamām cenām. |
| --- | --- |

5.6.

Daudziem cilvēkiem joprojām nav nodrošināta pietiekama piekļuve enerģijai (to sauc par enerģētisko nabadzību). Veicot pāreju uz videi nekaitīgākiem energoapgādes veidiem, par vienu no galvenajiem mērķiem jāizvirza trūcīgāko sabiedrības grupu pietiekama apgāde ar enerģiju par pieejamām cenām.

| 5.7. | Lauksaimniecība, bioloģiskā daudzveidība un daba. Komiteja asi nosoda to, ka viens miljards pasaules iedzīvotāju (un visvairāk no tiem dzīvo attīstības valstīs) cieš badu. Tas nepārprotami liecina, ka nav sasniegts pirmais tūkstošgades attīstības mērķis. |
| --- | --- |

5.7.

Lauksaimniecība, bioloģiskā daudzveidība un daba. Komiteja asi nosoda to, ka viens miljards pasaules iedzīvotāju (un visvairāk no tiem dzīvo attīstības valstīs) cieš badu. Tas nepārprotami liecina, ka nav sasniegts pirmais tūkstošgades attīstības mērķis.

| 5.8. | Komiteja mudina pasaules sabiedrību starptautiskā un valstu līmenī atzīt tiesības uz pārtiku, stiprināt iedzīvotāju tiesības uz zemes īpašumu un uzlabot piekļuvi zemei un ūdenim, kā arī ierobežot zemes uzpirkšanu lielā platībā (tā saukto “zemes sagrābšanu”), ko veic publiskais sektors un privātie ieguldītāji attīstības valstīs. |
| --- | --- |

5.8.

Komiteja mudina pasaules sabiedrību starptautiskā un valstu līmenī atzīt tiesības uz pārtiku, stiprināt iedzīvotāju tiesības uz zemes īpašumu un uzlabot piekļuvi zemei un ūdenim, kā arī ierobežot zemes uzpirkšanu lielā platībā (tā saukto “zemes sagrābšanu”), ko veic publiskais sektors un privātie ieguldītāji attīstības valstīs.

| 5.9. | Daudzviet pasaulē lauksaimniecības politika ir rūpīgi jāpārskata no ekoloģiskas ekonomikas viedokļa un saistībā ar visu iedzīvotāju nodrošinātību ar pārtiku, pievēršot uzmanību zemes dabisko resursu un to daudzveidības saglabāšanai, kā arī veicinot resursu izmantošanas efektivitāti. Jāuzlabo pirmām kārtām ūdens resursu apsaimniekošana un aizsardzība. Minētajās jomās ir jāizvirza jauni mērķi. |
| --- | --- |

5.9.

Daudzviet pasaulē lauksaimniecības politika ir rūpīgi jāpārskata no ekoloģiskas ekonomikas viedokļa un saistībā ar visu iedzīvotāju nodrošinātību ar pārtiku, pievēršot uzmanību zemes dabisko resursu un to daudzveidības saglabāšanai, kā arī veicinot resursu izmantošanas efektivitāti. Jāuzlabo pirmām kārtām ūdens resursu apsaimniekošana un aizsardzība. Minētajās jomās ir jāizvirza jauni mērķi.

| 5.10. | EESK uzskata — lai lauksaimniecība būtu ilgtspējīga, būtiski ir visā teritorijā nodrošināt pārtikas preču ražošanu pietiekamā apjomā un augstā kvalitātē, saglabājot reģionālās atšķirības un nenodarot kaitējumu videi, aizsargājot un kopjot lauku teritorijas, saglabājot produktu daudzveidību un tiem raksturīgās īpašās iezīmes un veicinot kultūrvides un lauku teritoriju daudzveidību un bagātību ar dažādām sugām (7). Lai arī pasaulē būtu jāpalielina bioloģiskā daudzveidība, sugu skaits joprojām samazinās. Bioloģisko daudzveidību apdraud arī mežrūpniecība, kalnrūpniecība, rūpniecība un arī iedzīvotāju skaita pieaugums. |
| --- | --- |

5.10.

EESK uzskata — lai lauksaimniecība būtu ilgtspējīga, būtiski ir visā teritorijā nodrošināt pārtikas preču ražošanu pietiekamā apjomā un augstā kvalitātē, saglabājot reģionālās atšķirības un nenodarot kaitējumu videi, aizsargājot un kopjot lauku teritorijas, saglabājot produktu daudzveidību un tiem raksturīgās īpašās iezīmes un veicinot kultūrvides un lauku teritoriju daudzveidību un bagātību ar dažādām sugām (7). Lai arī pasaulē būtu jāpalielina bioloģiskā daudzveidība, sugu skaits joprojām samazinās. Bioloģisko daudzveidību apdraud arī mežrūpniecība, kalnrūpniecība, rūpniecība un arī iedzīvotāju skaita pieaugums.

| 5.11. | Jāsāk īstenot iedarbīgi pasākumi, lai veicinātu lauksaimniecības tirgus efektīvāku un pārredzamāku darbību. Jācīnās pret pārtikas cenu nepastāvību un nepamatotu pārtikas cenu paaugstināšanos. Atjaunojamo energoresursu izmantošana enerģijas ražošanai nedrīkst apdraudēt pārtikas piegādi pasaulē. Lai nodrošinātu pārtikas piegādes drošību, jāveido reģionālā līmeņa pārtikas krājumi. Būtu arī jācenšas vairāk izmantot biomasas atlikumus, kas rodas lauksaimniecībā un pārtikas ražošanā. |
| --- | --- |

5.11.

Jāsāk īstenot iedarbīgi pasākumi, lai veicinātu lauksaimniecības tirgus efektīvāku un pārredzamāku darbību. Jācīnās pret pārtikas cenu nepastāvību un nepamatotu pārtikas cenu paaugstināšanos. Atjaunojamo energoresursu izmantošana enerģijas ražošanai nedrīkst apdraudēt pārtikas piegādi pasaulē. Lai nodrošinātu pārtikas piegādes drošību, jāveido reģionālā līmeņa pārtikas krājumi. Būtu arī jācenšas vairāk izmantot biomasas atlikumus, kas rodas lauksaimniecībā un pārtikas ražošanā.

| 5.12. | Jāīsteno pieņemtās ANO konvencijas, lai nodrošinātu darba ņēmēju tiesību ievērošanu lauksaimniecības nozarē. Būtiski ir nodrošināt pilsoniskās sabiedrības aktīvu dalību ilgtspējīgas attīstības projektu īstenošanā vietējā un valstu līmenī, un attīstības valstīs šajā ziņā īpaši jāvērš uzmanība sieviešu nozīmei. |
| --- | --- |

5.12.

Jāīsteno pieņemtās ANO konvencijas, lai nodrošinātu darba ņēmēju tiesību ievērošanu lauksaimniecības nozarē. Būtiski ir nodrošināt pilsoniskās sabiedrības aktīvu dalību ilgtspējīgas attīstības projektu īstenošanā vietējā un valstu līmenī, un attīstības valstīs šajā ziņā īpaši jāvērš uzmanība sieviešu nozīmei.

| 5.13. | Jūras vide. Jūras vidi apdraud piesārņojums, pārmērīga nozveja un pārmērīga citu jūras resursu izmantošana. Konferences dalībniekiem ir jāuzdod atbildīgajām ANO struktūrām sākt jaunu starptautisku iniciatīvu, lai stiprinātu un koordinētu pastāvošos jūras vides aizsardzības mehānismus un zivju krājumus un citus jūras resursus aizsargātu efektīvāk, nekā tas notiek saskaņā ar pašlaik spēkā esošajiem noteikumiem. |
| --- | --- |

5.13.

Jūras vide. Jūras vidi apdraud piesārņojums, pārmērīga nozveja un pārmērīga citu jūras resursu izmantošana. Konferences dalībniekiem ir jāuzdod atbildīgajām ANO struktūrām sākt jaunu starptautisku iniciatīvu, lai stiprinātu un koordinētu pastāvošos jūras vides aizsardzības mehānismus un zivju krājumus un citus jūras resursus aizsargātu efektīvāk, nekā tas notiek saskaņā ar pašlaik spēkā esošajiem noteikumiem.

6.   Atbildības apliecināšana

| 6.1. | Lai Eiropas Savienības argumenti būtu pārliecinoši, tai vispirms ir jāatrisina iekšējie ilgtspējīgas attīstības jautājumi. |
| --- | --- |

6.1.

Lai Eiropas Savienības argumenti būtu pārliecinoši, tai vispirms ir jāatrisina iekšējie ilgtspējīgas attīstības jautājumi.

| 6.2. | Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm






  — | kopīgi jāapliecina politiskā apņemšanās veicināt ilgtspējīgu attīstību, un atbildība par to ir jāuzņemas valdību vadītājiem, kurus pienācīgi atbalsta ekonomikas un finanšu ministri, kā arī par vides un citiem jautājumiem atbildīgie ministri; |
| --- | --- | --- |

6.2.

Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm

—

kopīgi jāapliecina politiskā apņemšanās veicināt ilgtspējīgu attīstību, un atbildība par to ir jāuzņemas valdību vadītājiem, kurus pienācīgi atbalsta ekonomikas un finanšu ministri, kā arī par vides un citiem jautājumiem atbildīgie ministri;

| — | jāatjaunina to ilgtspējīgas attīstības stratēģijas un rīcības programmas; |
| --- | --- |

—

jāatjaunina to ilgtspējīgas attīstības stratēģijas un rīcības programmas;

| — | visaptveroši jāsadarbojas ar uzņēmējiem un visām pilsoniskās sabiedrības grupām, gatavojoties sammitam un pasākumiem pēc sammita un veicinot ilgtspējīgu attīstību un ekoloģisku ekonomiku. |
| --- | --- |

—

visaptveroši jāsadarbojas ar uzņēmējiem un visām pilsoniskās sabiedrības grupām, gatavojoties sammitam un pasākumiem pēc sammita un veicinot ilgtspējīgu attīstību un ekoloģisku ekonomiku.

Rīcības plāns

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja ir apņēmusies aktīvi iesaistīties sagatavošanās darbos pirms ANO 2012. gada konferences par ilgtspējīgu attīstību, kas notiks Riodežaneiro. Pirmās uzklausīšanas sanāksmes notika jau šī atzinuma izstrādes laikā, proti, 2011. gada 23. martā un 2011. gada 7. jūlijā.

| — | Pēc šī atzinuma pieņemšanas ziņotājs aktīvi centīsies panākt, lai EESK viedokli ņemtu vērā iestāžu dialogā, kura mērķis ir vienoties par kopīgu Eiropas Savienības nostāju. |
| --- | --- |

—

Pēc šī atzinuma pieņemšanas ziņotājs aktīvi centīsies panākt, lai EESK viedokli ņemtu vērā iestāžu dialogā, kura mērķis ir vienoties par kopīgu Eiropas Savienības nostāju.

| — | Par pamatu izmantojot pieņemto atzinumu, EESK turpinās izvērst dialogu ar Eiropas organizēto pilsonisko sabiedrību. Plānotas kopīgas sanāksmes ar Sadarbības koordinācijas grupu, dalībvalstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm un arī citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām un tīkliem, kas pašlaik formulē viedokli paušanai konferencē “Rio+20”. Plānots 2012. gada sākumā rīkot plašu EESK konferenci, kas būs vēl viens nozīmīgs posms šajās debatēs ar pilsonisko sabiedrību. |
| --- | --- |

—

Par pamatu izmantojot pieņemto atzinumu, EESK turpinās izvērst dialogu ar Eiropas organizēto pilsonisko sabiedrību. Plānotas kopīgas sanāksmes ar Sadarbības koordinācijas grupu, dalībvalstu ekonomikas un sociālo lietu padomēm un arī citām pilsoniskās sabiedrības organizācijām un tīkliem, kas pašlaik formulē viedokli paušanai konferencē “Rio+20”. Plānots 2012. gada sākumā rīkot plašu EESK konferenci, kas būs vēl viens nozīmīgs posms šajās debatēs ar pilsonisko sabiedrību.

| — | EESK risina ar konferenci “Rio+20” saistītos jautājumus ne vien Eiropas līmenī, bet arī dialogā ar organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem citās pasaules valstīs, īpaši Brazīlijā, kurā notiks konference, kā arī Ķīnā un Dienvidāfrikā. Ziņotājs aktīvi iesaistīsies minētajā dialogā, lai veicinātu to, ka organizēta pilsoniskā sabiedrība no dažādām pasaules valstīm formulē kopīgas prioritātes to izvirzītajos mērķos un minēto viedokli pauž Riodežaneiro konferencē 2012. gada jūnijā. Ziņotājs arī pārstāvēs Komiteju debatēs, kas saistībā ar “Rio+20” konferenci notiks Starptautiskajā Ekonomikas un sociālo lietu padomju un tām līdzīgu iestāžu apvienībā (AICESIS). Vienlaikus ar konferenci Riodežaneiro paredzētas vairākas tikšanās ar mūsu starptautiskajiem partneriem. |
| --- | --- |

—

EESK risina ar konferenci “Rio+20” saistītos jautājumus ne vien Eiropas līmenī, bet arī dialogā ar organizētās pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem citās pasaules valstīs, īpaši Brazīlijā, kurā notiks konference, kā arī Ķīnā un Dienvidāfrikā. Ziņotājs aktīvi iesaistīsies minētajā dialogā, lai veicinātu to, ka organizēta pilsoniskā sabiedrība no dažādām pasaules valstīm formulē kopīgas prioritātes to izvirzītajos mērķos un minēto viedokli pauž Riodežaneiro konferencē 2012. gada jūnijā. Ziņotājs arī pārstāvēs Komiteju debatēs, kas saistībā ar “Rio+20” konferenci notiks Starptautiskajā Ekonomikas un sociālo lietu padomju un tām līdzīgu iestāžu apvienībā (AICESIS). Vienlaikus ar konferenci Riodežaneiro paredzētas vairākas tikšanās ar mūsu starptautiskajiem partneriem.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  COM(2011) 363 galīgā redakcija.

1

(2)  Sk. šā Oficiālā Vēstneša 110. lpp.

2

(3)  OV C 100/09, 30.04.2009., 53. lpp.

3

(4)  Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Gatavošanās 2012. gada pasaules sammitam par ilgtspējīgu attīstību”, OV C 48, 15.02.2011., 65. lpp.

4

(5)  http://www.futurejustice.org/action-the-campaign/?section=full#21

5

(6)  OV C 100/09, 30.04.2009., 53. lpp.

6

(7)  Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Kopējās lauksaimniecības politikas reforma 2013. gadā”, OV C 354, 28.12.2010., 35. lpp.

7

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/110 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/110

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam””

COM(2011) 112 galīgā redakcija

2011/C 376/20

Ziņotājs:
  ADAMS kgs

Līdzziņotājs:
  ZBOŘIL kgs

Eiropas Komisija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 304. pantu 2011. gada 8. martā nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Ceļvedis virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni 2050. gadam” ”

COM(2011) 112 galīgā redakcija.

Par Komitejas dokumenta sagatavošanu atbildīgā Lauksaimniecības, lauku attīstības un vides specializētā nodaļa savu atzinumu pieņēma 2011. gada 6. septembrī.

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 474. plenārajā sesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (22. septembra sēdē), ar 119 balsīm par, 3 balsīm pret un 2 atturoties, pieņēma šo atzinumu.

1.   Secinājumi un ieteikumi

1.1   Komiteja atzinīgi vērtē Komisijas “Zema oglekļa dioksīda emisiju līmeņa ceļvedi 2050. gadam”, kurā izklāstīts redzējums par nākotnes stratēģiju, un aicina visas ES iestādes to pilnībā ņemt vērā kā ceļvedi pasākumiem un politikas veidošanai, lai sasniegtu 2050. gadam izvirzītos mērķus. Komiteja arī norāda uz tās atzinumu par resursu efektivitātes pamatiniciatīvu un uz tās priekšlikumiem ilgtspējīgai attīstībai veltītajai ANO konferencei 2012. gadā (1).

1.2   Komiteja aicina Padomi, Komisiju un Parlamentu nodrošināt visu līdz 2020. gadam izvirzīto ar oglekļa dioksīda emisijām saistīto mērķu pilnīgu īstenošanu un, ņemot vērā pastāvošo mērķi līdz 2050. gadam panākt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazinājumu 80–95 % apmērā, atkārtoti apsvērt, vai, pamatojoties uz COP 17 sarunās panākto un uz gaidāmo ES ekonomikas attīstību, 2020. gadam izvirzīto mērķi par šo emisiju samazināšanu nevajadzētu paaugstināt līdz 25 %.

1.3   Komiteja aicina Eiropas Savienību pieņemt orientējošus mērķus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai par 40 % līdz 2030. gadam un par 60 % līdz 2040. gadam, kā arī noteikt juridiski saistošus pasākumus, kas ļautu sasniegt minētos samazinājumus. Šādi ilgtermiņa orientējoši mērķi ir nepieciešami kā kritēriji, kas ieguldītājiem un lēmumu pieņēmējiem nodrošinātu prognozējamību un stabilitāti.

1.4   Komiteja iesaka Komisijai izstrādāt jaunu visaptverošu pasākumu kopumu, lai radītu stimulus jaunajiem plaša apjoma ieguldījumiem, kas nepieciešami šo jauno mērķu sasniegšanai. Minētajā pasākumu kopumā jāiekļauj emisijas kvotu tirdzniecības sistēma kā izmaksas optimizējošs instruments, kas virzītu ieguldījumu lēmumus, kā arī citi pasākumi, kuri

| — | veicinātu energoefektivitāti visās nozarēs; |
| --- | --- |

—

veicinātu energoefektivitāti visās nozarēs;

| — | paaugstinātu patērētāju informētību un spējas izmantot savu pirktspēju, dodot priekšroku precēm un pakalpojumiem, kas rada zemas oglekļa emisijas; |
| --- | --- |

—

paaugstinātu patērētāju informētību un spējas izmantot savu pirktspēju, dodot priekšroku precēm un pakalpojumiem, kas rada zemas oglekļa emisijas;

| — | atbalstītu ieguldījumus nepieciešamajos infrastruktūras objektos; |
| --- | --- |

—

atbalstītu ieguldījumus nepieciešamajos infrastruktūras objektos;

| — | sekmētu apmācības un veiktspējas uzlabošanu galvenajās nozarēs. |
| --- | --- |

—

sekmētu apmācības un veiktspējas uzlabošanu galvenajās nozarēs.

1.5   Komiteja aicina īstenot aktīvu rūpniecības politiku un koordinēti veikt pētniecību un izstrādi, lai veicinātu pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni. Tā atbalsta priekšlikumu izmantot ceļvežus kā stratēģisku redzējumu pārejas procesa vadīšanai, it sevišķi saistībā ar elektroenerģijas ražošanu, transportu, būvniecību un mājokļu celtniecību, lauksaimniecību un atkritumu apsaimniekošanu.

1.6   Ir būtiski pilnībā iesaistīt pilsonisko sabiedrību, ar to pastāvīgi uzturot strukturētu dialogu par dažādiem stratēģiskajiem plāniem.

2.   Ceļvedis

2.1   Ceļvedī 2050. gadam ierosināti pasākumi, kas ļautu Eiropas Savienībai sasniegt siltumnīcefekta gāzu samazinājumu par 80–95 % no 1990. gada līmeņa; šo mērķi Padome 2011. gada februārī atkārtoti apstiprināja par ES mērķi.

2.2   Lai minēto panāktu, ceļvedī ierosināts plānot ES siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināt par 80 % līdz 2050. gadam, kas nozīmē, ka augstākais mērķis, proti, 95 %, tiktu sasniegts, iegādājoties CO2 sertifikātus pasaules oglekļa dioksīda emisiju tirgū. ES iekšējo emisiju samazināšana salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni par 40 % līdz 2030. gadam un par 60 % līdz 2040. gadam būtu ekonomiski efektīvākais risinājums, un tādējādi samazinājumu par 25 % līdz 2020. gadam var uzskatīt par atbilstošu starpposma mērķi.

2.3   Attiecībā uz elektroenerģijas ražošanas nozari ceļvedī ierosināts līdz 2050. gadam panākt, ka elektroenerģijas vajadzības praktiski 100 % apmērā tiek nodrošinātas, izmantojot tehnoloģijas, kurām ir zems oglekļa emisiju līmenis. Tam būs nepieciešami apjomīgi ieguldījumi atjaunojamajos enerģijas avotos un jaunu, viedu enerģētikas tīklu sistēmu izveidē visā Eiropā, ko galvenokārt stimulētu spēcīgāka emisijas kvotu tirdzniecības sistēma.

2.4   Transporta nozarē paredzēts siltumnīcefekta gāzes līdz 2050. gadam samazināt par 60 %. Ceļvedī ierosināts turpināt biodegvielu pilnveidošanu, it sevišķi aviācijas vajadzībām un lieljaudas transportlīdzekļiem. Taču ceļvedī norādīts, ka pārtikas nodrošinājuma un vides problēmas ir saistītas ar biodegvielu izstrādi, un uzsvērts, ka ir svarīgi izstrādāt ilgtspējīgāku otrās un trešās paaudzes biodegvielu.

2.5   Attiecībā uz apbūvēto vidi ceļvedī uzsvērts, ka ir svarīgi steidzami noteikt nullei tuvu oglekļa dioksīda emisiju standartus jaunām ēkām un ka būtiska nozīme ir izaicinājumiem, kas saistīti ar esošā dzīvojamā fonda energoefektivitātes uzlabošanu.

2.6   Attiecībā uz rūpniecību ceļvedī paredzēta tālāka energoefektivitātes uzlabošana un pāreja uz ražošanas veidiem, kas ir mazāk energoietilpīgi. Būs nepieciešami konkrētām rūpniecības nozarēm specifiski risinājumi un attiecīgi papildu ceļveži. Ir svarīgi nodrošināt, lai pasākumi oglekļa dioksīda emisiju mazināšanai nemudinātu energoietilpīgas nozares vienkārši pārcelties uz tiem pasaules reģioniem, kuros piemēro vājākas normas (t.i., lai nenotiktu oglekļa emisiju pārvirze).

2.7   Lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarēs jāuzlabo energoefektivitāte un jāīsteno pasākumi, lai uzlabotu izmantojamās zemes spēju piesaistīt un uzglabāt oglekli. Ceļvedī kā potenciāls ilgtspējīgas enerģijas avots minēta arī biomasa, ar nosacījumu, ka pienācīgi jānovērtē tās daudzējādā ietekme. Kopumā jārod risinājumi, kas ļauj nodrošināt līdzsvaru starp klimata aizsardzības politikas mērķiem un aizvien lielāko pieprasījumu pēc pārtikas produktiem un biomasas.

2.8   Lai sasniegtu visus šos mērķus, nākamajos 40 gados būs nepieciešami papildu valsts un privātie ieguldījumi aptuveni 270 miljardu euro apmērā gadā. Tas nozīmē 1,5 % no ES IKP jeb 8 % no pašreizējā ieguldījumu apjoma, kas ir ievērojami mazāk, nekā šobrīd investē atsevišķas jaunās tirgus ekonomikas valstis, kuras nopietni pievērsušās ekonomikas ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni veidošanai.

2.9   Papildu valsts resursus šo ieguldījumu finansēšanai varētu iegūt no ieņēmumiem, kas rastos, ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmas ietvaros veicot nākamo kvotu izsoles kārtu. Turklāt visas ieguldījumu programmas būtu sistemātiskāk jāizmanto kā svira, lai iegūtu papildu līdzekļus no privātā sektora.

2.10   Citas priekšrocības, ko sniedz pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, ir, piemēram, atkarības samazināšana no degizrakteņu importa, energodrošības uzlabošana, jaunu darba vietu radīšana un gaisa kvalitātes un veselības uzlabošana.

2.11   Paziņojumā nav ierosināta konkrēta jauna politika vai pasākumi. Tajā ir norādītas vairākas jomas, kurās ES un valstu līmenī būs vajadzīgas jaunas stratēģijas vai politikas iniciatīvas, lai nākamo 40 gadu laikā īstenotu nepieciešamo pāreju. Ceļvedis 2050. gadam liecina par jaunu būtisku ievirzi — pāreju no saistošiem jauniem mērķiem uz veicamajiem pasākumiem. Ceļvedis rosina debates, kurās ES dalībvalstīm jāizšķiras — noteikt jaunus mērķus vai nē. Jāpieņem izšķiroši svarīgs politisks lēmums — vai nu “no augšas” noteikti mērķi, vai arī “no apakšas” veidota tehnoloģisku jauninājumu politika.

3.   Vispārīgas piezīmes

3.1   Ceļvedī izmantoti konkrēti ekonomikas modeļi, lai demonstrētu ekonomiski izdevīgākos veidus, kā iespējams sasniegt siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanas jomā līdz 2050. gadam noteiktos mērķus. Lai metodoloģija būtu pilnīgi uzticama, jāsniedz vairāk informācijas par modeļu konstruēšanu, tajos izmantotajiem datiem un piemērotajiem jutības testiem. Metodoloģija tomēr jau šobrīd šķiet pietiekami atbilstoša, lai pamatotu galveno secinājumu, proti: lai līdz 2050. gadam izveidotu ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, ievērojami jāpaaugstina ieguldījumu līmenis.

3.2   Komiteja sevišķi stingri atbalsta ceļvedī pausto secinājumu, ka ekonomiskā izdevīguma nodrošināšanai izšķiroši ir sasniegt ātru progresu. Agri panākts progress var paātrināt jaunu tehnoloģiju ieviešanu, pazemināt to cenu, ļaut izvairīties no dārgiem un liekiem ieguldījumiem iekārtās ar īsu ekonomiskās dzīves ciklu, kuras rada ievērojamas oglekļa emisijas, kā arī radīt ekonomiskus stimulus nepieciešamo pārmaiņu veikšanai.

3.3   Lietderīgs ir tikai tāds ceļvedis, kas virza darbību. Galvenais pārbaudījums šim ceļvedim būs tas, cik lielā mērā to kā būtisku elementu politikas veidošanā un lēmumu pieņemšanā ņems vērā galvenie Eiropas līmeņa dalībnieki — valdībās, elektroenerģijas nozarē un citās būtiskās rūpniecības nozarēs — un vai tas spēs ietekmēt patērētāju individuālo izvēli.

3.4   Politisku, ekonomisku un tehnoloģisku pārmaiņu veikšanai nākotnē būs vajadzīga zināma elastība konkrēti izvēlētajā ceļā, taču tas nedrīkst būt attaisnojums neizlēmībai un aizkavējumiem. Ceļvedim būtu jāļauj panākt visu galveno iesaistīto pušu konsenss par nepieciešamo progresu un tā ātrumu un vajadzīgo ieguldījumu apjomu. Īpaša prioritāte jānosaka ieguldījumiem, kas Eiropā uzlabos energoapgādes drošību, ņemot vērā turpmāko gadu nenoteiktību par daudziem pašreizējiem energoavotiem.

3.5   Ceļvedim arī jāpalīdz sabiedrībā un patērētājos veidot apziņu par to, ka vajadzīga pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, un par katra cilvēka atsevišķo ieguldījumu šajā procesā. Ir būtiski, lai šī pāreja būtu taisnīga (“just transition”) ikvienam un ikvienam palīdzētu pielāgoties nepieciešamajām pārmaiņām.

3.6   Vairākas citas valstis (tostarp Ķīna, ASV, Dienvidkoreja utt.) pieliek ievērojamas pūles tādu tehnoloģiju izstrādē un izmantošanā, kas rada maz oglekļa dioksīda emisiju, lai nodrošinātu tehnoloģisku pārsvaru un konkurences priekšrocības šajā jaunajā rūpniecības nozarē ar lielām izaugsmes iespējām. Eiropas Savienībai ir būtiski panākt vienlīdz labus rezultātus, lai spētu konkurēt šajā sacensībā, ja tā nevēlas atpalikt cīņā par vadošo lomu zemu oglekļa emisiju un “zaļāku” tehnoloģiju jomā.

3.7   Pašreizējos “20-20-20” atjaunojamo energoresursu izmantošanas paplašināšanas, energoefektivitātes paaugstināšanas un oglekļa dioksīda emisiju samazināšanas mērķos, kas jāpanāk līdz 2020. gadam, jau noteikts konkrēts ES uzdevums, un ir svarīgi sasniegt visus šos mērķus. Komiteja atkārtoti aicina Padomi, Parlamentu un Komisiju steidzami pārskatīt, vai, pamatojoties uz COP 17 sarunās panākto un uz gaidāmo ES ekonomikas attīstību, mērķi līdz 2020. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu nevar paaugstināt vismaz līdz 25 %, lai līdz 2050. gadam sasniegtu paredzēto emisiju samazinājumu par 80 %.

3.8   Protams, būtu apsveicami, ja šādu soli papildinātu panākumi virzībā uz vispārēju nolīgumu par jaunu mērķu kopumu starptautiskajās sarunās par klimata pārmaiņām. Taču šāda vispārēja nolīguma trūkums nedrīkst būt iemesls tādu turpmāko pasākumu atlikšanai, kas Eiropas Savienībai pašai šobrīd ir jāveic, lai spētu sasniegt pašas izvirzīto ilgtermiņa mērķi 2020. gadam, uzlabot savu energoapgādes drošību un saglabāt tās konkurētspējīgo pozīciju sacensībā “zaļo” tehnoloģiju jomā.

3.9   Komiteja arī aicina Eiropas Savienību rīkoties ātri un pieņemt orientējošus mērķus siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanai par 40 % līdz 2030. gadam un par 60 % līdz 2040. gadam, lai nodrošinātu prognozējamas vadlīnijas tiem, kuri lemj par ieguldījumiem enerģētikas nozarē un citās svarīgās nozarēs.

3.10   Jauniem ieguldījumiem nepieciešamie 270 miljardi euro gadā ir liela summa, taču, ja pastāv un tiek uzturēti labvēlīgi nosacījumi nodokļu un citās jomās, tā nav neiespējama summa, jo veido tikai 1,5 % no ES IKP. Komiteja stingri atbalsta to, ka ir jānodrošina stabilitāte un prognozējamība, lai nepieciešamajiem ieguldījumiem garantētu atbilstošu drošību.

3.11   Ceļveža mērķu īstenošanai būs vajadzīgs gan tirgus stimuli (proti, konkurētspējīgs, integrēts ES enerģijas tirgus, nepieciešamā tīklu infrastruktūra un oglekļa emisiju cenu noteikšana), gan tehnoloģiju piedāvājums (proti, atbalsts pētniecībai un izstrādei, demonstrējumiem un agrīnai izmantošanai, kā norādīts SET plānā (2)). Atbalsts agrīnai un plašai jaunu, progresīvu zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju izmantošanai ir īpaši svarīgs, lai paātrinātu mācību procesu un tehnoloģiju pārņemšanu. Jau paredzētās budžeta saistības šajā jomā ir jāsaglabā.

3.12   Lai nodrošinātu, ka jaunās tehnoloģijas ar augstu Eiropas pievienoto vērtību un pozitīvu ilgtermiņa ekonomiskās atdeves rādītāju neizsīkst jau agrīnos attīstības posmos, īpaši svarīgs ir pārejas laika finansējums. Eiropas Savienībai vajadzētu,

| — | izmantojot atbilstošu dotāciju un aizdevumu kombināciju, nodrošināt finansiālu atbalstu SET plāna tehnoloģijām, |
| --- | --- |

—

izmantojot atbilstošu dotāciju un aizdevumu kombināciju, nodrošināt finansiālu atbalstu SET plāna tehnoloģijām,

| — | iepirkuma noteikumus saskaņot ar SET plāna mērķiem, |
| --- | --- |

—

iepirkuma noteikumus saskaņot ar SET plāna mērķiem,

| — | nodrošināt, ka Kohēzijas fonds un struktūrfondi konsekventi tiek izmantoti, lai infrastruktūras un citos projektos atbalstītu ar zemu oglekļa dioksīda emisiju saistītos mērķus. |
| --- | --- |

—

nodrošināt, ka Kohēzijas fonds un struktūrfondi konsekventi tiek izmantoti, lai infrastruktūras un citos projektos atbalstītu ar zemu oglekļa dioksīda emisiju saistītos mērķus.

3.13   Ceļvedī īpaša uzmanība pievērsta Eiropas oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības sistēmai kā līdzeklim, kas ļauj panākt pārmaiņas un vajadzīgos ieguldījumus. Sākotnēji sistēma bija paredzēta kā paraugs, kuram jāseko visur pasaulē, lai ar laiku to iekļautu starptautiskā “oglekļa emisiju maksimālā apjoma noteikšanas un tirdzniecības sistēmā”, kuras ietvaros pieļaujamais maksimālais emisiju apjoms pakāpeniski tiktu samazināts atbilstoši mērķim “2 grādi pēc Celsija skalas”. Mērķis bija noteikt oglekļa emisiju cenu pasaules tirgū, lai nostiprinājusies tā kļūtu par svarīgu instrumentu nepieciešamajai pārejai uz ieguldījumiem nākotnes tehnoloģijās, kuras rada maz oglekļa dioksīda emisiju. Taču, tā kā pašreizējā Eiropas oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības sistēma darbojas viena pati, tā pat Eiropas teritorijā nespēj nodrošināt pietiekamus stimulus “zaļāku” ieguldījumu palielināšanai.

3.14   Tāpēc Komiteja ierosina Komisijai apsvērt jaunas visaptverošas pasākumu paketes izstrādi, lai strauji veicinātu ieguldījumu prioritāšu maiņu, kas ir nepieciešama. Šādā paketē noteikti būtu jāparedz Eiropas oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas (kas tagad uzskatāma par Eiropas līmeņa instrumentu, nevis pasaules mēroga paraugu) reforma un stiprināšana, nosakot īpašu mērķi, proti, iegūt ievērojamus līdzekļus pētniecības un izstrādes un jaunu tehnoloģiju izmantošanas un nepieciešamās infrastruktūras atbalstam. Paketē jāiekļauj arī virkne citu pasākumu (fiskāli, reglamentējoši un uz patērētājiem vērsti pasākumi).

3.15   Visaptveroša pasākumu pakete

a)   Nostiprināta Eiropas emisiju kvotu tirdzniecības sistēma

Komiteja iesaka veikt plašu Eiropas emisiju kvotu tirdzniecības sistēmas pārskatīšanu. Īpaši svarīgas ir četras jomas:

| — | jāatrod veidi, kā veicināt sistēmas spēju atbalstīt jauninājumus un zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju izmantošanu, kā aprakstīts SET plānā; ieņēmumi no oglekļa dioksīda kvotu izpārdošanas jāizmanto pētniecības un izstrādes atbalstam, kā arī demonstrējumiem un agrīnai izmantošanai; |
| --- | --- |

—

jāatrod veidi, kā veicināt sistēmas spēju atbalstīt jauninājumus un zemu oglekļa emisiju tehnoloģiju izmantošanu, kā aprakstīts SET plānā; ieņēmumi no oglekļa dioksīda kvotu izpārdošanas jāizmanto pētniecības un izstrādes atbalstam, kā arī demonstrējumiem un agrīnai izmantošanai;

| — | jārisina oglekļa emisiju pārvirzes proti, ražošanas pārcelšanas ārpus ES teritorijas, potenciālā problēma (it īpaši nozarēs ar augstām oglekļa emisijām). Tā kā nav izdevies izveidot pasaules oglekļa tirgu, šobrīd būtu attaisnojami izlīdzināšanas maksājumi, lai pielāgotu cenu pie Savienības robežas. Kamēr pasaules oglekļa tirgus nav izveidots, Komisijai būtu jāveic papildu pasākumi, lai nodrošinātu oglekļa emisiju pārvirzes reāli skarto uzņēmumu konkurētspēju; |
| --- | --- |

—

jārisina oglekļa emisiju pārvirzes proti, ražošanas pārcelšanas ārpus ES teritorijas, potenciālā problēma (it īpaši nozarēs ar augstām oglekļa emisijām). Tā kā nav izdevies izveidot pasaules oglekļa tirgu, šobrīd būtu attaisnojami izlīdzināšanas maksājumi, lai pielāgotu cenu pie Savienības robežas. Kamēr pasaules oglekļa tirgus nav izveidots, Komisijai būtu jāveic papildu pasākumi, lai nodrošinātu oglekļa emisiju pārvirzes reāli skarto uzņēmumu konkurētspēju;

| — | jāpārskata nozaru iekļaušana (Komiteja iepriekšējos atzinumos pozitīvi novērtējusi aviācijas nozares iekļaušanu Eiropas oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, kā arī aicinājusi tajā iekļaut arī jūrniecības nozari); |
| --- | --- |

—

jāpārskata nozaru iekļaušana (Komiteja iepriekšējos atzinumos pozitīvi novērtējusi aviācijas nozares iekļaušanu Eiropas oglekļa emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, kā arī aicinājusi tajā iekļaut arī jūrniecības nozari);

| — | jāizvērš un jānosaka stingrāki starptautiskie izlīdzināšanas mehānismi, lai veicinātu tādu emisiju samazināšanu attīstības valstīs, kas ir ekonomiski izdevīga (neizmantojot to par attaisnojumu ES emisiju samazināšanas mērķu īstenošanas centienu mazināšanai). |
| --- | --- |

—

jāizvērš un jānosaka stingrāki starptautiskie izlīdzināšanas mehānismi, lai veicinātu tādu emisiju samazināšanu attīstības valstīs, kas ir ekonomiski izdevīga (neizmantojot to par attaisnojumu ES emisiju samazināšanas mērķu īstenošanas centienu mazināšanai).

b)   Reglamentējoši pasākumi. Energoefektivitāte

Dažas jomas, piemēram, energoefektivitāti, cenu signāli ietekmē ļoti maz. Ir nepieciešami stingrāki Eiropas līmeņa pasākumi, lai noteiktu un ieviestu augstākus energoefektivitātes standartus mājokļiem un citām ēkām, automobiļiem un citiem transportlīdzekļiem, dažāda veida patēriņa precēm. Komiteja uzstājīgi aicina turpināt darbu pie Energoefektivitātes direktīvas (COM(2011) 109 galīgā redakcija), vispirms veicot rūpīgu ietekmes novērtējumu.

c)   Patērētāju lomas stiprināšana

Patērētāji jāmotivē iegādāties videi nekaitīgas preces un pakalpojumus, tādējādi dodot proaktīvu ieguldījumu tādas sabiedrības veidošanā, kas rada zemas oglekļa emisijas. Jo īpaši jāveic šādi pasākumi:

| — | jāuzlabo vides marķējuma iniciatīvu uzticamība un jāsaskaņo to standarti, |
| --- | --- |

—

jāuzlabo vides marķējuma iniciatīvu uzticamība un jāsaskaņo to standarti,

| — | jāsekmē efektīvu un ilgtspējīgu patēriņa preču pieejamība, |
| --- | --- |

—

jāsekmē efektīvu un ilgtspējīgu patēriņa preču pieejamība,

| — | jānostiprina ES iekšējais enerģijas tirgus. |
| --- | --- |

—

jānostiprina ES iekšējais enerģijas tirgus.

Patērētāji ir jāpārliecina par viņu nozīmi tādas nākotnes sabiedrības veidošanā, kas rada maz oglekļa dioksīda emisiju, un ir jāveicina partnerattiecību veidošana sadarbībai ar publisko sektoru.

d)   Infrastruktūra

Lai nodrošinātu tehnisko specifikāciju saskanību un optimālus elektroenerģijas tīklu starpsavienojumus, visā Eiropā nepieciešami plaši ieguldījumi infrastruktūrā, kas ļauj atbalstīt jaunās zemu oglekļa dioksīda emisiju tehnoloģijas un nodrošināt savstarpēju savietojamību, piemēram, jaunus viedus energoapgādes tīklus. Komiteja iesaka Komisijai veikt pētījumu par to, kā visur Eiropā attīstīt infrastruktūru, lai atbalstītu pāreju uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni un kādi tam ir nepieciešami ieguldījumi un institucionālas struktūras.

e)   Veiktspējas uzlabošana un ietekme uz nodarbinātību

Ļoti būtiski ir laikus analizēt un novērtēt visu nozaru, kuras skars pāreja uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni, paplašināšanās vai sarukšanas sociālo ietekmi un paredzēt visaptverošus nozaru instrumentus un pasākumus, lai attīstītu vajadzīgās prasmes un spējas nozarēs, kuras izvēršas, un piedāvātu pārkvalificēšanos vai cita veida atbalstu cilvēkiem, kas bijuši nodarbināti agrākajās augsta līmeņa oglekļa emisiju nozarēs; tādējādi jānodrošina sociāli taisnīga pārstrukturēšana.

f)   Fiskālie pasākumi

Būtiska nozīme pārejā uz ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda līmeni ir neitrālām nodokļu reformām, kuru mērķis ir paaugstināt to nodokļu līmeni, ar kuriem apliek oglekli saturošu kurināmo (un citus dabas resursus), vienlaikus sekmējot nodarbinātību un uzlabojott sociālo drošību. Politiskais klimats šobrīd vēl, iespējams, nav piemērots, lai atkārtoti ierosinātu visā Eiropā noteikt oglekļa dioksīda nodokli, taču jāpieliek visas iespējamās pūles, lai šādu reformu veicinātu valstu līmenī. Komiteja arī atzinīgi vērtē neseno ierosinājumu ieviest finanšu darījumu nodokli un aicina no tā gūtos ieņēmumus izmantot tā, lai veicinātu ieguldījumus ekonomikā ar zemu oglekļa dioksīda līmeni.

4.   Piezīmes par konkrētām nozarēm

4.1   Elektroenerģijas nozare. Atjaunojamo enerģijas avotu izmaksas pēdējos gados ir pastāvīgi samazinājušās. Šobrīd ir jāpalielina ieguldījumi, lai šīs izmaksas samazinātu līdz konkurētspējīgam un pieejamam līmenim. Vienlaikus ir jāsaglabā pietiekama bāzes slodze vai jāattīsta uzglabāšanas un izplatīšanas sistēmas, lai atrisinātu problēmas, kas saistītas ar vēja un saules enerģijas piegādes pārtraukumiem.

4.2   Svarīga ir arī viedo tīklu koncepcijas attīstīšana Eiropas līmenī, lai būtu iespējama atjaunojamo enerģijas avotu plašāka integrācija. Eiropas elektroenerģijas tīkla pašreizējā spēja absorbēt atjaunojamo enerģijas avotu nodrošinātās piegādes pārtraukumus ir ierobežota, un sistēmai ir jāsaglabā atbilstoša elektroapgādes bāzes slodzes daļa, ko veido neatjaunojamas enerģijas avoti (tostarp kodolenerģija). Integrētu viedo enerģētikas tīklu sistēmas būs jāizvērš (arī rūpniecības un mājsaimniecību pieprasījuma pārvaldība), un jānodrošina lielapjoma jauda viegli pieejamu enerģijas avotu uzglabāšanai (baterijas, hidroakumulācijas iekārtas utt.). Ja daļu no risinājuma veidos kodolenerģija un degizrakteņu kurināmais apvienojumā ar oglekļa dioksīda uztveršanu un uzglabāšanu, tad šis jautājums ir jāapspriež un jārisina atklāti, iespējams, aplūkojot katru gadījumu vai valsti atsevišķi. Komiteja pauž cerību, ka gaidāmajā enerģētikas ceļvedī 2050. gadam šīs iespējas tiks apskatītas konkrētāk un ka tajā būs paredzēta enerģijas ražošanas un sadales ciešāka koordinācija visā Eiropā.

4.3   Ieguldījumi zemu oglekļa dioksīda emisiju tehnoloģijās, nozīmē ieguldījumu tempa palielināšanu, iespējams, pārsniedzot robežu, līdz kurai tirgus ieguldījumus vērtē kā peļņu nesošus. Tāpēc būs nepieciešami publiskie līdzekļi, it sevišķi demonstrējumu un agrīnas izmantošanas vajadzībām. Ekonomikai ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni ļoti svarīgi ir turpināt attīstīt SET plānu.

4.4   Transporta nozare. Komiteja atbalsta paziņojumā izklāstīto redzējumu par transporta nozarē nepieciešamo pāreju. Jāpanāk, lai visu pašreizējo tehnoloģiju oglekļa dioksīda rādītāji būtu optimāli. Jāveicina jaunas tehnoloģijas, piemēram, ceļu transporta elektrifikācija un trešās paaudzes biodegvielas, kas ļauj samazināt mūsdienu komerciālo transportlīdzekļu radītās emisijas un smagkravas transportlīdzekļu satiksmē atteikties no degizrakteņu kurināmā izmatošanas. Jāsekmē pāreja uz efektīvāku sabiedrisko transportu un nemotorizēto transportu. Šīs pārejas īstenošanai Eiropas Savienībai un dalībvalstīm jāizmanto publiskā sektora izdevumi, nodokļu politika un normatīvie līdzekļi. Eiropas Savienībai jāuzņemas koordinējoša un stimulējoša funkcija un jānosaka mērķi un laika grafiks atsevišķu nepieciešamo pārmaiņu veikšanai.

4.5   Attiecībā uz automobiļiem un citiem ceļu autotransporta līdzekļiem emisiju standartu noteikšana ir izrādījies ļoti efektīvs līdzeklis emisiju apjoma samazināšanai. Juridiski saistoši emisiju standarti automobiļu rūpniecības nozarei un tās piegādātājiem sniedz vislielāko iespējamo noteiktību. Iepriekšējos atzinumos Komiteja ir paudusi viedokli par pakāpenisku degvielas efektivitātes standartu paaugstināšanu autotransporta līdzekļiem un aicinājusi panākt ātrāku progresu šajā jomā (3). Komiteja apstiprina šos ieteikumus.

4.6   Komiteja norāda, ka pastāv fiziski ierobežojumi tam, ciktāl iespējams paaugstināt iekšdedzes motora efektivitāti, un ierosina Komisijai tagad izmantot zema oglekļa dioksīda emisiju līmeņa ceļvedī pausto ilgtermiņa redzējumu un, ņemot vērā absolūto nepieciešamību samazināt autotransporta līdzekļu emisijas, būt par iniciatoru paātrinātai virzībai uz tādu automobiļu izstrādi un izmantošanu, kas nerada oglekļa emisijas un kas tiek darbinātas ar ilgtspējīgā veidā ražotu ūdeņradi vai “tīrāk” ražotu elektroenerģiju.

4.7   Komiteja saglabā piesardzīgu attieksmi attiecībā uz pārlieku paļaušanos uz biodegvielas plašāku izmantošanu un atbalsta to, ka paziņojumā paredzēts biodegvielu izmantot tikai transporta nozares nišās, kurās elektrifikācija ir sarežģīta un kur tās var izmantot, lai samazinātu pašlaik izmantoto transportlīdzekļu radītās emisijas. Jāturpina arī centieni izstrādāt otrās un trešās paaudzes biodegvielu, kas rada mazāk oglekļa dioksīda emisiju.

4.8   Apbūvētā vide. Energoefektīvu ēku veicināšanā sasniegtais progress ir bijis pārāk lēns. Dzīvojamo ēku fonds nomainās ļoti lēni, tāpēc galvenais izaicinājums mājokļu nozarē ir apzināt un īstenot plaša apjoma programmas esošo ēku energoefektivitātes uzlabošanai. Komiteja iesaka Komisijai pēc iespējas ātrāk īstenot šādus pasākumus:

| — | līdzko tas ir iespējams, noteikt obligātus oglekļa dioksīda nulles emisiju standartus visām gan valsts, gan privātajā īpašumā esošām jaunajām ēkām (mājokļiem un citām ēkām), ņemot vērā klimatisko apstākļu variācijas; |
| --- | --- |

—

līdzko tas ir iespējams, noteikt obligātus oglekļa dioksīda nulles emisiju standartus visām gan valsts, gan privātajā īpašumā esošām jaunajām ēkām (mājokļiem un citām ēkām), ņemot vērā klimatisko apstākļu variācijas;

| — | ciktāl iespējams, noteikt kvantitatīvus mērķus un programmas visu veidu esošo ēku energoefektivitātes uzlabošanai. |
| --- | --- |

—

ciktāl iespējams, noteikt kvantitatīvus mērķus un programmas visu veidu esošo ēku energoefektivitātes uzlabošanai.

4.9   Rūpniecība. Šajā jomā ceļvedim jāvieš skaidrība par to, kādas politiskas sekas būs ierosinātajai Eiropas rūpniecības virzībai, ņemot vērā tās iespējamo ietekmi uz konkurētspēju un nodarbinātību. Jāveic visaptverošs novērtējums par pašreizējiem mērķiem, īpaši pievēršot uzmanību katrai rūpniecības nozarei atsevišķi. Dažos rūpnieciskajos procesos (tērauda ražošanā, cementa ražošanā utt.) oglekļa dioksīda emisiju rašanos nosaka šajos procesos notiekošās ķīmiskās reakcijas, līdz ar to šajās nozarēs ir fundamentālas robežas attiecībā uz maksimālo siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu, ja vien nav iespējams plaši izmantot jaunus produktus vai jaunas oglekļa dioksīda uztveršanas metodes. Tādējādi būs nepieciešams īpaši analizēt dažādās rūpniecības nozares un katrai no tām izstrādāt savu ceļvedi par tālāku siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu.

4.10   Komiteja vēlas, lai Komisija precizētu, vai ceļvedī plānots iekļaut analīzi par “ārējā” oglekļa dioksīdu un tā samazināšanu. Visā pasaulē emisiju apjoms, ko rada eksporta preču ražošana, ir pieaudzis no 4,3 gigatonnām oglekļa dioksīda emisiju 1990. gadā (20 % no visas pasaules emisijām) līdz 7,8 gigatonnām 2008. gadā (attiecīgi 26 %). Acīmredzami oglekļa dioksīda samazinājumi dalībvalstīs var zaudēt jēgu, ja preces, kuras kādreiz ražoja Eiropas Savienībā, tiek importētas. Lai efektīvi kontrolētu šo jomu, jānosaka robežšķērsošanas nodokļi vai pārbaudes, kā arī jāmaina ES iekšējā patēriņa ieradumi, turklāt abi šie jautājumi jārisina ļoti uzmanīgi.

4.11   Lauksaimniecība un mežsaimniecība. Komiteja piekrīt, ka nākamajā kopējās lauksaimniecības politikas pārskatā, ievērojot laikā no 1990. gada līdz 2006. gadam panākto oglekļa dioksīda emisiju samazinājumu par 20 %, uzmanība jāpievērš tādas lauksaimniecības prakses veicināšanai, kas ir energoefektīva un rada maz oglekļa dioksīda emisiju, kā arī jārod veidi, kā mudināt un stimulēt zemes un mežsaimniecības pārvaldi maksimāli palielināt oglekļa dioksīda piesaisti un uzglabāšanu. Jāatbalsta lauksaimnieki, kuri darbojas īsās vietēja līmeņa piegādes ķēdēs. Šajā nozarē ir lielas iespējas samazināt oglekļa dioksīda emisijas, ko rada degizrakteņu kurināmais un neatjaunojamu avotu materiāli. Lauksaimniecības nozarē mērķi tomēr ir pretrunīgi, proti, nepieciešamība paplašināt ražošanu, no vienas puses, un, no otras puses, prasība oglekļa dioksīdu pastiprināti piesaistīt augsnei un biomasai. Uz to, kā šo pretrunu risināt, atbilde vēl jārod. Komiteja uzskata, ka pasaulē vērojamais pastiprinātais pieprasījums pēc pārtikas produktiem, kuru ražošanā rodas liels daudzums oglekļa emisiju, un biomasas pastiprināta izmantošana ir pilnīgā pretrunā vēlmei samazināt mēslošanas līdzekļu izmantošanu, vairāk izmantot oglekļa piesaisti, izvairīties no zālaugu platību uzaršanas u.c., un ierosinātie pasākumi pretrunas nenovērš.

4.12   Atkritumi. Eiropas atkritumu apsaimniekošanas stratēģijas mērķis vēl aizvien ir radīto atkritumu daudzuma samazināšana, to otrreizējas izmantošanas un otrreizējas pārstrādes veicināšana un piesārņojuma un augsnes degradācijas maksimāla samazināšana. Komiteja ierosina, lai papildus novērtējumam par dažādām atkritumu apsaimniekošanas metodēm, Komisijai pievērstu uzmanību arī tam, kā atkritumu apsaimniekošana un apstrāde var palīdzēt veidot ilgtspējīgāku ekonomiku ar zemu oglekļa dioksīda emisiju līmeni. Īpaši būtu jāpēta atkritumu kā atjaunojama kurināmā izmantošana un atkritumu gāzes (metāna) izmantošana enerģijas ražošanai.

Briselē, 2011. gada 22. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  EESK atzinumi par tematu “Stratēģijas “Eiropa 2020” pamatiniciatīva “Resursu ziņā efektīva Eiropa” un par tematu “Rio+20” konference: virzība uz “zaļo” ekonomiku un labāku pārvaldību — Eiropas organizētās pilsoniskās sabiedrības ieguldījums” (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 102 lappusi).

1

(2)  Eiropas energotehnoloģiju stratēģiskais plāns. Sk. http://ec.europa.eu/energy/technology/set_plan/set_plan_en.htm.

2

(3)  OV C 44, 16.02.2008, 53–56. lpp.

3

---

| 22.12.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 376/116 |
| --- | --- | --- | --- |

22.12.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 376/116

---

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinums par tematu “Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi”

COM(2011) 336 galīgā redakcija – 2011/0147 (COD)

2011/C 376/21

ES Padome 2011. gada 14. jūlijā un Eiropas Parlaments 2011. gada 19. jūlijā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 175. panta trešo daļu nolēma konsultēties ar Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju par tematu

“Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi”

COM(2011) 336 galīgā redakcija – 2011/0147 (COD).

Tā kā ar minēto regulas priekšlikumu paredzēts vienīgi pagarināt darbības termiņu pagaidu atkāpei, ko ieviesa ar Regulu (EK) Nr. 546/2009, par kuru Komiteja jau ir paudusi viedokli 2009. gada 24. martā (1) pieņemtajā atzinumā CESE 627/2009, Komiteja 474. plenārsesijā, kas notika 2011. gada 21. un 22. septembrī (21. septembra sēdē), ar 160 balsīm par, 2 balsīm pret un 12 atturoties, nolēma neuzsākt jauna atzinuma par šo tematu izstrādi, bet atsaukties uz viedokli, ko tā paudusi minētajā atzinumā.

Briselē, 2011. gada 21. septembrī

Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas priekšsēdētājs

Staffan NILSSON

---

(1)  EESK atzinums par tematu “Eiropas Parlamenta un Padomes Regula, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi”, COM(2008) 867 galīgā redakcija – COD 2008/0267, OV C 228, 103. lpp, 22.09.2009.

1

---